Květoslav Dobromysl Stehýnko (4. kapitola: Dračí mír, 1. část) • OurStories.cz ~ naše povídky\nOurStories.cz ~ naše povídky - Povídky » Na pokračování » Květoslav Dobromysl Stehýnko (4. kapitola: Dračí mír, 1. část)\n22.10.2019 (09:00) • ostravak30 • Povídky » Na pokračování • komentováno 4× • zobrazeno 227×\n„A víš jistě, že tady ten poklad je?“ otázala se dračice svého manžela nejistě.\n„Jistě, miláčku.“ Drak se na chvíli zamyslel. „Tedy, alespoň o tom všechny pověsti mluví.“\nDračice se plácla do čela. „Pověsti!“ vykřikla. „Od kdy se dá věřit lidským pověstem? Jestli se tam trmácíme zbytečně…“ řekla zlostně.\n„Náhodou, ta jeskyně je útulná,“ zazubil se její manžel.\n„Alespoň, že tak. Víš, že se nerada stěhuju. A ještě neraději se stěhuju zbytečně. Jestliže v té jeskyni nebude poklad, pak si mě nepřej, Urolone,“ zahrozila manželka drápem a drak začal usilovně uvažovat, ke kterému z bohů by se mohl pomodlit.\nKdyž se po pár hodinách konečně usadili před vchodem jeskyně, z křídel malého dráčka se vznášely obláčky dýmu.\n„Ale no tak, Beztlamko, zase taková dálka to nebyla,“ řekla matka a dala si tlapy v bok. Díky jejímu synovi si totiž zase o něco víc uvědomovala, jak zbytečný let to možná byl. Pokud se v té díře skutečně nenachází žádný poklad, který by jako draci mohli střežit, pak nebyla marná jen jejich cesta, ale i oni sami. Co je to za draka, který nehlídá poklad? Takový drak je k smíchu. Je to stejné jako drak, který nechrlí oheň.\n„Vždyť je ještě malý a má malá křídla,“ zastal se jej otec.\n„Ty mlč, ty už máš dneska nasbíráno, Urolone,“ nastavila matka svému choti dlaň, aniž by se na něj podívala.\n„Ale já mám vážně malá křídla. A byl to dlouhý let,“ zapištěl dráček.\nMatka si už po druhé dala tlapy v bok a zamračila se. „A to si říkáš pořádný drak, když tě bolí létání? A to nemluvím o tom, že nechrlíš oheň.“\nDráček se zahleděl do země. Zatím se mohl vymlouvat na to, že je příliš mladý, hrdlo nemá vyvinuté na velký žár, což byla zčásti pravda. U každého draka je individuální, v kterém roce svého života začne pálit o sto šest. Někdo byl na tuhle schopnost vyvinutý až kolem pěti let, jiný už ve dvou letech. Dračí roky se počítaly jinak než lidské. Dospělosti drak dosáhl již ve svých deseti letech. Nicméně Beztlamka se trochu obával chvíle, kdy už se na své nevyvinuté hrdlo nebude moct vymlouvat, protože již bude ve věku nejzazší hranice, kdy draci oheň chrlí. Rodičům, zvláště pak mámě, by to nepřiznal, ale obával se žáru ve svém krku. Co když ho to bude pálit? Taťka říkal, že poprvé to vždycky bolí a někdy u toho teče i krev. Musí se totiž prorazit hrdelní blána.\n„Vždyť ještě nemám dostatečně vyvinuté hrdlo,“ ohradil se dotčeně Beztlamka.\n„To tvrdíš už dva roky. A víš, co je nejhorší? Že jsi to ani nezkoušel.“\n„A co když já jsem zrovna drak, který nechrlí oheň.“\nMatka vyděšeně vykulila oči, rozevřela doširoka tlamu, roztáhla tlapy, jako by se bránila, a ocas se jí napřímil. „Cože? To neříkej ani v legraci. Co bys pak byl za draka? Vždyť by ses stal obyčejným ještěrem. Taková ostuda.“ Matka začala přecházet sem a tam a několikrát se plácla tlapou přes tvář. „Všichni draci z širého okolí by se nám smáli. To bych nepřežila. Musela bych spáchat sebevraždu, to bys chtěl?“\nBeztlamka měl slzy na krajíčku. Samozřejmě, že by nechtěl, aby jeho matka páchala sebevraždu. Který syn by mohl něco takového chtít? Kromě běžných situací, kdy to chce každý pubertální syn, samozřejmě.\nDračice se z ničeho nic zastavila a obrátila se na syna. „A víš, jak těžké je spáchat sebevraždu? Drak se nemůže jen tak utopit, oběsit nebo se zaházet kamením. A promiň, drak, který vyrazí na zteč proti rytíři s napřaženým mečem, je příšerný drak. Taková trapná smrt. Mí předci by se museli otáčet v jeskyních.“\n„Rád bych upozornil, že jsme tady, abychom prozkoumali tu novou jeskyni,“ špitl manžel, a když se na něj dračice zlostně podívala, dodal: „Miláčku.“\n„Fajn, jdi první,“ rozkázala.\nUrolon vykročil první do tmavé jeskyně. Nejbližší cestu si osvětloval neustálým chrlením ohně, čímž přiváděl Beztlamku k šílenství. Naštěstí byl malý a šel poslední, takže jeho matka nemohla vidět, jak při každém plamenu, který vyšlehl z tlamy otce, poděšeně nadskočil.\n„Je docela dlouhá, ale poklad tu nevidím,“ prohodila matka.\nTrojice po chvíli došla až k místu, kde se jeskyně dělila na dvě chodby. Obě byly ale příliš malé, než aby se do nich kterýkoli ze dvou přítomných dospělých vešel. Rodiče proto okamžitě soustředili své pohledy na Beztlamku. Tomu chvíli trvalo, než pochopil, co po něm chtějí, a vytřeštil vylekaně oči.\n„Snad se nebojíš?“ zeptala se matka.\n„Vy mě tam chcete poslat samotného?“\n„My se do těch chodeb nevlezeme a je třeba to zde řádně prozkoumat. Nenastěhuji se do baráku, ve kterém jsem neviděla všechny místnosti,“ upozornila oba matka a při poslední větě se otočila na Urolona.\n„Ale já tam nemůžu jít sám?“\nBeztlamka začal koktat a zuby mu slyšitelně drkotaly. „No, protože… protože…“ Nemohl rychle najít ten správný důvod. „Protože tam třeba může být rytíř, který jen čeká na to, až potká nějakého draka a hrdinně jej zabije.“\n„Tak to buď v klidu, to se tě netýká,“ uklidnila ho matka. „Pokud totiž spatří tebe ve tvém současném stavu s drkotajícími zuby a bez chrlení ohně, bylo by mu doslova trapně, kdyby se vracel s takovou trofejí.“\n„Neměla bys ho spíše podpořit než ho takhle shazovat?“ zeptal se Urolon manželce přes rameno, ale když se na něj podívala svým pohledem, rychle jen dodal: „Ale je pravda, že drak se nesmí bát žádného nebezpečenství. Ani rytíře s ostrým mečem, který tě může kdykoli prošpikovat jako ražniči.“\nPokud to bylo možné, Beztlamka vytřeštil ještě více oči a začal utíkat směrem k východu.\n„Díky, Urolone, velmi jsi mi pomohl,“ pronesla matka suše.\nO chvíli později již nesla svého syna v tlamě zpět. Postavila jej na zem, přímo před pravou chodbu a řekla: „Do té chodby se tak tak vlezeš ty. Pochybuji, že by tam stál jakýkoli rytíř a čekal, zda se čistě náhodou zrovna zde neobjeví drak, kterého by mohl vyděsit již jen svou přítomností.“\nBeztlamka se zadíval do černočerné tmy.\n„A svítit si můžeš plamenem,“ zašeptala matka. „Á, promiň, ve tvém případě spíše plamínkem,“ poklepala Beztlamkovi na rameno a začala se chechtat.\nBeztlamka se vydal temnou chodbou a aby si dodal odvahy, tak si sám se sebou povídal. „To jsou rodiče. Matka se svému synovi posmívá a otec je srab.“ Na okamžik se zastavil a uvažoval nad tím, co právě řekl. Pak začal divoce fňukat. „Bože, vždyť já jsem taky srab. Asi to máme v rodině.“\n„Neslyšíš něco?“ zeptala se matka Urolona.\n„Jo, nějaké vytí nebo tak něco.“\n„Doufám, že náš syn narazil na vlky. Už začínám mít hlad, chtělo by to ulovit něco k večeři.“\n„Aby nebyla večeře z něho,“ strachoval se Urolon.\n„Možná by v sebeobraně mohl používat oheň. Třeba v něm boj o život probudí konečně žár,“ doufala matka.\n„Rionno, jak můžeš něco takového přát vlastní krvi?“\n„Někdy si říkám, jestli je to vůbec moje krev. Copak chceš, aby z tvého syna vyrostl drakosrab ohňosrab?“\n„Pouze otec je vždycky nejistý, tvoje krev je to určitě,“ poučil manželku Urolon.\n„Pamatuješ, jak jsme se ve škole smáli těm slabým drakům, kteří dlouho nechrlili oheň?“ vzpomínala Rionna.\nUrolon se také zasnil. „Jo a podráželi jim nohy.“\n„Přesně a taky je shazovali do propastí.“\n„Strkali jim hlavu do krbů.“\n„To byly časy…“ Oba zasněně vzpomínali v objetí. Rionna se náhle vzpamatovala a narovnala se. „Musíme žít přítomností. Nechci, aby náš syn byl vystaven podobné šikaně.“\n„To by bylo zlý.“\nBeztlamka dál pokračoval chodbou, která se stále zmenšovala. Za chvíli už musel lézt po čtyřech. Když už si myslel, že jeho cesta končí, protože do dalšího pokračování chodby se už opravdu nevejde, spatřil její konec. V jinak naprosté tmě se totiž něco třpytilo.\n„Poklad,“ vykřikl Beztlamka. „Za to mě mamka určitě pochválí.“\nNatáhl se pro třpytivé zlato, ale nedosáhl. Nacpal se tedy do chodby, co nejvíc to šlo, a špičkami svých malých drápků si po delším snažení, když už měl pocit, že si vykloubí tlapu, zlato přitáhl. Měl ho, ale teď se pro změnu nemohl dostat ven. Byl v otvoru příliš zaražený. Odstrkoval se předníma tlapama, snažil se pomoct si zadníma, ale vypadalo to, že je uvězněn.\n„To bude smrt. Už vidím ty titulky královských novin: Zemřel zaražen v jeskyni, když se tlačil pro zlato. Myslím, že máma se propadne hanbou a po zhruba třiceti pokusech o sebevraždu najde jeden úspěšný způsob. A otce si podmaní jiná.“\n„Co tam tak dlouho dělá?“ divil se Urolon.\n„Možná pořád jde. Myslíš, že mu dojde, že třeba nedojde konce a má se vrátit?“\nNastalo ticho. „Dal bych mu tak den, a pokud se nevrátí, je jasné, že mu to nedošlo,“ odpověděl otec a nastalo další dlouhé ticho.\nBeztlamka usilovně přemýšlel, jak by se dostal ze zajetí. Pak ho něco napadlo. Zrovna nedávno mu mamka říkala, že jeho drápy jsou silné, i když tak nevypadají, na rozdíl od jeho hrdla, samozřejmě. Co se tedy odtud vyhrabat? Okamžitě si tedy začal vyhrabávat důlek pod tělem. Po chvíli konečně dosáhl cíle svého snažení. Jeho tělo se posunulo o kousek níže, a tak se mohl pohnout. Byl uvolněn. A měl zlato. Jeho matka nebude páchat trapné sebevraždy a určitě ho ocení. Pro tohle přece přišli. Pro bohatství, které by mohli střežit.\nMezitím pokračovala konverzace mezi Urolonem a Rionnou.\n„Den je málo. Dala bych mu tři dny.“\n„Tři dny jsou moc. Za tu dobu může přejít půlku království.“\n„Alespoň bychom měli představu, jak dlouhá ta chodba je.“\n„Tak kolik mu dáme? Tak tedy tři dny?“ ujistil se Urolon.\n„Tři dny…“ uvažovala Rionna. „Myslíš, že mu to bude stačit? Vždyť víš, jaké bývají chodby. Úzké. Dáme mu čtyři.“\n„Čtyři? To je moc, ne?“\n„Není. Dáme mu tři dny, on to nestihne a nám klesne autorita.“\nUrlon kýval hlavou. „Asi máš pravdu, čumáčku.“\n„Člověče, docela si říkám, zda mu nedat pět dnů.“\n„Pět dnů? Miláčku, neblázni, pět dnů, to už je moc, ne?“\n„Ne, pět dnů je akorát.“\n„Dobře, takže pět? Dáme mu pět a uvidíme,“ ujistil se Urolon.\n„Jo, dáme mu pět, a když to nestihne, tak mu na tu druhou chodbu dáme šest.“\nOba pokývali souhlasně hlavou. „Tak náš syn už není dítě,“ řekl Urolon se štěstím v hlase.\n„Náš syn je mimino a ještě dlouho bude,“ odpověděla Rionna a nastalo opět ticho.\nBeztlamka se řítil chodbou zpět, oběma tlapama držel kousek zlata. „Zlatóó,“ volal, „mám zlatóó!“\n„Slyšíš to?“ zvolala Rionna. „Má zlato! Nebudeme chudí draci! Budeme mít co ochraňovat!“\nOba rodiče, nadšení zprávou svého syna, radostně poskakovali, držíce se za ramena, objímali se a výskali. „Zlato, zlato, zlatíčko,“ zpívala Rionna.\n„Zlato,“ oslovil svou ženu Urolon.\n„Kde? Vidíš nějaké další?“ zvolala Rionna.\n„Ne, mluvím na tebe a říkám ti zlato. Chtěl jsem jen říct, že máš krásný hlas a z fleku by ses mohla živit zpěvem.“\nRionna se začervenala. „Ó, děkuji, ty lichotníku.“\nMezitím, co rodiče zářili štěstím a byli pyšní na svého syna, Beztlapka k nim doběhl. Matka ho radostně objala, otec ho pohladil.\n„Vidíš, že jsi to dokázal,“ chválila ho.\n„A nebál ses, překonal jsi svůj strach,“ připomínal otec s úsměvem a obrátil se na manželku. Najednou se zarazil. Její úsměv pomalu mizel z tváře.\n„Broučku,“ sehnula se k synovi, „můžeš mi, prosím, říct, kde máš to zlato? Nenechal jsi ho tam, že ne? Nejsi takový tupec, tím jsem si jistá. Jinak bys totiž musel do té tmavé jeskyně znovu.“\n„Né, kdepák. Dělal jsem vše proto, abych to zlato dostal. Málem jsem tam uvízl, ale nakonec jsem ho přinesl,“ smál se Beztlamka.\n„Tak kde je?“ zeptala se důrazně matka.\n„Přece tady,“ odpověděl syn a natáhl tlapy, ve kterých se třpytila jedna zlatá cihlička.\nMatka na to chvíli nevěřícně zírala, pak se podívala na manžela a ten se zazubil. „No, třeba je to první vlaštovka,“ špitl.\nRionna sepjala ruce, několikrát se zhluboka nadýchla a tiše si pro sebe opakovala. „Nebudu řvát, nebudu řvát.“\nAle vydrželo jí to jen pár vteřin. „Beztlamko, děláš si ze mě prdel?!“ zařvala. Urolon od manželky pár kroků poodstoupil a zacpal si uši. Beztlamka přeskakoval zrakem z jednoho rodiče na druhého a nechápal, co se děje.\n„Tys donesl jednu cihlu? Jednu jedinou zlatou cihlu?“\n„Ale víc jich tam nebylo,“ zašeptal Beztlamka.\n„Tak proč řveš jako pavián na celé kolo? A ještě riskuješ kvůli jedné zlaté cihličce?“ Pak se obrátila na Urolona. „A ty,“ zabořila mu prst do hrudi, „jsi říkal, že tu je zlato. Ale zatím to vypadá, že ho vytěžili trpaslíci a na nás zbyla jedna chudobná cihlička!“ zuřila.\n„Ještě zbývá jedna chodba,“ připomněl Urolon a syn se na něj vyčítavě podíval. Otec pokrčil rameny a oddychl si, když se matka zadívala do chodby.\n„Fajn, čeká tě ještě druhá chodba a poděkuj tvému otci, který nás sem zavlekl,“ založila si dračice ruce na prsou a naštvaně se dívala střídavě ze syna na manžela.\n„Tak já teda pudu…“ řekl Beztlamka a loudavě se vydal na cestu, zlatou cihličku položil matce k nohám.\n„Donesu jí zlato a je to málo. Ani mě nepochválila. Nasadil jsem při jeho získání život. A co z toho?“ bručel si pro sebe. Jak šel temnou chodbou a myslel na nespravedlnost, která se mu právě stala, ucítil nějaký pohyb na rameni. Tlapou si tam hrábl a něco nahmatal. Musel si dát tlapu až úplně k očím, aby si byl jistý, co právě drží.\n„Áááá… pavouk.“ Mrštil jím na stranu a běžel kupředu, seč mu síly stačily. Zastavil se na konci chodby a zhluboka dýchal. „Nesnáším pavouky.“ Otřásl se. Pak si všiml, že tahle chodba se na rozdíl od předchozí nezužuje, ale je ukončena otvorem v zemi. A ne zrovna malým. Opatrně se k němu připlazil a podíval se dolů. Nahlédl do hluboké propasti pod sebou a zůstal v úžasu. Hluboko, hluboko pod ním se rozprostíraly nekonečné hory zlata, které svítily na všechny strany. Beztlamka se mrštně postavil a už se chtěl rozběhnout, když se po obou stranách rozzářily pochodně. Před ním stál malý mužíček se zelenou čapkou, drobnou světle hnědou vestičkou a červenými kalhotami.\n„Co tady krucinál chceš, draku?“ zapištěl.\n„Né, ten za tebou.“\nBeztlamka se ohlédl. „Ale za mnou nikdo není.“\n„Ani nemůže, myslel jsem tebe, hňupe.“\n„Hej, není hezké, když se takhle o mně vyjadřuješ. Když mi tak říká máma, tak v pohodě, je to má matka, moje krev, ale nějaký malý trpajzlík mi nebude nadávat.“\n„Tak podívej se, přerostlá obézní obludo, já tady hlídám to zlato a to zlato, když už jsi o něm začal… je naše,“ řekl důrazně.\n„Fajn, řeknu to mámě a ta už si s váma udělá pořádek.“\n„Fajn, řeknu to dědovi a ten…“ Trpaslík rychle nevěděl co říct. „Náhodou, abys věděl, děda na svých sto osmdesát vůbec nevypadá.“\nA každý si šel svou cestou. Zatímco trpaslík skočil po hlavě do jámy, Beztlamka si říkal, že se přece nebude hádat s nějakým trpaslíkem, který má navíc čepku nakřivo.\nJak se blížil k rodičům, slyšel závěr jejich hádky.\n„Za to můžeš ty. Vsadím se, že tví předci byli taky strašpytlové. Kluk to má po tobě.“\n„Anebo to není můj syn, že? Bůhví, co jsi dělala na tom dračím večírku, když jsi přišla až k ránu a vůbec sis nepamatovala, co jsi tam pila. A to je podezřelé,“ oponoval choti Urolon.\n„Csss, já jsem ti náhodou věrná. To ty jsi onehdá flirtoval s tou dračicí, když jsme byli na dovolené,“ vyčítala.\n„Vždyť to nebyla dračice, ale krokodýl,“ namítl Urolon.\n„Ale to jsi ty nevěděl. Kdo se taky může jmenovat Urolon. Jako bys měl trvalé potíže s močovým měchýřem.“\n„Rionna je mnohem lepší, teda.“\n„A pořád mě píšeš s jedním en, zatímco já jsem se dvěma,“ zazněla poslední výčitka před tím, než si uvědomili, že je jejich syn poslouchá.\n„Beztlamko, chci tě ujistit, že mám tvého otce pořád ráda.“\n„Jo, i když mě někdy bije, ale nemusíš se bát, to jsou jen hrátky dvou dospělých lidí na bázi intimního charakteru, kterých se možná taky jednou zúčastníš, až budeš dospělý,“ vysvětlil otec.\nDračice se plácla do čela. „Víš, že je mlčeti stříbro, mluviti zlato? Nebo je to naopak,“ zamyslela se.\n„Přesně, teď jste na to kápli, zlato,“ usmál se Beztlamka.\n„Co jsi to povídal?“ zaujalo matku.\n„Našel jsem zlato,“ vyhrkl syn nadšeně.\n„Jo, já vím, já vím,“ mávala Rionna pochybovačně tlapami, „tak kolik? Tři, né, počkej, neříkej to, čtyři, že jo? Našel jsi čtyři zlaté cihličky.“\n„Mami, kdybys mě nechala domluvit, tak bych ti řekl, že jsem našel hordy zlata.“\nRionna se podívala na manžela a pak zpátky na syna. „Fajn, ujasníme si něco. Jsi si jistý, že víš, jak vypadají hordy, ano?“ A aniž by nechala syna mluvit, pokračovala. „Ne, hordy opravdu není malá, docela malinká kupička sena. Ani dvě kupičky sena, ani sto malých kupiček sena.“\n„Takových kupiček, které máš na mysli, jsem našel minimálně milion.“\nRionna se začala smát. „Já zapomněla, vy jste ve škole ještě nebrali počty.“\n„Mami! Já vím, jak vypadá horda zlata, nedělej ze mě takového hlupáka!“\nRionna přiběhla k synovi a začala s ním třást. „Vážně? Vážně jsi viděl hordy zlata?“\n„Přisahám. Čestné dračí,“ olízl si Beztlamka dráp.\nRionna vyhodila Beztlamku do vzduchu až se narazil hlavou o strop a tentokrát začala opravdu slavit. „Máme zlato, máme zlato. Nejsme chudý, nejsme chudý.\nMoje skladiště je celé ze zlata,\nkonečně připadám si bohatá,\nuž nastal den, kdy spolu budem jen\nrochnit ve zlatě se, ty a já.\nMoje zlatíčko, ať ho, kdo chce, vyrábí\nkdejakého trpaslíka ze všech koutů přivábí.“\n„Když o tom tak mluvíš,“ vložil se do písně své matky Beztlamka, ale ona ho ignorovala.\n„Právě nastal den, kdy budem spolu jen\nkoupat se ve zlatě, ty a já.\nAch, všude samé zlato, život v přepychu stojí za to,\nzlaté šperky na rukou, krásnější než kytky jsou,\nnemusíš mi nosit kvítí, stačí mi, že zlato svítí,\nkdyž se budu moci srovnat s kdejakou kněžnou.\nZe svého domova jsme vyrazili pryč,\nzbyl po nás tak možná rezavý rýč,\nale v dnešní den jsem šťastná jen,\nže už budem bohatí, ty a já.\nMoje sestra Helena a její manžel Slyš,\njsou oba chuďouncí jak kostelní myš,\nať jen si závidí, až uvidí,\njak žijem jako prasata, ty a já.\nTy teď, hochu můj, musíš hodný být,\nnezapomeň, že tě můžu vydědit\na budeš chudý jen, bez přízně žen,\nbohatý důchod budeme mít otec a já.\nPro trpaslíky se zastaví svět,\npřirozeně, že nám budou závidět,\nostražitě se rozhlížím, kdo se přiblíží,\ntoho roztrháme, ty a já.“\n„Já říkal, že máš hezký hlas,“ zatleskal Urolon.\n„Obávám se, že tak snadné to nebude,“ vložil se do toho Beztlamka.\n„Jak to myslíš?“ zhrozila se matka.\n„Cestou k tomu zlatu jsem potkal trpaslíka a ten mi řekl, že zlato patří jim, a podle toho, co říkal, to vypadá, že si ho nebudou chtít nechat vzít.“\n„Trpaslíci jsou sice komplikace, ale ne příliš velká. Jsme větší, silnější a zlato patří nám,“ řekla odhodlaně Rionna.\n„I když ho našli první?“ zapochyboval Beztlamka.\nRionna k synkovi přistoupila, poplácala ho po rameni a poučila ho. „Máš se ještě co učit.“\nKdyž tříčlenná rodina našla, co hledala, tak se za zpěvu a hlasitých projevů radosti, převážně matky, vydala zpět ke vchodu sluje.\n„Bude to tu útulné, když to dám trochu do pořádku,“ řekla matka a už si v hlavě plánovala, kde bude co stát. „Zítra zaletím pro nábytek a další věci z naší staré sluje.“\nJakmile trojice vylezla z jeskyně, spatřila muže, který si kousek od nich prohlížel houbu. V košíku již už několik měl.\n„Ta je jedovatá,“ zavolala na vášnivého houbaře, dosud k nim otočeného zády, Rionna. Muž se narovnal, hlasitě polkl a otočil se. Když spatřil tři draky, upustil košík, zvedl ruce nad hlavu a vytřeštil oči.\n„On ti asi nerozumí,“ zašeptal Urolon.\n„Máš pravdu, lásko, na to jsem v tom rozrušení úplně zapomněla. Ne-ní jed-lá,“ ukazovala dračice na houbu, pak na tlamu a následně divoce kroutila odmítavě hlavou.\n„Draci,“ zařval muž, „a chtějí mě sežrat!“\nNechal košík košíkem, houby houbami a zmizel v lese.\n„Zdejší obyvatelstvo jsou asi hysterici,“ pokrčila rameny Rionna. „Takže, vážení, máme k obědu houby,“ oznámila a muž se synem nešťastně zaúpěli.\nMezitím se prchající muž řítil lesem. Střídavě padal, když zakopával o kořeny, zase se zvedal, ohlížel se a opět běžel. Přitom pořád hlasitě oznamoval, že spatřil draky a že ho chtěli sežrat. Po dvou dnech úporného běhu, během kterých měl jedinou přestávku na vyprázdnění, doběhl až k hradní bráně. Už nevolal, pouze sípal. Zabušil na bránu a sesunul se na kolena. Nahoře se objevila hlava s helmou a špička nějaké blíže nerozpoznatelné zbraně.\n„Co chceš, trhane?“ zvolala stráž.\nMuž stále jen sípal a ukazoval si do otevřených úst s vyplazeným jazykem.\nStrážný se rozhlédl, a když nikoho dalšího nespatřil, kývl na podřízené níže. Ti otevřeli malá dvířka v bráně a podali starci vodu. Když se muž dosytnosti napil, s obtížemi se postavil na nohy a zvolal: „Drak,“ a ukázal směrem, kterým právě přiběhl.\n„Cože?“ zakřičel na něj velitel strážců shora. „Proč to neřekneš hned a zdržuješ?“\nZ dvířek vyběhli další dva strážní, uchopili staříka a nesli ho až ke králi. Do sálu vstoupil nejprve velitel, po chvíli se vrátil a pokynul podřízeným, aby vzali starce až před krále.\nStarý muž viděl krále na vlastní oči poprvé v životě. Jevil se mu starší, než jak si ho představoval. Oplýval pořádným fousem a řadou vrásek kolem očí. Oproti velkému trůnu působil drobně. Jeho červený chundelatý plášť se rozprostíral kolem celého trůnu. Bylo na první pohled jasné, že si jej navlékl jen kvůli ohlášené návštěvě. V sále panovalo vedro a nepomáhaly ani otevřená okna. Královská koruna na jeho hlavě působila značně opotřebovaným a zašlým dojmem. Za to vedle krále seděla mladá dívka, v krásných růžových šatech posetých drahokamy s velikým výstřihem, který odhaloval obří poprsí. Byl to velký protiklad k její drobné postavě, a tak nebylo možné ho přehlédnout. Blyštivě zlatá korunka se třpytila na dlouhých blonďatých vlasech. Její úsměv na starce působil poněkud falešně.\n„Ty jsi prý viděl draka,“ zahuhlal král.\n„Jo, jo, viděl a naznačoval mi, že mě chce sežrat,“ odpověděl muž a vážně pokyvoval hlavou.\n„Opravdu? A můžeš nám ukázat, jak ti to naznačoval?“ ptala se nedůvěřivě mladá žena.\n„Takhle,“ a muž otevřel pusu, ukazoval si na ni pěstí, která nejspíše symbolizovala velikou tlapu, a následně kolem sebe mával rukama a nohama, takže vypadal jako medvěd pod vlivem vína. „Celé dva dny k vám co nejrychleji běžím, abych vás varoval.“\nRádce se nahnul ke králi a zašeptal mu. „Je vlastně jedno, co ten drak naznačoval, důležité je, že se usídlil v té jámě, o které víme, že v ní je obrovské bohatství. Už jsme se přece připravovali na válku s trpaslíky a teď tohle. Boj s drakem bude podstatně víc bolet.“\nKrál se na něj nechápavě otočil. „Bolet? Snad si nemyslíte, že bych já ještě mohl jet někam do bitvy a s drakem.“\nRádce se usmál. „Vy ne, pochopitelně, jasnosti. Měl jsem na mysli, že to bude bolet království. Jednak finančně a jednak ztráta mnoha životů vojáků.“\nKrál se nad jeho slovy vážně zamýšlel. „A co navrhujete?“\nRádce pokrčil rameny. „Draci většinou stojí o mladé ženy. Sežerou je a uklidní se. Možná taky odletí.“\n„Vy mu chcete nabídnout…?“ zděsil se král té představy.\n„Škoda, přeškoda, taková krásná princezna,“ zadíval se posel špatných zpráv na mladou ženu vedle krále.\n„To je královna, ty hlupáku,“ zasyčel na něj král přes dlaň, ač bylo jasné, že ho mladá královna musí slyšet.\n„No dovolte, já jsem královna.“ Vstala rozčilením. „Vím, co chcete říct, že je mezi námi velký věkový rozdíl a že jsem si krále brala jen pro peníze, ale to není pravda. Král možná není výkonný v bitvě, ale jinak je výkonný až dost,“ řekla odměřeně.\n„Ale na to se nikdo neptal, zlatíčko,“ šeptal král.\nKrálovna se rozpačitě rozhlédla, posadila se a též šeptem odpověděla: „Tak promiň, králíčku, alespoň každý ví, že se za tebe nestydím a už vůbec mi nevadí, že jsi starý, vrásčitý a téměř plešatý.“ Poslala mu vzdušný polibek.\n„Králi, měli bychom se vrátit k drakovi,“ připomněl rádce.\n„Jistě, dejte tomu muži najíst a napít za to, že nás běžel informovat hned, jak draka spatřil. A pak mu dejte výprask za to, že neběžel rychleji.“\nPosel špatných zpráv věnoval králi vyděšený pohled.\n„Nezlob se, ale za dva dny už mohl drak vypálit tucet vesnic,“ vysvětlil a za úpěnlivých proseb starce o smilování se celý obrátil k rádci.\n„Máte pravdu. Pošlete drakovi princeznu. Beztak už to vypadá, že zůstane na ocet a nikdy se nevdá. To nám dá čas zmobilizovat vojsko.“\n„Budu vaši královskou dceru informovat. Co se týče té druhé záležitosti, tak se obávám, králi, že s vojskem proti drakovi nemáme šanci. Alespoň ne v našem současném počtu.“\n„Jak to myslíte v současném počtu?“\n„Vy už se zřejmě nepamatujete, pane králi, ale před časem jste rozhodl o tom, že budeme mít k dispozici čistě profesionální vojsko. Většina vojáků se tak rozprchla a z řad dobrovolníků nám zbylo přesně…“ rádce listoval ve svých dokumentech, které měl připevněné na hliněné destičce, „přesně sto šest mužů a dvacet pět už přesluhuje.“\n„Zbabělci,“ bouchl král pěstí do trůnu a bolestně vyjekl. „Tak co navrhujete, milý rádče?“\n„Měl bych dva návrhy a z opatrnosti bych si dovolil realizovat raději oba. Nejprve bych povolal čaroděje. Tomu se bude s drakem bojovat lépe. A pak bych dal vyhlásit, že se hledá dobrovolník pro sňatek s princeznou, ovšem jen za té podmínky, že si ji sám zachrání.“\n„A nebude to zbytečně drahé?“\n„Levné to nebude, ale v opačném případě nás čeká krutá porážka. Navíc,“ zvedl rádce ukazováček, „kdyby náhodou čaroděj neuspěl, tak ušetříme, protože ho drak sežere a my mu nebudeme muset nic platit. A když uspěje dobrovolník, zbavíte se konečně princezny, protože ten hrdina si ji bude muset vzít, což taky není špatné.“\nKrálovna byla nápadem nadšená a dala to najevo potleskem. „Výborný nápad. Konečně ti nebude viset na krku. A když ušetříš na tom čaroději, tak mi koupíš nové šaty. No co, už jsi mi měsíc žádné nekoupil,“ dodala, když se král zatvářil odmítavě.\n„Víte o někom?“ obrátil se král na rádce.\n„Vím o jednom čaroději. Je to sice morální zpustlík, ale jinak velice schopný čaroděj. A docela levný.“\n„Výborně, okamžitě jej zkontaktujte,“ přikázal král.\n„Pošlu našeho nejrychlejšího holuba.“\nZatímco Kecal tvrdě spal, což dokazovalo jeho hlasité chrápání, Létavice už měla po spánku. Vlastně se ani moc nevyspala. Nemohla pochopit, že Blesk i Lotr poklidně spí. Na druhé straně je pravda, že už pár hodin je v domě klid. Květoslav Dobromysl Stehýnko totiž včera opět řádil. A poprvé od doby, kdy do domu přivedl jak ukecaného holuba, tak trojici podivínské rodiny létajících koberců.\nLétavice se rozhlédla kolem. Na podlaze se válela spousta lahví a také pár kousků spodního prádla několika mladých víl, které se zapomněly odebrat domů, a jí bylo jasné, že nahoře v ložnici to nebude vypadat jinak. Potichounku do ní vlétla. Nemýlila se. Spodního prádla a vůbec mnoha kusů oblečení se zde válelo víc a lahve doplňovaly prázdné poháry a další kusy nádobí. Ano, Květoslav a víly měli velmi rušnou noc, která musela být slyšet na míle daleko, alespoň tak se to zdálo Létavici. Jen ta moderní hudba, jež doslova rvala uši, které neměla. Přesto se o svůj sluch právem obávala. Svému synovi Létavice již před půlnocí raději převázala horní okraj, aby neviděl a neslyšel, co se v ložnici všechno odehrávalo, a že toho nebylo málo. Jako by čaroději nestačila jedna víla, měl jich nahoře rovnou několik. Upřímně řečeno musela přiznat, že takhle si nového majitele ani život s ním nepředstavovala. Holky, alkohol, hlasitá hudba. Časté pitky byly nejspíš, když ne na denním, tak na týdenním pořádku určitě. Proto možná Květoslav bydlel dál od jakékoli civilizace.\nSlétla zpět do přízemí a natáhla se. Stejně už neusne, ale může se o to pokusit. Sotva zavřela lidskému oku neviditelné oči, někdo drobně a téměř neslyšně zaťukal na okno. Létavice si povzdychla. Posadila se a za oknem spatřila nejnepravděpodobnějšího tvora, kterého by v tomhle ranním šeru čekala. Na parapetu přešlapovala holubice. Že se jedná o dámu, poznala Létavice okamžitě podle růžové mašle na hlavě. Slétla tedy k oknu, otevřela ho a pustila cizinku dovnitř.\n„Dobrý den,“ spustila holubice pisklavým hlasem, „já se, prosím, jmenuji Karmína Psaníčková a letím s důležitým poselstvím od krále Fridricha Valdštejna Kohuslava Obecného pro čaroděje Květoslava Dobromysla Stehýnka a předem vás upozorňuji, že budete-li požadovat, abych to celé zopakovala, pak na vás zvysoka kašlu, ač není slušné říkat u návštěv, že na něco kašlu, a tímto se vám za to omlouvám,“ vydechla Karmína, když to celé dořekla, opřela se o kolena a ztěžka oddychovala.\n„Víte, co? Nejlepší bude, když si s námi dáte snídani. Květoslav měl velmi náročnou noc a odpočívá. Bůhví, kdy se vzbudí,“ odpověděla Létavice a nasypala Karmíně do malé mističky, která patřila Kecalovi, něco z jeho ptačího zobu. Do stejně velké misky pak nalila vodu.\n„Odpočiňte si, letíte jistě z daleka.“\n„Z daleka, to ano,“ říkala s plnou pusou Karmína. „Ale nemám moc času, musím se rychle vrátit. Naše království totiž ohrožuje drak,“ řekla tiše, když polkla poslední sousto a významně na Létavici pohlédla.\n„Aha, tak já čaroděje vzbudím. Nebude sice nijak zvlášť rád, ale být čarodějem znamená vlastně být pořád připraven sloužit lidem.“\nKarmína nejprve poslední větu Létavice nevnímala, ale když dojedla, hluboce se nad ní zamyslela a pokývala hlavou. „Jo, to je pravda.“\nLétavice vystoupala ladným pohybem do ložnice, tiše si odkašlala a pak zvolala: „Budíček!“\nJejí styl probuzení měl za následek chaos.\nKvětoslav vyskočil z postele, jeho nohy dopadly na podlahu, kde se dotkly několika lahví, po nichž uklouzl a sjel na zem, kde se posadil. Lekl se tak v podstatě dvakrát. Zvuk válejících se flašek, které do sebe díky čaroději narážely, probudil víly. Nejprve viděla Létavice, po čem rozhodně netoužila. Když se první tři víly posadily, spatřila jejich odhalenou vrchní část těla, takže rychle zacouvala zpět do přízemí. Každá z víl si zpočátku mnula čelo nebo spánky díky bolesti, která je pak celé ráno provázela. Problém ale nastal, když si všimli jedna druhé.\n„Cože? Tys tu spala?“\n„A ty? Já tady měla spát, co tady děláš?“\n„Ty děvko,“ vykřikla třetí.\n„Květoslav je můj.“\n„Tvůj? A kdo ti to řekl.“\n„Řekl, že si mě vezme.“\n„Mě si vezme, vás si vzít nemůže, vy jste jen obyčejné flundry,“ zaječela třetí.\n„Holky, musíte tak řvát,“ zaúpěl Květoslav a chytil se za hlavu.\nTímto křikem se samozřejmě vzbudila i čtveřice dalších víl, takže nastala vřava, které se čaroděj rozhodl neúčastnit a pomalu se odplížil ke schodům.\nMezitím, co se tohle všechno odehrávalo nahoře, křik Létavice vzbudil i jejího syna a manžela. Zatímco Blesk pobíhal po místnosti sem a tam, Lotr potřeboval delší čas na , a tak jen seděl a dlouho hleděl do země.\nNejsladší probuzení měl Kecal. Sotva otevřel dveře svého malého ptačího příbytku, spatřil Karmínu. Ta už byla po snídani, a tak jen pátravě zkoumala okolí a následně poslouchala, co se nahoře děje.\n„Mají zde vskutku veselo,“ pomyslela si.\nKecal svižně vstal ve svém dřevěném domku, který mu čaroděj nechal vyřezat místním řezbářem, posadil se na volně visící bidýlko a zakoukal se. Doslova. Vždyť to také byla první holubí slečna, kterou kdy viděl. Slétl k ní na stůl, uklonil se a řekl, co nejuctivěji dovedl: „Přeji krásné ráno, krásná dámo. Měla jste krásný let? Máte krásné oči. A křídla máte taky krásná.“\nCelkem rychle si uvědomil používání jednoho konkrétního slova moc často, což jej vyvedlo z míry. „Tedy… jsme moc rádi, že jste tady.“\n„Zdravím vás, neznámý cizinče. Bylo by vhodné, oslovujete-li dámu, nejprve se jí představit. Činím tak tedy prve já. Jmenuji se Karmína Psaníčková. A mimochodem, pozoruji, že slovo krásný je asi vaše oblíbené, není-liž pravda?“\n„Ba, že ano. Mimochodem, krásné jméno. To víte, jsem založením optimista, vidím svět v růžových barvách,“ zasmál se nervózně Kecal.\n„To také není dobré vidět svět jen růžově. Člověk se na něj musí dívat reálnýma očima. Přílišní optimisté utápí svůj život ve snech a často končí v bezradných pitkách, když život není tak růžový, jak jej právě vidí,“ poučila Karmína holuba s učitelsky zvednutým křídlem.\n„Aha,“ polkl Kecal, nějak mu vyschlo v hrdle.\n„A co nám vlastně přinášíte?“ zeptal se zvědavě mezitím, co se Létavice posadila na lavici kousek od Karmíny.\n„Mám důležité poselství pro pana Květoslava Dobromysla Stehýnka, věhlasného čaroděje,“ dmula se důležitě Karmína.\nJejí slova dozněla právě ve chvíli, kdy scházel ze schodů. „A co pro mě máte tak důležitého?“ zamumlal a z jeho hlasu bylo patrné, že mu není zrovna dvakrát do zpěvu.\n„Mohu vám to sdělit i před těmito ostatními členy vaší domácnosti?“ zeptala se překvapeně Karmína a postupně změřila nedůvěřivým pohledem Kecala, Létavici, Bleska i Lotra.\n„Jistě, hlavně už mluv. Bože, mně je špatně.“\n„To se ani nedivím,“ založila si Létavice cípy do sebe, „po tom, jak jste včera řádili, by byl div, kdyby tomu bylo jinak.“\nKvětoslav na Létavici pohlédl s bolestným výrazem ve tváři. Než se ale stačil dozvědět, co mu Karmína vlastně přinesla za zprávu, seběhla ze schodů první víla, div, že čaroděje neporazila.\n„Teda řeknu ti, tady jsem naposled,“ obrátila se na Květoslava ve dveřích. „Já myslela, že jsem… že jsem…“ víla začala nabírat, „že jsem tvoje jediná a ty zatím… Prasáku!“ Mávla rukou a zmizela. Čaroděj se raději posadil na lavici pod schody, neboť se na nich objevily další víly. A nešetřila ho ani jedna.\n„Ty děvkaři odporný!“\n„Všude o tobě budu vyprávět, tady si už ani neštrejchneš!“\n„Všem jsi nám sliboval totéž!“\nLétavice naštěstí včas slétla k synkovi a zacpala mu uši. Když už se zdálo, že jsou všechny víly z domu, objevila se ještě poslední. Nejprve pohrdavě čaroděje odsoudila pohledem a opustila chalupu. Po chvíli se ale vrátila.\n„Původně jsem ti chtěla dát definitivní sbohem, když už vím, jaké jsi prase a úchylák. Té nejmladší z nás bylo osmnáct. Nicméně… po včerejšku ti už žádná víla kolem krku nepadne, takže mám jistotu, že budu tvá jediná. Tak se někdy ozvi, ty rarášku… už se těším, až mi budeš dělat zase budliky, budliky…“\nKvětoslav na ni nechápavě zíral s otevřenou pusou a pak jen pomalu přikývl hlavou.\n„Však ty víš kde,“ zašeptala a ještě na něj spiklenecky mrkla.\nKaždý z přítomných věnoval čaroději svůj pohled. Někteří pohoršený – Létavice či Karmína, jiní obdivný – Lotr nebo Kecal, a zcela nevinný nic nechápající pohled měl Blesk.\nKvětoslav si odkašlal. „Mohla bys mi připravit silnou kuřecí polívku?“ obrátil se na Létavici.\n„Za ten včerejšek si to ani nezasloužíš,“ odsekla. „Vůbec jsem nemohla spát.“\n„Nezapomeň, že to já jsem tady doma a vy jste tady pořád jen mí zaměstnanci a taky na to, že jsem se vás ujal a vyrval vás ze spárů jisté smrti,“ zachraptěl čaroděj.\nLétavice si vzala hrnec a začala chystat suroviny, ale přitom si neodpustila poznámku. „No, úplně tak to nebylo, ale budiž.“\nKvětoslav ji ve svém stavu hodlal ignorovat a otočil se na Karmínu. „Tak to vyval, děvče, cos mi donesla?“\nKarmína se způsobně uklonila a spustila. „Jmenuji se Karmína Psaníčková a letím od krále Fridricha Valdštejna Kohuslava Obecného, který si vás dovoluje žádat o pomoc. V našem království se usadil drak. Vlastně rovnou tři draci.“\nKvětoslav nic neříkal a jen si mnul spánky. Myslel, že se Karmína pouze odmlčela a že bude pokračovat. Když delší dobu nic neslyšel, otevřel oči a pohlédl na ni. „To je vše?“\n„Připadá ti to málo, snad? Tři draci jsou víc než dost. Chápu.“ Karmína zavřela oči a mávla křídlem. „Ze svých mnohých dobrodružných výprav máš jistě zkušenosti s celými hordami draků, ale pro nás, kteří s nimi mají málo, nebo vůbec žádné zkušenosti, jsou tři draci až dost.“\nKvětoslav si povzdychl. „Ne, to jsem nemyslel. Zajímalo mě, co ti draci dělají? Plení snad vesnice? Kradou zlato? Přepadají poutníky? Nebo třeba vydírají království touhou po zlatě a drahém kamení s tím, že jinak sežerou princeznu?“\nS každou další možností toho, jak draci mohou království znepříjemňovat život, Hermína vyjekla. „To zatím ne. Ale aby právě tohle nedělali, jsi zván k nám. Všem těmto strašným věcem a mnohým jiným chceme včas předejít.“\n„To ani nevznesli žádné požadavky?“ podivil se čaroděj.\n„Zatím ne. Zatím byli pouze spatřeni domorodým obyvatelstvem, a to zcela náhodou.“\n„A kde? Kde byli spatřeni?“\n„Před jednou jeskyní hluboko v lesích.“\n„Ajajaj,“ zaúpěl Květoslav a vzápětí mu přistál na hlavě mokrý hadr.\n„Už se na tebe nemůžu dívat, polívka jen tak rychle nebude,“ vysvětlila své počínání Létavice, aniž by se na čaroděje podívala.\nTen sundal hadr z obličeje, smotal ho, přiložil si jej na čelo a pokračoval: „Draci vyhledávají jeskyně pouze ze dvou důvodů. Buď je v nich ukryté zlato, anebo se tam chtějí usadit.“\n„Usadit se?“ zaječela vyděšeně Karmína. „Usadit se v našem království? No to je ovšem strašné,“ dodala a omdlela. Ještě, že byl nejblíž Kecal, který ihned přilétl, zvedl Karmínu, rozpláclou na stole, a začal jí masírovat hruď. Když to nepomáhalo, odhodlal se k dýchání ze zobáku do zobáku. Pomohlo to. Karmína otevřela oči, ale když si uvědomila, co se děje, vrazila Kecalovi facku křídlem, až poodskočil. Pak se posadila, sklopila zrak, začervenala se a špitla: „Děkuji.“\n„Není zač,“ prohlásil Kecal a vypjal hruď. Že si před chvílí mnul tvář, bylo okamžitě zapomenuto.\n„Jistě, že se usadí,“ přešel předcházející situaci Květoslav. „Draci nejsou druh zvířete, který by migroval z místa na místo. Ani se jim nedivím. Neustále stěhovat veškerý svůj majetek sem a tam taky není legrace. Člověk se někde zabydlí a už aby zase táhl dál. Tohle je život kočovníků a cirkusáků, ale ne běžného člověka. A draků už vůbec ne.“\n„Ale čaroději, jak to můžete říkat tak klidně? Draci přece znamenají hrozné nebezpečí.“\n„Milá Karmíno Dopisníčková…“ začal s vysvětlováním čaroděj, ale Karmína ho přerušila.\n„Ahá, pardón, tak tedy Karmíno… pokud ti draci dosud nevznesli žádné požadavky, tak pravděpodobně nebezpeční nejsou. Kdyby chtěli vaše království napadnout, nebo snad toužili po princezně, dávno by to řekli, to mi věřte. Ale jestliže se jen usadili v jeskyni, tak to vypadá, že měli sakra dobrý důvod, aby se přestěhovali.“\n„Podívejte, už jsme se zdrželi dost dlouho, mohu vás tedy požádat, abychom v brzké době vyrazili?“ navrhla Karmína.\nČaroděj přikývl. „Fajn, někdo tu ale musí zůstat a uklidit,“ obrátil se na osazenstvo.\n„Já tu zůstanu, na cestu potřebuješ jen jeden koberec a s ním,“ ukázala Létavice na Lotra, „stejně nikam letět nechci!“\nKvětoslav si povzdychl. „Dobře a Blesk ti pomůže. Pořádně to tu ukliďte.“\n„Tak moment,“ zakroutila Létavice cípem v odmítavém gestu, „někdo ho musí hlídat. Blesk poletí.“\n„Nepoletí, pokud si nevzpomínáš, Blesk nelétá, a tudíž je mi na cestě na nic. Nebudu ho zbytečně tahat sebou.“\nLétavice jen smutně povzdychla. „Ale pak ho nebude mít kdo hlídat.“\n„Já ho pohlídám, slibuji.“\n„Zrovna ten pravý,“ odsekla Létavice.\n„Hele, je to i v mém zájmu, nepotřebuju, aby mi udělal na hradě ostudu,“ přesvědčoval čaroděj.\n„Hm,“ zabroukala Létavice a odlétla do ložnice. Blesk za ní. Karmína vůbec nic nechápala a podle toho vypadal i její výraz. Kecal ji objal kolem ramen. „Neřeš, bejby, tohle ti vysvětlím cestou.“\nKarmína setřásla jeho křídla ze svých, pohoršeně na něj pohlédla a spustila. „Tak podívejte se, já nejsem žádná taková, abyste věděl, ano? Pakliže se vám líbím a vy mi chcete vyjádřit svou náklonnost, musíte mě zahrnovat dary po dobu alespoň třiceti dní. Následně mě můžete pozvat na schůzku. Podle pravidel holubí etikety mám já deset dní na to, abych odpověděla. Jestliže řeknu ano, musíte se na schůzku důkladně připravit a bavit mě konverzací na intelektuální úrovni. Po této schůzce mám dalších pět dní na to, abych vám případně sama navrhla další schůzku. Takhle by to mělo trvat nejméně půl roku, než s vámi strávím první noc na loži. A po dalším měsíci je vaší povinností mě požádat o křídlo. Jestliže tak neučiníte, mohu vás dvakrát upozornit na toto politováníhodné nedopatření. Když ani pak nezjednáte nápravu a nepožádáte mě o ruku, mohu vás zažalovat za zneužití nevinné holubice a slibování manželství, přestože jste fakticky nic nesliboval. Upřímně řečeno nejste zrovna žádný krasavec, ale protože žádné jiné nabídky nemám, jsem ochotna to s vámi zkusit. Takže teď buďte upřímný, jste vy ochoten toto vše podstoupit? Jestliže ne, pak vás žádám, abyste okamžitě upustil od zájmu vůči mé osobě, nehodlám přijít do řečí, jestliže ano, tak už shánějte nějaký pořádný dar, protože tohle všechno máte znát a není vůbec přípustné, aby holubice říkala holubovi, jak má postupovat, chce-li ji sbalit, to je přece nehorázné, to musíte uznat sám!“\nKdyž Karmína domluvila, s rukou na hrudi se posadila a zhluboka oddychovala. V místnosti nastalo naprosté ticho, Kecal na Karmínu hleděl s očima dokořán a netušil co říct. Nakonec se zmohl jen na: „Je holubí zob vhodný úvodní dárek?“\nPohled Karmíny mu byl jasnou odpovědí. Květoslav si šel zabalit pár věcí, které postupně skládal na Lotra. Kecal seděl zaraženě v jednom rohu létajícího koberce a otočená zády stála Karmína v rohu druhém. „Musím se udělat vzácnější, přeci mu hned neskočím do postele, což by se líbilo každému holubovi, ale nejsem žádná povětrnice,“ přemýšlela.\nPo čase, který se všem zdál nekonečný, každý měl jiný důvod, proč chtěl, aby se už konečně vyrazilo, vstoupil Květoslav do kuchyně umytý, čistě oblečený a zvolal: „Můžeme vyrazit.“\nTéměř celý den trvalo než Lotr, navigován Karmínou, doletěl do země krále Fridricha Valdštejna Kohuslava Obecného. Na nádvoří výpravu vítaly nadšené davy dvořanů, provolávaly čaroději slávu a král jim šel vstříc s otevřenou náručí.\n„Vítej, čaroději, jsme moc rádi, že jsi dorazil a žes přišel zachránit naše království,“ zvolal a hned se ozval potlesk a provolávání slávy králi.\nKvětoslav sestoupil z Lotra na zem a řekl: „Pěkné uvítání, jen co je pravda. Ale přeci jen bych si s vámi rád promluvil někde o samotě. Je to možné?“\nHned poté, co dokončil větu, lidé opět začali provolávat slávu a král dojatě sepjal ruce a významně pomrkával. Když opět nastalo ticho, král přikývl na souhlas. „Jistě, čaroději, promluvíme si o samotě v trůnním sále. Ale,“ zastavil se, „nechcete se první ubytovat a najíst?“\n„Já se ubytuji a najím pak, ale mému společenství můžete něco připravit a uvést je do naší komnaty.“\nKrál se rozpačitě ohlédl. „Společenství?“\n„Přece mému létajícímu koberci a holubovi.“\n„Aha, jistě, jistě,“ kýval na souhlas král, ale bylo na první pohled jasné, že úplně nerozumí tomu, co právě slyšel. „Tak vy máte létající koberec.“\n„Ano, vy jste nás neviděli přilétat?“ podivil se čaroděj.\n„No, asi nás osvítilo slunce. Ale stejně bych tomu těžko věřil, že něco takového jako létající koberec vůbec existuje.“\n„A vidíte, existuje. A dokonce chápe a myslí a hlavně mluví.“\n„Mluví?“ opakoval si pro sebe král a nevěřícně kroutil hlavou.\n„Mohl byste zařídit, aby je zavedli do komnaty? Prosím?“ zopakoval Květoslav a tentokrát přidal na důrazu.\n„Promiňte, samozřejmě,“ obrátil se na rádce a luskl prsty, ten přikývl.\nBěhem cesty do trůnního sálu Květoslav osvětloval králi způsob svého cestování a ten přikyvoval na znamení souhlasu, jen občas pozvedl obočí v úžasu nebo překvapení, ale nechtěl čaroděje přerušovat, tak nic neříkal.\n„Až se tedy najím a dostatečně vyspím, protože čaroděj musí být na práci odpočatý, půjdu se na ty draky podívat a promluvím s nimi.“\n„Vy s nimi chcete mluvit?“ zastavil se král před dveřmi vedoucími do sálu.\n„Jistě, co jiného? Mám s nimi snad hrát vodní pólo?“\n„Upřímně řečeno ani nevím, co to je, jen tuším, že se to týká vody, ale já netušil, že se dá s draky mluvit.“\nKvětoslav si založil ruce. Další z lidí plný předsudků. Ale u králů to není tak překvapivé. Téměř každý král má předsudky vůči všemu, co by potencionálně mohlo ohrožovat jeho království a vůči drakům obzvláště.\n„S draky se dá mluvit tak, jako s každým živým tvorem. I stromy mluví. Růže mluví, pampelišky mluví a kopřivy také mluví. Mimochodem,“ nahnul se spiklenecky ke králi, rozhlédl se a zašeptal, „když už jsme u toho, kopřivy jsou docela pomlouvačné a rády drbou. A chrobáci taky mluví,“ poslední větu řekl Květoslav normálním hlasem a narovnal se.\nKrál nejprve hodnou chvíli mlčel a pak řekl: „No jistě, čaroděj, létající koberec, mluvící chrobáci a křepelky a kobylky a také kopřivy, žiješ v čarodějném světě, tak co se divím.“\n„Asi bychom se měli vrátit k našemu problému,“ navrhl čaroděj a král přikývl. „S draky si promluvím a zjistím, co ve vašem království pohledávají. Upřímně řečeno si nemyslím, že by vás přišli napadnout nebo snad zajmout princeznu či tak něco.“\n„Ne?“ překvapilo krále. „Vážně si to myslíte?“\nKvětoslav si povzdychl a pomyslel si, že se přes předsudky, kterými trpí jistě nejen král, musí prostě přenést a tiše je přejít.\n„A jak jste na to, vlastně přišel, že to nemají v úmyslu? Tedy, jestli se mohu ptát, čaroději.“\n„Víte, kdyby něco takového chtěli provést, myslíte, že by tak dlouho čekali? Už dávno by se do vás pustili a zpustošili by království dřív, než byste pro mě vůbec stihli poslat.“\nKrál vyděšeně vytřeštil oči a dokořán otevřel pusu.\n„Tím spíš, když jsou tři.“\nKrál rozevřel oči ještě víc – pokud to vůbec bylo možné, a totéž se týkalo jeho úst, a hlasitě vyjekl.\n„Nicméně, teď jsem tu já, a tak zjistím, co mají za lubem, proč se sem přestěhovali, a zajistím vám mír. Budete tu žít v klidu a beze strachu s draky jako sousedy.“\n„Sousedy?“ Král znovu vyjekl děsem, ale čaroděj už toho měl dost. „Víte, měli jsme za to, že jste tu proto, abyste nás jich zbavil.“\n„Králi,“ okřikl jej čaroděj, který už ty řeči nemohl poslouchat. „I když se vám to tak nezdá, s draky se dá žít v míru. Jistě, existují draci, kteří jsou krvežízniví a válkychtiví, ale těch je minimum. S většinou draků se dá domluvit. A věřím tomu, že to půjde i s těmi ve vašem království. Budu vás o tom informovat. A teď, když dovolíte, bych se šel najíst a odpočinout si.“\nKrál nic neříkal, pouze naznačil, kterým směrem se má Květoslav vydat, a tak vyrazil. Za rohem už na něj čekal sluha, který jej dopravil ke komnatě. Čaroděj mu za to hodil zlaťák. Nedělal to běžně, ale nyní měl neodvratný pocit, že král svým poddaným moc neplatí a že mít na své straně jeho zaměstnance se může hodit. Sluha vypadal pohuble a i jeho šat nebyl nijak exkluzivní, takže čaroděj usoudil, že buď na tom království není dobře, nebo král své poddané šidí na mzdě.\nDiskuse pro článek Květoslav Dobromysl Stehýnko (4. kapitola: Dračí mír, 1. část):\nNo jo, ale já znaky nepočítám a myslel jsem, že rozdělení na dvě části musí stačit. Nicméně už jsem to rozdělil na tři, tak snad to tentokrát projde.\nAle ano, můžeš.\nNení přece povinností okamžitě zaškrtávat políčko, že je ,Článek hotov´. Článek jde uložit i bez toho, a to je ještě moment, kdy v něm sám můžeš něco měnit a upravovat, než ho odešleš k nám do administrace. V té době se vedle názvu článku objeví také tlačítko ,Zobrazit článek´, což ti promítne, jak tvoje povídka bude vypadat na stránce.\nA navíc jsem tě již v minulosti upozorňovala několikrát na délku článků, vracela jsem je právě z důvodu, že stránky nejsou schopny pojmout tak dlouhé kapitoly, tak stačí přece mít také na paměti, že se některé věci měnit nedají a ohlídat si to.\nobě části ti vracím - stránky bohužel nemají takovou kapacitu, aby tak dlouhé kapitoly zvládly najednou (jsem si naprosto jistá, že první část je "useklá" ve výčtu knih...). Doporučuji kapitolu rozdělit tedy ne na dvě, ale třeba na tři, popřípadě i čtyři a pět částí. (Zkus se, prosím, vejít do max 5000 slov na článek, pokud by byly třeba ještě o něco kratší, tím lépe. Sám si to můžeš často zkontrolovat tím, že si kapitolu zobrazíš a sám zjistíš, co se vešlo a co ne, předtím, než zaškrtneš, že je článek připraven k vydání).


Jak otestovat novou verzi distribuce Fedora | MojeFedora.cz\nJak otestovat novou verzi distribuce Fedora\nPokud se už nemůžete dočkat nové verze distribuce Fedora nebo se jen chcete podívat na novinky, které pro vás vývojáři nachystali, ale bojíte se experimentovat se svým počítačem, nechcete dělat složitě zálohy a přeinstalace systému, pak máte minimálně dvě možnosti, jak distribuci jednoduše otestovat.\nNejdříve budete potřebovat stažený ISO obraz z http://fedoraproject.org/en/get-prerelease (například Desktop Live Media s novým Gnome 3.4 nebo Live KDE verzi).\nPrvní a preferovaný způsob je použít Live médium. Preferovaný je kvůli rychlosti a testování novinek přímo na hardwaru. Možností je buď obraz vypálit na klasické CD - například v aplikaci Brasero po kliknutí na Burn image zvolíte stažený ISO soubor.\nDruhou možností je přesun obrazu na USB flash pamět. K tomu potřebujete doinstalovat balíček liveusb-creator.\nPo spuštění stačí opět vybrat stažený obraz a zařízení, na které se obraz nahraje. Nástroj liveusb-creator umožňuje i vytvořit na disku část pro ukládání uživatelských dat (Persistent storage).\nV obou uvedených případech už stačí jen restartovat počítač a zvolit start z USB média nebo CD. Pokud vše proběhlo správně, tak vám na počítači poběží poslední verze Fedory.\nDruhým způsobem je využít virtualizaci a stažený ISO obraz nainstalovat do virtuálního stroje. Výhodou je hlavně možnost spolupráce s existujícím systémem a možnost otestovaní instalace a dalších části systému. V prvním kroku, pokud jste tak už neudělali dřív, je nutné doinstalovat potřebné virtualizační nástroje libvirtd, qemu-kvm a virt-manager a nebo lépe celou skupinu pomocí:\nPo dokončení instalace stačí spustit službu libvirt:\na spustit aplikaci virt-manager, ve které je potřeba vytvořit nový virtuální stroj. Jako zdroj obrazu vyberte lokální ISO soubor, který jste si stáhli (Use ISO image -> Browse -> Browse Local) a zvolte typ systému - i když se chystáme na Fedoru 17, stačí zvolit Fedoru 16. V dalším kroku je potřeba zvolit velikost paměti přidělené virtuálnímu stroji. Je to maximální hodnota, která nebude alokovaná, dokud ji systém nezačne využívat.\nDále je potřeba nastavit velikost a umístění souborového systému. Standardní volbou je vytvoření souboru s filesystémem o dané velikosti. Poslední krok před spuštěním je volba nastavení síťové karty. Většině z nás bude stačit základní nastavení. Kliknutím na Finish se spustí virtuální systém a je vlastně hotovo. V druhém okně se vám spustí obsah Live obrazu nové Fedory a vy si můžete prohlížet novinky a zkoušet aktualizované aplikace. Pokud chcete systém nainstalovat pro další testování, pak použijte ikonu vlevo dole v pravém sloupci zástupců. Pokud chcete měnit nastavení virtuálního stroje, pak v menu zvolte View->Details. Zde můžete procházet parametry virtuálního stroje, jako jsou velikost paměti, připojené disky, připojení přes VNC nebo Spice (IP adresa a port jsou zobrazené vedle nastavení protokolu).\nDíky těmto dvěma způsobům nebude muset zasahovat do svého funkčního systému, ale stále si vyzkoušíte, co se na vás za pár týdnů chystá. Vydání Fedory 17 už se blíží!\nFedora 17, testování, virtualizace


Opravdu se musíte sprchovat každý den? Odpověď vás možná překvapí - Doporučujeme - ŽENY s.r.o.\nŽENY s.r.o. > Doporučujeme > Krása a zdraví > Opravdu se musíte sprchovat každý den? Odpověď vás možná překvapí\nOpravdu se musíte sprchovat každý den? Odpověď vás možná překvapí\nPrávě si říkáte, že se vám vůbec nechce do koupelny? Ono se možná vůbec nic nestane, když hygienu vynecháte. Dvojnásob to platí to pro jedince s citlivou a velmi suchou pokožku, kterým by voda mohla naopak ublížit!\nS trochou nadsázky je možné říci, že sprchování rozdělilo odborníky na dva nesmiřitelné tábory. Jedni tvrdí, že provádět tuto očistu každý den je základem zdravé existence, zatímco pro jiné je dostačující omýt své tělo obden. Jak to tedy je? Pravdou je, že oba názory jsou vlastně správné. Potřeba mýdla totiž záleží na více faktorech. Co všechno ji ovlivňuje?\nÚroveň fyzické aktivity jako ukazatel\n„Sprchujeme se, abychom odstranili maz, odumřelé kožní buňky, pot, bakterie i další nečistoty. Všechno, co se hromadí na kůži, může vést k čemukoli od pupínků až po bakteriální či plísňové infekce. Pro jedince, kteří jsou náchylní k akné, je hygiena po cvičení naprostá nutnost i prevence, díky které se situace nezhorší. Pokud máte naspěch, po každé fyzické aktivitě doporučuji alespoň se otřít se vlhkou žínkou,“ vysvětluje dermatoložka Heidi A. Waldorf z amerického New Yorku.\nDobře, vyznavači sportu by se tedy měli držet jasných pravidel. Ale co ti ostatní?\nTyp pleti. I ten má do toho co mluvit\n„Máte-li citlivou nebo velmi suchou pokožku, úplně postačí, když se vykoupete každý druhý den. Tím snížíte riziko svědění, zánětů i vyrážek,“ domnívá se další dermatoložka, tentokrát Nada Elbuluk, která působí na Univerzitě Jižní Kalifornie.\nExpertka zároveň dodává, že typ pleti se může změnit s věkem, neboť s procesem stárnutí klesá i produkce olejů a kolagenu. I kvůli tomu není nutné hygienu nijak přehánět.\nV potaz berte i roční období\n„V chladných a suchých měsících je obecně lepší sprchovat se méně často, protože extrémní teplotní výkyvy kůži škodí, přičemž mohou způsobit celou řadu nepříjemných komplikací. Je také dobré používat šetrné prostředky, a to nejlépe bez chemických přísad. Zvláštní důraz se pak klade na teplotu vody, jež by neměla být extrémně horká, ale spíše vlažná,“ zastává názor výše zmíněná specialistka.\nAutorka: Klára Dostálová\nkhushi wadhwa\t25. 7. 2021\nyour post is amazingly wonderful and strong for every customer You just saved my stress with this article. http://www.sunnyescorts.in/\nPro mě nepředstavitelné. To už by muselo být, abych se vzdala sprchy.\nsipeji\t29. 3. 2021\nTaké bych bez denní sprchy nevydržela.\nna chatě jsme již třetí rok v podstatě bez vody a tak nějak jsme si zvykli, se jednu noc nekoupat a kupodivu, nic strašného se neděje..., stačí si opláchnout obličej a nohy a ta jedna noc se v pohodě dá\njá se musím každý den sprchovat, bez toho bych neusnula


semena-eshop.cz > > Obchodní podmínky\nDalší informace o Microterm Color s.r.o. jsou uvedeny na webové stránce www.dobrasemena.cz\nceny zboží a služeb jsou na webu provozovaném Microterm Color uváděny včetně i bez DPH, včetně veškerých poplatků stanovených zákonem, nicméně náklady na dodání zboží nebo služby se liší podle zvolené metody a poskytovatele dopravy a způsobu úhrady a výše realizované objednávky a místa doručení;\nv případě, že spotřebitel má stížnost, může tuto uplatnit písemně, a to zasláním na mail: dobrasemena@dobrasemena.cz nebo písemně na adresu sídla Microterm Color s.r.o., příp. se lze obrátit se stížností na orgán dohledu nebo státního dozoru.\nU spotřebního zboží (např. semena, osivo apod.) je Kupující oprávněn uplatnit právo z vady do dvaceti čtyř (24) měsíců, není-li však na zboží uvedené datum spotřeby, v takovém případě se lhůta zkracuje příp. prodlužuje do data vyznačeného na obalu zboží.\nPokud se jedná o spotřební zboží (např. semena, osivo apod.), pak lze od smlouvy odstoupit, pouze pokud Kupující dodá zboží nepoškozené a nepoužité v neporušeném originálním balení.\nProdávající prohlašuje, že veškeré osobní údaje jsou důvěrné, budou použity pouze k uskutečnění plnění smlouvy s Kupujícím a marketingových akcí prodávajícího (i těch prováděných se smluvními partnery prodávajícího) a nebudou jinak zveřejněny, poskytnuty třetí osobě apod. s výjimkou situace související s distribucí či platebním stykem týkajícího se objednaného zboží (sdělení jména, čísla účtu a adresy dodání) či speciálních marketingových akcích. Prodávající postupuje tak, aby subjekt údajů neutrpěl újmu na svých právech, zejména na právu na zachování lidské důstojnosti, a také dbá na ochranu před neoprávněným zasahováním do soukromého a osobního života subjektu. Osobní údaje, které jsou poskytnuty dobrovolně Kupujícím prodávajícímu za účelem splnění objednávky a marketingových akcí prodávajícího, jsou shromažďovány, zpracovávány a uchovávány v souladu s platnými zákony České republiky, zejména se zákonem č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, v platném a účinném znění. Kupující dává prodávajícímu svůj souhlas ke shromažďování a zpracování těchto osobních údajů pro účely splnění předmětu uzavírané kupní smlouvy a využití pro marketingové účely prodávajícího (zejm. pro zasílání obchodních sdělení), a to až do doby jeho písemného vyjádření nesouhlasu s tímto zpracováním zaslaným na adresu Microterm Color s.r.o., Březce 719, 783 13 Štěpánov. Za písemné vyjádření se v tomto případě považuje i forma elektronická, zaslaná na email dobrasemena@dobrasemena.cz\nMicroterm Color si z důvodu předcházení trestné činnosti a minimalizace škod vyhrazuje právo odmítnout objednávku Kupujícího vytvářenou z blokované IP adresy, v případě že je tato IP adresa na tzv. blacklistu. V případě problémů s objednávkou může Kupující kontaktovat Microterm Color prostřednictvím elektronické pošty zaslané na email dobrasemena@dobrasemena.cz nebo telefonicky.\nObjednávky přes internetový obchod Microterm Color na adrese www.dobrasemena.cz: 24 hodin denně, 7 dní v týdnu.\na. prostřednictvím elektronického obchodu Microterm Color www.dobrasemena.cz (dále jen „e-shop“);\nb. elektronickou poštou na adrese dobrasemena@dobrasemena.cz;\nPři požadavku Kupujícího na dodání zboží mimo území ČR je vyžadována platba za zboží výhradně předem na účet Microterm Color na základě faktury zaslané zákazníkovi na v objednávce uvedený mailový kontakt. K částce za zboží bude připočítána cena dopravy dle ceníku dopravce PPL, platného v době vystavení faktury.\nVarianta „doprava zdarma“ platí pouze při dopravě v rámci ČR a při splnění určených podmínek.\nNeúplnou nebo poškozenou zásilku je nutno neprodleně oznámit telefonicky na 775 07 68 07 nebo mailem na dobrasemena@dobrasemena.cz, sepsat s dopravcem škodní protokol a tento bez zbytečného odkladu zaslat e-mailem, nebo poštou Microterm Color. Dodatečná reklamace neúplnosti nebo vnějšího poškození zásilky nezbavuje Kupujícího práva věc reklamovat, dává však Microterm Color možnost prokázat, že se nejedná o rozpor s kupní smlouvou.\nTyto Všeobecné obchodní podmínky včetně jejich součástí jsou platné a účinné od 1.3. 2017 a ruší předchozí znění VOP včetně jejích součástí, přičemž jsou k dispozici v sídle Microterm Color nebo elektronicky na www.dobrasemena.cz


Hackeři umí zhasnout motor na dálku. Pomáhají jim čínské aplikace | BusinessInfo.cz\n> Hackeři umí zhasnout motor na dálku. Pomáhají jim čínské aplikace\nHackeři umí zhasnout motor na dálku. Pomáhají jim čínské aplikace\nAplikace, které umožňují sledovat automobily přes lokátor GPS, jsou zranitelné a s nimi i řidiči a posádky vozů. Na dálku je možné v případě neoprávněného přístupu zastavit automobil kdekoliv na světě. Mým cílem je výrobce, nikoli zákazníci, tvrdí hacker, který údajně sleduje pohyb desítek tisíc aut.\n„Mohu způsobit velké dopravní problémy kdekoliv na světě,“ řekl jeden z hackerů, jenž naboural tisíce účtů, které patří uživatelům aplikací pro sledování polohy vozidel. Kromě toho, že dokáže sledovat desítky tisíc vozidel po celém světě, umí dálkově vypnout u části z nich motor, informoval web Motherboard.\nHacker, který si říká L&M, tvrdí, že pronikl do více než sedmi tisíc účtů aplikace iTrack a přes dvacet tisíc účtů aplikace ProTrack. iTrack vyrábí čínská firma Seeworld Technology, ProTrack iTryBrand Technology rovněž z Číny. Všichni uživatelé mají při registraci přednastavené heslo 123456.\nPřes rozhraní pro programování aplikací API dokázal získat miliony uživatelských jmen. Jednoduchým programem je pak zkombinoval s výchozím heslem. Z prolomených účtů pak může získat data o sledovaných autech. Ale i telefonní čísla, e-mailové adresy a fyzické adresy těchto uživatelů.\n„Mým cílem byl výrobce, nikoliv zákazníci. Ti jsou kvůli němu vystaveni riziku,“ zdůraznil L&M. „Firmy potřebují vydělávat peníze a nechtějí poskytnout ochranu svým klientům,“ dodal. Může prý plně ovládat na sto tisíc vozidel na celém světě a jedním kliknutím je znehybnit. Auto je možné zastavit, pokud jede pomaleji než 20 kilometrů za hodinu. Aplikace, kterou se ovládá GPS lokátor v autě, má sloužit jako ochrana před zloději.\nZástupce firmy aplikace ProTrack uvedl, že společnost vyzvala své zákazníky, aby pravidelně měnili přístupová hesla. „Náš systém funguje velmi dobře a změna hesla je běžným způsobem, jak zabezpečit účty uživatelů,“ odpověděl.\nNejedná se o ojedinělou bezpečnostní hrozbu v oblasti automobilového průmyslu. Nedávno čínští odborníci na počítačovou bezpečnost z Keen Security Labs zveřejnili zprávu, ve které ukázali, že umí manipulovat jízdní dráhu vozu Tesla Model S při použití funkce autopilota. Uměle vytvořili falešný jízdní pruh na silnici.\nSEO: Co to je a jak pomůže podnikání malých firem?\nO zkratce SEO mají povědomí především podnikatelé, kteří se pouští do online byznysu, rozbíhají e-shop nebo jiné aktivity na webu. Vědět, co tento pojem znamená, se však vyplatí prakticky každé firmě, protože s růstem významu internetu dokáže výrazně pomáhat v podnikání.\nFungující reklama na internetu je pro malé i velké firmy jedním z nejdůležitějších způsobů získávání zákazníků. Pro řadu podniků je přitom rozhodování o tom, do jakého typu kampaně investovat, založeno jen na odhadech a domněnkách.\nŘadu malých podniků a živnostníků zastihly změny na největší sociální síti ve chvíli, kdy investovali tisíce nebo desítky tisíc korun do reklamní kampaně. Pracovníci Facebooku odkazují na dva roky staré vyjádření psané v angličtině.\nVít Endler je netypickým startuperem, oplývá zkušenostmi z vrcholových manažerských pozic. Poté, co kvůli zdravotním problémům opustil Netretail Holding, vydal se do neprobádaných končin.\nMPO: Dostupnost vysokorychlostního internetu v ČR se musí zvýšit\nCentrum transplantace hematopoetických kmenových buněk / dodávka softwaru\nZačíná soutěž aplikací nad otevřenými daty\nKde jenom ta smlouva je? Elektronické systémy pomáhají s dokumenty


Jméno Tobias Miroslav Naše jména Aktuální databáze křestních jmen a příjmení, jejich četnost, význam a původ , svátek\nJméno Tobias Miroslav má 1 člověk, je na 17610. místě a věkový průměr je 1 rok.\nJméno Tobias Miroslav je složeno z více jmen. Jméno Tobias nosí 1911 obyvatel ČR, svátek slaví 2.11., má význam: Hospodin je dobrotivý a původ hebrejský. Jméno Miroslav nosí 147753 obyvatel ČR, svátek slaví 6.3., má význam: mírumilovný a původ slovanský.\nDiskuze na téma: Jméno Tobias Miroslav Ostatní diskuze:


Stock Plzeň se chystá na prodej vína\nNejvětší domácí výrobce lihovin Stock Plzeň letos přichází s novinkou. Kromě klasických lihovin chystá i prodej jakostních odrůdových vín z Moravy. Ta bude dodávat společnost Vinselekt Michlovský, Stock pak zajistí distribuci a marketing.\nNjem je cena jako každá jiná. A má se odvíjet od nabídky a poptávky. Když nemám na šunku, tak si ji taky nekoupím. Když nemám na 5+1 tak na něm nemůžu trvat. A děcek mám nadělat tolik, kolik jsem schopen slušně uživit a dát jim to, co člověk ve 21 století požaduje. A ne šoustat, vrábět děcka jak na běžícím pásu a pak naříkat a čekat s nataženou rukou.\nVíno? Už se mi stalo, že jsem chtěl klasickýho ferneta a donesli mi citrus nebo tu druhou nechutnost. Doufám, že až budu chtít příště zase, tak nedostanu dvoudecku vína ))\nStock bude prodávat víno? A ještě od Michlovského? Děkuji, nechci ...\nje to moc pěkné pr.\nTo je jako PR, nebo co ?\nNechápu, jaký je důvod ke zveřejnění této informace. Je to PR jako prase !!!!


Služby sociální prevence v Královéhradeckém kraji V - Centrum investic, rozvoje a inovací Regionální rozvojová agentura Královéhradeckého kraje\nCílem projektu je zajistit dostupnost 10 sociálních služeb. Podpořeny budou služby, které se zaměřují na řešení nepříznivé sociální situace obyvatel kraje.\nCílem projektu je zajistit dostupnost sociálních služeb. Podpořeny budou služby, které se zaměřují na řešení nepříznivé sociální situace obyvatel kraje.\nPotřeby obyvatel, které je nutné řešit prostřednictvím sociálních služeb na území Královéhradeckého kraje, se neustále vyvíjí. Proto Královéhradecký kraj navazuje ve financování sociálních služeb v řadě již pátým individuálním projektem „Služby sociální prevence v Královéhradeckém kraji V“, který je podpořen z prostředků Evropského sociálního fondu z Operačního programu Zaměstnanost (OPZ).\nCílem projektu je zajistit dostupnost vybraných sociálních služeb v souladu se Sítí sociálních služeb Královéhradeckého kraje. Prostřednictvím projektu bude podpořeno celkem 10 služeb, které jsou zaměřeny na řešení nepříznivé sociální situace obyvatel kraje, směřují k rozvoji a přispívají k zapojení cílových skupin do společnosti - do ekonomického, sociálního a kulturního života společnosti, zejména pak umožnit jejich vstup i návrat na trh práce, udržení se na trhu práce nebo přístup ke službám, které návrat na trh práce umožňují.\nCelkové náklady projektu činí 62 837 397,46 Kč včetně DPH. Dotace činí 95% (85% prostředky z ESF, 10% prostředky ze státního rozpočtu) a 5% kofinancování z Královéhradeckého kraje. Projekt trvá od 1. ledna 2018 do 30. září 2021.


Xiaomi Redmi Note 8 Pro LTE 128GB černá - Mobilní telefon | Alza.cz\nAlternativy k Xiaomi Redmi Note 8 Pro LTE 128GB černá\nXiaomi Redmi Note 8 Pro patří svým zařazením mezi docela levné mobily, ale první zdání klame, protože svými parametry vyhoví i náročnějším uživatelům. Velký 6,5" displej mobilního telefonu Xiaomi Redmi Note 8 Pro 128 GB RAM 6 GB v černé barvě doplňuje čtveřice čoček na zadní straně a korunu všemu nasazuje baterie s neuvěřitelnou kapacitou 4 500 mAh.\nTelefon Xiaomi Redmi Note 8 Pro 128GB plný výkonu\nPřední straně mobilního telefonu Xiaomi Redmi Note 8 Pro 128GB dominuje obrazovka s úhlopříčkou 6,5" a rozlišením 2 340 × 1 080 obrazových bodů. Tomu odpovídá poměr stran 19,5:9 a jemnost 395 PPI. Zárukou velmi dobrého ovládání je zaoblené 2,5D sklo Gorilla Glass 5 s mimořádně tenkými rámečky.\nChytrý telefon Xiaomi Redmi Note 8 Pro je velké lákadlo pro všechny fanoušky mobilní fotografie. Dnes typická kombinace tří čoček (64 Mpx hlavní + 8 Mpx širokoúhlý + 2 Mpx pro hloubku ostrosti) doplňuje u černého mobilu Xiaomi Redmi Note 8 Pro ještě 2Mpx čočka pro detailní makro záběry. To jsou parametry, které vám bude závidět nejen vaše nejbližší okolí.\nBaterie telefonu Xiaomi Redmi Note 8 Pro na 2 dny\nIntegrovaná baterie s kapacitou 4 500 mAh patří mezi zářivé konkurenční výhody. Nabíjení budete řešit až druhý den večer a to jen na krátkou dobu, protože telefon Xiaomi Redmi Note 8 Pro 128GB podporuje nabíjení rychlostí až 18 W.\nMobily Mobily Xiaomi Nejprodávanější, nejlepší xiaomi Redmi Note 8 Xiaomi redmi note 8 recenze Levné xiaomi Redmi Note 8 Levné xiaomi Redmi Note 8 Xiaomi Všechny kategorie\nProd. číslo: 25540


Zámek a muzeum Meziříčí :: Křižanov\nzámek a muzeum meziříčí\nMuzeum je příspěvkovou organizací Města Velké Meziříčí a členem Asociace muzeí a galerií ČR, sídlí v pronajatých prostorách zdejšího zámku. Ten je od roku 1995 opět v soukromém vlastnictví rodiny Podstatzkých-Lichtenstein.\nMuzeum ve své výstavní síni (Galerie synagoga), která se nachází na ulici Novosady 1146/79, pořádá pravidelné krátkodobé výstavy. K vidění je zde též stálá expozice "Magen David", která mapuje historii Židů ve Velkém Meziříčí.\nNaše muzeum shromažďuje, spravuje, odborně využívá a zpřístupňuje sbírky převážně regionálního charakteru (přírodovědné a historické). Menší část tvoří oddělení pozemních komunikací.\nVedle vlastní vědeckovýzkumné činnosti zajišťujeme služby pro veřejnost v odborné muzejní knihovně, dále pak průvodcovské služby v expozicích i ve městě. Výsledky své odborné činnosti zprostředkováváme veřejnosti formou stálých expozic a výstav. Kromě toho pořádáme i další kulturní a společenské akce.\ntel./fax:+420 566 522 773


Bydlet jako V LESNÍ ŠKOLCE - Nové proměny bydlení\n3. 1. 2022 od Redakce\nBydlet jako V LESNÍ ŠKOLCE\nPředstavte si ložnici, kde lišky dávají dobrou noc. Dvě malé holčičky teď mohou rovnou z postýlek pozorovat lesní zvířata a koruny stromů.\nJDEM DO LESNÍ ŠKOLKY!\nPo této výzvě si Jana přinesla sazeničky, ale ukázalo se, že tentokrát půjde o lesní školku, do které chodí malé děti – a dokonce vůbec nemusí být v lese, stačí, když má odpovídající program. Do jedné takové lesní školky chodí i malá Klárka, a protože ona i její maminka mají les i zvířátka moc rády, domluvily se s naší designérkou Markétou na ilustrované autorské tapetě, která bude jejich oblíbený les připomínat. Podívejte se, jak to dopadlo…\nJak zabydlet dětský pokoj\nLožnice s velkým oknem a vestavnou skříní dovolovala umístit pouze postel s dvojmatrací. Ta ale dvěma holčičkám neposkytovala dostatek soukromí.\nNová rohová postel má integrované knihovny\na zbytek prostoru je vybavený variabilním nábytkem, aby tady mohl za pár let stát i psací stůl.\nDvouletá Klárka a její maličká sestra Verunka bydlí s rodiči v novém moderním domě. Rodiče pro dcery připravili dva dětské pokoje, které mají sloužit jako herna a ložnice. Až vyrostou, dostane každá svůj pokoj.\nV této fázi jim však stačí společná ložnice, která bude sloužit zároveň jako herna. Do budoucna ale bylo potřeba myslet taky na to, aby tu zůstalo dost místa i pro pracovní stůl.\nKvalitní dubová podlaha se skrytými lištami tvořila pěkný základ nového pokoje. Na tom se dalo stavět.\nLesní atmosféru pokoje určuje autorská tapeta s motivy lesa. Ilustrace stromů, hub a zvířat najdete i na herním koberci „Člověče, nezlob se“ a na papírovém domečku.\nProstor je zařízený variabilně, lehký nábytek lze podle potřeby přemístit. Tapety, domeček i koberec jsou vyrobené podle vlastního autorského návrhu, potisky provedla tiskárna Matrix Media.\nPři navrhování interiéru jsem navázala na barevnou atmosféru domu i propracované pojetí detailů. V pokoji holčiček je kvalitní dubová podlaha a vestavná skříň, dveře jsou navržené ve dvou odstínech šedé. Tyto barvy jsem tedy propsala i do nábytku, aby prostor působil kompaktně.\nJAK VZNIKÁ TAPETA Tisknout se dnes dá na téměř každý materiál, proto není problém vyrobit si vlastní tapetu. Je nutné připravit kvalitní tisková data z fotek nebo kreseb. Důležité je vybrat si i dobrou tiskárnu, která vám potisk provede kvalitně. Naši tapetu jsme tiskli v tiskárně Matrix Media, jejíž majitel, pan Jiří Topinka, provedl výrobním procesem i naši moderátorku Janu. Jestli chcete, i vy můžete mít ilustracemi potištěný koberec nebo třeba papírový domek. matrixprint.cz, lizart-design.cz\nMezi obklady zdi a vysoké dveře se vešla jen jedna postel. Zatímco maminka hledala vhodné řešení, Klárka občas spala na matraci.\nVysoká palanda splňuje všechny funkční požadavky pro dětské postele. Má masivní konstrukci, vysokou nosnost a zábrany proti pádu. Provázky a dřevěnou zábranu spodní postele je možné v budoucnu odstranit.\nPostel neslouží jen ke spaní, určitě i vás hned láká hlavně ke hře. Má spoustu úložných prostor, výsuvné peřináče, výklopné schovávačky na drobnosti i prostorné knihovničky.\nDěti touží po bunkrech a domečkových postelích, díky kterým se na usínání mohou i těšit – a ve dne je na posteli zábava. Chtěla jsem, aby postel vypadala jako lesní posed, kam se dostanete jen po žebříku. Protože jsme v minimalistickém domě, navrhla jsem ho ve velmi jednoduchých tvarech. Uspořádání pokoje s velkým francouzským oknem neumožnilo umístění dvou samostatných postelí. Bylo potřeba vymyslet patrovou postel na míru, umístěnou do rohu. Pelesti se překrývají jen částečně, proto mají obě komfortní výšku k sezení i plnohodnotnou matraci. Spodní postel si maminka přála širokou, aby si rodiče s dětmi mohli společně číst pohádky.\nDETAILY Nestárnoucí ikonické lampičky, květináč, který slouží jako knihovna, nebo sova, co kouká z okna, tu nejsou náhodou. Dovyprávějí pohádkový příběh, který po proměně začal v tomto pokoji žít svým životem.\nDOMALOVÁNÍ Barvy hrají důležitou roli v každém interiéru. Barevně dotvářejí atmosféru s nábytkem\nna míru. Někdy je třeba domalovat místa, která se při montáži poškodila, a tak vezmu štětec a prostě to dokreslím.\nDobře si rozmyslete, jak bude pokoj fungovat v budoucnu.\nPokud víte, že ji ocení, dopřejte dětem domečkovou postel.\nKombinujte základní nábytek\ns lehkým, dočasným.\nPAPÍROVÝ NÁBYTEK Nábytek nemusí být jen ze dřeva a trvanlivých materiálů. Navrhla jsem domek z voštiny, který bude jen dočasný a děti ho mohou domalovat nebo polepit.\nDOMEK NA MÍRU Patrová postel, to je jeden kouzelný domeček, který bylo třeba promyšleně připravit. Natřít stěnu, do níž bude ukotvený, a pak na správné a dobře vyměřené místo nalepit tapetu, která bude uvnitř. Konstrukce domku se pak musí přisadit tak, aby žádný obrázek nezakrývala. Druhý domek na míru jsme vyrobili z voštinového kartonu, který je stabilní a dobře drží tvar. Po potištění bylo třeba ho pečlivě poskládat, aby holčičkám vydržel co nejdéle. Ještě že byl Roman právě k ruce!\nKDE SE TU VZALA ZVÍŘÁTKA?\nMám ráda, když je tapeta edukativní. Nakreslila jsem různé druhy stromů s velkými listy a plody a doplnila je lesními zvířátky, ke kterým vedou jejich stopy. Děti se můžou učit, komu stopy patří, a určitě v lese rozeznají buk a dub, smrk a jedli. Tapeta částečně zasahuje na strop. Některé motivy jsou přenesené na nábytkové samolepky, hrací koberec a domeček z voštiny. K lesním motivům krásně ladí stolek a dětské židličky s parohy místo opěradla. Plyšové pufy ušila maminka. V prostoru pod velkým oknem mohou děti malý nábytek libovolně přesouvat, a až přijde čas, nahradí tyto dočasné kousky opravdový psací stůl pro školačku. Tečkou za zabydlováním byly bavlněné dekorace, které se dají snadno vyprat. Když Klárka pokoj uviděla, řekla mi: „To srdíčko jsi sem dala, protože se máme s Verunkou rády, že ano?“ Tak ať se jim spolu krásně usíná…\nMaminka Adéla s manželem a dcerami Klárkou a Verunkou si pokoj opravdu užijí.\nNábytek na míru, truhlář Martin Piloušek, 135 000 Kč; výmalba 3 000 Kč, autorské tapety 23 000 Kč, domek 8 500 Kč a koberec 1 500 Kč, vše s potiskem od Matrix Media; lampičky Tolomeo Faretto, Artemide, 3 500 Kč; dětské židličky Jelen, detsketaburety.cz, 1 350 Kč/ks; kulatý dětský stolek buk cink, v. 48 cm, Ø64cm, domestav.cz, 3 471 Kč; truhlík na květiny, 45 × 34 × 77 cm, designville.cz, 7 976 Kč; věšáky Dots, designville.cz, 2 900 Kč/set; sedací vak 4 833 Kč, polštáře Ryba 1 296 Kč, Hvězda 1 053 Kč, Srdce 1 053 Kč, sedací puf 2 133 Kč, vše lorenacanals.com\nPokoj trochu připomíná otevřenou pohádkovou knížku, ale barvy jsou odvozené hlavně od lesních motivů.\nSvětle šedá je na skříních\na obkladu zdí. RAL 7047\nStředně šedá je na dveřích. RAL 7036\nPastelově tyrkysová NCS S1015-B20G\nRAL 6004 NCS S6030-b50G\nČervená barva RAL 3003 NCS S3060-R\nInteriérová designérka a ilustrátorka ráda propojuje oba svoje obory v jednom prostoru. Každý dětský pokoj je pak malým autorským originálem.\n„Dětské pokoje navrhuju moc ráda. Vždycky chci vytvořit pokoj snů plný krásných ilustrací, mých autorských tapet, kultivovaných materiálů a krásného nábytku. Dětem ráda nechám prostor pokoj dotvářet, poznávat a hlavně se o něj starat. Věřím, že vztah k dětskému pokoji se odrazí v tom, jak budou jednou samy bydlet.“\nPromyšlená a minimalistická stavba domu určila i barevné\na materiálové řešení pokoje. Velké okno, umístění velké vestavěné skříně a vysoké dveře sahající až do stropu byly předem dané.\nPokoj má sloužit jako ložnice pro dvě malé dcerky, v budoucnu jej ale bude obývat jen jedna z nich. Bylo potřeba navrhnout nábytek na míru tak, aby fungoval dlouhodobě, byl ale zároveň variabilní a prostor se dal snadno přizpůsobit nové situaci, až nastane čas. Aktuálně hlavně chyběly plnohodnotné postele pro obě holčičky a pokoj neměl vyhraněný charakter.\nPatrová postel na míru je atraktivní na spaní i hraní. Je základem vybavení a počítá se s ní na dlouhou dobu. Zbytek pokoje je vybavený variabilně, drobným nábytkem, který děti při hře zvládnou přesouvat, můžou ho i pomalovat, a když se během let vlivem častého používání trochu poničí, tak to nikomu nebude vadit, už předem se s tím počítá.\nNábytek na míru……….135 000 Kč\nVýmalba a tapety……….36 000 Kč\nDrobný nábytek…………22 000 Kč\nOsvětlení a dekorace….15 000 Kč\nCELKEM…………….. 208 000 Kč\nNávrh interiéru a design Markéta Daňková,\ntel. 777 785 415, truhlář Martin Piloušek,\ntel. 607 141 913, potisk tapety, hracího koberce\na výroba domečku Matrix Media,\nPředchozí článekBydlet jako NAD MĚSTEM Další článek FOR DECOR & FOR HOME


EnviWeb - Kritéria udržitelnosti výroby biopaliv\nAbstrakt: Diskuse kolem biopaliv a jejich ekologického, ekonomického a sociálního přínosu přinesla řadu závažných otázek: Přispěje používání biopaliv ke skutečnému snížení emisí skleníkových plynů? Nebudou plodiny na výrobu biopaliv konkurovat potravinářským plodinám? Nezvýší se díky tomu ceny potravin? Nebude docházet k odlesňování, ztrátě přírodně cenných ploch a poškozování životního prostředí? Nezpůsobí biopaliva poškození motoru?


Snímek GORILY vyhrál letošní ročník 48 Hour Film Project powered by Fénix - Pražský patriot\nVítězný tým 48 Hour Film Project powered by Fénix. Foto: archiv\nSnímek GORILY vyhrál letošní ročník 48 Hour Film Project powered by Fénix\n15. září 2014 15:38\nPraha se stala dějištěm soutěže 48 Hour Film Project powered by Fénix. Její účastníci měli za úkol během 48 hodin na základě dané rekvizity, postavy a jedné řádky dialogu natočit krátký film v rozsahu 4 až 7 minut.\nLetos dostali filmaři za úkol obsadit postavu světoběžnice Berty Novosadové či světoběžníka Bartoloměje Novosada, jako rekvizitu využít deštník a ve filmu musela zaznít věta „Na to by přišel jenom génius“.\nCenu za Nejlepší film si nakonec odnesl tým filmařů Art a Kuns jedou do LA za snímek “Gorily“, který obdrží balíček filmové techniky, zásobu piva Fénix a nejnovější kameru od firmy Canon.\nK slavnostnímu předávání cen došlo 13. září v kině Aero po promítnutí všech soutěžních snímků. Večerem provázela již tradičně zpěvačka skupiny Toxique, Klára Vytisková.\nSoutěž hodnotila porota složená z odborníků z řad obchodního a filmového průmyslu a českých známých osobností. Tento rok zasednul mezi porotce herec a režisér Jiří Mádl, ředitel České televize Art Tomáš Motl a také Pavlina Saward z agentury Driven by Creatives.\n„Soutěžíme už potřetí a chtěli jsme prostě natočit film co nejlépe. Možná nám pomohl i výběr aktuálního tématu, kde se dotýkáme problematiky médií. Důležitý byl také kameraman, který má vlastní techniku a stálo to hodně na něm,“ řekl režisér vítězného snímku Lukáš Hrdý.


Ford a jeho Mustang do terénu | SKODAHOME.cz\nAutor SV — 13. 9. 2018 v kategorii Novinky\nFord ohlásil výrobu elektromobilu prostřednictvím videa. Nyní také poskytl jeho první obrázek a je jasné, že tady se bude jednat o něco skutečně velkého, co přitom všichni notoricky známe.\nElektromobil od Fordu\nFord vypustil do světa první oficiální snímek, chystaného elektromobilu, pro který chtěl původně použít jméno Mach 1, ovšem u fanoušků se toto jméno nesetkalo s příliš vřelým nadšením a tak jej značka přehodnotila.\nAutomobil tedy nemá přesné jméno, ovšem již svůj první oficiální obrázek a také několik nových informací. Tou asi nejdůležitější je, že se jedná o crossover, který e objeví na trhu v roce 2020. Jeho dojezd by měl činit na jedno nabití až 480 kilometrů.\nKrom jména fanoušky znejistily také snahy Fordu postavit tento automobil s designem inspirovaným Mustangem. Mají totiž obavy, že chce americká automobilka vytěžit z legendy co nejvíce a prostě jen vezme její design a neumě jej naroubuje na zvýšený podvozek. Na finální design si však budeme ještě muset nějaký ten pátek počkat.\nExperiment s otazníkem\nFord však s Mustangem v minulosti již experimentoval. Vzpomeňme například na Mustang II, který byl očesán o rozzlobenou příď a dodnes vypadá mezi svými sourozenci jako chudý příbuzný. Na druhou stranu je však nutné říci, že tento model měl velké prodejní úspěchy a Ford jej dodnes hodnotí jako automobil, který byl ve správný čas, na správném místě. Uvidíme tedy, jestli se s podobným osudem setká také chystaný elektromobil.


Lira Boutique Hotel - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Mogilev\nMogilev a zdejší nabídka všech 84 ubytování.\n11A Gabrovskaya Str, Mogilev City Center, Mogilev, Bělorusko - Zobrazit na mapě\nLira Boutique Hotel – podrobnější informace\nV průběhu návštěvy města Mogilev se budete cítit jako doma v hotelu Lira Boutique Hotel, nabízejícím kvalitní ubytování i obsluhu. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nLira Boutique Hotel nabízí dokonalý servis a všechno základní vybavení s cílem posílit cestovatele. V hotelu si můžete vychutnat výběr špičkového vybavení, jako jsou nonstop recepce, expresní přihlášení a odhlášení z hotelu, pokojová služba, přeprava do hotelu / na letiště, prádelna .\nKvalita ubytování v hotelu byla pečlivě stanovena na nejvyšší stupeň komfortu a pohodlí. V některých pokojích hosté můžou využívat klimatizace, budicí služba, stůl, minibar, telefon. Hotel nabízí obrovskou škálu rekreačního vybavení, včetně lázně, masáž, solárium. Ať už je váš důvod k návštěvě města Mogilev jakýkoliv, Lira Boutique Hotel je skvělé místo pro osvěžující a vzrušující uvolnění.\nVšichni cestovatelé (126) Páry (45) Jednotlivci (51) Rodiny s malými dětmi (17) Rodiny se staršími dětmi (1) Skupiny (12)


V soutěžním programu Mezinárodního festivalu dokumentárních filmů ZagrebDox (28. únor - 7. března 2010) se mezi téměř 70 snímky objeví i Přízrak svobody II režiséra Karla Žaluda (jeden z pětice filmů projektu Breathless - Nadvláda okamžiku), Chemo Pawła Łozińského a Disco & Atomic War Jaaka Kilmiho (oba East European Forum 2007). Sekce dokumentů z regionu představí koprodukční snímek Village without Women Srđana Šarenace (Ex Oriente Film 2008).\nZagrebDox - International Documentary Film Festival28. února - 7. března 2010Záhřeb / Chorvatsko\nPŘÍZRAK SVOBODY IIČR, Německo 2009, 59 minR: Karel ŽaludP: Jiří KonečnýV takzvaném globálním věku je člověk lapen do pasti času, kterou nastavil sám sobě a uvízl v ní spolu se svou svobodou. Film, který zkoumá čas jako fyzikální veličinu, jež má zásadní dopad na naše jednání, chování, vnímání, společenské rituály a celkový náhled na svět. Dokument je složen s fragmentárních mini-příběhů, spíše dokumentárních výjevů, mezi nimiž se budeme přemísťovat metodou dopředu promyšlených asociativních přeskoků; denní rituál pohřebního ústavu, zasloužilí umělci připomínající si své herecké časy ve vlaku, vojáci nacvičující manévry. Každý z příběhů ukazuje jak subjektivní je naše vnímaní času.Breathless - Nadvláda okamžikuDocu Talents From the East 2009\nCHEMOPolsko 2009, 58 minR: Paweł ŁozińskiP: Paweł ŁozińskiPacienti na onkologické klinice podstupují chemoterapii. V detailním záběru jsou vidět jejich obličeje. Leží po dvojicích a vedou fascinující rozhovory. Pohled na život z jiné perspektivy, odstup v prostředí nemocnice odhaluje jeho pravou cenu, smysl a kouzlo.East European Forum 2007\nDISCO & ATOMIC WAREstonsko 2009, 80 minR: Jaak KilmiP: Kiur AarmaDisko a atomová válka připomíná příběh podivné informační války, v níž se totalitní režim ocitl tváří v tvář hrdinům populární kultury a prohrál. Západní pop kultura měla nezastupitelnou roli při formování světonázoru dětí ze sovětského bloku. Finská televize se v té době stala oknem do světa snů, které stát nebyl schopen nijak zavřít. Přestože finské televizní stanice byly zakázány, řada domácností se k finskému vysílání dokázala dostat. Dokument předkládá vlastní verzi novodobých dějin, v níž se plány tajných služeb mísí s lidskou tragikomedií.Docu Talents From the East 2008\nRegionální soutěž VILLAGE WITHOUT WOMENSrbsko, Chorvatsko, Francie 2009, 83 min R: Srđan ŠarenacP: Estelle Robin YouDragan, Zoran, a Rodoljub Jankovičovi žijí v Zabrdje, jihosrbské vesnici, kde žije celkem sedm stálých obyvatel a žádné ženy. Pokud se bratři neožení, vesnice zanikne. Bratři si chtějí vybrat srbské nevěsty, které by byly ochotné žít v tak odlehlé vesnici. Navštívili již řadu míst v okolí, ale pokaždé se vrátili domů s nepořízenou. Na albánské straně hranic je situace opačná. Mnoho vesnic obývají převážně ženy, neboť většina mužů odešla za prací do Řecka. Žijí v podobných podmínkách jako trojice protagonistů - také jim chybí tekoucí voda, telefon i rameno, na němž by se mohly vyplakat.Docu Talents From the East 2009East European Forum 2008\nHappy DoxARSY-VERSYSlovensko 2009, 24 minR: Miro RemoP: Barbara HessováFilm o matce a jejím synovi Lubošovi, který dobyl svět vzhůru nohama. East Silver 2009\nOSADNÉSlovensko, ČR 2009, 65 minR: Marko Škop P: Marko Škop, Ján Meliš, František Krähenbiel, Filip RemundaOsadné je film o setkání současných vedoucích evropských představitelů a místních politiků z poslední vesnice na hranici Evropské unie. Malá víska Osadné vítá delegaci z Evropského parlamentu. A naopak – starosta a kněz z obce Osadné jedou na pozvání Evropského parlamentu na návštěvu do evropských institucí. Docu Talents from the East 2008


Spadlé břicho v těhu - Diskuse - eMimino.cz\nStálice 71 příspěvků 05.06.19 21:23\nSpadle břicho v tehu\nAhoj jsem. v 21tt a dnes sem si všimla že my docela spadlo bříško? Pohyby cítím normal akorát někdy a na večer spíše dolů kope! Je to normální? Nebo mám zajít k dr? V prvním tehu jsem se s tímhle nesetkala\nZávislačka 4849 příspěvků 05.06.19 21:27\nTak ve 21.tt ještě mimčo tak vysoko není, hlavně v oblasti podbřišku. A pohyby pravidelně taky cítit být nemusí, záleží, jak je otočené a kde je uložená placenta. Já teď v druhém těhotenství cítila pohyby ještě později, než v prvním.\nGenerální žvanilka 22201 příspěvků 05.06.19 21:52\nZa mě je to normální. Každé těhotenství je jiné. Nesleduj se tolik.\nStálice 71 příspěvků 05.06.19 21:52\n@Aduš8 no já je cítila o týden asi dříve než u první..ale dost malinko a teď my přijde že jsou každým dnem silnější..jen my přijde že my spadlo břicho nebo ne spadlo ale mám ho níže no\nZávislačka 4849 příspěvků 05.06.19 21:59\n@Miskaa91 možná to je tím, že jen povyrostlo a tou vahou se trošku snížilo, já bych neplašila. Jsem ve 32.tt a taky se mi někdy zdá, že ho mám trochu níž, ale druhý den ráno zase ne. Ale určitě ho mám celkové níž, než v prvním těhotenství, je asi víc vytahané\nZasloužilá kecalka 689 příspěvků 05.06.19 22:00\nMozna jsi prestala byt nafoukla a mas uz jen tehotenske brisko\nZávislačka 4496 příspěvků 05.06.19 22:08\nJá bych neplašila pokud nemáš žádný problém.. možná se otočilo a tak se ti zdá že ho máš níž\nUkecaná baba ;) 1380 příspěvků 05.06.19 22:37\n@Miskaa91 me bylo gynekologie řeceno že děloha pri 1. tehu jde jinak než při dalších… ze při dalších jde směrem dolů… cítila jsem dalo větší tlaky dole a břicho mi přišlo daleko dřív tezsi a dole…\nUkecaná baba ;) 1201 příspěvků 05.06.19 23:03\nK vůli tomu bych k dr nešla. Přesně jak bylo řečeno, děloha je teď ještě je poměrně nízko. A hlavně klesnuti břicha v podstatě vůbec nemusí nic znamenat. Neřešila bych ani kam kope, spíš jestli kope. A to píšeš že jo. Užívej si 2. Trimestr, určitě už víš, že 3. Bude náročnější\nKelišová 5138 příspěvků 2 inzeráty 06.06.19 07:30\nNeřekla bych, že by klasicky spadlo, jako před porodem, jenom se děloho díky mimču zvětšila a to jiným směrem. Mi kolem 30tt spadlo nepatrně břicho, všimnul si toho i manžel a mě přestala bolet žebra v určitém místě. Teď vyhlížím termín porodu a břicho drží jak nic.\nStálice 71 příspěvků 08.06.19 18:11\nDnes mám zas divný tlak břicha víc pod bříšku a jde my to až do zadku divný.. jako kdybych potřebovala na velkou ale přitom sem byla už 2× dnes…co to může být? Myslíte že je to i z jídla? Jsem ve 21tt\nKecalka 266 příspěvků 08.06.19 18:59\n@Miskaa91 myslím, že by ses měla přestat tak pozorovat. Mě když se malej v břiše otočí, taky mam někdy pocit, ze se mi vyvalí ven snad. Jindy mi sedi na močáku a chodím nonstop na záchod. Ma tam teď hodně místa, tak se může hodně kroutit, otáčet apod. Neboj, pokud nemáš silné bolesti, křeče a nekrvacis, tak není potřeba panikařit\nStálice 71 příspěvků 08.06.19 19:12\n@Any111 to my taky teď přijde že my sedí na mocaku pac chodím často curat\nSpadlé břicho na konci 31. týdnu\n25. týden těhotenství - spadlé břicho dole\nBolest břicha v začátku těhu\nBolesti břicha pod pupkem v těhu


Pro tento zápas lze těžko nalézt výstižnější název než "Mission Impossible". A je jedno jakej díl z této trilogie (nebo jich už bylo víc?) zvolíme. Jen ten konec u nás končí jinak než akční trhák s Tomem Cruisem, který vždy svoji "Mission impossible" zvládne a pokaždé najde svou novou životní lásku z řad hollywoodských krasavic. V zápase s Drozdovem naše mission impossible byla dát gól. Šancí na to bylo dost. Nenašli jsme ale ani svou krasavici.\nA ještě jedna poslední poznámka. Po bitvě nebo bez odpovědnosti každý generál. V průběhu bitvy a s odpovědností nechce generál být nikdo.


Uklidnění workoholika aneb dovolená je tady :-) - Anna LukšováAnna Lukšová\nUklidnění workoholika aneb dovolená je tady :-)\nPro většinu těch, kteří chodí do práce je toto letní období krásným časem, kdy se dočkají očekávané dovolené. My s manželem letíme příští týden do Řecka. Oba už se moc těšíme, že budeme mít čas sami na sebe a užijeme si sluníčka na prosluněné pláži.\nUmíte si dovolenou užít, aniž byste mysleli co je doma, v práci atd? Já jsem k tomu musela dospět.\nCo tady budu celý týden dělat?\nKdyž jsem byla na první takové dovolené, byl to pro mě nezvyk. Najednou jsem nemusela nic dělat, jedinou starostí bylo, co budu ten daný den podnikat, nebo co si dám k večeři. Docela mě to začínalo znervózňovat. V práci jsem byla zvyklá fungovat nadzvukovou rychlostí a najednou se nemusím o nic starat. Co tu budu celý týden dělat? – Tato myšlenka mě první dva dny intenzivně provázela. Měla jsem tendenci, hledat si práci, kterou bych mohla udělat. Můj partner ze mě už nemohl, i když byl stejný workoholik jako já.\nPořád jsem řešila práci. Co se tam asi děje když tam nejsem? Stíhají zaměstnanci udělat svoji práci? A co ty hromady papírů a faktur, které na mě po dovolené čekají? Partner se ode mě nakazil a coby automechanik zase stále mluvil o tom, co na kterém autě musí opravit, jaké kotouče obrousit a kolik nárazníků vyměnit. Po pár dnech jsem přesně věděla, co se v jakém autě nachází a jak se to má opravit – samozřejmě pouze teoreticky :-).\nA klimatizace a tempo piánko …\nAsi po třech dnech, co jsem se aklimatizovala na tempo piánko, jsem začala více přemýšlet o sobě a svém životě. Dokonce jsme se s partnerem dohodli, že dokud jsme na dovolené, nebudeme mluvit o práci. Chvíli nám trvalo, než jsme si na to zvykli. Pravdou je, že jsme se občas přistihli i po několika dnech, že jsme na toto téma zabrousili. Jakmile jsme si to uvědomili, změnili jsme téma.\nUvědomila jsem si, že život není jen o práci. Je to krásné jen tak “být” tady a teď. Je to skvělý pocit, když vnímáte, jak zpívají ptáci, cítíte vůni vzduchu a vděčnost za to, že můžete odpočívat a relaxovat. Naplnila mě velká pokora. S partnerem jsme se věnovali sobě a práce šla najednou stranou. Na začátku dovolené jsem měla obavy, zda-li ten týden nicnedělání vydržím. Jak jsem přepnula tempo, najednou to uteklo a už jsme jeli domů. Ani se mi nechtělo do práce, což mi nikdo z mého okolí nechtěl věřit.\nDovolená je skvělou příležitostí, jak si ujasnit svoje priority a myšlenky a více si uvědomovat, že život je tady a teď. Pokud ji můžeme trávit se svou láskou, je to ještě lepší :-). Máme okolo sebe mnoho krás, které kvůli vysokému pracovnímu tempu nevnímáme a krásné okamžiky nám utíkají mezi prsty. Nenechme se o ně připravit, vždyť žijeme jen jednou. Toto bylo poučení pro mě, mírně jsem zvolnila své tempo v pracovním procesu a začala si více uvědomovat život tady a teď.\nA moje dovolená? Od té doby jezdím každý rok, byť by to bylo i někde do našich krajin. Tento čas využívám k odpočinku a inspiraci.\nA kam se letos chystáte na dovolenou Vy?


Nemovitosti k pronájmu, okres Litoměřice\nDumrealit.cz Vám zprostředkuje možný pronájem bytu 2+1 ve 3.NP zděného bytového domu. Byt je po rekonstrukci, bytové jádro je vyzděné s prostornou koupelnou. Kuchyň je vybavena plynovým sporákem s elektrickou troubou. Podlahovou krytinu tvoří dlažba, koberec, pvc. Byt je vytápěn vlastním plynovým kotlem, který zajišťuje i ohřev vody. Okna jsou plastová. Dům je po revitalizaci, tedy zateplen, plast\nDumrealit.cz Vám zprostředkuje možný pronájem nebytových komerčních prostorů ve Štětí. Jedná se o celkem tři místnosti, které nejsou od sebe nijak oddělené, plus zázemí v zadní části. Celkem je to zhruba 80m2. Prostory jsou vhodné jako obchodní pro případnou kancelář či různé druhy služeb jako např. kosmetika, nehty. Po celé ploše je dlažba. Do ulice jsou dvě velké prosklené vitríny. Vchodové dve\nDumrealit.cz Vám zprostředkuje možný pronájem bytu 1+kk v ul. 8. května v centru Lovosic. Byt se nachází ve 2. NP se samostatným vstupem, nad prodejnou levných potravin. Je nově vymalovány a upraveny. Výměra místnosti je 147,2 m2, + úklidová místnost (1,5 m2) a samostané WC s umývadlem (2,3 m2). Jsou zde plastová okna a topení je na plynový kotel. Nájem je ve výši 10.000,- Kč + zálohy na elektřinu\nRealitní kancelář RENO Vám v exkluzivním zastoupení majitele nemovitosti zprostředkuje podnájem vkusně zrekonstruovaného bytu 1+1 nedaleko centra města Litoměřice.\nDumrealit.cz Vám zprostředkuje pronájem skladovacích hal v Budyni nad Ohří v bývalém zemědělském areálu o První hala o velikosti 400 m2 připojením na elektřinu a druha o velikosti 600m2 taktéž z připojením na elektřinu. Oboje dvě haly se pronajímají za 32 Kč/m2. Prostory jsou suché vhodné na uskladnění jakéhokoliv materiálu prostory se dají i využít k menší výrobě atd... Součást objektu je i váh\nLitoměřice - Předměstí, Želetická\nPronájem byt 2+1, OV, 48 m2, ul. Mrázova, Litoměřice - Předměstí.\nLitoměřice - Předměstí, Stránského\nLitoměřice - Předměstí, Eliášova\nDumrealit.cz Vám zprostředkuje možný pronájem bytu 3+1 s balkonem ve zvýšeném přízemí cihlového domu v ul. Eliášová v Litoměřicích. Byt je v současnosti obýván nájemníkem a bude k nastěhování od 1. prosince. Je po rekonstrukci. Vytápění je zajištěno samostatným plynovým kotlem s regulací v bytě, přímý odběrem plynu, elektřiny a vody, která je měsíčně zálohovaná podle výše předpokládaného odběru. B\nReality 11 Vám zprostředkují pronájem zahrady o výměře 912 m2 se 2 dřevěnými chatami (ne k bydlení), která leží na okraji Litoměřic v zahrádkářské lokalitě pod Mostnou horou. Zahrada je mírně svažitá, orientovaná na západ s krásným výhledem na Litoměřice. Na pozemku se nachází ovocné stromy a stojí zde 2 chaty - dřevěná se sedlovou střechou, uvnitř obytná místnost s kuchyňským koutem a sporákem, v\nPronájem: sklady, haly, lehká výroba, Lovosice, D8\nPronájem skladového areálu PHM nebo čistě pozemku k úpravě dle Vašich představ\nLitoměřice - Předměstí, Revoluční\nPronájem, byt 1+1, 40m2, Revoluční ulice\nLitoměřice - Litoměřice-Město, Mírové náměstí


Young Fathers: Svět je barevnější, než ho ukazuje popkultura • RESPEKT\nYoung Fathers: Svět je barevnější, než ho ukazuje popkultura\nSkotské trio přivítala v Praze vyprodaná MeetFactory\nYoung Fathers v Praze • Autor: Jan Kuča\n12. 4. 2018 | aktualizace 12. 4. 2018 12:41\nPotkali se v klubu v Edinburghu ještě jako teenageři – na hiphopových nocích dráždili publikum tím, že hráli popové skladby. Nyní zase matou žánrovou nezařaditelností. Přestože všichni z tria Young Fathers vyrůstali ve Skotsku, dva členové kapely mají kořeny v afrických zemích - Kayus Bankole v Libérii a Alloysious Massaquoi zase v Nigerii. A v jejich hudbě, jež kombinuje taneční žánry a elektroniku s rapem i grimem, nelze tyto vlivy přeslechnout. Díky výhře prestižní Mercury Prize a podílu na soundtracku pro druhý díl filmu Trainspotting mají dnes Young Fathers nakročeno i k mainstreamovému úspěchu. A u českých pořadatelů koncertů představují se svým divokým projevem sázku na jistotu. Do Prahy přijeli již poněkolikáté a jejich úterní vystoupení v MeetFactory, kde představili třetí album Cocoa Sugar, bylo beznadějně vyprodané. „Náš rozdílný původ nevidíme jako překážku, ale jako hnací sílu, která nás posouvá,“ říká Kayus Bankole.\nČasto říkáte, že jste rádi, když si lidé vysvětlují vaše texty po svém. Vzpomenete si na interpretaci, která vás překvapila?\nKdyž hudbu vytváříme, tolik nepřemýšlíme o tom, co vlastně znamená; ten proces přichází až poté. Pracujeme hlavně s emocemi a instinkty, vše vychází z nich. Lidé ale chtějí vědět, o čem texty jsou. Až v tu chvíli je začneme dávat do kontextu – a některým interpretacím ostatních nakonec začneme sami věřit. Hodně z nich se týká skladby In My View z nového alba, kterou lidé často vidí jako píseň o maskulinitě a o společnosti, která po mužích vyžaduje, aby byli silní a dominantní.\nVyrostli jste ve Skotsku, ale máte různé původy. Jak to ovlivňuje vztahy v kapele? Je to důležitá součást vaší identity?\nJe to něco, čeho si vážíme – chápeme, že jsme všichni velmi rozdílní, a bereme to jako důvod k oslavě. To, že jsme odlišní, ale neznamená, že nemůžeme spolupracovat, společně se vyvíjet a tvořit něco krásného. Nevidíme to jako překážku, ale jako hnací sílu, která nás posouvá. Nikdy nemáme nedostatek nápadů, protože perspektivy každého z nás jsou natolik odlišné, že jeden nápad, melodie nebo zvuk se vždy rozuteče do různých směrů. A ty se poté zase scházejí v nahrávce.\nBritský rapper Stormzy na letošních Brit Awards kritizoval vládu za to, jak řeší situaci přeživších po požáru Grenfell Tower. Udělali byste jako kapela něco podobného?\nHodně lidí nám říká, že jsme politická kapela, ale to je jen představa, kterou si vytvořili na základě našich textů a toho, jak vystupujeme. Máme ten luxus, že můžeme být kritičtí vůči jakékoli formě režimu, vládě nebo společenským nespravedlnostem. Když vidím, že se děje něco nespravedlivého, zeptám se sám sebe, jestli něco můžu udělat – a pokud ano, udělám to. Ale nejsem posel míru a nemyslím si, že někdo z nás je.\nMěli by tedy hudebníci na takové věci upozorňovat?\nTo je každého volba. My se nesnažíme nikoho zastupovat, nepodporujeme žádnou stranu nebo hnutí, jsme tu jen sami za sebe jako lidé. A já osobně se necítím oprávněný věci soudit, protože jsou vždy složitější, než se zdá na povrchu.\nVaším cílem bylo na novém albu Cocoa Sugar vytvořit hudbu, která bude „normální“. Proč?\nProtože jsme se s tímto slovem často nesetkávali. Lidé nás vždy popisovali jako tu podivnou, alternativní kapelu. S novou nahrávkou jsme se tak snažili objevit nové teritorium. Patříme k tomu, co nazývám mikrovlnkovou generací – všechno je rychlé a hned hotové. Nuda tě může postrčit k novým věcem a dělat „normální“ hudbu pro nás byla největší výzva. To byl celý účel, dostat nás do nových končin.\nLidé a média se vás ale vždy snaží zařadit do určitých žánrů. Je čas se přestat snažit o škatulkování?\nByl bych za blázna, kdybych řekl, že tomu nerozumím. Já to také dělám, všichni máme tendence věci zjednodušovat, zabalit je do hezkého obalu. Už minulou nahrávku jsme označovali jako pop – a dávala smysl. Protože již neděláme hudbu jen pro přátele nebo v undergroundových klubech pro deset lidí.\nJe tedy vašim cílem oslovovat co nejširší publikum?\nChceme, aby naše hudba byla slyšet všude, protože může někomu změnit pohled na věc nebo otevřít obzory. Myslíme si, že v popkultuře je diverzita důležitá – i když slyšíme hudbu, která se nám nelíbí, alespoň zjistíme, že něco takového existuje. Pokud si to nepřiznáme, znamená to, že z toho máme strach. A svět je barevnější, než jak ho současná popkultura ukazuje.\nJaké bylo spolupracovat na filmu T2 Trainspotting? Režisér Danny Boyle do něj zařadil dokonce šest vašich tracků.\nBylo to skvělé hlavně proto, o čem jsme mluvili: že se v naší kapele mísí různé původy. Máme africké kořeny, a tím, že je naše hudba součástí skotského filmu, svět se zase stává o něco otevřenějším. Trainspotting je kultovní film, který ukazuje druhou stranu Edinburghu – když tam člověk přijede, vidí jen krásné hrady a bohaté město. Ale to není celý obrázek.\nHudba Young Fathers