Přesný elektronický teodolit Zipp02 pro strojírenství a geodézii\nDomů Teodolity>Přesný elektronický teodolit>Přesný teodolit Geomax Zipp02\nPřesný teodolit Geomax Zipp02\nKód produktu: GM181\nPřesný vteřinový teodolit Geomax Zipp02 pro precizní měřické práce ve strojírenství, geodézii a stavebnictví. Elektronický teodolit má oboustranný displej.\nPřesný elektronický teodolit Zipp02 je teodolitem s nejvyšší úhlovou přesností, a proto jej lze používat především na náročná měření v geodézii, strojírenství a stavebnictví. Kvalitní optická soustava nabízí ostrý a jasný obraz i za méně příznivých světelných podmínek, což dovoluje přesné a rychlé vyhledání a zaměření cíle i za snížené viditelnosti. Zvětšení dalekohledu je třicetinásobné.\nTeodolit má snadné ovládání, přičemž základní funkce jsou dostupné na jeden stisk klávesy. Elektronický teodolit má vestavěný vertikální kompenzátor pro přesné měření svislých úhlů. Přesný teodolit Zipp02 je opatřen dvěma displeji, které přehledně zobrazují naměřené úhlové hodnoty. Plnohodnotná klávesnice v každé poloze dalekohledu je určena pro bezproblémové měření teodolitem ve dvou polohách. Elektronický teodolit Geomax Zipp02 má velmi nízkou spotřebu energie, s plně nabitou dobíjitelnou baterií vydrží 36 hodin provozu.\nPřesný teodolit Geomax Zipp02 v dodávce obsahuje:\nteodolit Geomax Zipp02,


Badyán 50g | Orientální potraviny\nBadyán - 50g Badyán je koření, které vůní velmi připomíná anýz. Jsou to sušená souplodí s lesklými semeny pocházející ze stromu příbuzného magnóliím s... celý popis\nBadyán - 50g\nBadyán je koření, které vůní velmi připomíná anýz. Jsou to sušená souplodí s lesklými semeny pocházející ze stromu příbuzného magnóliím s názvem badyáník pravý.\nHvězdicová souplodí se sklízejí těsně před plnou zralostí od března do května.\nV obchodě se vyskytuje většinou jako osmicípé hvězdice – odtud název hvědicový anýz.\nHvězdicový anýz je součástí tradičního čínského koření pěti vůní, ale používá se i v Indonésii. Ve Vietnamu je hlavním kořením vietnamské nudlové polévky pho. U nás se používá v likérnictví, voňavkářství i v potravinářském průmyslu. V tradiční české kuchyni se užívá náhrada anýzu do perníku, speciálních sušenek, švestkových povidel, hruškového kompotu i k aromatizaci čajů a grogu.


Téměř Acre Lush Tropical soukromí s 100 stop bílé písečné pláže - North Shore of Oahu. Krásný domov, panoramatický výhled na oceán a pobřeží s bazénem, mediální místnost, dvě kuchyně a mnoho dalšího. Zašlete nám prosím dotaz týkající se termínů, které by mohly vyhovovat vašemu dalšímu pobytu na severním pobřeží, abychom zjistili, zda můžeme vyhovět vašemu časovému rámci a potřebám. Předpisy na Havaji vyžadují pronájem na 30 dní.\nOn-Island Hostitel/správce nemovitosti se ujistí, že příjezd a odjezd jsou snadné a že hosté mají vše, co potřebují, když se ubytují v našem domově.\n7 nocí ve čtvrti Waialua\nTento domov je jedinečně umístěn v oblasti rozsáhlé multi-milion dolarů pláž přední vlastnosti dvě míle od historického North Shore přístavní město Haleiwa. To je oblast, která jen málo turistů vědět o tom, kde naši hosté najít skutečný havajský zážitek z Aloha.\nPřivítá tě náš hostitel na plný úvazek na ostrově, který žije poblíž, a zajistí, že během tvého pobytu budeš mít vše, co potřebuješ.\nČíslo pojistky: 670130020000, TA-099-583-5904-01


CEPSR - Prezident v politickém systému Litvy: oscilace mezi parlamentarismem a semiprezidencialismem\nThe President in the political system of Lithuania: oscillation between parliamentarianism and semi-presidentialism.\nLithuania, semi-presidentialism, Algirdas Brazauskas, Valdas Adamkus, Rolandas Paksas\nLitevský politický systém představuje zvláštní fenomén při studiu jednotlivých modelů zastupitelské demokracie, jež byly institucionalizovány v důsledku kolapsu komunistických režimů v oblasti střední a východní Evropy na přelomu osmdesátých a devadesátých let 20. století. Mezi téměř 30 státy, které vystoupily ze socialistického tábora, byl pouze v šesti zemích zaveden klasický parlamentní model vlády s nepřímo voleným prezidentem.1 Většina z ostatních zemí zvolila semiprezidentský vládní systém, resp. modifikovaný parlamentní systém s přímou volbou prezidenta.\nSpecifickým příkladem země, ve které byl institucionalizován semiprezidentský režim, je Litva. Specifičnost semiprezidencialismu na Litvě vychází z maximální snahy litevských politiků interpretovat politický režim jako parlamentní (Matsuzato 2006: 331, 338; Matsuzato, Gudžinskas 2006: 146). S ohledem na tuto skutečnost si článek klade za cíl objasnit, zda politická praxe na Litvě skutečně odpovídá semiprezidentskému modelu. Pozornost je věnována postavení a pravomocem prezidenta v litevském politickém systému, a to jak z hlediska ústavněprávního, tak z hlediska politické praxe. Klíčová pasáž objasňující reálné postavení prezidenta skýtá odpověď na otázku, jaký model zastupitelské demokracie na Litvě reálně existuje. Zaměřuje se na jednotlivé osoby ve funkci prezidenta v období let 1993–2006. Následně jsou analyzovány vztahy prezidentů k dalším politickým institucím a individuálně zhodnoceno postavení jednotlivých prezidentů v politickém systému.\nApriori všechny semiprezidentské režimy fungují v mezích stejných základních ústavních procedur (Elgie 1999: 16), čímž splňují z formálního hlediska kritéria pro zařazení právě do kategorie semiprezidentských režimů. První definice semiprezidentského systému, jejímž autorem je M. Duverger, je založena na třech kritériích: (1) všelidově volený prezident, (2) který disponuje význačnými pravomocemi, (3) má proti sobě premiéra a ministry s výkonnými pravomocemi, kteří mohou setrvat ve funkci pouze tehdy, pokud jim parlament nevysloví nedůvěru (Duverger 1980: 165-187). Nad tato kritéria se mohou ústavní pravomoci prezidenta, premiéra a parlamentu lišit. Třebaže sám Duverger označil ústavní vymezení pravomocí prezidenta při studiu semiprezidentských systémů za sekundární, tvrdil, že aplikace ústavy při zkoumání pravomocí prezidenta má své opodstatnění (Duverger 1980: 179). I s ohledem na fakt, že ústavní pravidla a politická praxe spolu ne vždy souhlasí. Ústavní vymezení pravomocí hlavních politických aktérů naznačuje jednak vyváženost vztahu mezi politickými aktéry de iure a současně poskytuje vodítko pro zhodnocení faktického vztahu mezi nimi. Obdobně situaci hodnotí i italský politolog G. Pasquiono, který tvrdí, že semiprezidentský systém od prezidentského a parlamentního systému odlišují nejen formální kritéria, ale hlavně vlastní logika fungování, jejímž odrazem je obrovská variabilita semiprezidencialismu v politické praxi (Pasquino 1997: 128-136).\nPo vzoru Duvergera by bylo nežádoucí zanedbat otázku, zda Litva splňuje formální kritéria pro semiprezidentské režimy. Vzhledem k tomu, že odpověď na tuto otázku nalezneme při zběžné analýze Litevské ústavy, resp. Hlavy VI, která se konkrétně postavení a pravomocem prezidenta věnuje, dovolím si obejít sáhodlouhé dokládání této skutečnosti, neboť by se jednalo o pouhý výčet příslušných článků Ústavy.2 Budeme vycházet ze skutečnosti, že z ústavněprávního hlediska je Litva státem se semiprezidentským politickým systémem.\nÚstava připouští prezidentův přímý vliv na formování vlády. Konečná rozhodnutí v souvislosti s formováním a fungováním vlády náleží Seimas, jakožto instituci, které je vláda přímo odpovědná. Prezident může jmenovat kandidáta na post premiéra, pověřit ho sestavením vlády a schválit její složení. Nicméně Seimas může prezidentova kandidáta na post premiéra odmítnout a stejně tak může odmítnout programové prohlášení vlády. Prezident má právo odvolat premiéra, ale pouze se souhlasem Seimas. Na návrh premiéra jmenuje nebo odvolává ministry, je oprávněn premiérova kandidáta odmítnout. V této situaci premiér do 10 dnů představí kandidáta nového.\nZvolení nového prezidenta není impulzem pro rezignaci vlády. Zatímco po parlamentních volbách mandát vlády zaniká, po prezidentských volbách mandát vlády trvá (Matsuzato, Gudžinskas 2006: 159; Urbanavicius 1999: 155-156). Vláda pouze svěřuje do rukou nově zvoleného prezidenta pověřovací listiny, jakožto vyjádření respektu k jeho osobě. Prezident je povinen opětovně jmenovat stávajícího premiéra „novým“ premiérem. Prezident má právo prověřit, zda stávající vláda skutečně požívá důvěru parlamentu, nicméně toto právo je naprosto specifickou politickou akcí, která jej nezbavuje povinnosti automaticky jmenovat stávajícího premiéra po volbě nové hlavy státu.\nProblematika udržení vládního mandátu po prezidentských volbách představuje specifickou kapitolu litevského semiprezidencialismu. Přestože z tematického hlediska by bylo adekvátní o ní detailně pojednat právě ve stávající kapitole, je vzhledem k politickým souvislostem zařazena níže. Dovolím si však připomenout, že odlišná interpretace vlivu prezidentských voleb na mandát vlády se objevila také v české politologii (např. Dančák 1999: 95). Tuto skutečnost lze do jisté míry vysvětlovat datem vzniku publikace, která se tématem zabývá. V době po prvních i druhých prezidentských volbách prošly litevské kabinety rozsáhlou personální obměnou, což mohlo vést některé autory k tvrzení o zániku mandátu vlády po prezidentských volbách. S ohledem na rozhodnutí Ústavního soudu z roku 1998 však tyto procesy nelze vysvětlovat jako ústavněprávní povinnost stávající vlády rezignovat a uvolnit prostor k sestavení nové vlády závislé na vůli nově zvoleného prezidenta. Jednalo se spíše o specifické okolnosti, které se aktuálně na politické scéně objevily a podnítily vládní proměny. Politická praxe dokládá, že v následujících letech k podobně zásadním proměnám nedocházelo a stávající vlády svého mandátu nepozbyly.\nPolitická praxe: Litevští prezidenti v období 1993–2006\n1993–1998: Algirdas Brazauskas\nPo parlamentních volbách 1992 získala majoritní postavení v Seimas Litevská demokratická strana práce (LDDP).3 Její přesvědčivé vítězství vytvořilo vhodné podmínky pro kandidaturu a následný úspěch jejího předsedy A. Brazauskase v první volbě prezidenta na Litvě od druhé světové války.4\nVolba, ve které se o prezidentský úřad ucházeli pouze dva kandidáti, se uskutečnila 14. února 1993. Za levici kandidoval již zmíněný Algirdas Brazauskas, pravici zastupoval Stasy Lozoraitis, litevský velvyslanec ve Spojených státech v období 1991–1993. Hlavní reprezentant Sajūdis5 a současně jeden z nejvýznamnějších politiků přelomového období, Vytautas Landsbergis, v důsledku neúspěšného celonárodního referenda a drtivé porážky v parlamentních volbách na prezidentský úřad nekandidoval, resp. stáhl svou kandidaturu. Vyzval vlastní voliče k podpoře pravicového kandidáta S. Lozoraitise. Nicméně tento krok S. Lozoraitise nezachránil od porážky, podle mnohých ji spíše umocnil. Veřejnost S. Lozoraitise vnímala jako kandidáta Sajūdisu, který byl aktuálně velmi nepopulární. Další přitěžující okolnost pro Lozoraitise představovala jeho emigrantská minulost. Občané intenzivně vnímali, který z politiků byl přítomen zlomovým událostem na počátku 90. let, o čemž svědčí i vítězství populárního A. Brazauskase v prvním kole volby. Doposud je A. Brazauskas jediným prezidentem, kterému se podařilo získat nadpoloviční většinu hlasů již v prvním kole volby. Více k volbě prezidenta tabulka č. 1.\nTabulka č. 1 Prezidentské volby 1993.\nBrazauskas postavil svou volební kampaň na akcentu stability, která zavládne, jestliže bude i v prezidentských volbách potvrzena vůle velké části voličů, tak jak se to projevilo v parlamentních volbách. Otevřeně pochyboval o možnosti stabilního politického vývoje na Litvě, pokud bude zvolen opoziční kandidát. Konfliktní vztah mezi prezidentem a Seimas viděl jako zásadní hrozbu pro demokratický rozvoj státu (Dančák 1999: 101-103).\nAktivnější přístup prezidenta se projevil v důsledku vládní krize v prosinci 1995. Podezření z korupčního jednání vládních představitelů potvrdila kauza krachujících komerčních bank, do níž byl zapleten právě ministerský předseda Šleževičius.6 Prezident Brazauskas inicioval kroky k odvolání ministra vnitra a premiéra, ačkoli mu Ústava v dané oblasti kompetence nedává. Taktickými úskoky přiměl původně odmítavý Seimas k vyslovení nedůvěry kabinetu premiéra Šleževičiuse (Pugačiauskas 2000: 108).\nV únoru 1996 byl sestaven nový kabinet LDDP pod vedením premiéra Mindaugase Stankevičiuse, který byl ministrem v předchozí vládě. Primárním úkolem nové vlády bylo překlenutí vládní krize a řízení vládní politiky v následujících sedmi měsících, které zbývaly do parlamentních voleb. Přestože Stankevičius nepředstavoval nijak zvlášť populární a charismatickou osobnost, postavení prezidenta v politickém systému zůstalo obdobné jako v případě Šleževičiusovy vlády. Brazauskas nadále uplatňoval pouze své Ústavou vymezené pravomoci, zdržel se výrazných iniciativ v oblasti exekutivy a soustředil se na výkon reprezentativní funkce hlavy státu.\nZásadní změnu představuje období po parlamentních volbách 1996, kdy došlo k ukončení období tzv. souhlasných většin. LDDP ztratila většinové postavení ve prospěch pravicového uskupení Vlastenecký svaz – Litevští konzervativci (TS-LK), které vstoupilo do koalice s Litevskou křesťanskodemokratickou stranou (LKDP) a později i s Litevskou unií středu (LCS). Premiérem byl jmenován konzervativní politik Gediminas Vagnorius a společně s předsedou Seimas Vytautasem Landsbergisem vytvořili silný tandem opírající se o většinovou podporu Seimas. Prezidentu Brazauskasovi nezbyl příliš velký prostor pro realizaci aktivní politiky, neboť V. Landsbergis spolu s premiérem převzali část prezidentových kompetencí v oblasti zahraniční politiky, zejména v otázce reprezentace státu (Urbanavicius 1999: 165). Ani v této situaci Brazauskas neusiloval o posílení svého postavení a trpělivě vyčkával na blížící se konec svého volebního období. V říjnu 1997 oznámil, že nebude podruhé kandidovat v nadcházejících prezidentských volbách a vyjádřil jednoznačnou podporu Arturasu Paulauskasovi, bývalému nejvyššímu státnímu zástupci. Tento krok byl pro Paulauskase velmi významný, neboť prezident Brazauskas se i přes svou pasivitu těšil velké popularitě mezi občany.\nA. Brazauskas se postupně stylizoval do role prezidenta „pozorovatele“ (Pugačiauskas 2000: 95). Přestože se jednalo o uznávaného a populárního politika, po volbách 1992 lídra parlamentní většiny, neprosazoval se ani jako vůdce LDDP, ani jako centrální osobnost politického systému, ač reálně mohl ze své pozice iniciovat a kontrolovat vládní politiku a stát se ústřední postavou výkonné moci (Protsyk 2006: 232). Fakticky se hlavní postavou politické scény stal premiér Adolfas Šleževičius. V této fázi můžeme hovořit o jednoznačném příklonu k parlamentnímu modelu, kdy prezident stojí na okraji politického dění, které kontroluje vláda v čele s předsedou nejsilnější parlamentní strany. Přístup, jaký Brazauskas zaujal vůči prezidentskému úřadu, byl pro mnohé překvapující, neboť jeho schopnost zmobilizovat širokou podporu v parlamentu byla téměř nezpochybnitelná, což sám dokázal v období vládní krize.\n1998–2003: Valdas Adamkus\nPrezidentské volby 1997–1998\nV prvním kole prezidentské volby, 21. prosince 1997, kandidovalo sedm osobností, přičemž pouze tři z nich byly vzhledem k politickým okolnostem považovány za reálné adepty na prezidentský úřad. Byly jimi A. Paulauskas, podporovaný stávajícím prezidentem, V. Landsbergis, zastupující parlamentní většinu, a V. Adamkus, litevsko-americký environmentalista. První kolo voleb potvrdilo roli favoritů a vedlo k eliminaci předsedy Seimas Landsbergise (viz tabulka č. 2), který byl obviňován z rozdělení společnosti, vyvolaného kritickým postojem k velmi populárnímu prezidentovi A. Brazauskasovi.7\nTabulka č. 2 První kolo volby prezidenta 21. prosince 1997.\nA. Paulauskas (Nezávislý)\nV. Adamkus (Nezávislý)\nV. Landsbergis (TS-LK)\nV. P. Andriukaitis (LDDP)\nK. Nobelia (KDS)\nR. Pavilionis (Nezávislý)\nR. Smetona (LTS)\nDo druhého kola postoupil z prvního místa A. Paulauskas podporovaný LDDP a Litevskou liberální unií (LLS) s výrazným náskokem před druhým postupujícím, V. Adamkusem, který získal podporu LCS. Více než 70 % hlasů, které dohromady Landsbergisovi přemožitelé získali, indikovalo zklamání litevských občanů z tradiční politiky a otevřelo prostor novým tvářím.\nIntenzivní až agresivní prezentace Paulauskasova programu po prvním kole voleb, směřujícího především k posílení pravomocí prezidenta a omezení pravomocí Seimas, podle odborníků nemalou měrou ovlivnila průběh kola druhého.8 Během předvolebních debat Paulauskas tvrdil, že v případě svého úspěchu sestaví novou vládu, jejíž složení bude zosobněním jeho politického programu (Matsuzato, Gudžinskas 2006: 158). Bohužel v této otázce je možné interpretovat Ústavu rozdílnými způsoby, což vyžadovalo řešení problému před Ústavním soudem.\nPřed druhým kolem voleb se situace změnila ve prospěch Adamkuse, jehož podpora se rozrostla o hlasy voličů TS-LK původně podporujících V. Landsbergise. Vzhledem k podobnosti volebních programů a malým pravomocem, kterými v otázkách domácí politiky prezident disponuje, se stala předmětem volby především osobnost a mravní zásady kandidátů.\nTabulka č. 3 Druhé kolo volby prezidenta 4. ledna 1998.\nZdroj: Central Electoral Committee of the Republic of Lithuania.\nV souvislosti s volbou prezidenta musel V. Adamkus překonat nemalé právní a politické překážky, aby se vůbec mohl zaregistrovat jako kandidát. Nejvyšší volební komise odmítla jeho registraci v důsledku nesplnění ústavní podmínky tříletého trvalého pobytu na území Litvy. Adamkus, který až do roku 1997 žil a pracoval na území Spojených států, se proti rozhodnutí Komise odvolal ke krajskému soudu ve Vilniusu. Jeho právnímu zástupci se podařilo soud přesvědčit, že Ústava nehovoří o fyzické přítomnosti kandidáta na území Litvy, ale o trvalém pobytu v právním slova smyslu, což Adamkus splnil – byl k pobytu přihlášen a platil místní daně. Krajský soud rozhodnutí Nejvyšší volební komise zrušil a umožnil kandidaturu V. Adamkuse.9 Den po volebním vítězství se Adamkus vzdal amerického občanství, aby dokázal, že se skutečně cítí být litevským občanem.\nV souvislosti s tímto problémem je velmi zajímavá aktivita menších politických stran, které se vyslovily pro ústavní změnu ve smyslu úpravy podmínek pro kandidaturu na úřad prezidenta. Přibližně čtvrtina poslanců požadovala zrušení podmínky tříletého trvalého pobytu na území Litvy, toto jednání bylo zcela zřetelně namířeno na podporu V. Adamkuse, který pro menší politické strany představoval alternativu k prosazení se na politické scéně. Nicméně sám Adamkus se prezentoval jako nezávislý kandidát, který usiluje o širokou podporu napříč politickým spektrem. Ústavní změna nebyla přijata v důsledku převahy koalice TS-LK a LKDP, která podporovala kandidaturu V. Landsbergise.10\nPřed tím, než se prezident oficiálně ujal úřadu, bylo nezbytné dořešit politickou diskuzi týkající se interpretace Ústavy ve vztahu k formování vlády, která byla započata v důsledku Paulauskasovy volební kampaně (viz výše).\nVláda premiéra Vagnoriuse se v prosinci 1997 obrátila na Ústavní soud ve věci prošetření ústavnosti rozhodnutí Seimas z 10. prosince 1996, který schválil vládní program na období 1996–2000, tedy na celé funkční období Seimas, bez ohledu na výsledky prezidentských voleb, které měly na přelomu 1997–1998 proběhnout. Vzhledem k možným dopadům ústavního nálezu na instituci prezidentského úřadu a potažmo i fungování celého politického sytému bylo rychlé řešení situace prioritním úkolem Ústavního soudu. Rozhodnutí v této věci vydal Ústavní soud již 10. ledna 1998.11\nNa základě tohoto rozhodnutí je mandát vlády závislý výlučně na důvěře Seimas, volba nového prezidenta není stimulem k rezignaci vlády, přestože podle čl. 92 Ústavy12 je vláda povinna vrátit své pravomoci do rukou prezidenta, neztrácí svůj mandát, a proto není povinna rezignovat ve smyslu čl. 101 Ústavy.13 Prezident je kompetentní navrhnout kandidáta na post premiéra pouze v případě, kdy je sestavována vláda nová v důsledku rezignace vlády předchozí z důvodů uvedených v čl. 101 Ústavy. Nově zvolený prezident nedisponuje právem představit vlastního kandidáta na premiéra, je podle nálezu Ústavního soudu zavázán k opětovnému pověření stávajícího premiéra. Zodpovědnost vlády před Seimas, která stanovuje příslušný způsob sestavování vlády, je podle rozhodnutí Ústavního soudu důvodem k vymezení litevského politického systému jako systému parlamentního s jistými zvláštnostmi semiprezidencialismu.14\nV. Adamkus v souladu s výnosem Ústavního soudu nominoval na post premiéra L. Vagnoriuse, který byl Seimas schválen a následně pověřen k sestavení vlády. V období od března do června byla soustředěna pozornost na formování „staronové“ vlády. Názorová shoda prezidenta a premiéra v otázkách zahraniční politiky a hospodářství se promítla ve společném úsilí o restrukturalizaci vlády. Výsledkem bylo zrušení tří ministerstev a personální obměny na postech ministrů zdravotnictví, školství a zemědělství. Celkově vládní reorganizace reflektovala mocenské boje uvnitř TS-LK mezi předsedou vlády Vagnoriusem a předsedou Seimas Landsbergisem. Premiérovi se za podpory prezidenta postupně podařilo převzít kontrolu nad TS-LK a její parlamentní frakcí.15\nDobrý vztah mezi premiérem a prezidentem narušilo podcenění ruské finanční krize ze strany premiéra, který nezohlednil její dopady na litevskou ekonomiku při přípravě státního rozpočtu a nárůst státního dluhu zpomaloval omezováním redistribuční politiky ve prospěch méně majetných občanů. Prezident, propagující ve svém volebním programu podporu ekonomického růstu s cílem zvýšení životní úrovně všech občanů16, a premiér, viněný z ekonomického poklesu, se ocitli v přímé konfrontaci. Zcela účelově se s prezidentem spojil i předseda Seimas V. Landsbergis, který usiloval o podkopání pozice premiéra v jeho vlastní straně. V televizním projevu v dubnu 1999 prezident Adamkus vyjádřil nedůvěru premiérovi a odmítal další spolupráci s ním. Využil své morální autority a obrovské popularity k vytvoření maximálního tlaku na nepopulárního premiéra, i když Seimas vyjádřil Vagnoriusovu kabinetu důvěru, sám premiér se pod tlakem celé situace rozhodl pro rezignaci.\nNovým premiérem byl zvolen prezidentem nominovaný Rolandas Paksas, primátor města Vilnius. Vzájemný vztah premiéra a prezidenta byl v mnoha směrech ambivalentní. Zhoršující se ekonomická situace a neúspěšný projekt prodeje litevské rafinérie americké společnosti Williams, byly zdrojem napětí mezi premiérem a prezidentem. Současně však Paksas představoval osobu, jejíž konfliktní vztah s předsedou Seimas usnadňoval prezidentovi realizaci vlastních politických aktivit. Paksas v říjnu 1999 vyjádřil negativní postoj k prodeji největší litevské rafinerie Američanům a podpořil spolupráci s ruským partnerem Lukoil.17 Ze svého přesvědčení rezignoval, čímž si zajistil obrovskou popularitu občanů.18\nAndrius Kubilius, člen TS-LK, byl v krátké době již třetím nominovaným kandidátem na post předsedy vlády. Hlavním úkolem jeho kabinetu bylo překonání vládní krize. Výrazně se zasloužil o regeneraci státního rozpočtu nekompromisním zkrácením státních výdajů a nastartování litevské ekonomiky. Ve srovnání s předchozími premiéry vynikal vztah prezidenta a premiéra minimálními spory. Důvodem dobrých vztahů premiéra s prezidentem s největší pravděpodobností nebyla pouze názorová shoda v programových otázkách, ale také schopnost prezidenta zvládat spolupráci s TS-LK díky vyvažování vlivu V. Landsbergise prostřednictvím premiéra Paksase a později i Kubiliuse (Matsuzato, Gudžinskas 2006: 163).\nNa jaře 2000 začal Adamkus prosazovat „novou politiku“, jakožto pokus o změnu poměru sil mezi tradičními politickými stranami a současně překonání důsledků komunálních voleb, ve kterých zvítězili Sociální liberálové (NS) (Krupavicius 2002: 1020). Tato politická strana pod vedením Arturase Paulauskase briskně využila obtížné ekonomické situace i skandálu s litevskou rafinerií a začala se profilovat na antizápadní politice. Prozápadně orientovaný prezident podporující integraci státu do EU i NATO se obával možných následků, v situaci, kdy levostředová NS uspěje v nadcházejících parlamentních volbách a následně se spojí s tradiční levicí. Toto spojení by populistickou a antizápadní politiku umocnilo, proto pod záštitou „nové politiky“ začal organizovat proprezidentskou volební koalici. Bez ohledu na negativní vztah k V. Landbergisovi usiloval o vytvoření široké pravostředové koalice, nicméně Konzervativci účast v ní odmítli.\nV parlamentních volbách 2000 žádná z politických stran nezískala většinu křesel v Seimas, největší úspěch zaznamenala levice, sjednocená pod Brazauskasovým vedením, s 51 křesly. Přestože LSDP získala nejvíce mandátů, nezískala parlamentní většinu a v důsledku povolebních koaličních jednání odešla do opozice. Adamkus na post premiéra nominoval R. Paksase, lídra menšinové koalice „Nová politika“ (LLS, NS, LCS, MKDS). Hlavní představitel NS, A. Paulauskas, se stal předsedou Seimas. Na jaře 2001 se vztahy premiéra a prezidenta výrazně vyostřily v důsledku nesouhlasu prezidenta s prováděním zemědělské politiky, zejména s výší zemědělských dotací, které Paksas populisticky rolníkům sliboval. Prezidentova kritika Paksasova kabinetu ovlivnila NS, která po neshodách v hospodářské oblasti opustila vládní koalici (Protsyk 2006: 236). R. Paksas s vědomím malých šancí na udržení menšinové vlády rezignoval (Krupavicius 2002: 1015-1020).\nV důsledku Paksasovy rezignace byla sestavena nová vládnoucí koalice LSDP a NS pod vedením bývalého prezidenta Brazauskase, která se opírala o výraznou podporu Seimas. Ve vztahu k prezidentovi byla tato vláda nejvíce ideologicky vzdálená, prakticky představuje období druhé kohabitace v politické praxi Litvy. Zásadní rozpory prezidenta a premiéra se projevovaly ještě před vlastním jmenováním Brazauskase, zejména v otázce privatizace největší litevské rafinerie. Další konflikty souvisely především s hospodářskými reformami a sestavením rozpočtu pro rok 2002.19 Nicméně vzájemný vztah zhoršovala také skutečnost, že zatímco popularita prezidenta Adamkuse zůstávala stále vysoká, popularita Brazauskase postupně klesala.\nValdas Adamkus, ačkoli obdržel méně hlasů než první prezident, se od prvního dne ve funkci prezentoval jako aktivnější prezident. V počáteční fázi svého funkčního období spolupracoval s vládou G. Vagnoriuse, nicméně v důsledku pozdějších rozporů mezi prezidentem a parlamentní většinou, dokázal prosadit svou politickou vůli a iniciovat rezignaci Vagnoriusovy vlády. Tím potvrdil specifický rozpor mezi pravomocemi de iure a faktickou mocí prezidenta v semiprezidentských režimech, který umožňuje za specifických okolností obejít zákonná opatření omezující jeho vliv na přežití vlády. V období 1999–2000 takticky využíval rozporů v majoritním parlamentním subjektu TS-LK a klesající podpory předsedy Seimas Landsbergise (Matsuzatao, Gudžinskas 2006: 163).\nSvůj význam v politickém systému podtrhl nejen aktivním přístupem v zahraniční politice, ale i v domácí politice. Často využíval svého práva zákonodárné iniciativy a práva suspensivního veta.20 V důsledku nadcházejících parlamentních voleb usiloval o proměnu stranické politiky ve svůj prospěch, nicméně jeho úsilí bylo zúročeno pouze částečně po dobu trvání druhého Paksasova kabinetu. Období kohabitace s Brazauskasovým kabinetem představuje největší míru „intraexekutivního“ konfliktu (Protsyk 2006: 328).\nPrezidentství V. Adamkuse potvrzuje obrovský vliv osobních vlastností kandidáta na podobu prezidentského úřadu v politické systému Litvy. Politická praxe dokládá, že prezident Adamkus se úspěšně prosazoval na politické scéně i v období kohabitace, zatímco prezident Brazauskas nevyužil shodné politické orientace parlamentní většiny k posílení své pozice. Intenzivní participací v politickém životě Valdas Adamkus pozvedl význam role prezidenta v politickém systému, ale současně podpořil tvrzení, že prozatím nebyla vytvořena dlouhodobá tradice semiprezidencialismu na Litvě.\n2003–2004: Rolandas Paksas\nPrezidentské volby 2002–2003\nPrvní kolo prezidentský voleb uspořádané 22. prosince 2002 bylo specifické hned ve dvou směrech. Množství kandidátů (17) na post prezidenta, přičemž téměř polovinu můžeme označit za neznámé či nevýrazné osoby, podpořilo nerozhodnost u voličů. Tento jev přispěl k velmi nízké volební účasti, která dosáhla necelých 53 %. Jednoznačným favoritem voleb byl stávající prezident V. Adamkus, kdo z dalších kandidátů postoupí do druhého kola, zůstávalo otevřenou otázkou, přestože se nejvíce spekulovalo o A. Paulauskasovi a R. Paksasovi. Poměrně přesvědčivě (ve vztahu k ostatním kandidátům) do druhého kola postoupil expremiér R. Paksas (k výsledkům prvního kola viz tabulka č. 4).\nTabulka č. 4 První kolo volby prezidenta 22. prosince 2002.\nK. D. Prunskiene\nJ. E. Petraitis\nV. A. Matulevicius\nVe druhém kolem prezidentských voleb 5. ledna 2003 zvítězil R. Paksas, zakladatel a předseda LDP, který svým vítězstvím vyvolal velké překvapení na domácí i zahraniční politické scéně.21 Paksas získal 54,71 % hlasů, a porazil tak stávajícího prezidenta Adamkuse, který získal 45, 29 % platných hlasů (viz tabulka č. 5). Adamkus prohrál i přes přesvědčivé vítězství v prvním kole volby, kde získal náskok více než 15 % před druhým Paksasem.\nTabulka č. 5 Druhé kolo prezidentských voleb 5. ledna 2003.\nPaksasova aktivní volební kampaň, zaměřená zvláště na blízký kontakt s veřejností, obsahovala řadu slibů, které byly vzhledem k pravomocem prezidenta irelevantní. Bez ohledu na skutečnost, že litevský prezident má minimální kontrolu nad otázkami domácí politiky, zahrnul do své kampaně otázky týkající se všech voličů jako např. řešení zločinu a korupce, vzdělání, nezaměstnanosti a zdravotní péče. Hlavním programem byla obnova pořádku, který občanům Litvy přinese „lepší život“.\nPaksas ve své volební kampani využil rozdělení obyvatelstva. Cíleně apeloval na tu část voličů, jejíž zájmy byly po dlouhá léta ignorovány, na skupinu obyvatel, která v důsledku nového ekonomického systému utrpěla ztrátu zaměstnání a snížení sociálních standardů.22 Kromě podpory sociálně slabších voličů získal Paksas přívržence mezi etnickými menšinami. Svými stoupenci byl vnímán jako jediný politik, který nepreferuje status quo a vynaloží maximální úsilí na obnovu sociálního pořádku.\nFavorizovaný prezident Adamkus ve své volební kampani spoléhal především na výsledky, kterých ve své funkci dosáhl. Opíral se o úspěšné dokončení předvstupních rozhovorů s NATO a EU a následné přizvání Litvy k integraci do obou Euroatlantických struktur na sklonku roku 2002. Adamkusova kampaň zaostávala v přípravě i důraznosti, což mnozí přičítali jeho věku a nepředpokládali, že je v 75 letech schopen efektivně zastávat prezidentský úřad. Úspěchy v zahraniční politice nemotivovaly občany k opětovnému zvolení Adamkuse, neboť Paksas, obdobně jako Adamkus intenzivně propagoval členství Litvy v EU a NATO.\nNově zvolený prezident znovu jmenoval kabinet A. Brazauskase a jeho vládu. Prezidentův nepřátelský vztah k Seimas, vyvolaný především častými změnami stranické příslušnosti Paksase, podněcoval občasné konflikty na politické scéně. Nejrůznější spory ohledně dělby státní moci a vedení nejvyšších kontrolních úřadů vypluly na povrch hned v prvních měsících Paksasovy funkce. Prezident na jednu stranu prohlašoval, že zahraničně politický kurz státu nepodlehne žádným závažným změnám, ale současně usiloval o změny pravomocí v této oblasti tak, aby mohl výrazněji prosazovat i „východní“ zahraniční politiku, což se projevilo průběhu jednání o prodeji litevské rafinerie.23\nVýsledek prezidentských voleb stimuloval politické strany pravého středu ke sloučení – LLS, LCS a MKDS vytvořily Liberální unii středu (LCS) za účelem vítězství v parlamentních volbách 2004.24 Právě za účelem oslabení LCS ve volbách podnítil prezident několik akcí na odstranění významných osobností LCS, např. primátora města Litvy A. Zuokase nebo policejního komisaře V. Grigaraviciuse.\nPremiér A. Brazauskas a předseda Seimas A. Paulauskas naléhali společně s ministrem zahraničních věcí na prezidenta Paksase, aby dobrovolně rezignoval a ušetřil zemi, která se ocitla v závěrečné fázi přístupových procesů do NATO a EU, dalšího zostuzení na mezinárodní scéně. Paksas i v této situaci odmítal výzvy politiků i občanů k vlastní rezignaci, tvrdil, že se jedná o konspiraci ze strany opozice a rozhodl se získat podporu svého elektorátu přímou agitací ve venkovských oblastech. Z rozhodnutí 86 poslanců bylo zahájeno exekvování ústavní odpovědnosti prezidenta (impeachment) na základě obvinění z prozrazení státního tajemství, nelegálního ovlivňování privatizačních procesů a ohrožování národní bezpečnosti. Proces exekvování ústavní odpovědnosti prezidenta republiky trval téměř půl roku. V únoru 2004 shledala parlamentní komise prezidenta vinným ve věci porušení Ústavy a následně na konci března Ústavní soud rozhodl o vině prezidenta ve třech bodech:\nUdělil litevské státní občanství ruskému občanu Yuri Borisovi jako protislužbu za jeho finanční a jinou podporu v prezidentské volební kampani.25\nNutil prostřednictvím svého poradce V. Račkauskase soukromé osoby k prodeji akcií Žemaitijos keliai, společnosti specializující se na stavbu silnic s vyhlídkami velkého ekonomického růstu, osobám sobě blízkým za nižší ceny.26\nVzhledem k závěrům parlamentní vyšetřovací komise a Ústavního soudu rozhodl Seimas 6. dubna 2004 o odvolání prezidenta z funkce. Nutno však podotknout, že hlasování o odvolání bylo velmi těsné, potřebná 3/5 většina byla překonána o pouhý jeden hlas (Krupavicius 2005: 1098-1099).\nRolandas Paksas, první evropský prezident odvolaný v důsledku impeachmentu, se však své politické kariéry nevzdal a rozhodl se kandidovat v předčasných prezidentských volbách. Další ohrožení politické stability mohlo být pro litevský politický systém zničující, celou situaci řešil ad hoc Ústavní soud dodatkem k Litevskému volebnímu zákonu, který zakazoval prezidentu odvolanému v důsledku ústavní žaloby kandidovat na jakoukoli veřejnou funkci vyžadující složení slibu.27\nDestabilizace politického systému v důsledku prezidentské krize se promítla i na mezinárodní scéně, řada vědců se domnívá, že v případě dřívějšího vypuknutí krize mohlo dojít k uzavření cesty pro vstup Litvy do EU a NATO (Lopata, Matonis 2004: 16).\nSvé postavení posiloval prezident Paksas také zahraničněpolitickými aktivitami – návštěvou Iráku, Německa nebo institucí EU a stálým kontaktem s elektorátem, který v procesu impeachmentu prokázal silnou emoční loajalitu k „neoprávněně“ obviněnému prezidentovi. Nutno však podotknout, že prezident po celou dobu jednal pouze v zájmu vlastních ambicí, bez ohledu na ochranu státních zájmů.\n2004–2006: Valdas Adamkus\nPrvní kolo předčasných prezidentských voleb se konalo současně s volbami do Evropského parlamentu 13. června 2004. Vzhledem k tomu, že se v prvním kole hlasování nepodařilo žádnému z pěti kandidátů získat nadpoloviční většinu hlasů (viz tabulka č. 6), bylo na 27. června vyhlášeno kolo druhé.\nTabulka č. 6 První kolo předčasných prezidentských voleb 13. června 2004.\nVe druhém kole zvítězil bývalý prezident V. Adamkus, který se ziskem 52,65 % hlasů porazil expremiérku K. D. Prunskiene, zaostávající po prvním kole o 10 % hlasů. Prunskiene, předsedkyně Unie rolníků a nových demokratických stran (VNDS)28, byla vzhledem k „nálepce“ neúspěšné premiérky obviňované ze spolupráce s KGB považována za outsidera voleb, ale podpora R. Paksase a jeho stoupenců ji vynesla na druhé místo (viz tabulka č. 7).29\nTabulka č. 7 Druhé kolo předčasných prezidentských voleb 27. června 2004.\nKandidatura exprezidenta byla pro mnohé větším překvapením než samotné vítězství. Adamkus krátce po odvolání prezidenta Paksase slíbil, že představí vhodného kandidáta, který sjednotí zemi a překlene hluboké rozdělení národa, které se v důsledku dlouhého vyšetřovacího procesu s bývalým prezidentem projevilo. Současně však exprezident Adamkus řekl, že volební boj podstoupí pouze v případě kandidatury R. Paksase. Za těchto okolností by představoval „sjednocujícího kandidáta“ podporovaného všemi významnými politickými stranami, morální protiváhu zdiskreditovaného R. Paksase.30 Ačkoli byla kandidatura odvolaného R. Paksase z rozhodnutí Ústavního soudu zrušena31, V. Adamkus v boji nadále setrval, což řadu voličů pobouřilo.\nZatímco v roce 2002 tvořila stěžejní část Adamkusovy volební kampaně orientace na zahraničněpolitické otázky, volební kampaň 2004 se vyznačovala intenzifikací problémů politiky domácí (Krupavicius 2005: 1092). I přes některé stinné stránky politické image, byl obecně V. Adamkus vnímán jako čestný a seriózní kandidát, který má Litvě mnoho co nabídnout. Jeho vítězství podporovali již tradičně TS-LK a LCS, A. Paulauskas a A. Brazauskas, hlavní představitelé vládnoucích stran, vyjádřili osobní podporu Adamkusovi, který podle nich představuje lepší volbu pro Litvu.\nV roce 2003 byl na litevské politické scéně zaznamenán obrovský nárůst populismu v souvislosti s rostoucím vlivem Strany práce (DP) pod vedením V. Uspaskiche a Unie rolníků a Nové demokratické strany (VNDPS) vedené K. D. Prunskiene. Prezident Adamkus, bojující proti populistické politice, vystupoval proti vytvoření vládní koalice těchto politických subjektů.32 Z prezidentova pohledu jsou klíčové hodnoty stmelující vládní koalici demokratický politický systém, tržní hospodářství a euroatlantická orientace zahraniční politiky, v případě členství DP ve vládě však nepředpokládal dosažení shody ve všech oblastech. V důsledku povolebních jednání byla v prosinci 2004 i přes nesouhlas prezidenta sestavena koaliční vláda čtyř politických subjektů – LSDP, NS, DP a VNDPS v čele s premiérem Brazauskasem.\nAdamkus, zklamaný složením vládní koalice, kvitoval s povděkem jmenování A. Valionise ministrem zahraničních věcí. Efektivní spolupráce Valionise a prezidenta Adamkuse v předchozím funkčním období vycházela z podobných přístupů k zahraničněpolitickým otázkám, proto představovala záruku minimální konfrontace ve společné sféře vlivu. Zahraničněpolitické priority vlády – podpora demokracie na Ukrajině, podpora přibližování Gruzie a Ukrajiny západním strukturám, podpora reforem v Bělorusku a Rusku a podpora ekonomického rozvoje v Kaliningradské oblasti z velké části korespondovaly s úkoly V. Adamkuse, které si v zahraniční politice stanovil.33\nV červnu 2005 byl na doporučení premiéra odvolán z vlády V. Uspaskich. Podnětem k odvolání ministra bylo jeho zapojení do řady korupčních skandálů a falšování vysokoškolského diplomu. Přestože Uspaskichovo jednání poškodilo celou stranu, vztahy mezi vládou a prezidentem se mírně zlepšily.34\nOd konce července vládne na Litvě menšinová vláda v čele se sociálním demokratem Gediminasem Kirkilasem, má podporu 53 hlasů v Seimas a neformální podporu Vlasteneckého svazu (TS-LK).35 Nová vláda byla přijata prezidentem s kladným ohlasem, zejména z důvodu neúčasti členů DP ve vládě. Menšinová podpora vlády v Seimas spíše dává tušit hledání kompromisních řešení mezi premiérem a prezidentem.\nV březnu 2005 se litevský prezident spolu se svým estonským kolegou odmítli účastnit oslav šedesátiletého výročí konce druhé světové války v Moskvě. Jejich postoj odrážel nejen odlišné vnímání historických událostí, ale také vztah k soudobé zahraniční politice Ruska. Snaha Moskvy nové členské státy EU zdiskreditovat v očích západní Evropy byla podkopána podporou, kterou baltským zemím vyjádřil prezident Bush a Kongres USA, který vyzval Rusko k vydání jasného prohlášení k otázkám nelegální okupace a anexe baltských zemí v období 1940–1991. Rusko tuto výzvu odmítlo.\nV srpnovém prohlášení o Stavu národa 200636 poukazuje prezident na nejdůležitější problémy Litvy. Stěžejní úkol vidí v obnovení zájmu občanů o politické dění na všech úrovních, od lokální po celostátní, s cílem posílení důvěry občanů v politické instituce a procesy. Další výzvu pro litevskou politiku představuje účelné využití finančních prostředků z EU a transparentnost procesu jejich čerpání. Valdas Adamkus vyzval především vládu k důsledné přípravě legislativy ve věci čerpání financí ze strukturálních fondů EU, které mohou výrazně ovlivnit ekonomickou prosperitu státu v následujících letech.\nZnačná část litevských občanů volila Adamkuse s pocitem, že vytvoří jedinečnou protiváhu populismu hlavních představitelů DP v případě jejího úspěchu v parlamentních volbách 2004. Tato očekávání Adamkus splnil, i v období kohabitace s Brazauskasovou vládou našel prostor pro uplatňování kroků, které omezovaly populistickou rétoriku a výrazně se zasloužil o pád vlády, vyvolaný nedůvěrou v ministry DP.\nPodle průzkumů veřejného mínění z července 2005, 55 % respondentů vyjádřilo důvěru v instituci prezidenta, zatímco předchozího roku tomu bylo pouhých 17 %. Adamkus dosáhl mezi litevskými politiky v roce 2005 největší popularity.37 Podařilo se mu překonat neblahé důsledky prezidentské krize a znovu vybudovat silnou pozici prezidenta.\nZ hlediska praktického fungování se politický režim na Litvě vyznačuje jistou variabilitou, což ale podle politologů zabývajících se semiprezidentskými systémy není nic neobvyklého. Intenzita prezidentovy participace v politickém procesu se liší zejména v závislosti na politickém složení Seimas. Nicméně ani ideální politické podmínky, tedy období souhlasných většin, nemusí vést k posílení role a aktivit prezidenta v politickém systému. Ukázkovým příkladem je období let 1993–1996, kdy prezident Brazauskas, bývalý lídr LDDP nevyužil podpory „své“ politické strany a přijal spíše symbolickou roli hlavy státu. V této fázi lze hovořit o příklonu k modifikovanému parlamentarismus. Naproti tomu prezident Adamkus, i přes rozhodnutí Ústavního soudu z ledna 1998 interpretující politický systém na Litvě jako parlamentní, nepodřizoval své politické chování Seimas, ale zůstal nezávislým politickým aktérem. Paradoxně v období kohabitace prezidenta Adamkuse a Brazauskasovy vlády byl prezident i přes vysoký stupeň intraexekutivního konfliktu schopen aktivně participovat na politickém životě. V období 1999–2001 představoval prezident Adamkus velmi silnou osobnost na politické scéně, umě využíval sporů vládní strany k posílení vlastních pravomocí, můžeme tedy mluvit o fakticky silném postavení prezidenta. Litevský politický režim prakticky osciluje v mezích semiprezidencialismu a parlamentarismu.\nPřestože všichni prezidenti vykonávali svou funkci se stejně nastavenými pravidly hry, politické výstupy, resp. hra samotná, měly odlišný průběh, což potvrzuje vliv dalších faktorů na postavení prezidenta v politickém systému. Za tyto lze označit například politickou tradici nebo osobní vlastnosti úřadujících prezidentů. Ovšem, výjimečné a ambiciózní osobnosti jsou důležitou proměnnou všech politických systémů, ale v případě semiprezidentských systémů jejich význam narůstá. Osobní vliv se v dlouhodobém horizontu může stát uznávanou politickou tradicí, která významně doplňuje oficiální pravidla hry. O politické tradici silného semiprezidencialismu zatím na Litvě hovořit nelze. Ačkoli V. Adamkus vytvořil dobré předpoklady pro její založení, aféra R. Paksase a následná politická krize narušily kontinuitu silného prezidentského úřadu vyvoláním nedůvěry v tuto politickou instituci.\nDůsledky prezidentské krize 2003/2004 se však na volbě prezidenta projevily jiným způsobem. Voliči legitimovali k výkonu funkce V. Adamkuse, jakožto osobu, která představuje protiváhu populismu zhoubně ovlivňujícího politický systém. V případě, kdy by lid neměl možnost zvolit si vlastního prezidenta, by bylo velmi obtížné najít osobu nebo instituci, která takovou protiváhu vytvoří.\nDP Strana práce\nLDDP Litevská demokratická strana práce\nLDP Liberální demokratická strana\nLKP Komunistická strany Litvy\nLLS Litevská liberální unie\nLSDP Litevská sociálně demokratická strana\nLVLS Litevská rolnická lidová unie\nNS Nová unie (Sociální liberálové)\nVNDPS Nová demokratická strana\n Mezi státy s parlamentní volbou vlády dnes můžeme zahrnout Albánii, Českou republiku, Estonsko, Maďarsko, Lotyšsko, Moldávii, která se k parlamentní formě vlády vrátila v roce 2000. Slovenská republika, která byla původně součástí skupiny zemí s klasickým parlamentním režimem, zaznamenala od roku 1998 jistý posun k modifikovanému parlamentarismu s ohledem na přímou volbu hlavy státu.\n Constitution of the Republic of Lithuania Approved by the Citizen of the Republic of Lithuania in the Referendum on 25 Octbober 1992, on-line text (http://www.lrkt.lt/Documents2_e.html).\n V období 25. listopadu 1992 – 14. února 1993 byl Brazauskas také ve funkci předsedy Seimas.\n Sajūdis, v plném znění Litevské přestavbové hnutí Sajūdis (Lietuvos Persitvarkymū Sajūdis), založené na kongresu konaném 22.–23. října 1988, reprezentuje hlavní hybnou sílu v boji za litevskou nezávislost. V dubnu roku 1990 bylo hnutí přejmenováno na Litevský Sajūdis (Lietuvos Sajūdis).\n Constitution Watch – update on Lithuanian Constitutional Politics, East European Constitutional Review, Vol. 7, No. 1, 1998, on-line text (http://www.law.nyu.edu/eecr/vol7num1/constitutionwatch/lithuania.html).\n Constitution Watch – update on Lithuanian Constitutional Politics, East European Constitutional Revview, Vol. 7, No. 1, 1998, on-line text (http://www.law.nyu.edu/eecr/vol7num1/constitutionwatch/lithuania.html).\n Constitution Watch – update on Lithuanian Constitutional Politics, East European Constitutional Review, Vol. 6, No. 4, 1997, on-line text (http://www.law.nyu.edu/eecr/vol6num4/constitutionwatch/lithuania.html).\n Ruling On the compliance of the 10 December 1996 Seimas Resolution „On the Programme of the Government of the Republic of Lithuania“ with the Constitution of the Republic of Lithuania, on-line text (http://www.lrkt.lt/dokumentai/1998/n8a0110a.htm).\n Constitution of the Republic of Lithuania Approved by the Citizen of the Republic of Lithuania in the Referendum on 25 Octbober 1992., on-line text (http://www.lrkt.lt/Documents2_e.html).\n Constitution Watch – update on Lithuanian Constitutional Politics, East European Constitutional Review, Vol. 7, No. 2, 1998, on-line text (http://www.law.nyu.edu/eecr/vol2num2/constitutionwatch/lithuania.html).\n Constitution Watch – update on Lithuanian Constitutional Politics, on-line verze East European Constitutional Review, Vol. 11, No. 1–2, 2002, on-line text (http://www.law.nyu.edu/eecr/vol11num1_2/constitutionwatch/ lithuania.html).\n Constitution Watch – update on Lithuanian Constitutional Politics, East European Constitutional Review, Vol. 11, No. 1–2, 2002, on-line text (http://www.law.nyu.edu/eecr/vol11num1_2/constitutionwatch/ lithuania.html).\n Přestože na přelomu let 2002–2003 litevská ekonomika rostla dvojnásobným tempem ve srovnání s původními prognózami, ve společnosti nadále narůstaly propastné ekonomické rozdíly. Dle odhadů je přibližně jedna třetina litevských obyvatel chudá a výrazně nespokojená se svým sociálním postavením, což se projevuje nesouhlasem s vládní politikou a tradičními politickými stranami. Srov. Krickus, J. R.: The Presidential crises in Lithuania: its roots and the Russian factor, on-line text (http://www.wilsoncenter.org/index.cfm?topic_id=1422&fuseaction=topics. publications&group_id=7428).\n Conclusion on the compliance of actions of president Rolandas Paksas of the Republic of Lithuania against whom an impeachment case has been instituted with the Constitution of the Republic of Lithuania, on-line text (http://www.lrkt.lt/dokumentai/2004/ c040331.htm).\n Lithuania ex-leader loses fight, BBC News, May 25, 2004, on-line text (http:news.bbc.co.uk/2/hi/europe/ 3745957.stm).\n Girdzijauskas, S: Special Lithuanian Presidential Election – Adamkus Elected President, on-line text (http://jbanc.org/ ltback.html).\n Socor, V.: Way cleared for value-based government in Lithuania, on-line text (http://www.jamestown.org/publications_ details.php?volume_ID=401&Issue_ID=3119&article_ID=2368743).\n Socor, V.: Lithuania´s new coalition government: composition, leaders, program, on-line text (http://www.jamestown.org/ publications_details.php?volume_ID=401&Issue_ID=3180&article_ID=236902).


Ubytování a lokace - MEZINÁRODNÍ KONFERENCE INTERNÍCH AUDITORŮ 2015MEZINÁRODNÍ KONFERENCE INTERNÍCH AUDITORŮ 2015\nUbytování a lokace\nKongresové centrum TOP HOTEL Praha disponuje v rámci svého areálu i čtyřhvězdičkovým hotelem, který účastníkům konference nabízí ubytování přímo v místě jejího konání. TOP HOTEL Praha se nachází 800 m od nákupního centra Chodov a poskytuje pohodlné pokoje se satelitní TV, krytý bazén, whirlpool, solárium, posilovnu, bowling a i několik tenisových kurtů. Ve všech veřejných prostorách hotelu včetně konferenčních místností a salonků je k dispozici bezdrátové připojení k internetu (Wi-Fi).\nTOP HOTEL Praha je snadno dosažitelný pražskou MHD – zastávka autobusu se nachází přímo před hotelem a na Václavském náměstí jste za pouhých 25 minut.\nVyužijte zvýhodněné cenové nabídky na ubytování v tomto hotelu. Při rezervaci ubytování na webových stránkách hotelu www.tophotel.cz zadejte do políčka s názvem „Zadejte kód voucheru/promo kód zde“: konf-top-15.\nPětihvězdičkový Prague Marriott Hotel se nachází v samotném centru Prahy, pár kroků od Staroměstského náměstí a hlavních turistických atrakcí. V rámci prvotřídních služeb hotel nabízí svým hostům zdarma kompletní wellness včetně bazénu, sauny, whirlpoolu a plně vybaveného fitcentra. Restaurace Midtown Grill Steakhouse vyniká nabídkou kvalitních pokrmů české i mezinárodní kuchyně a disponuje také výborně zásobenou vinotékou. V celém hotelu je internet dostupný prostřednictvím Wi-Fi.\nPrague Marriott Hotel je skvělou volbou pro ty, kteří dávají přednost ubytování přímo v srdci historického města.\nJednolůžkový pokoj 2 139 Kč / noc\nDvoulůžkový pokoj 2 429 Kč / noc\nPrague Marriott Hotel ***\nJednolůžkový pokoj 1 999 Kč / noc\nDvoulůžkový pokoj 2 280 Kč / noc


Tom Staar a Kryder mají připravenou další společnou skladbu. – housemagazine.cz\nTom Staar a Kryder mají připravenou další společnou skladbu.\nTom Staar a Kryder si vzali za úkol přinést groove zpět na scénu, což se snaží dokázat s každým svým novým trackem. Nyní přichází s dalším těžkotonážním kalibrem, kterým chtějí dobýt letní festivaly a taneční parkety. ‚Big Momma’s House‘ je název jejich nejnovějšího společného tracku, který obsahuje sample ‚Mama Say Mamakossa‘ od legendy popu Michaela Jacksona. Ten doplnily pořádnou groovy melodií a pěkně šlapajícím beatem. A to nejlepší nakonec. Big Momma’s House vyjde 28. července zcela zdarma na Krydorově labelu Sosumi Records. Tohle se klukům prostě povedlo.\nkrydermichael jacksonrecordssosumitom staar


Kam do Itálie na dovolenou? - Skrz.cz\nPavla Hejduková 17. 6. 2021\nPro páry: Benátky\nVybíráte, kam na dovolenou v Itálii ve dvou? Naše odpověď je jasná: do Benátek. Může se to zdát jako klišé. Avšak každý, kdo už někdy v Benátkách byl, nám dá za pravdu – pro zamilované dvojice je tohle město postavené nad vodou prostě jako dělané. Mnoho lidí přitom neví, že si tu neužijí „jen“ nádherné výhledy na kanály a procházky úzkými uličkami. V těsném okolí Benátek se totiž vykoupete na krásné písečné pláži. Najdete ji na ostrově Lido.\nHned po příjezdu do Benátek je ideální pořídit si vícedenní jízdenku na vaporetto. Věřte nám, nebudete litovat. Po benátských kanálech se budete libovolně projíždět sem a zase zpátky. Rozhodně využijte i delší lodní linky. Chytněte to správné vaporetto a doplujte na blízké ostrovy Murano, Burano a Torcello. Naším tajným favoritem je třetí jmenovaný. Jedná se o drobný ostrůvek, na který zavítá už jen minimum turistů. Se svou láskou ho tak budete mít téměř jen pro sebe.\nV Benátkách určitě neminete vyhlášené Náměstí sv. Marka. Víte ale, že existuje místo, odkud na město protkané kanály budete mít ještě hezčí výhled než ze zvonice sv. Marka? Oním místem je kostel Santa Maria della Salute na ostrově Giudecca. Najdete jej přímo naproti již zmíněnému náměstí, doplujete k němu vaporettem. Při západu slunce to bude romantika největšího kalibru.\nChci do Benátek ►\nPro rodiny s dětmi: Lido di Jesolo\nPtáte se, kam do Itálie autem? Nejlepší volbou bude sever Itálie. Jestli k tomu cestujete s dětmi, máme návrh. Ten zní: Lido di Jesolo. Do tohohle populárního letoviska to z Prahy budete mít zhruba 8 a půl hodin cesty. Trasa vede po kvalitních rakouských silnicích, po cestě je spousta možností k zastavení a odpočinku.\nV cíli vás přivítá nádherná písečná pláž dlouhá 15 km. Zlatavý písek přímo svádí k tomu si na něj lehnout a nic nedělat. Nadšené budou i malé děti, které tu najdou spoustu prostoru pro stavbu písečných děl. Pláž je perfektně vybavená, nechybí lehátka a slunečníky, sprchy, bary ani stánky se zmrzlinou. Výborným osvěžením je čerstvý kokos, který pořídíte u plážových prodejců. Pozvolný vstup do moře je samozřejmostí.\nV Lido di Jesolo se nachází jeden z největších aquaparků v celé Itálii. Caribe Bay má něco přichystané pro každého: malí se zabaví pirátskou show, ti nejodvážnější sjedou nejdelší skluzavku v Evropě. Pokud se večer rádi couráte ulicemi, Lido di Jesolo si oblíbíte. Hlavní třída Via Bafile je plná obchodků a večer tady korzuje spousta lidí. Předností letoviska je také jeho strategická poloha. Leží totiž na dohled od Benátek. A ty by byl hřích při své dovolené v Itálii vynechat.\nod 5 107 Kč\t+ více variant\n8 490 Kč od 7 641 Kč\t+ více variant\nod 9 881 Kč\t+ více variant\nChci do Jesola ►\nPro seniory: Ischia\nTermály v Itálii? I když to někoho možná překvapí, právě jimi proslul největší ostrov v Neapolském zálivu: Ischia. Naleznete tu hned několik termálních parků a lázní, v nichž si naplno užijete regenerační účinky zdejších pramenů. Potřebujete léčit respirační onemocnění anebo povzbudit kardiovaskulární či imunitní systém? Naložte se do termálů na Ischii.\nNejvětší středomořské ostrovní lázně ale starší generace okouzlí i přidanou hodnotou v podobě exotické vegetace, čistého moře a příjemného podnebí. Jestli nemáte rádi horko, vydejte se sem na jaře nebo z kraje léta. Přivítají vás nižší teploty i krásně vonící květena. Až si lehnete na pláž, kulisou vám budou ostrá skaliska, pomerančovníky a agáve.\nObdivovatelé historie by si měli prohlédnout impozantní Aragonský hrad vytesaný do skály i církevní stavby v hlavním městě. Protože jde o ostrov, ke všem památkám to budete mít co by kamenem dohodil. Pro Ischii jsou charakteristická malebná italská městečka. Až na výjimky zde nenajdete ohromné hotelové komplexy, ale spíše hotýlky rodinného typu. Vládne tu všudypřítomná pohoda a dobrá nálada. Tzv. ostrov věčného mládí vám tak omladí nejen tělo, ale i duši.\nDovolená u moře > Ischia\nod 18 490 Kč\t+ více variant\nod 22 990 Kč\t+ více variant\nChci na Ischii ►\nPro partu přátel: Rimini\nNa dovolenou do Itálie jedete se skupinou kamarádů? Jestli vaši vysněné prázdniny popisují slova jako písečná pláž, vodní sporty a večerní zábava, vyrazte do Rimini. Tohle největší přímořské turistické letovisko Itálie leží v regionu Emilia-Romagna. Jen pár kilometrů odtud začínají hranice miniaturního státu San Marino, tip na případný výlet tedy už máte.\nPřes den se chcete opalovat na pláži? Zdejší podmínky vám budou mimořádně přát. Připravená je pro vás extra dlouhá písečná pláž, která je rozdělená do několika menších úseků pro snazší orientaci. Nechybí hřiště určená pro beach volejbal ani široká nabídka vodních sportů. Po odpočinku na pláži si projděte staré centrum Rimini, které je skvostnou připomínkou zdejší minulosti. I když historii běžně moc nedáte, tady byste neměli chybět.\nA večer? V Rimini je noc stále mladá a zábava tu trvá od soumraku až do úsvitu. Žije zejména hlavní třída Corso di Augusto. Každou noc minimálně jeden klub pořádá velký večírek, hodně oblíbené jsou pěnové párty. Vyhlášený je festival Růžová noc (la Notte rosa), kdy se pobřeží regionu Romagna dlouhé 110 km zbarví do růžova. Koncerty, ohňostroje, opulentní výzdoba – a vše se nese ve znamení jediné barvy. Letos tato sláva proběhne ve dnech 30. července až 1. srpna. Dorazíte?\nChci do Rimini ►\nPro sólo cestovatele: Sardinie\nSólo cestovatelům doporučujeme Sardinii. Proč? Je tu stále co podnikat a mnohé hotely nabízejí jednolůžkové pokoje bez příplatku. Bezpečně se tu bude cítit každý včetně žen-cestovatelek. Místní sice až na výjimky neumí plynně anglicky, jsou ale maximálně nápomocní a i přes jazykovou bariéru se snaží porozumět. Když se naučíte pár základních italských slůvek, budete mít všude dveře otevřené.\nPláže na Sardinii patří k tomu nejlepšímu, co v Evropě můžete nalézt. Naprostým klenotem je La Cinta s běloskvoucím pískem. Přes den sem proto míří poměrně velký počet turistů. Pokud to není zrovna podle vašeho gusta, naplánujte si výlet k pláži Cala Goloritzé. Tahle nádhera působí až nadpozemsky a patří mezi jedny z nejfotogeničtějších pláží vůbec. Dá se k ní ale dostat jen na lodi, případně náročnější pěší vycházkou. I proto se tu obvykle nebudete mačkat s davy.\nByla by škoda dovolenou na Sardinii proležet na plážích, ať jsou sebekrásnější. Zabalte batoh, obujte (toulavé) boty a navštivte známou jeskyni Grotta di Nettuno s dlouhými stalaktity nebo archeologické naleziště Nora na jihu ostrova. A jestli máte rádi nejen Itálii, ale také Španělsko, zavítejte do tzv. malé Barcelony – města Alghero.\nChci na Sardinii ►\nPro aktivní jedince: Lago di Garda\nLago di Garda by nemělo uniknout pozornosti žádného dobrodruha. Právě tady si totiž splníte svůj sen o aktivní dovolené. Největší italské jezero najdete na severu Itálie, z Česka je tedy výborně dostupné autem. Z Prahy vede nejrychlejší trasa přes Německo a rakouský Innsbruck, kde si udělejte pauzu na svezení lanovkou. Do cíle dorazíte po cca 9 hodinách jízdy.\nAť už vaše srdce hoří pro jakýkoliv sport, Gardské jezero nezklame snad nikoho. Oblast je doslova prošpikovaná cyklostezkami. Co nevidět by také mělo dojít k otevření unikátní cyklostezky Garda by Bike o délce 140 km. Zatím se můžete projet po dvoukilometrovém okruhu, který slibuje jedny z nejhezčích výhledů, jaké během své dovolené zažijete. Pojedete totiž těsně podél útesů na lávce vystavěné nad vodou. Kolo a další výbavu si případně jednoduše zapůjčíte na místě.\nOd cyklistiky k dalším zážitkům. Koupání v jezeře je samozřejmostí, k tomu je možné se tu pustit do závodu lodí nebo windsurfingu. Ne nadarmo má Lago di Garda přezdívku jezero větrů. Horolezci mohou zdolat některý z okolních vrcholů, ti pohodlnější se na Monte Baldo nechají vyvézt lanovkou. Dolů pak můžete zvolit zase jiný způsob dopravy, a to paragliding. A odměna? My hlasujeme pro výborné červené víno z města Bardolino na východním břehu Gardského jezera.\nDovolená na horách > Lago di Garda\nod 3 392 Kč\t+ více variant\nod 1 147 Kč\t+ více variant\nChci k Lago di Garda ►\nVolbou Itálie si zatím nejste 100% jistí? Zážitky k nezaplacení si odnesete také z jiných destinací. Podívejte se kam na dovolenou do Bulharska nebo kam do Turecka.\nKam do Itálie jezdíte vy?


KM BETA součástí jubilejního 20. ročníku veletrhu Střechy Praha 2018 - TZB-info\nStavba / Izolace, střechy a fasády / Střešní krytiny / KM BETA součástí jubilejního 20. ročníku veletrhu Střechy Praha 2018\nSpolečnost KM Beta jako největší český výrobce betonové střešní krytiny a vápenopískových cihel, nebude ani letos chybět na prestižním stavebním veletrhu Střechy Praha 2018. Jubilejní 20. ročník výstavy se koná ve dnech 8. – 10. 2. 2018 v PVA EXPO PRAHA Letňany.\nKomplexní přístup a vysokou kvalitu stavebního systému naleznete v produktech společnosti KM Beta v hale 3, stánek č. 316. Přímo na stánku si můžete prohlédnout betonovou střešní krytinu KMB BETA a KMB HODONKA, které patří mezi produktové stálice, nebo se můžete pokochat nejnovějším přírůstkem do rodiny střešních krytin, a to moderní plochou taškou KMB ROTA. Neodmyslitelnou součástí sortimentu KM Beta je i bohatý výběr betonových střešních doplňků, jenž bude rovněž součástí expozice.\nKromě betonové střešní krytiny vyrábí KM Beta také pálené i vápenopískové cihly a suché maltové směsi. Široký sortiment výrobků dává zákazníkům nepřekonatelnou výhodu postavit celý dům od jednoho dodavatele, což ulehčí nejen organizaci práce, zpřesní harmonogram dodání jednotlivých komponent a zjednoduší servis.


Rodák z Uppsaly | Událost dne\nsignály.cz » Událost dne » Rodák z Uppsaly\nRodák z Uppsaly\nJe to už nějaký pátek, co jsem přemýšlela Kde leží Uppsala (evropská verze deskové hry Kde leží Kotěhůlky). Spokojila jsem se se zjištěním, že ve Švédsku a že tam kolega nějaký čas studoval. Při výběru události na dnešní den mě zaujalo, že Anders Celsius, jehož úmrtí před 269 lety si dnes připomínáme, se narodil, působil, zemřel a je pochován právě ve švédské Uppsale.\nAnders Celsius se narodil 27. 11. 1701. Jeho matematické nadání se projevilo už v ranném věku – měl ho po kom zdědit – oba dědečkové byli profesory na univerzitě v Uppsale – Magnus Celsius byl matematik, Anders Spole astronom. Také tatínek Niel Celsius byl profesorem astronomie. Anders se stal profesorem astronomie v roce 1730. V následujících letech podnikl velkou „tour“, při které navštívil téměř všechny významné evropské observatoře té doby, kde spolupracoval s mnoha vůdčími osobnostmi v oblasti astronomie (tehdejší astronomie byla chápána šířeji než dnes – přesahovala např. do geografie).\nV letech 1736 až 1737 se zúčastnil Laponské expedice, která – spolu s podobnou expedicí do Peru – postupnými měřeními délky jednoho stupně zeměpisné šířky dokázala Newtonovu hypotézu o zploštění Země na pólech.\nÚčast na této expedici mu přinesla věhlas, takže mu švédské úřady poskytly finance k založení Celsiovy observatoře v Uppsale. Celsius tuto observatoř díky svým známostem z cest po Evropě vybavil nejmodernějšími přístroji.\nAnders Celsius zemřel v Uppsale 25. 4. 1744 ve věku 42 let na tuberkulózu. Je pohřben vedle svého dědečka Magnuse v kostele v Gamla Uppsala.\nZ výzkumu tohoto astronoma a fyzika nelze nevzpomenout Celsiovu teplotní stupnici – zajímavostí je, že původně patřila hodnota 0°C bodu varu vody a + 100°C bodu tuhnutí. Do současné podoby stupnici obrátil botanik Carl von Linné rok po Celsiově smrti. Dále se Celsius zabýval studiem polární záře v souvislosti s magnetickým polem Země. Nedílnou součástí jeho činnosti bylo studium hvězd – publikoval katalog jasnosti více než 300 hvězd, kterou měřil vlastním fotometrickým systémem (s průměrnou chybou 0,4 mag).\nTohle se líbí Tofl, majkiii a dalším 2 lidem.


Performia - Vybudujte svůj tým\nToužíte po týmu,\nUž více než 16 let pomáháme českým firmám právě tohoto dosáhnout a víme,\nže mít takový tým není sci-fi. Vnášíme do výběru zaměstnanců jednoduchost, efektivitu a zaměření na často opomíjenou produktivitu. Vše, co umíme, vás naučíme a už vás v tom nikdy nenecháme!\nUž posloucháte náš podcast O LIDECH?\nNemusí trávit dny čtením životopisů a zbytečnými pohovory\nVýběrové řízení pro ně už není otravná, administrativní záležitost, protože od nás vědí, jak na to.\nZa krátký čas získají mnoho cenných informací o svých lidech\nPokud se někdo nemůže rozhodnout, chybí mu ty správné informace. Své "možná" s námi nahradili jasným "ano", či "ne".\nChcete mít skvělý a produktivní tým? Naučte se ho vybudovat!\nVýběr a hodnocení\nPotřebujete pomoct s personálním auditem nebo třeba inzercí?\nPorozumějte dokonale potenciálu vašich lidí i budoucích kolegů.\nCo je ale úplný základ? Číst jednou za 2 týdny TIPY A TRIKY pro ty, kdo chtějí mít v malíčku nejen výběr zaměstnanců a vedení lidí.\nchci dostávat tipy o budování týmu\nzemí na světě je sídlem společnosti Performia a další jsou v této chvíli v jednání\ntestů a dotazníků už zrealizovali naši klienti po celém světě v online systému\nlidí již absolvovalo naše semináře a stále k nim přibývají noví\nšedivých vlasů ročně ušetříme českým manažerům, šéfům a personalistům\nNajdete své kolegy na "Káře"?\nTa představuje rozložení lidí v každém týmu podle toho, jak přispívají.\nA je to video, kterým je Performia známá po celém světě.\nCesta úspěšného klienta Performie


Vaše cena: 6 490 Kč s DPH (5 363,6 Kč bez DPH)\nNovinkou v naší nabídce představuje program Rea. Jde o nábytek vhodný do dětských, studentských pokojů, pracoven nebo ložnic. Nábytek je vyrobený z kvalitního lamina a vybírat lze z několika odstínů. Díky variabilitě programu Rea můžete zkombinovat jednotlivé díly podle vašich představ. Program Rea nabízí několik variant komod. Postel REA Gary je vyrobená z kvalitního lamina (konstrukce tl. 25mm, ABS hrany 2mm) a vybírat lze z několika odstínů. Postel Rea Gary má úložný prostor - 2 šuplíky, čela a je možné sestavit pravé i levé provedení rohu postele. Matrace a rošt nejsou součástí postele. Obojí je nutné doobjednat zvlášť. Doporučit můžeme 7zónovou sendvičovou matraci Odette 120x200cm, kterou máme nyní za zvýhodněnou cenu. Z roštů doporučujeme laťový rošt Rolo 120x200cm. Plocha lůžka je 120x200cm.\nStudentskou postel REA Gary můžete objednat také v provedení s barevnými čílky šuplíků. Naleznete ji v souvisejících produktech ZDE.


V krizi bych čekal podporu pro investora, chceme utratit 2,5 miliardy, říká miliardář Šlemr k rekonstrukci InterContinentalu | Hospodářské noviny (HN.cz)\nMiliardář Oldřich Šlemr autor: HN – Matej Slávik\n22. 1. 2021 00:00 / 14 minut čtení\nmiliardář architektura Intercontinental pivovarnictví hotel Praha\nMartinický palác, jedna z nejvýznamnějších renesančních památek na pražských Hradčanech. Miliardář Oldřich Šlemr, který ho koupil před čtyřmi lety a do jeho renovace investuje zhruba 600 milionů korun, sedí ve třetím patře, v zasedačce s dřevěným vykládaným stropem, popíjí kávu a ostražitě si popotahuje respirátor. Čtrnáctý nejbohatší Čech rozhovory dává minimálně. Nyní má ale důvod: chce obhájit projekt revitalizace v historickém srdci Prahy za 2,5 miliardy korun a prosadit ho i přes nesouhlas některých odpůrců.\nPodnikatel Šlemr má zálusk na pivovary, chce investovat miliardy\nDíváme se na firmy, které mají hodnotu přes půl miliardy korun. Naše palebná síla je ale vyšší. Jsme schopni aktivovat jednotky miliard eur,...


Taštičková matrace Foster 120x200 cm | Biano\nTaštičková matrace Foster 120x200 cm Výplň matrace: Matrace je oboustranná a vyrobena z 2 typů pěny včetně pružin umístěných v taštičkách.. Z jedné strany je vyrobena z hladké 3 cm vysoké pěny se zvýšenou tvrdostí T 25T. Druhá strana matrace je tvořena pěnou typu Visco. Tato pěna reaguje na tělesnou teplotu. Se zvyšující se tělesnou teplotou se zvyšuje pružnost matrace. Taštičkové pružiny se vyznačují flexibilitou bodu. Každá pružina je umístěna v samostatné ...\nEoshop 5389 AK Nábytek


Invisibobble Invisibobble Nano 3 ks True Black jen za 69 Kč - Dárková-Kosmetika.cz\nNabídka pro vás: Invisibobble Invisibobble Nano 3 ks True Black od známé značky Invisibobble - tento artikl doporučujeme za jedinečnou cenu 69 Kč. V našem katalogu zařazené zboží vás nezklame. A co takhle doprava ZADARMO? Objednáte-li si nad 1500 Kč, neplatíte poštovné. Lepší nabídku už na trhu hledat nemusíte.\nPoctivý výrobek, Invisibobble Invisibobble Nano 3 ks True Black s jakostní značkou Invisibobble - tento produkt máte na dosah ruky téměř zdarma za 69 Kč. Ceny jsou tento týden stlačené na minimum. Naplníte-li košík zbožím nad patnáctset, okamžitě máte ZADARMO dopravu až k vám. Jasná úspora a k tomu spokojenost z nákupu, není proč váhat.\nParametry produktu Invisibobble Invisibobble Nano 3 ks True Black\nNázev: Invisibobble Invisibobble Nano 3 ks True Black


MotoForum.cz - 718. strana | Moto Zpravodaj\n3 body Ondry Ježka z Anglie\nDruhá jízda MS Superbiků v britském Donington Parku byla z pohledu českého jezdce mnohem lepší, a po solidním výkonu obsadil v cíli 13. místo. V celkové klasifikaci mu patří 23. pozice. (Jiří Mikšík)\nPotí se Vám během řízení ruce? Víme jak mít suché dlaně za 4 dny!\nRuka vyndaná během jízdy z okénka automobilu, neustálé otírání zpocených dlaní do kalhot, ruce obarvené barvou od skrz na skrz propocených rukavic. Připadá Vám něco z toho povědomé? Pokud ano, trpíte tzv. palmární hyperhidrózou, což rozhodně není choroba smrtelná, ale jak jistě uznáte, neustále zpocené dlaně dokážou pěkně otrávit život. A to nejen při řízení. (Motoforum.cz)\nOpět pouze britské stupně vítězů, 13. Ježek\nAž v 10. závodě v řadě našel Tom Sykes přemožitele, když ho porazil týmový kolega Jonathan Rea. Stupně vítězů za dvěma piloty s motocykly Kawasaki dokompletoval další Brit Chaz Davies s Ducati. Ondřej Ježek si dojel pro 3 body za 13. místo. (Jiří Mikšík)\n1 ... 716 717 718 719 720 ... 1037\nyamaha r 1200 rs rebel honda guzzi monster track prosek 4. strana triumph diavel g310r eicma navigace valentino rossi cbx 1100 2017


Vyzkoušela jsem si podle návodu musli tyčinky.jsou SUPER!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!\nDneska odvysíláno a nezklamalo\nbyl to nářez. Myslím, že se blíží našemu nejsledovanějšímu Jirkovi Babicovi i když se snaží, seč může.\nAno, med je zdravý, ale co z těch prospěšných látek v něm po hodině při 130 stupních zůstane? Když se při léčení dává do čaje, taky se dává do vlahého a ne vroucího („Má-li být med lékem, musí být všechny jeho cenné složky zachovány v původní, účinné podobě. Řada citlivých látek se ale ničí vysokou teplotou “ zdroj http://www.vceli-produkty.eu/aktuality/med-v-domaci-lekarne). Proto mi přijde škoda, dávat do toho opravdický med, ke slepení by stačil glukózový sirup nebo cukrová voda. Jinak se mi návod líbí, něco podobného děláme o Vánocích jako cukroví.\nZbyde v něm směs cukrů, nic moc více.\nPodobné chuťovky si dělali studenti (a mnozí ještě dělají)\nkdyž jezdí na treky do hor a oblastí, kde civilizaci reprezentují jedině nějaká letadla kdesi nad hlavou. Popravdě - jeden den či dva bych to ujedl, ale žít o ovesných vločkách s oříšky, sušeným ovocem, medem, kvalitní čokoládou a dalšími přísadami skoro dva měsíce považuji za dobrou úchylku. Mléko či kus tvarohu se prý někdy sežene, a když ne, stačí voda.\nNicméně zas na druhou stranu - za ty zážitky co si z cest přivážejí to možná za takovou stravu vydržet stojí.\nRe: Podobné chuťovky si dělali studenti (a mnozí ještě dělají)\nNóó, většinou se nejede jen na sladkém. Sladké bývá většinou jen na doplnění energie během dne, ale na večeři nebo snídani se bere jiné jídlo - těstoviny, chleba, suchary, trvanlivý sýr a salám, vločky na kaši a občas nějaká konzerva nebo prášková omáčka na zpestření. Čtrnáct dní na sladkém by opravdu byla úchylka. I z batohu jíst vcelku rozmanitě. A čtrnáct dní až tři neděle je tak limit, co normální člověk unese na zádech, pokud tam má i stan, spacák a oblečení do všeho možného počasí a navíc nechce ani při náročném pochodu hubnout víc než pět kilo týdně.\nPřečetl jsem si jen nadpis a zkusím hádat, co za suroviny v tom zázraku bude, takže ovesné vločky, salko a pak tam nahážeme vše, co máme rádi a co je samozřejmě zdravé, ořechy, sušené ovoce atd...No jíst to týden, nevím nevím..\nrecept mi prijde zajimavy\nasi ho zkusim. Zase se nejaky cas budou tyto tycinky jist, kdyz je nekdo upece, proste zmena.\nJinak uz par let müsli v krabicich odkrouhalo, u nas uz je celkem dost dlouho, par let, neprodejne a vecne zlevnene jakozto prochazejici zbozi.\nZas tak uplne spatne neni, ale take podleha mode.\nRe: recept mi prijde zajimavy\nJá už müsli nekupuji, protože je nesmyslně drahé. To lepší stojí kolem 40 Kč za 350g, tesco a podobné značky jsou sice levnější, ale je to opravdu jen oves s trochou čokolády, což si klidně připravím doma za zlomek ceny.\nZa 40 koupíš kilovku a je to dobrý, čokoláda tam není, ale rozinky, meruňky, banány a tak.\nDěti dnes nepomáhají někde na poli,\naby potřebovaly tak kalorické pochutiny.. vždyť to je úplná hrůza... to je pro někoho, kdo fyzicky tvrdě pracuje...\nRe: Děti dnes nepomáhají někde na poli,\nSouhlasím, přestože se děti vyvíjí a potřebují příjem energie vč. cukrů, tady je to hotová cukrová bomba.\nnebo kondenzované SLAZENÉ mléko?\nAle stejně to dělat nebudu, moc sladké a lepí se na zuby.\nRe: Kondenzované mléko\nTo mi připomnělo "... and the taste of sweetened\ncondensed milk straight from the can ..."\n(Viz film Mary and Max.)\nořad je úpadkový a recepty ještě horší\nDávat dětem do škola jako svačinku tyčinky s medem, to může jen úplný blb a ještě na to psát PR článek úplný ignorant. Takovíhle rodiče by měli plně hradit dětského zubaře. Nebo si snad děti ve škole po svačině čistí zuby ? Ještě jsem o tom neslyšel.\nRe: ořad je úpadkový a recepty ještě horší\nHlavně aby ty děti do školy chodily a nedopadly jako ty.\nmyslite jako ze na radnici jsou lidi, co taktak skolu udelali?\nNo u nás je radnice vždy plná těch, kteří horko těžko udělali 6 tříd praktické školy\nno většinou to tak bývá. Ti chytřejší jdou za soukromníkem (více peněz) a ti chytřejší/podnikavější se tím soukromníkem stanou.\nno mně vločky a med přijde jako ideální kombinace na sváču. A hned po jídle se stejně zuby čistit nemaji\njá teda tento recept se salkem nedoporučuju\nRe: já teda tento recept se salkem nedoporučuju\nnení lepší udělat flapjack? Tam se dává máslo a krájet na tyčky to taky jde.\nto nevím. Já si raději na másle vločky opražím, přidám med, ovoce a ořechy a udělám si sypané do mléka nebo jogurtu\n... jak to sypeš, když je to slepené medem? ... ...\nneni to slepené do jedné hroudy, jestli myslíš, že to tak dopadne..... ne, neslepí se to, max. do menších hroudiček o pár vločkách.... musíš na té pánvi míchat víš? vypadá to stejně jako kupované pražené musli.\nKdysi jsem to zkoušel,\nale dělal jsem chybu. Dal jsem tam málo mléka a pekl jsem to příliš krátce, výrobek byl lepkavý od medu... Je potřeba tam tu tekutinu dodat a pak to péct až se odpaří. Místní odpůrce kondenzovaného mléka upozorňuju, že se tak stane ještě kondenzovanějším. :)\nRe: Kdysi jsem to zkoušel,\nakorát že běžné odpaření vody není to samé jako výrobní kondenzace mléka.... pokud se chceš dovzdělat, tak začni třeba zde: http://eso.vscht.cz/cache_data/1206/www.vscht.cz/tmt/studium/tmv/tmv_snimky10.pdf\nA co je na tom tak extra škodlivého? Oproti domácí výrobě to zahřívají několikrát, upravují hustotu a přidává se tam trochu hydrodenfosforečnanu sodného, což je v malém množství relativně neškodná látka vyskytující se skoro v každém jídle, kde je mléko a má to pár dní vydržet.\nJe-li mus-li dobrá papina...\nNevíte čím nahradit to kondenzované mléko?\nA proč nahrazovat? Vždyť je to jen mléko bez vody... Ještě by někomu mohl vadit ten kokos, obsahuje spoustu cholesterolu.\nboha jeho....to snad nemyslíš vážně....\nboha jeho myslím.\nNe kazdy mleko dobre snasi.\nTo jako že kondenzované mléko je něco, čím bych se měl živit, pokud chci žít zdravě? No to snad neee\nRe: Kond. mléko?\nPůsobí spolu s medem jako pojidlo v té sypké směsi.Ale proč jste si z toho všeho vybral právě kondenzované mléko?\nprotože ta jediná surovina nepatří do zdravé výživy, taky mě to odradilo\nCo je na kondenzovaným mlíku špatný?\nElektrody kondenzátoru jsou z hliníku a ten se může uvolňovat do jídla a vůbec nemá to v názvu bio, takže je to špatný.\nTak už konečně chápu, proč elyt, co mi jednou bouchnul, tak děsně kouřil a smrděl. Oni tam dávaj mlíko!\nco je na mlíku, který projde procesem kondenzace dobrýho mi spíš řekni....\nHele já to nemyslela jako rýpanec, fakt mě to zajímá. Po pravdě ani nevím, jak proces kondenzace probíhá, takže co je na něm dobrého krom chuti fakt netuším.\nJak by to asi probíhalo?! Vezme se mléko a nechá se odpařit na polovinu.\nTak teď už se fakt cítím jako blondýna. Děláte si tady ze mě všichni pudel nebo co?\njsem sice lajk, ale toto jsem si dovolil najit:\nno tak možná doma....\nNejen svačinou živ je člověk\nMůj přítel se svým kamarádem se dohodl, že se půjdou podívat na trh s\nautosoučástky do Polska. Nabídli nám, tedy jeho manželce a mně, že pokud na ně počkáme, dokud si tam zařídí své věci, vezmou nás do nedalekého obchodního centra na nákupy Této lákavé nabídce jsme samozřejmě nemohli odolat. Trh začíná v neděli brzy ráno. Vyrazit na cestu bylo třeba už krátce po půlnoci. Na to, že se někde po cestě najíme v restauraci, se spolehnout velmi nedalo. Non stop motoresty téměř vymřeli. Protože z hlediska racionálního stravování i dostatku energie na celý den je třeba stravovat se každé tři hodiny, musela jsem tuto situaci vyřešit sama.\nRe: Nejen svačinou živ je člověk\nNespamuj tady, ubožáku. A hybaj zpátky do čtvrté třídy!


Projev Lenky Procházkové při hlasování na Pražském magistrátu – almanach.cz\nHomeNWOOProjev Lenky Procházkové při hlasování na Pražském magistrátu\nProjev Lenky Procházkové při hlasování na Pražském magistrátu\n16. září 2017, 16:17 RSS feedNWOO\nVážení radní a zastupitelé, děkuji za slovo. Jmenuji se Lenka Procházková a vystupuji zde jako spoluautorka Petice proti znovuobnovení Mariánského sloupu na Staroměstském náměstí. Francouzský historik a politik Ernest Denis v knize Čechy po Bílé hoře napsal o významu původního sloupu toto: „Ferdinand III. svěřil své království zvláštní ochraně Panny Marie, a postavil jí v červnu 1650 sloup se sochou její na předním místě hlavního města. Sloup tu byl symbolem, že se Řím ujal vlastnictví Čech.“\nPřipomenu, že tento symbol vlastnictví byl vztyčen pár metrů od někdejšího popraviště, kde byla v červnu 1621 popravena stavovská elita. Tedy muži, kteří se snažili uskutečnit svůj sen o konfederaci nezávislých států, kde bude svoboda víry zaručena každému včetně poddaných a kde král bude volen stavovským sněmem. Tak avantgardní plán musel být nejen poražen, což se stalo na Bílé Hoře, ale i exemplárně ztrestán. Hlavy popravených umístěné v železných koších „zdobily“ Staroměstskou věž Karlova mostu ještě deset let. Sen o svobodě víry se ale nepodařilo zničit ani vyhnáním protestanské elity, ani plošnou násilnou rekatolizací zbylých obyvatel. Byl předávaný spolu s touhou po samostatném státě z generace na generaci. Až k Masarykovi a jeho legiím, které na frontách první světové války vybojovali právo Čechů ale i Slováků na suverénní stát.\nKaždý pád nenáviděného politického režimu je provázen odstraňováním jeho symbolů. Mariánský sloup byl stržen z vůle lidí, Pražanů, kteří už nesnesli jeho sousedství s novým pomníkem MJH. Postava Husa je symbolem boje proti teokracii a odkazem k hledání a obraně pravdy. K tomuto odkazu se přihlásila i První republika. Hlásíme se k němu i dnes.\nNedovedu si představit, že v příštím roce, kdy se bude slavit sté výročí založení suverénního státu, vyroste na Staroměstském náměstí znovu symbol někdejší totality. Proto jsem se stala spoluautrorkou této petice proti obnovení Mariánského sloupu. Není to první petice v této věci. Jednu jsme organizovali už koncem devadesátých let, další v roce 2001. Následující pak v roce 2012, kdy se téma opět stalo aktuálním. Tehdejší pražský primátor Bohuslav Svoboda se sice účastnil pietní slavnosti ve výroční den popravy českých pánů, kde vyzdvihoval jejich statečnost při obraně svobody víry a mluvil o trvalé výzvě pro naši paměť, ale už v dalším dnu tentýž primátor oznámil, že se souhlasí s obnovou Mariánského sloupu a že je nutno to vnímat jako symbol smíření a náboženské tolerance této země. To zní z úst politika neuvěřitelně. Vždyť sloup byl postaven poté, kdy všichni protestanti byli ze země vyhnáni nebo násilně převedeni na tzv. víru pravou. Jakou toleranci tedy sloup symbolizuje?! Ve skutečnosti je snaha o jeho znovupostavení dalším krokem na cestě směřující ke ztrátě historické paměti národa a tím i ke ztrátě jeho identity.\nPo přijetí nemravného zákona o tzv. církevních restitucích, schváleného v den výročí osudové bitvy na Bílé Hoře, získala ŘKC výhodnou vyjednávací pozici. Dopisy kardinála Duky, v nichž připomíná menším církvím jejich podíl na zisku z tzv. církevních restitucí a žádá od nich na oplátku souhlas s novým postavením sloupu, působí jako vydírání. Věřím však, že se tento pokus o zkorumpování svědomí nezdaří.\nStejně tak věřím, že ani vy, zastupitelé občanů, nedovolíte, aby na Staroměstském náměstí vedle pomníku Mistra Jana Husa a naproti někdejšího popraviště byl znovu vztyčen karatelský prst se sochou zneužité Panny Marie.\nZdroj: Projev Lenky Procházkové při hlasování na Pražském magistrátu


Švajcrová: Zdlouhavost soudních sporů podporuje zájem o obchodní mediaci | Finance.cz\n08.11.2013 | Zbyněk Drobiš, Finance.cz\nSoučasné pojetí sporů mezi podnikateli se zaměřuje zejména na soudní spory, které s ohledem na zarputilost jednotlivých stran trvají i několik let. Obchodní mediace se v naší republice pokouší zavést i systém alternativního řešení sporů. Otázkou je, zda je české podnikatelské prostředí připraveno přijmout i tento způsob řešení sporů.\nVážená paní Švajcarová, mohla byste podnikatelům představit pojem mediace?\nMediace je jeden ze způsobů alternativního řešení sporů (z anglického jazyka Alternative dispute resolutions – ADR). Jedná se o mimosoudní strukturovaný proces stran. Sporným stranám pomáhá v řešení jejich situace a v případném nalezení dohody nestranná osoba – mediátor.\nJedná se o metodu řešení sporů, která je již v západní Evropě a Spojených státech amerických v obchodních záležitostech velice rozšířeným jevem, a to i u velkých, nadnárodních společností. Průměrná úspěšnost řešených sporů v rámci mediace je přibližně 75 %.\nV čem spatřujete největší výhody mediace v obchodním právu pro podnikatele?\nMediace je procesem samotných stran. Mediační proces reflektuje zájmy a potřeby pod-nikatelů samotných, nabízí tak mnohem širší pohled na věc než soudní či rozhodčí řízení, kde dochází k autoritativnímu, určenému rozhodnutí třetí osobu. Mediace je procesem dobro-volným a hledá řešení.\nMediace uchovává soukromí stran a sdílených informací. Nejedná se o proces, který by byl „soubojem“ listinných důkazů či případných svědků. Účast další osoby v mediaci kromě podnikatelů či právních zástupců je spíše výjimečná a záleží na souhlasu obou stran.\nMediace nabízí možnou rychlost a efektivitu řešení sporu mezi účastníky. Mediační proces v obchodních věcech je veden většinou ve 2-3 hodinových blocích. Termíny konání lze domlouvat i ve velice krátkých časových intervalech, záleží na přání stran.\nJedná se zároveň o výrazně levnější variantu řešení sporu. Strany mediace uzavírají s me-diátorem na začátku mediačního procesu smlouvu o provedení mediace. Jediným nákladem je předem domluvená odměna mediátora za jedno mediační sezení.\nV případě kladného výsledku mediačního řízení je sepsána mezi stranami a mediátorem dohoda o mediaci, kterou strany mohou podat dle občanského soudního řádu ke schválení na soud. Soud musí rozhodnout, zda z dohody učiní vykonatelný titul (stejná hodnota jako rozsudek) do třiceti dnů. Poplatek za návrh na schválení dohody k soudu činí pouze 500 korun.\nJaké případy z hlediska potřeb podnikatelů nejčastěji v mediaci řešíte?\nNejvětší procento tvoří spory mezi podnikateli ze smluv o dílo či rámcových kupních smluv o dodávkách zboží. Výjimkou nejsou také spory mezi společníky obchodních\nspolečností. Zároveň je na místě z obchodního hlediska zmínit i spotřebitelské spory, neboť pro obchodní společnost v oblasti poskytování služeb zákazníkovi se jedná o nejrychlejší možnost, jak se pokusit domluvit se spotřebitelem a přitom například chránit své dobré jméno na trhu v daném oboru.\nPodnikatelé se účastní mediace samostatně nebo většinou i za přítomnosti svých právníků?\nVždy záleží na konkrétním případu, není možno takto paušalizovat. Role advokáta je v mediačním procesu založena na jiných principech, než se děje například při jeho účasti na jednání před soudem.\nV rámci přípravné fáze před začátkem mediačního procesu advokát především analyzuje případ, snaží se pochopit potřeby a zájmy svého klienta, může být nápomocen klientovi při přípravě na mediaci samotnou. Během mediace samotné především, aplikuje konstruktivní přístup k jednání, pomáhá při hledání řešení.\nV případě pozitivního výsledku mediačního řízení sepisuje advokát společně s advokátem druhé strany dohodu o mediaci, kterou strany uzavírají bezprostředně po skončení mediace za smluvní účasti samotného mediátora v souladu se zákonem o mediaci.\nPopište prosím průběh některého typického jednání z obchodní mediace?\nMediační řízení je strukturované, skládá se z jednotlivých částí počínaje přípravnou fází, resp. úvodním slovem, následuje sběr informací, které mediátor o věci potřebuje zjistit. Posléze se formulují předměty jednání a v další fázi se hledá řešení. V obchodních mediacích je též využíváno tzv. oddělené jednání, toto nabízí mediátorovi pojednat o určité potřebné věci, která vyplyne z řízení, samostatně s každou ze stran. Z takového odděleného jednání je pak dále použito z řečených informací pouze to, co ta která strana mediátorovi použít dovolí.\nTedy v podstatě nahrazujete soud a strany od Vás očekávají „spravedlivé“ rozhodnutí?\nOsoba mediátora není ani v roli soudce, ani rozhodce. Mediátor je pouze prostředníkem, průvodcem podnikatelům mediačním procesem. Co se týká případného řešení, to záleží na samotných stranách, mediátor je jim maximálně nápomocen, vede proces.\nMáte pocit, že právě zdlouhavost soudních sporů je důvodem zájmu o obchodní mediaci?\nUrčitě, je to jeden z hlavních důvodů. Podnikatelé jsou si vědomi, že zvlášť spory ze smluv o dílo ve stavebních věcech jsou při rozsáhlosti dokazování před soudy otázkou průměrně na dva roky, někdy i delší dobu. Další otázkou je i finanční nákladnost případného soudního sporu nebo sporu před rozhodčím soudem a otázka vůle případného zachování obchodních vztahů (například při dlouhodobé spolupráci dvou obchodních subjektů).\nJaké máte zkušenosti, že klienti nakonec mediační dohodu dodrží?\nV případě, že dojde na mediačním sezení ke shodě mezi stranami, je sepisována dohoda o mediaci mezi stranami a mediátorem. Při domlouvání jednotlivých bodů dávám pozor, aby si strany dohodly veškeré souvislosti, tyto jsou uvedeny v dohodě, a to je nejlepším předpokladem pro to, aby byla dohoda o mediaci dodržena. Zkušenosti s dodržením dohody o mediaci jsou veskrze časté a pozitivní.\nLze odhadnout, jaké částky lze obchodní mediací ušetřit?\nVe většině se jedná až o desetitisícové částky, konkrétní výše záleží na jednotlivých předmětech řízení.\nTakže jste toho názoru, že nejenom ušetříte peníze, ale zejména čas jednotlivých stran a v některých případech se Vám podaří zachovat i stávající obchodní vztahy mezi partnery?\nAno, přesně tak, tyto možnosti mediace nabízí. Záleží na samotných stranách mediace.\nPřejete si podnikatelům sdělit něco závěrem?\nMediační proces je výjimečnou nabídkou pro podnikatele jak spojit dva hlavní aspekty, na kterých jim v obchodních vztazích záleží. Je to otázka rychlosti možného řešení konfliktu, stejně tak jako nižší nákladovosti řešení věci.


Strážníci volají po posílení - Tachovský deník\nStrážníci volají po posílení\nStříbro – Jednadvacet kamer monitoruje dění a pořádek ve Stříbře. K čemu toto vybavení ale je, když na jejich záběry možná nebude nikdo dohlížet.\nV současné době slouží u městské policie ve Stříbře čtyři strážníci, z toho jedna strážnice je na mateřské dovolené a místo ní nastoupil záskok. Až se strážnice z mateřské dovolené vrátí, tak náhradnímu pracovníkovi skončí smlouva a v případě, že by ho město chtělo ve službě nechat, musí tabulkově navýšit pracovní místo o jednoho strážníka navíc. Pokud se tak nestane, místo u kamer obsazené nebude.\nKamerový systém není ve Stříbře žádnou novinkou. Pro bezpečnost je tu zhruba dva roky. „Novinkou je to, že u něj nyní sedí strážnice městské policie, která na pořádek dohlíží on – line čtyři hodiny denně, pět dní v týdnu. Je to tedy její výpomoc při mateřské dovolené," řekl vedoucí městské policie Tomáš Sedlář.\n„Ideální by bylo, kdyby byl počet strážníků takový, abychom pokryli čtyřiadvacet hodin denně, sedm dní v týdnu. Aby tu zkrátka fungoval nepřetržitý provoz," poznamenal.\nV současné době se většinou slouží denní služba a občas jedna služba noční. Víkendy jsou obsazeny vždy, a to v noci.\n„Kdyby byla městská policie plně obsazená každý den, mělo by to jistě pozitivní dopad na prevenci kriminality. A to v plném obsazení jak strážníků, tak kamerového systému. V době, kdy tu nejsme, se stává, že někteří obyvatelé běžně porušují vyhlášky. To by se stávat rozhodně nemělo," doplnil Sedlář. „Kamerový systém má pro pořádek ve městě velký přínos. Operátor sedící u kamerového systému vidí nějaký přestupek, ať už v dopravě nebo ve veřejném pořádku. Informuje hlídku, a ta jde prověřit oznámení. Operátor vidí na více míst a do několika ulic," uvedl.\nVedení města zatím neví, jak to s počtem strážníků bude v následujících letech. Provoz je celkem nákladný, ale možnost posílení vedení města nevylučuje.\n„Co se týče navýšení počtu městských strážníků, tak záleží na financích. Jeden strážník vyjde zhruba na pět set tisíc korun ročně. Dalším kritériem je vůle zastupitelstva města. Pokud bude mít městská policie výsledky a nebudou žádné stížnosti na jejich činnost, tak nevidím důvod, proč by se neměl navýšit jejich počet," informoval místostarosta města Karel Lukeš.


Vstaň a jdi, církvi afrického kontinentu, nejsi sama\nHomilie Benedikta XVI. na závěr synody o Africe, baz. sv. Petra\nToto je poselství naděje pro Afriku: přijali jsme jej nasloucháním Božího Slova. Je to poselství, které Pán dějin neúnavně opakuje souženému a trápenému lidstvu všech dob a všech zemí od dob, kdy zjevil Mojžíšovi svou vůli ohledně izraelských otroků v Egyptě: ?Pozoroval jsem bídu svého lidu? slyšel jsem jeho volání? znám jeho trápení. Sestoupil jsem, abych jej vysvobodil? a vyvedl jej do krásné a veliké země, do země oplývající mlékem a medem? (Ez 3,7-8). Co je tato země? Není to snad Království smíření, spravedlnosti a pokoje, do něhož je povoláno celé lidstvo? Boží plán se nemění. Je stejný, jak jej prorokoval Jeremiáš v majestátních výrocích označovaných jako Kniha útěchy, z níž je vzato dnešní první čtení. Je to zvěst naděje pro Izraelský lid, vystavený invazi Nabuchodonozorova vojska, devastaci Jeruzaléma i chrámu a deportaci do Babylónie; poselství radosti pro ?zbytek? Jákobových synů, kterým zvěstuje budoucnost, protože je Pán přivede zpět do jejich země po cestě přímé a pohodlné. Lidé, kteří potřebují oporu, jako slepí a kulhající, těhotná žena a rodička, zakusí moc a něhu Páně: On je otcem Izraele, připraveným postarat se o ně jako o prvorozeného (srov. Jer 31,7-9).\nBoží plán se nemění. Během staletí a dějinných zvratů míří vždy ke stejnému cíli: království svobody a pokoje pro všechny. Zahrnuje v sobě přednostní lásku vůči těm, který svobodu a pokoj postrádají, těm, kteří jsou znásilněni ve své důstojnosti lidských osob. Myslíme zejména na bratry a sestry, kteří v Africe trpí chudobou, nemocemi, nespravedlnostmi, válkami a násilím, nucenou migrací. Tyto milované děti nebeského Otce jsou jako slepec Bartimaios z dnešního evangelia, který ?seděl u cesty a žebral? (Mk 10,46), před branami Jericha. Právě po této cestě přichází Ježíš Nazaretský. Je to cesta, která vede do Jeruzaléma, kde se dovrší Pascha, jeho obětní Pascha, v níž nám Mesiáš vychází vstříc. Je to cesta jeho exodu, který je také náš: jediná cesta, která vede do země smíření, spravedlnosti a pokoje. Na této cestě Pán potkává Bartimaiose, který přišel o zrak. Jejich cesty se zkřížily, spojily se do jediné cesty. ?Synu Davidův, Ježíši, smiluj se nade mnou!?, volá slepec s důvěrou. Ježíš odpovídá: ?Zavolejte ho? a dodává: ?Co chceš, abych pro tebe udělal??. Bůh je světlo a stvořitel světla. Člověk je syn světla, stvořený, aby viděl světlo, ale ztratil zrak a je nucen žebrat. Kolem přechází Pán, který se stal pro nás žebrákem, toužícím po naší víře a naší lásce. ?Co chceš, abych pro tebe udělal??. Bůh to ví, ale ptá se; chce, aby to řekl člověk. Chce, aby se člověk postavil na nohy, aby našel odvahu žádat to, co patří k jeho důstojnosti. Otec chce slyšet živý hlas syna, který dobrovolně vyjádří svou vůli znovu uvidět světlo, ono světlo, pro které byl stvořen. ?Mistře, ať vidím!?. A Ježíš mu praví: ?Jdi, tvá víra tě zachránila!? a ihned začal vidět a šel tou cestou za ním.? (Mk 10,51-52).\nDrazí bratři, vzdávejme díky za toto ?tajemné setkání naší chudoby a velikosti Boha?, které se uskutečnilo na zasedání synody o Africe, která se dnes končí. Bůh obnovil své povolání: ?Odvahu! Vstaň..? (Mk 10,49). Také církev, která je v Africe, prostřednictvím svých pastýřů, kteří přišli ze všech zemí kontinentu, z Madagaskaru a dalších ostrovů, přijala poselství naděje a světla, aby kráčela cestou, která vede do Božího království. ?Jdi, tvá víra tě zachránila? (Mk 10,52). Ano, víra v Ježíše Krista, je-li dobře chápána a praktikována, vede lidi i národy ke svobodě v pravdě anebo ? s užitím slov synodálního motta ? ke smíření, spravedlnosti a pokoji. Uzdravený Bartimaios, který následuje Ježíše, je obrazem lidstva, které je osvíceno vírou a vydává se na cestu do zaslíbené země. Bartimaios se stává svědkem světla, když vypráví a osobně dokazuje, že byl uzdraven, obnoven, znovu zrozen. Církev ve světě je společenstvím smířených lidí, vytvářejících spravedlnost a pokoj; ?sůl a světlo? uprostřed společnosti lidí a národů. Proto synoda mocně zdůraznila a vyjádřila, že církev je rodina Boží, v níž nemohou existovat rozdělení založená na etnické, lingvistické nebo kulturní bázi. Dojemná svědectví nám ukázala, že i v nejtemnějších chvílích lidských dějin, Duch svatý působí a proměňuje srdce obětí i pronásledovatelů, aby v sobě rozpoznali bratry. Smířená církev je mocným kvasem smíření v jednotlivých zemích a na celém africkém kontinentu.\nDruhé čtení nám nabízí další perspektivu: církev, společenství, které následuje Krista na cestě lásky, má kněžskou formu. Kategorie kněžství jako výkladový klíč Kristova tajemství a tím i církve byla uvedena do Nového zákona autorem listu Židům. Jeho intuice vychází ze Žalmu 110, citovaného v dnešní liturgii, kde Pán Bůh slavnostní přísahou ujišťuje Mesiáše: ?Ty jsi kněz navěky podle řádu Melchizedechova? (v.4). Tento odkaz přibližuje jiné místo, z Žalmu 2, ve kterém Mesiáš zvěstuje rozhodnutí Pána, který o něm říká: ?Ty jsi můj syn, já jsem tě dnes zplodil? (v.7). Z těchto textů vychází kněžský charakter Ježíše Krista nikoli ve smyslu obecném, nýbrž ?podle řádu Melchizedechova?, to znamená svrchované a věčné kněžství původu nikoliv lidského, ale božského. Každý velekněz ?je brán z lidu a bývá ustanoven pro lid v jeho záležitostech u Boha? (Žid 5,1), avšak jedině Jemu, Kristu, Synu Božímu, přísluší kněžství, jež je totožné se samotnou jeho Osobou, kněžství jedinečné a transcendentní, na kterém závisí všeobecná spása. Toto své kněžství Kristus předal skrze Ducha svatého církvi; proto má církev v sobě samé, v každém svém členu silou křtu kněžský charakter. Zde však vězí jeden rozhodující aspekt. Kněžství Ježíše Krista není v první řadě rituální, nýbrž existenciální. Dimenze ritu není zrušena, nýbrž - jak plyne jasně z ustanovení eucharistie ? dostává smysl ve velikonočním tajemství, které dovršuje a překonává starozákonní oběti. Rodí se tak zároveň nová oběť, nové kněžství a také nový chrám, a všechny tři se sbíhají v tajemství Ježíše Krista. Církev je s Ním sjednocena skrze svátosti, prodlužuje jeho spasitelské působení a umožňuje lidem, aby byli uzdraveni vírou jako slepec Bartimaios. Takto je církevní společenství ve stopách svého Mistra a Pána povoláno rázně kráčet cestou služby, důsledně sdílet situaci mužů a žen své doby, dosvědčovat všem Boží lásku a rozsévat tak naději.\nDrazí přátelé, toto poselství spásy církev předává neustálým snoubením evangelizace a humanizace. Vezměme jako příklad historickou encykliku Populorum progressio. To co Boží služebník Pavel VI. vypracoval formou reflexe, misionáři uskutečnili a nadále uskutečňují prosazováním rozvoje, respektujícího místní kultury a životní prostředí podle logiky, která se dnes, po více než 40 letech, jeví jako jediná, jež umožňuje africkým národům vymanit se z otroctví hladu a nemoci. To znamená předávat zvěst naděje ?kněžskou formou? - žít osobně evangelium - a snažit se jej převést na projekty a realizace, které se budou důsledně držet základního dynamického principu, kterým je láska. Během těchto třech týdnů potvrdilo druhé zasedání biskupské synody o Africe to, co dobře vystihnul již můj ctihodný předchůdce Pavel VI. a co jsem chtěl prohloubit v nedávné encyklice Caritas in veritate: je třeba obnovit model globálního rozvoje, aby byl schopen ?zapojit všechny národy a nejenom ty, které mají odpovídající možnosti a schopnosti? (č.39). To, co sociální nauka církve vycházejíc ze svého pohledu na člověka a společnost vždycky hlásala, vyžaduje dnes také globalizace (srov. ibid.). A tu - nutno připomenout ? nelze chápat fatalisticky jakoby její dynamiky byly vyvolány anonymními neosobními silami nezávislými na lidské vůli. Globalizace je lidská skutečnost a jako taková je modifikovatelná podle jedné či druhé kulturní koncepce. Církev pracuje se svou osobní a komunitní koncepcí a orientuje tento proces ke vztahovosti, bratrství a sdílení (srov. ibid., č.42).\n?Odvahu, vstaň!...? Takto se dnes Pán života a naděje obrací k církvi a africkým národům na konci těchto týdnů synodálních reflexí. Vstaň, církvi v Africe, rodino Boží, neboť tě volá nebeský Otec, kterého tvoji předkové uctívali jako Stvořitele ještě před tím, než poznali jeho milosrdnou blízkost, zjevenou jeho Jednorozeným Synem, Ježíšem Kristem. Naléhavá evangelizační činnost, o níž se v těchto dnech mnoho mluvilo, obnáší také naléhavou výzvu ke smíření, neodmyslitelnou podmínku ustanovení vztahů spravedlnosti mezi lidmi v Africe a vybudování spravedlivého a trvalého míru při respektování každého jedince a každého národa; pokoje, který potřebuje a otevírá se přínosu všech lidí dobré vůle napříč náboženským, etnickým, lingvistickým, kulturním a sociálním příslušnostem. V této náročné misi ty, církvi, poutnice Afriky třetím tisíciletím, nejsi sama. Je ti nablízku svou modlitbou a solidaritou celá katolická církev a z nebe tě provázejí afričtí světci a světice, kteří svým životem a někdy i mučednictvím dosvědčili plnou věrnost Kristu.\nOdvahu, vstaň, africký kontinente, země, která jsi přijala Spasitele světa, když jako dítě spolu s Josefem a Marií musel utéci do Egypta, aby zachránil život před Herodovým pronásledováním. Přijmi s obnoveným nadšením zvěst evangelia, aby světlo Kristovo osvěcovalo svou září mnohost kultur a jazyků tvých obyvatel. Církev podává chléb Slova a Eucharistie a usiluje také všemi možnými prostředky o to, aby žádnému Afričanovi nechyběl chléb vezdejší. Proto jsou spolu s primárně naléhavým dílem evangelizace křesťané zapojeni také do humanizace.\nDrazí synodální otcové, na závěr těchto mých úvah bych vás rád co nejsrdečněji pozdravil a poděkoval za vaši povzbuzující účast. Až se vy, pastýři církve v Africe, vrátíte domů přineste moje požehnání vašim společenstvím. Předejte všem výzvu ke smíření, spravedlnosti a pokoji, která zněla na této synodě. Zasedání synody se končí a nemohu zapomenout vřele poděkovat generálnímu sekretáři biskupské synody a všem jeho spolupracovníkům. Moje vděčná vzpomínka patří také sborům nigerijského společenství v Římě a Etiopské koleje, které se podílely na této liturgii. A nakonec chci poděkovat všem těm, kteří provázeli synodální práce modlitbou. Panna Maria kéž odmění všechny a každého a vymůže církvi v Africe, aby rostla v každé části tohoto velkého kontinentu a šířila ?sůl? a ?světlo? evangelia.