Často jsem na internetu zadával do různých vyhledávačů "Slavkovský les" a stejně často jsem se zklamán odpojoval. O tomto krásném a klidném kusu přírody toho nikde moc není. Ne tedy, že by mi chyběly houfy Němců, řvoucích, jako na kdysi klidné Šumavě, ale pro člověka, který tu nikdy nebyl, je zase škoda, když se o některých krásných místech nedozví. A protože bydlím v Lokti nad Ohří, který v této CHKO leží, rozhodl jsem se zaregistrovat tyto stránky a postupně z nich vystavět web, který by byl užitečný i pro pár dalších lidí, kteří se do Slavkovského lesa chystají. V budoucnu byste tu měli najít klikací mapu s několika zajímavými tipy na výlety, ať už pěšky, nebo na biku, pár užitečných informací ze zkušeností autora a jeho kamarádů, nějaké ty fotky a ostatní související věci. Doufám, že tohle velké sousto zvládnu ke spokojenosti budoucích návštěvníků.\nPoslední novinkou je stránka "O stránkách". Konečně splácím dluh, protože je to prostě slušnost.\nJe to přesně čtrnáct dní, kdy mi přišel mail, že stránky byly přidány do Seznamu, což není nijak dlouhá doba, a tak jsem byl velmi překvapen, když jsem dnes viděl na počítadle 58 přístupů. Je vidět, že zvolené téma, nezajímá jenom mě a kolektiv autorů, kteří na stránkách pracují, ale je o ně zájem i jinde, což na jedné straně potěší, ale na straně druhé je to ohromný závazek do budoucna, protože práce na těchto stránkách je s prominutím, hovniválská. Zjistil jsem to nedávno, když jsem dával dohromady trasu pro MTB z Lokte na Kladskou, nebo fotogalerii. Jak se totiž přidává nějaké téma, už v hlavě běží - tady by měl být odkaz, tady fotka, tady stálo město, o kterém budeš psát atd., atd. A tak témat a odkazů přibývá, vše se rozšiřuje a na kuličku se nabaluje pořád víc a víc, takže je k jejímu utlačení potřeba pořád víc síly a samozřejmě taky času.\nPromiňte tedy, pokud zavítáte na tyto stránky, že vše není funkční a místo odkazu je někde omluva, protože na těchto stránkách se dělá přednostně a my doufáme, že omluvy brzy nahradíme faktickými údaji, pro které stránky asi hlavně navštěvujete. Zachovejte nám tedy prosím přízeň, což nás bude hnát do další práce.\nLéto určitě jako vždycky rychle uteče a bude to už brzy rok, co tyto stránky vznikly. Mezitím je vidělo už přes tisíc návštěvníků, což je číslo, se kterým jsem rozhodně nepočítal. Stránky se poměrně slušně rozrostly, co se týká informací, i když třeba tras jsem chtěl udělat víc. Ale mohu slíbit, že se na nich dělá a i když to není jednoduchá práce, tak mě baví, takže trasy jak pro pěší turistiku, tak i pro MTB určitě přibudou.\nS aktualizací stránek je to v poslední době trochu horší, dřív jsem vkládal "novinky" častěji, ale není to tím, že by téma, tedy Slavkovský les, bylo vyčerpané, ale tím, že se teď trochu zabývám zlepšením designu stránek, a tak zkouším a zkouším, jak co vylepšit a na fakta se pak nedostává. Ale určitě přibudou zajímává témata a web rozhodně ještě bude růst.\nProstor pro tyto stránky poskytl Seznam. Ideálním rozlišením pro jejich zobrazení je 860 x 640 pixelů.\nStránky byly vytvořeny pomocí Doctor HTML editoru.\nVyhledávat na těchto stránkách můžete díky vyhledávači Atomz.\nPřístupy počítá WEBovský počítadlo.\nTyto stránky jsou validovány díky Web Design Group.\nObčasníky CHKO Slavkovský les - ARNIKA\nFrantišek Kašička, Bořivoj Nechvátal "Loket" (1983)\nJosef Brtek "Pověsti svobodného královského horního města Horního Slavkova a jeho okolí" (1994)\nVladimír Prokop "Kapitoly z dějin Sokolovska" (1994)\nMartin Stejskal "Labyrintem tajemna" (1991)\nEvžen Plesl, Ladislav Hájek, Jiří Martínek "Pravěk Karlovarska a Sokolovska" (1983)\nVzpomínky a vyprávění rodáků


V dubnu si v Lužánkách upletete pomlázku nebo vyzkoušíte jarní očistnou kúru | Lužánky Live\nDomů Pozvánky\tV dubnu si v Lužánkách upletete pomlázku nebo vyzkoušíte jarní očistnou kúru\nS aprílem přichází proměnlivé jarní počasí, končí půst a nastává období Velikonočních svátků, které letos připadnou na polovinu dubna. Středisko volného času Lužánky nabízí v dubnu pestrý program, který upoutá jak děti těšící se na pomlázku, tak i dospělé hlídající si na jaře linii. Malí koledníci si pomlázku upletou na velikonočních akcích Lesné i Lidické, dospělí si vyzkouší jarní očistnou kúru i jógu smíchu na Relaxačním dnu v Lužánkách.\nV jarně-velikonočním duchu se ponese první aprílový víkend na pracovišti Lesná. Projít branou a slavnostně odemknout začínající roční období mohou návštěvníci akce Jaro na Lesné, která nabízí výtvarné i pohybové dílny s velikonoční tematikou pro děti i celé rodiny. O týden později mohou dospělí milovníci jógy, zdravého životního stylu i rukodělných aktivit načerpat energii na Relaxačním dnu v Lužánkách. „Relaxační den letos na téma Jarní povzbuzení představuje úžasnou příležitost vyzkoušet něco nového, strávit čas tvůrčím způsobem, uvolnit tělo i mysl pohybem a nabít se dobrou náladou. Návštěvníkům přinese nejen odpočinek, ale také nevšední zážitky a jarní inspiraci,” láká návštěvníky organizátorka akce Eva Horká.\nJako každoročně i letos bude největší dubnovou akcí v Lužánkách Velikonoční domeček na Zelený čtvrtek. „Na pracovišti Lidická si návštěvníci budou moci po celý den vyrobit na několika dílnách jarní dekoraci, vyzkoušet si bosonohou stezku, pohladit živá kuřátka i králíčky nebo společně vyprovodit symbol zimy – Morenu,“ popisuje program Velikonočního domečku Gabka Odstrčilová z oddělení propagace.\nMalí i velcí návštěvníci Velikonočního domečku společně vyprovodí symbol zimy – Morenu.\nKdo chce duben začít aktivně, může se těšit také na zahájení nové sezóny Lanového centra Proud. Tento netradiční a sportovně-dobrodružný areál otevírá od prvního dubna na čtyřicet vysokých a nízkých překážek, čtrnáctimetrovou lezeckou věž a lanovku. Do prvních aprílových dní tak můžete s Lužánkami skočit rovnou po hlavě.\nV dubnu si v Lužánkách upletete pomlázku nebo vyzkoušíte jarní očistnou kúru was last modified: 11 dubna, 2017 by Anna Petrželková


Aktuální nabídka byty 1+kk Věžovatá Pláně denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si byty 1+kk Věžovatá Pláně než Vás někdo předběhne.\nKategorie byty 1+kk Věžovatá Pláně se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele byty 1+kk Věžovatá Pláně neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je byty 1+kk Věžovatá Pláně právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné byty 1+kk Věžovatá Pláně\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii byty 1+kk Věžovatá Pláně, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty 1+kk Věžovatá Pláně, a to byty 1+kk na prodej Věžovatá Pláně, pronájem bytu 1+kk Věžovatá Pláně, dražby bytů 1+kk Věžovatá Pláně.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii byty 1+kk Věžovatá Pláně nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty 1+kk Věžovatá Pláně, byty 1+kk na prodej Věžovatá Pláně, pronájem bytu 1+kk Věžovatá Pláně, dražby bytů 1+kk Věžovatá Pláně.\nNehledáte byty 1+kk Věžovatá Pláně ?\nPokud jste v této kategorii byty 1+kk Věžovatá Pláně omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí byty 1+kk Věžovatá Pláně\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii byty 1+kk Věžovatá Pláně, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr byty 1+kk Věžovatá Pláně. Určitě lépe naleznete byty 1+kk Věžovatá Pláně, který hledáte.


Coca-Cola: Spojením se Star Wars cílíme na mladé | MediaGuru\nCoca-Cola: Spojením se Star Wars cílíme na mladé\npondělí, 2. prosince 2019, 10:40 Marketing Kateřina Straková\nOslovit dnes teenagery jako ucelenou skupinu nejde. Coca-Cola se proto rozhodla jít cestou bublin, které lze efektivně zasáhnout, vysvětluje její brand manažerka Kateřina Krčová.\nKateřina Krčová, zdroj: Coca-Cola\nZnačka Coca-Cola posílila letos na tuzemském trhu své aktivity na poli filmu a hudby. V létě se spojila s rapperem Pauliem Garandem, s nímž natočila hudební klip. Filmové fanoušky oslovila svým partnerstvím s filmem Avengers: Engdame, nyní se spojuje s poslední epizodou Star Wars: Vzestup Skywalkera. Co za rozhodnutím pro intenzivnější spolupráci s filmem a hudbou stojí a jaké novinky jedna z nejhodnotnějších značek světa plánuje, přibližuje v našem rozhovoru její brand manažerka Kateřina Krčová.\nCoca-Cola nedávno na trh uvedla limitovanou edici Star Wars, závěrečný film ze série Star Wars z dílny studia Disney bude mít u nás premiéru ale až 19. prosince. Proč jste začali s podporou tak brzy?\nS limitovanou edicí, jež dočasně nahradila standardní balení Coca-Cola Zero, je spojena celonárodní promoce v Česku i na Slovensku, a i proto jsme s ní chtěli přijít s předstihem před samotným filmem. Zaprvé chvíli trvá vybudovat distribuci, zadruhé chceme dát fanouškům možnost nasbírat si celou edici. Trailery na film už jsou venku, diváci se na něj těší a my jim to čekání chceme zpříjemnit. Součástí promoce je i soutěž, jež až do konce ledna poběží přes naši mobilní aplikaci. Dá se v ní hrát o tisíc cen s brandingem Star Wars: Vzestup Skywalkera, například o powerbanky, trička či mikiny.\nLimitovaná edice značky Coca-Cola Star Wars, zdroj: Coca-Cola\nJakým způsobem partnerství se Star Wars komunikujete?\nKampaň běží v televizi, v Česku na Nově a Primě, na Slovensku na Joj a Markíze. Kromě toho budeme mít reklamu i v kinech, a to v síti Cinestar a slovenské Cinemax. Samozřejmě budeme komunikovat i na internetu a sociálních sítích. V období okolo premiéry plánujeme zapojit i naše influencery.\nPlánujete v kinech nějakou větší aktivaci?\nKina jsme ke komunikaci začali letos dost intenzivně využívat. V rámci Star Wars využijeme kromě již zmíněného spotu i komunikační plochy v přístupových halách, u pokladních zón a také menu boardy. Na českém trhu kupříkladu nabídneme ke každému nákupu Coca-Coly Zero nejen možnost zapojit se do celonárodní soutěže, ale i slevu na vybraná menu.\nOslovit dnes teenagery jako ucelenou skupinu nejde, protože jsou příliš heterogenní. Vždy se proto snažíme najít relativně velkou bublinu, kterou lze efektivně zasáhnout.\nProč jste se ke spolupráci se Star Wars rozhodli?\nPartnerství se Star Wars je součástí naší strategie cílící na teenagery, kteří představují pro Coca-Colu významnou skupinu. Oslovit dnes teenagery jako ucelenou skupinu nejde, protože jsou příliš heterogenní. Vždy se proto snažíme najít relativně velkou bublinu, kterou lze efektivně zasáhnout. Jednu z nich představují filmoví fanoušci, další například hudba, které se rovněž začínáme více věnovat.\nSe studiem Disney spolupracujeme již dlouho, ale nyní jsme se posunuli na novou úroveň. Už to není pouze o klasickém product placementu, kdy můžete vidět Coca-Colu v mnoha filmech, ať už starších, nebo novějších. Dnes navazujeme partnerství s ikonickými filmy, vedle Star Wars jsme se už v dubnu spojili se snímkem Avengers: Endgame, k němuž jsme pro kina připravili tematické kelímky a promoci se samolepkami s jednotlivými hrdiny. Komunikaci jsme tehdy omezili jen na vybraná teenagerovská média, sociální sítě a online. Doufáme, že s marvelovským světem budeme mít možnost pokračovat i nadále. Je to směr, kterým chceme do budoucna jít.\nNa poli hudby jste se letos spojili s českým rapperem Pauliem Garandem. Jak tuto aktivitu hodnotíte?\nS Pauliem Garrandem vznikl v rámci letní kampaně naší Colin Tour hudební klip k jeho písničce Loco, který získal jen v průběhu prvního týdne 300 tisíc zhlédnutí (nyní má téměř 700 zhlédnutí, pozn. red.), což považujeme za velký úspěch. Doufáme, že to tím nekončí. Máme s písní stále ještě nějaká želízka v ohni, která by se dala využít i mimo letní sezónu.\nPodle čeho si vybíráte hudebníky? Podle jejich potenciálu na sociálních sítích?\nObecně se opět snažíme přes vybraného hudebníka zasáhnout co nejefektivněji konkrétní velkou bublinu. Je to stejný přístup, který uplatňujeme u influencerů, kdy jejich sestavu skládáme tak, abychom se vždy dostali do vybrané bubliny a oslovili přes něj co nejvíc lidí. Není to tedy jen o jedné hvězdě, ale o více umělcích i z různých žánrů, s nimiž můžeme zajímavým způsobem spolupracovat.\nHudba je rozhodně téma, kterému se chceme v příští sezóně víc věnovat. Je to pro nás jedna z možností, jak přizpůsobit globální komunikaci českému a slovenskému trhu na míru.\nBudete v podobných hudebních aktivitách tedy nadále pokračovat?\nDo jaké míry můžete kampaně připravovat lokálně?\nVždy dostaneme globální plán, který však nemusíme převzít se vším všudy. Pokud to dává smysl, upravíme ho pro český, potažmo slovenský trh. Například hudba je více o lokálnosti, což nám dává prostor tvořit zde vlastní věci. Oproti tomu v případě kampaně na Coke & Meal jsme jen sestříhali globální spot, který jsme nasadili do televize. U ostatních kanálů, v místě prodeje, na internetu a sociálních sítích jsme se snažili na globální koncept navázat, ale zároveň našim aktivitám dodat lokální rozměr. Přístup se tedy liší případ od případu.\nFilm i hudba jsou součástí komunikační strategie cílící na mladé spotřebitele. Jak oslovujete ty starší?\nCoca-Cola není omezena věkem, je to značka, která spojuje napříč generacemi, původem i smýšlením. Na jedné straně máme programy pro teenagery, na straně druhé cílíme na spotřebu v domácnostech přes již zmíněný koncept Coke & Meal, který je více o nákupu větších baleních, a logicky tak oslovuje spíše starší část populace.\nKampaň na Star Wars poběží v době předvánoční. Plánujete ale i klasickou vánoční kampaň s kamionem?\nAno, myslím, že by mnoho lidí zklamalo, kdybychom s kamionem zase nevyjeli. Coca-Cola k Vánocům neodmyslitelně patří. S kamionem startujeme příští týden a po České republice máme v plánu celkem 10 zastávek. K tomu bude probíhat i vánoční kampaň.\nBudete k Vánocům uvádět i limitovanou edici?\nAno, už teď si mohou spotřebitelé užít chuť vánoc s novou Coca-Cola zero s příchutí skořice.\nPlánujete do konce roku ještě nějakou podporu na Coca-Cola Plus Coffee, kterou jste letos uvedli na českém trhu?\nDo konce roku už větší podporu neplánujeme. Doposud jsme cílili s podporou na oblast At Work, studenty a také na čerpací stanice, kde jsme s jednou vybranou sítí využili propagace v rámci aplikace Waze. Zda budeme Coca-Colu Plus Coffee podporovat i v příštím roce, uvidíme.\nJaké jsou na novinku zatím reakce?\nReakce byly převážně pozitivní, a to i na sociálních sítích, kde si mají lidé spíše tendenci stěžovat nebo se vyjadřovat negativně.\nKde je nyní Coca-Cola Plus Coffee vlastně dostupná?\nV distribuci jsou naším primárním kanálem čerpací stanice, potom již zmíněná oblast At Work, tedy kantýny, restaurace v okolí velkých byznys center, a z moderního trhu se snažíme být v supermarketech v rámci obchodních center. Je to selektivní distribuce, která reflektuje specifickou potřebu tohoto nápoje.\nLetos začala Coca-Cola také testovat na několika evropských trzích i vlastní energetický nápoj Coca-Cola Energy. Kdy ho chcete uvádět do Česka?\nZatím je Coca-Cola Energy v Evropě k dostání na některých západních trzích, v našem regionu v Maďarsku a Rumunsku. U nás se zatím nechte překvapit.\nNa našem trhu se snažíme všechny inovace vyhodnotit a určit, které by byly vhodné pro uvedení i u nás.\nV 70 zemích uváděla Coca-Cola také ve spolupráci se společností Ferrero i speciální edici Tic Tac. Bude Česko další ze zemí, kde bude tato novinka k dostání?\nCoca-Cola Tic Tac spadá do stejného okruhu jako Coca-Cola Energy. K uvedení mohu jen říct, že uvidíme. Inovací, které Coca-Cola uvádí, je opravdu hodně, každá z nich má různé fázování a bohužel nelze vše oznamovat souběžně. Nicméně na našem trhu se snažíme všechny inovace vyhodnotit a určit, které by byly vhodné pro uvedení i u nás. Záleží nejen na specificích českých spotřebitelů, ale i naší kapacitě, protože nelze dané výrobky jen dostat na regál, ale musíme je i řádně odkomunikovat. Jenom tak dát novinku na trh nedává smysl, i z tohoto důvodu vždy čekáme na příhodný okamžik, abychom ji dali podporu, kterou si zaslouží.\nNa podzim jste na českém trhu představili i globální aktivitu ve spolupráci s módní značkou Diesel, kterou jste upozorňovali na možnosti recyklace. Jaký měla ohlas?\nKolekce se stále prodává na internetu. Víme, že v rámci influencerů to mělo ohlas velmi pozitivní. Pro nás je to typ spolupráce, které chceme do budoucna více rozvíjet. Chceme totiž ukazovat naši značku i v jiném kontextu, například i v rámci recyklace.\nDochází už k nějaké spolupráci s kavárenským řetězcem Costa-Coffee, který společnost Coca-Cola na globální úrovni před více než rokem koupila?\nStrategie lokalizace ještě hotova není. Proces převzetí je rozdělen na několik fází a u nás to bude ještě trvat. Ale těšíme se na to, protože to dobře ilustruje naši strategii „total beverage company“, v níž se snažíme klíčové portfolio postupně rozšiřovat o další nealkoholické kategorie, ať už o vody, nebo kávu. Určitě budeme v posilování portfolia tímto směrem i nadále pokračovat, protože naším cílem je, aby s námi byl spotřebitel v ideálním případě od chvíle, kdy se probudí, až do večera.\nCoca-Cola se hodí i do míchaných nápojů. Váš výrobní partner Coca-Cola Hellenic zde na českém trhu dokonce distribuuje vybrané alkoholické značky z Gruppo Campari. Využíváte spojení s alkoholem i pro strategii Vaší značky?\nVe chvíli, kdy dává obchodní spolupráce smysl, jsme pro našeho partnera preferovaným dodavatelem, jsme první, za kým jde s tím, zda máme o něco podobného zájem. Je to výhodné z hlediska komunikace, kdy můžeme prezentovat, že dokážeme pokrýt všechny příležitosti během dne, ale i nadále zůstáváme jako Coca-Cola Company nealkoholickou společností a do alkoholového byznysu vstupovat nehodláme.\nV příštím roce nás čeká letní olympiáda v Tokyu. Co jako dlouholetý olympijský partner připravujete?\nNa českém trhu úzce spolupracujeme s Českým olympijským výborem, který jsme už podpořili v rámci olympijských vesniček. Něco podobného plánujeme i pro příští roku. Řešíme, jak s olympiádou pracovat v širší míře, i když to není středobod našich aktivit. A samozřejmě bychom rádi spolupracovali s budoucími olympijskými nadějemi, pokud bude spolupráce vzájemně smysluplná.\nKateřina Krčová, brand manager značky Coca-Cola\nNa pozici brand manažerky značky Coca-Cola působí od ledna letošního roku. V samotné společnosti Coca-Cola Company pracuje s výjimkou mateřské dovolené již deset let.\nZnačka Panzani uvádí na trh bezlepkové těstoviny\nPanzani rozšiřuje nabídku svých produktů o bezlepkové těstoviny a také o boloňskou omáčku s masovými kuličkami.


Jeden z nejlepších raidů v akčních hrách - Zing\nJeden z nejlepších raidů v akčních hrách\nGhost Recon: Breakpoint dokáže překvapit.\nGhost Recon: Breakpoint schytal při svém vydání v říjnu loňského roku mnoho kritiky, ať už za odklon k RPG prvkům a lootu s úrovněmi, za špatný technický stav (obzvláště na PC), za průměrný příběh nebo za přílišnou podobnost předchozímu dílu série. Jak jsem přiznával v tehdejší recenzi, navzdory tomu všemu jsem si hru docela užil, ale její problémy jsem objektivně uznal – stejně jako sám šéf Ubisoftu, který se za hru víceméně veřejně omluvil.\nOd té doby uplynulo hodně času a hra se dočkala mnoha patchů i sezónních událostí, ať už šlo o Terminator event, návštěvu Sama Fishera nebo zásadní překopání herních mechanik směrem k tradičnější hardcore simulaci. Jelikož si ale hra nesla tu pošramocenou reputaci, měl jsem docela problém sehnat parťáky na vyzkoušení přídavku, který mne jakožto Destiny veterána zajímal ze všech nejvíc: Raid „Project Titan“ pro čtyři hráče. To se mi ale nakonec povedlo díky klanu Wolf´s Rain CSK.\nRaidy jakožto náročné aktivity vyžadující od skupiny online hráčů maximální organizovanost, sehranost, komunikaci, vybavenost i výkonnost jsou samozřejmě známé především z velkých MMORPG her typu World of Warcraft. Nicméně ačkoliv jsem pár takových zažil, mám přeci jen raději spíše akční raidy z moderních online stříleček, které zásadním způsobem prošlápla a proslavila Destiny, ale od té doby je najdete i v dalších podobných hrách. Líbí se mi, že akční povaha těchto her vyžaduje stejně tak hbité reflexy a přesnou mušku, jako taktické myšlení a perfektní komunikaci s ostatními. Přijde mi to prostě zábavnější a lépe se cítím, jako že jsem přímo „tam“.\nRaid v Breakpointu vychází z podobných principů, jako jemu podobné, nicméně přináší také několik unikátních nápadů, z nichž tím nejlepším je zřejmě skutečnost, že se odehrává na vlastní mapě, fungující podle principů „open worldu“, stejně jako zbytek hlavní hry. V praxi tedy nasednete se svými spoluhráči do člunu a odplujete na separátní ostrov (poměrně rozlehlý, s několika biomy a vhodný pro vozidla na přepravu z jednoho konce na druhý). Unikátní lokace pro raid samozřejmě nejsou samy o sobě novinkou, ale skutečnost, že je to lokace otevřená, kterou můžete prozkoumávat víceméně svobodně, to je panečku citelně zajímavější zážitek.\nTenhle aspekt „prozkoumávání nepřátelského území“ a mysterióznost celého ostrova je dále prohlouben druhým skvělým vylepšením: abyste našli jednotlivé raidové bossy, musíte o nich nejprve nashromáždit dostatek informací v základnách po ostrově – ať už hackováním počítačů nebo polapením informátorů apod. Aby to bylo ještě zajímavější, tyto informace jsou náhodně generované, takže jsou pokaždé na jiném místě. A teď to nejlepší: nikdy nejsou přímočaré: jde o nápovědy, které musíte rozluštit – ať už podle ukradených satelitních fotek nepřítele nebo třeba pečlivým studiem nápovědy v jejich emailech apod. Tahle mechanika nahrazuje puzzle sekvence z podobných her a zajišťuje, že je v každém raidu prvek neznáma. Navíc si díky tomu i v raidu užijete jednu z nejzábavnějších činností z Ghost Recon her – obklíčení a postupnou infiltraci nebo likvidaci nepřátelského tábora. Zde najdou své uplatnění snipeři, operátoři dronů, řidiči i opravdoví „ghost“ útočníci.\nJakmile ale nasbíráte dost stop k odhalení lokace nebo odemknutí brány k bossovi, čeká vás těžiště každého správného raidu: epické boje proti mimořádně silným nepřátelům. V tomto případě jde o čtveřici extrémně silných robotů, kteří se mi ohromně líbili designem, ale ještě více mechanikami, souvisejícími s jejich porážkou. Pro případ, že budete raid sami hrát, nebudu prozrazovat příliš – rozhodně zde ale najdete nutnost umět si za běhu předávat role, pojmenovat místa v aréně i fáze boje a ke slovu se dostane samozřejmě i váš postřeh a muška, protože netrefit klíčové zranitelné místo ve správnou chvíli může zabít celý tým. Jsem trochu zatížený na sci-fi a cyberpunk, takže se mi relativně realističtí hitech roboti a obří drony v raidu opravdu líbili. Obzvláště finální boss mi přišel stejnou mírou děsivý, jako geniálně propracovaný a vyvážený po mechanické stránce.\nJako v každém raidu, i zde samozřejmě získáváte unikátní brnění a zbraně za každý checkpoint. Raid je navíc nekompromisně nastaven na režim s úrovněmi gearu, takže vás extra odmění těmi nejvyššími úrovněmi ve hře. Jeden běh s vytrénovanou skupinou zabere bez problému třeba pět hodin, takže jde o opravdu solidní akční zábavu na víkendový večer. Šli jsme ho již několikrát a pořád mne ohromně baví. Není možná kvalitnější, než ty nejlepší raidy z Destiny (Vault of Glass, King´s Fall, Last Wish), ale opravdu jsem se bavil skoro stejně dobře a ty inovativní nápady (open world, luštění random hádanek) stejně jako celková atmosféra byly parádní. Zároveň šlo o mnohem zajímavější, pestřejší, nápaditější, rozsáhlejší a zábavnější raid, než třeba v Division 2 od stejného vydavatele.\nPokud máte raidy v akčních hrách rádi a máte možnost tenhle vyzkoušet, rozhodně vřele doporučuji.\nZa parádní spolupráci bych chtěl poděkovat spolubojovníkům i šéfovi klanu Wolf´s Rain CSK.\nTemný western Alder's Blood i zdarma\nHraji již po čtvrté a stále mě to baví\nTahle vec v Breakpoint je otresna a raid to pomalu vubec nepřipomíná…. je tam špatně vsechno… Raid je pro me o boji s bossy, jenze nez k nemu dojdes travis cas jezdenim po mape z bodu A do B a ve výsledku jen behas po mape jak tatar a s Bossy bojujes chvilku jen….\nOpet to bylo delany primarne na PC jelikoz slabe mista co se maji trefovat jsou tak male pro konzoli + otresne ovladani z toho delaji akorat obsah co te vic nase*e nez bavi.\nA odmeny o nicem, vsechno stejny jen novy skin a cislo….\nPro me je tohle jeden z nejhorsich raidu co jsem kdy hral…. to uz radsi budu hrat Raid v Divizi….. tohle byl jeden z velkym omylu co udelali v Breakpoint, vsak to s Ghost recon nema nic společného….\n12. 4. 2020 10:13\nSe sehraným týmem jsou ty pasáže mezi bossy rychlá a zábavná mezihra.\nNeměl jsem problém trefit žádné slabé místo – stačí si vzít zbraně, co méně „kopou“.\nOdměny zahrnují zrovna třeba zbraň, která nekope vůbec.\n12. 4. 2020 14:17\nZní to dobře,bohužel už se k Breakpointu nehodlám vracet,stačilo to dohrát jednou 👍\n12. 4. 2020 8:04\nKéž by ubisoft uměl i optimalizovat hry, pak bych vyzkoušel.\n11. 4. 2020 21:42


Chcete oživit strohou studovnu či pracovnu? Vsaďte na kousky s měsíčním motivem - Novinky.cz\nNovinky.czBydleníTipy a trendyChcete oživit strohou studovnu či pracovnu? Vsaďte na kousky s měsíčním motivem\nPokud hledáte designové kousky, které ozvláštní interiér, zkuste osvětlení nebo polštáře inspirované podobou Měsíce. Foto: In-es.artdesign, Ksl living\n3. 3. 2019, 9:32\nKonferenční stolek s motivem Měsíce zapadne do pánských pokojů a salonů.\nVenkovní osvětllení dodá exteriéru magickou atmosféru.\nTapeta i hodiny s Měsícem doladí interiér k dokonalosti.\nKoberec inspirovaný měsícem zpestří všechny studovny a pokoje dospívajících.


Zásahová jednotka jihočeské policie dostane nový slavnostní prapor – TV Jéčko – Televize Jéčko, regionální a internetová televize se sídlem v Českých Budějovicích. Denně Vám přinášíme to nejzajímavější z celého Jihočeského kraje.\nZásahová jednotka jihočeské policie dostane nový slavnostní prapor\nČeský Krumlov – Zásahová jednotka jihočeské policie dostane nový slavnostní prapor od českokrumlovské radnice. Stane se tak v sobotu 6. května na oslavách výročí konce druhé světové války.\nČeský Krumlov je od roku 2013 sídlem zásahové jednotky a podle tamní radnice si toho město velmi váží.\n„Pořízení praporu vnímáme jako symbol sepjetí veřejné správy s touto důležitou složkou Policie ČR a jako výraz ocenění její náročné práce,“ uvedl tajemník městského úřadu Radim Rouče.\nPředání praporu bude součástí pietní akce, která se uskuteční na náměstí Svornosti od 11 hodin. Účastníci položí květiny k pamětním deskám vojáků 26. pěší divize armády USA a československých válečných letců z českokrumlovského regionu. Programu se bude účastnit zástupce americké ambasády podplukovník Michael Cushwa, generálmajor Štefan Kaleta, velitel Pozemních sil Armády České republiky a další význační hosté.\nČestná jednotka policie. Foto: TV Jéčko\nČeský Krumlov policie slavnostní prapor zásahová jednotka


CZEXPEDITION 2011-2013 | Velký okruh Asií a Afrikou neboli cesta kolem světa autem | Velký okruh Asií a Afrikou aneb ve stopách významných českých cestovatelů\nPo typické íránské snídani (tradičně výborný placatý chleba doplněný tradičně podivnou kombinací typu feta-máslo-mrkvový džem) vyrážíme z Jazdu směrem na jih. Dneska nás čeká na naše poměry hotová brnkačka. Pouhých 250 km do tradiční jeskynní vesnice jménem Maymand. Ta leží mírně mimo většiny turistických tras, navíc se tam celkem složitě dostává veřejnou dopravou. Pro nás motorizované cestovatele ideální volba. Po chvíli vyptávání nakonec nacházíme malou asfaltovou silničku vedoucí směrem do hor a za chvíli už parkujeme Josého kousek od maymandské návsi. První lidé ve vesnici podle některých zdrojů bydleli už před dvanácti tisíci lety. Těžko věřit. Je ale naprosto jisté, že je nepřetržitě obydlena nejméně 2-3 tisíce let, což z ní dělá jednu ze čtyř nejstarších vesnic v Íránu. A to v zemi, která se může chlubit antickými místy typu Persepolis, už něco znamená. Zrovna končí léto, takže je tu jen malá část obyvatel. Většina usedlíků ještě migruje někde v okolí se svými stády a domů se vrátí až na zimu. Jelikož Maymand patří k íránskému kulturnímu dědictví je ve vesnici dokonce guesthouse, tvořený několika jeskyněmi pro návštěvníky. A ten se Žabžou běžíme omrknout.\nNa turkmensko-íránské hranici je po dlouhé době opět klidná a pohodová atmosféra. Jaký to rozdíl oproti situaci před pár hodinami během policejní kontroly na silnici před Ašchabadem. Když ruka přísného důstojníka z ničeho nic vyletěla prudce k čelu, pár sekund se Žabžou tápeme, co se vlastně děje. A poté už jen stěží zadržujeme smích. Pán i se svým podřízeným právě divoce salutují vrtulníku, prolétávajícím vysoko nad námi. Ještě několik minut se smíchem napodobujeme jejich vytřeštěné pohledy vzhůru a strojové salutování. Na hranici se už naštěstí žádné policejní absurdity nekonají. Poté co si vojáci dají oběd (na průměrné turkmenské celnici zabírá pauza na oběd zhruba devadesát procent dne), oštemplují nám auto i pasy a bez kontroly zavazadel vypouštějí ze země. V Iránu je vše ještě jednodušší. Chybějící klíče od místnosti s razítky pro auta jsou vlastně jediným zádrhelem. Celník nakonec vleze dovnitř oknem a my opět bez kontroly zavazadel rychle opouštíme celní prostor. O pár kilometrů dál nás ještě zpovídá voják se samopalem (mluvící perfektně anglicky). Chvíli se zvědavě vyptává na naši cestu, poté nám popřeje hodně příjemných zážitků v jeho zemi a tím jsou veškeré kontroly na většinu příštího měsíce za námi. Po pár kilometrech se napojujeme na dálnici a hned je jasné, že jsme zpět v zóně divokého řízení. Po klidné a kultivované (řidičsky!) Střední Asii připomíná provoz zas jednou chaos indického subkontitnetu. Ba co víc. Tam kde se Ind pomalu plazí a zmatek v dopravě způsobuje spíš jeho absence používání mozku, Íránec závodí a jeho hlavním cílem je předjet a vyblokovat co největší počet svých kolegů (a kolegyň – oproti zemím typu Saudská Arábie zde žádná diskriminace neexistuje a počet žen za volantem se nijak neliší od situace v Evropě). Je to docela zvláštní, protože jakmile Íránci vystoupí z auta, stávají se z nich velice mílí a kultivovaní lidé.\nTakže jsme konečně v Turkmenistánu. Co dál? Původní plán byl zakempovat někde v poušti za Koně-Urgenčí. Na to teď ale, po třech dnech strávených na celnici ve stanu bez vody, záchodu a o nudlových polévkách, nemáme ani pomyšlení. Šineme si to tmavými a rozbitými ulicemi přímo do středu města a hledáme hotel. Po několika minutách narážíme ve tmě pod stromem na policejní hlídku, číhající na nebohé motoristy. Lezeme z auta a ptáme se na cestu příslušníka, který by s trochou fantazie mohl být mým synem (to fakt nepřeháním – jen málokterý turkmenský muž zákona vypadá, že už dosáhl plnoletosti). Hned u nás zastavuje auto plné místních výrostků a odstrkují policistu s tím, že nám cestu ukážou sami. Lezeme tedy zpět do Josého a stíháme jejich auto. No, stíháme… Jedou tak dvacet a vypadá to, že jsou všichni namol. Nakonec ale opravdu zastavujeme u něčeho, co by s trochou představivosti mohl být hotel. Kluci nám třesou pravicemi, přivítají nás v Turkmenistánu a poté skáčou zpět do auta a mizí v dáli. Jak milé. Hotel je spíš taková jednoduchá ubytovna pro dělníky (dostáváme pokoj pro šest, ve kterém jsme sami). Po předchozích dnech na hranici je ale už jen postel a sprcha znamením nebetyčného luxusu. Pán ve vchodu by nás mohl klidně vítat slovy hostinského Supa ze Třech veteránů: „Doufám, že se ubytujete v mém hotelu, jiný tady totiž není“… což by byla pravda a také by to vysvětlilo navrhovanou cenu. Nám už se ale opravdu nikam nechce, vkládáme tak poslední zbytky energie do smlouvání, a když se dostáváme ze třiceti dolarů za pokoj na dvacet, nad ničím už nepřemýšlíme a padáme do postelí. Následují jen míchaná vajíčka s lančmítem, horká sprcha, jedno (!) pivo a jedenáct hodin nerušeného spánku.\nPřijíždíme před závoru uzbecko-turkmenského hraničního přechodu. Nic zatím nenapovídá tomu, že se právě začíná odvíjet další z příběhů bezbřehé byrokratické idiocie. Voják u závory mluví pouze uzbecky. Za asistence rusky mluvícího pána stojícího ve frontě dostávám instrukce: „Stoupněte si támhle a počkejte, až vás zavolám.“ Stoupáme si teda támhle a čekáme. Deset minut. Dvacet. Padesát. Po hodině a čtvrt to nevydržím a jdu se zeptat, kdy nás konečně pustí dovnitř. „Třeba hned, jeďte,“ říká najednou voják plynulou ruštinou. Parkujeme u budovy celnice a okamžitě se objevují dva důležití aktéři této hry. První je policista, říkejme mu třeba Kecal, jehož hlavní úloha spočívá v tom, že zná trochu angličtinu. A tu si na nás velmi rád trénuje. Druhé a důležitější postavě říkejme třeba Idiot. Jeho hlavní práce spočívá v kontrole nákladu aut a kamionů. Vzhledem k tomu, že je na zdejším přechodu četnost projíždějících vozidel cca čtvrt auta za den, Idiot se většinu času nudí. Jako první nás vítá Kecal a žádá nějaký dárek. Vesele to přejdeme společným smíchem. Poté se oba pánové chtějí vyfotit před naším autem. Kecalovi asi nejede foťák na telefonu, tak fotím já a poté mu fotografii posílám přes Bluetooth. Nakonec následuje žádost, zda si Kecal může na celnici udělat kolečko našim autem. Proč ne, říkáme si, třeba nám to pomůže k rychlejšímu odbavení. Se skřípěním zubů pak sledujeme pneumatiky našeho auta, zanechávající černé stopy na betonu celnice. Tak. Fotky jsou hotovy, Kecal se nevyboural, můžeme konečně přejít k vlastnímu celnímu odbavení.\nV Samarkandu si po dlouhé době dáváme trochu památkové turistiky. A co si budeme vykládat, docela se na to těšíme. Po neustálém čekání na víza, pití piva a přesouvání se po rozbitých cestách je to docela příjemná změna. Jako první navštěvujeme hned po ránu největší místní pýchu – historické centrum města zvané Registán. Zvenku je na obří orientální portály parádní pohled. Zevnitř už to (po zaplacení tučného vstupného) taková sláva není. Veškeré vnitřní plochy (dříve islámské školy) zabírají krámky se suvenýry. Takže si vlastně platíte za to, že vás pustí do obchodu. Poté se přesouváme po bývalé hlavní tepně města, prospektu Taškent, směrem k dalším památkám. Z ulice byla v nedávné době udělána moderní pěší zóna a její kraje byly osázeny luxusními obchody se vším možným. Je docela vidět, že uzbecká vláda vynakládá na rekonstrukci Samarkandu nemalé prostředky. Bohužel, výsledek působí značně sterilním dojmem a bylo by možná lepší, kdyby renovátoři trochu ubrali. Postupně navštěvujeme jedno nic moc mauzoleum, jednu naopak velice pěknou mešitu a celou procházku zakončujeme u místního hřbitova – v nekropoli. Tento komplex, skládající se z hrobek, rituálních budov a jedné mešity je možná vůbec tím nejzajímavějším, co je v Samarkandu k vidění a zpětně musím poděkovat Žabžovi, že mě i tady přemluvil k zaplacení nemalého vstupného. To se v Samarkandu platí u každé památky zvlášť a pro cestovatele s omezeným rozpočtem, jako jsme my dva, znamená nemalé výdaje. Naštěstí jsme tu skoro doma. Nebo to aspoň tak vypadá. Vždy, když bábušky prodávající lístky zjistí, že jsme kluci z České republiky, spiklenecky zamrkají a nařídí nám čekat. A až z dohledu odejdou všichni němečtí a francouzští turisté, dají nám se slovy „vždyť jsme vlastně bratři, tak tady to máte se studentskou slevou“ lístky za poloviční cenu.\nPo víkendu ve Fanských horách jsme opět v Dušanbe. Ne tak ovšem potvrzení o schválení íránských víz. Nezbývá tedy než trpělivě čekat. Koneckonců na čekání jsme už docela zvyklí. Zapichujeme opět stan na dvorku Adventurer’s Inn. Sezona se pomalu chýlí ke konci, lidí ubývá, a tak už nemusíme stanovat nad kanálem, ale zabíráme parádní místo v rohu u zdi. O dva dny později se ukazuje i Ben. Přijíždí z Fanských hor po čtyřiadvacetihodinové anabázi dvěma kamazy. I když je totiž na hlavní tádžické silnici z jihu na sever celkem slušný provoz, veškeré osobní vozy jsou doslova nacpané k prasknutí. Velké spoustě cestovatelů tak nakonec nezbude nic jiného, než si stopnout jeden z pomalu se plazících náklaďáků. O další den později rozráží bránu vedle našeho stanu historický Land Rover s německou espézetkou. Jeho posádku tvoří Němec Michael a Finka Anna (která je ve skutečnosti příslušnicí švédské menšiny a stejně žije v Německu). Společně s důstojníkem izraelských speciálních jednotek Iftachem a holandským cyklistou Frankem formujeme docela zajímavou národnostně smíšenou skupinku. Její hlavní pracovní náplní se po několik následujících dní stává hraní šachů na dvorku guesthousu, obrážení okolních šašlikových vývařoven a hlavně pojídání šaurmy. Tato tádžická varianta arabské šwarmy, tureckého dӧneru či řeckého gyrosu je totiž v Dušanbe nesmírně populární. Každý správný tádžický šaurmař (kterých je v okolí nespočet) ji servíruje napůl vykukující z malého igelitového sáčku. Jak šaurmu postupně ujídáte, odkapává tuk z masa do spodní části sáčku, až vám nakonec v ruce zbude asi čtvrt litru tuku v igelitu. Díky tomu můžete ihned po konzumaci názorně vidět, jak zdravé jídlo jste právě spořádali.\nPokud si při vyslovení jména Oš představíte něco děsivě mystického (staleté domy a orientální tržiště, přeplněná zbožím proudícím po Hedvábné stezce), pak můžete zůstat v klidu. Současný Oš je typické sovětské město širokých ulic a polozchátralých činžáků. Přidejte obří tržiště, táhnoucí se přes několik bloků, a jeden park, který má doby své slávy dávno za sebou a víte o Oši vše. Velká část cestovatelů odsud mizí tak rychle, jak jen může. Ne tak my. Po celodenní jízdě si ordinujeme den klidu (a tím pádem i Benovi s Urim, kteří jsou tu už týden a nejradši by už jeli do Tádžikistánu). Nakoupíme na tržišti jídlo na malý snídaňo-obědový piknik a jdeme pojíst do parku. Jelikož je ale neděle, má stejný nápad i půlka obyvatel Oše. Celý park, včetně mnoha atrakcí, které měly být pro svou zchátralost už dávno mimo provoz, doslova praská ve švech. Tu visí hromada Kyrgyzů (či Uzbeků, kteří zde tvoří asi polovinu populace) na sotva stojícím ruském kole. O kus dál se zas děti nadšeně vozí na prorezivělém malém vláčku. Nechybí ani kolotočová autíčka či dvě klece motající se kolem tří os s dvěma místňáky, snažícími se se nepozvracet. Mezitím vším pak korzuje dav s nějakým tím zákuskem a džusem, pivem či vodkou v ruce. Dáváme lehkou snídani a poté se přesunujeme do šachového koutku. U dlouhého stolu s hromadou šachovnic tu proti sobě hrají kamarádi i úplní cizinci, o peníze a nebo jen tak. Za chvíli se Žabža s Urim odcházejí zpět na hotel. My s Benem (vášnivým šachistou) se tu zasekáváme na dobré tři hodiny.


Firemní tarify - SmartFórum.cz\nPříspěvek od itomisak » 9. 1. 2014 21:49\nTak to tu tak pročítám a nikdo tu nepíše nic o tarifech co mají firmy jako je třeba Škodovka a další větší (nebo menší) firmy pro své zaměstnance. Pochlubte se jaké máte (ne)oficiální výhody\nRovnou připojím ten svůj: Platím paušál 25,- kaček, nemám žádné výhody kromě těch, že volám i SMSkuju za 1,- Kč ... bohužel účtování je 60+60 ale vzhledem k tomu, že nejsem zase tak ukecanej a akční pisatel,, mi to bohatě stačí ... kdybych chtěl, mohl bych mít flat tuším za 450 ...\nNaposledy upravil(a) Exp dne 9. 1. 2014 21:59, celkem upraveno 1 x.\nDůvod: Příspěvky sloučeny. Viz pravidla fóra. ;)\nRe: Firemní tarify\nPříspěvek od Exp » 9. 1. 2014 22:13\nMáš docela pěknej tarif za 25 kč. Pokud ti to vyhovuje, tak super. Já teď třeba měsíčně napíšu v síti cca 200 - 400 SMS + provolám nějakých 40 minut do sítě a cca 20 minut mimo síť. A na to mám teď u Tesca balíček za 150 kč měsíčně na předplacence bez úvazku, takže pro mě ideální. A to tam mám ještě velkou rezervu. Ale firemní tarif jsem nikdy neměl. Moje přítelkyně nedávno zařizovala něco firemního pro svou mamku, ale když jsem to pak počítal, tak u virtuálů by ji to vyšlo cenově o trošku líp. Měla ale smlouvu od T-mobilu a úvazek ještě na víc než rok. A právě na ten firemní tarif, který byl levnější se to dalo převést (je to taky pod T-mobilem). Teď z hlavy ale nevím o co se přesně jedná.\nPříspěvek od itomisak » 9. 1. 2014 22:18\nZapoměl sem říct, že firemní tarify máme doma všichni 4 a vzájemě si voláme samozřejmě zadarmo ...\nJinak jak sem psal - za 450,- bych mohl mít ("firemní") flat ... sice bez netu v mobilu (+95 peněz) ale i tak je to super cena ...\nPříspěvek od Exp » 9. 1. 2014 22:21\nTo máš pravdu. 450 kč za flat je skvělá cena. Otázka je, jestli bys to využil. Teď asi neplatíš tolik že?\nPříspěvek od itomisak » 9. 1. 2014 22:26\nPrávě proto mám ten za 25 Na netu jedu doma přes wifi a v práci (bohužel) pracuju\nKoruna minuta nebo koruna SMSka je skoro ideální ... 200 kaček za 200 minut je GOODPRICE\nPříspěvek od itomisak » 23. 1. 2014 19:25\nTeoreticky bych uměl několika lidem zařídt ... kdo by měl zájem klidně pište nebo SZ\nMěsíční paušál - 495 Kč\nPočet volných minut - neomezeně\nPočet volných SMS - 200\nInternet v mobilu - 200 MB\nMMS 3,00 Kč\nRegistrován: 1. 2. 2014 14:17\nPříspěvek od proxys » 12. 2. 2014 11:59\nJá mám ješte friends and family od o2 mam za 150,- neomezene volani sms v O2, 150volnych minut do ostatnich, 1500mb dat, po vycerpani volnych minut me stoji 1kc minuta a 0,50kc sms..\nJinak do O2 bych uz nikdy nesel po skusenostech jak to tam funguje.. (nefunguje)\nEdit: Bez zavazku.\nPříspěvek od Marek2000 » 6. 5. 2015 11:14\nTak protoze mam t-mobile kde platim 150 mam tam 50 min do vsech siti a 200 sms a 200 min d t-mobile mel sem i o2 a vf nebavilo me vzdy resit do jake site vlastne volam, sem presel na nase firemni tarify:\n1. 60 korun neomezene volani VF 1,19 kc SMS resp. volani.\n2. 108 kC 1 giga dat do mobilu\n3. 250 4 giga netu tj. netova sim.\n4. 450 kC neomezeny tarif tj. to co maj za 749 kC, za 99 kC si mohu dokoupit 1,5 giga dat navic, takze za 450 bych mel ten neomezeny s 3 giga dat, coz jde.\nVybral sem si tne posledni neresim do jake volam site.\nAle co me dostlao, kdyz se prihlasim do samoobsluhy, tak tam vidim standartni cena 880 kC sleva 62 % 349 kC. proc tea vidim standart cenu 880 kC, kdyz je to na 2 roky by me zajimalo, ale co uz no.\nJe to tarif od VF, divim se, ze o2 ani t-mobile nic lepsiho nenabidli, ale co uz no.\nPříspěvek od op papírna » 13. 8. 2018 18:23\n110 min do všech sítí\ndata + něco na víc\nPříspěvek od Luxpe » 13. 8. 2018 19:00\nop papírna píše: ↑\n13. 8. 2018 18:23\nMě vcelku vyhovuje http://www.emtecko.cz/trz jsem zvědavý kdy tyhle slušný tarify jim O2 zakáže. Přeci jen skončil virtuál GORILA Mobil, NWT mobil. Těžko říct jak dlouho přežije OpenCall který má horší ceník než BLESKmobil nebo TESCO Mobile.