Vláda je v názorech nejednotná, myslí si senátor Martin Červíček | Vrchlabinky\nVláda je v názorech nejednotná, myslí si senátor Martin Červíček\nOpatření související s nákazou Covid-19 budou mít nepochybně dopad na ekonomiku. Myslí si to také senátor, 1. náměstek hejtmana Královéhradeckého kraje a člen Ústředního krizového štábu Martin Červíček, který se ale nepovažuje za ekonoma. „Je třeba, aby k jednomu stolu usedli politici s odborníky a hledali taková řešení, která co nejrychleji ekonomiku znovu nastartují, podpoří zaměstnanost a v neposlední řadě i naši soběstačnost. Je třeba podpořit české výrobce,“ říká.\nVaším mottem je: Kde je vůle, tam je i cesta. Má v současné poměrně těžké době ještě větší platnost? V čem konkrétně?\nMá platnost v každé době, proto jsem je přijal za své. Ale máte pravdu, v dnešní době je zejména dostatek vůle důležitým předpokladem pro jakoukoliv naši další cestu.\nKdyž do země přišla nákaza koronavirus, co vám jako první blesklo hlavou? Byly to úzkost, obavy nebo, že jako bývalý policejní prezident máte povědomí o tom, jak podobné situace řešit a zvládat?\nKaždá neznámá věc přináší obavy. Nicméně jsem zvyklý nepanikařit a spíše situaci co možná nejvíce poznat, vyhodnotit a mít varianty řešení. Se situací, v níž bylo ve velkém ohroženo zdraví a životy, jsem se ve své předchozí profesi setkal a vím, že se dá včasným a správným krizovým řízením, které má jasně stanovené postupy i kompetence, taková situace zvládnout. Ta dnešní je jistě v mnohém neznámá a nestandardní, ale určité právě pro tuto situaci popsané postupy fungují vždy.\nCo tedy tento stav znamenal pro senátora a krajského radního?\nPro senátora ještě s větší pozorností hlídat naplňování jedné z nejdůležitějších rolí Senátu, tedy to, aby byl skutečnou pojistkou našich demokratických principů a současná situace nebyla zneužita pro individuální mocenské zájmy na úkor práv a svobod občanů. Jako vicehejtman s gescí pro dopravu a silniční hospodářství jsem se soustředil zejména na přijetí nutných opatření v důsledku nouzového stavu ve veřejné dopravě se snahou zabezpečit možnost občanů dopravit se v rámci páteřních spojů a spojů do a ze zaměstnání.\nMáte dojem, že jsou vládou přijímaná opatření, která se často mění, ve všech směrech relevantní? Vláda je ve svých názorech nejednotná. Často různě prezentovaný výklad rozmanitých opatření nepřispívá k pocitu bezpečí a důvěry v relevanci zaváděných kroků. Populistická snaha vytvářet obraz hodných rodičů, kterým jde jenom o blaho svých dětí, jež však v realitě znamená, že ani nevědí, kolik jich kam chodí do školy, zatajování a překrucování skutečností nesvědčí o kompetentním způsobu krizového řízení.\nNa začátku epidemie byl akutní nedostatek ochranných prostředků včetně roušek. Proč nebyly urychleně osloveny firmy, které jsou technicky k výrobě připraveny a museli je začít šít dobrovolníci?\nTo není dotaz na mě, ale pro vládu.\nNouzový stav v zemi zásadním způsobem zasáhl řadu firem a lidí v kategorii OSVČ. Na vašem facebookovém profilu jste prohlásil, že OSVČ potřebují skutečnou pomoc a ne almužnu v situaci, která je ne vlastní vinou existenčně ohrožuje. Jak si takovou pomoc představujete?\nTak, jak zněl například návrh ODS, jímž apelovala na vládu, aby přehodnotila svůj původně přijatý zákon o pomoci OSVČ. Jinými slovy, pokud je podle plánu, který vláda představila, zřejmé, že k rozvolňování opatření omezujících činnosti OSVČ bude docházet postupně, až do konce letošního června. Mají-li se ale v takovém případě firmy OSVČ udržet při životě, je potřeba, aby podpora státu trvala stejně dlouho a byla v relevantní výši.\nCo je potřeba udělat, aby se republika vlivem nákazy nepropadla do ekonomické recese a následky byly co nejmenší?\nNejsem ekonom, ale obecně cítím, že je potřeba si při zachování těch nejdůležitějších hygienických opatření vracet co nejdříve k normálu a zabrzdit tempo propadu. Je třeba, aby k jednomu stolu usedli politici s odborníky a hledali taková řešení, která co nejrychleji ekonomiku znovu nastartují, podpoří zaměstnanost a v neposlední řadě i naši soběstačnost. Je třeba podpořit české výrobce.\nSoučástí opatření byly rovněž uzavření hranic a obecné omezení svobod občanů. Jaký na to máte názor? Je to ve všech ohledech nutné?\nMyslím, že nyní nadešla doba, kdy je třeba vyhodnotit, co vše je ještě nezbytně nutné udržet v kolejích dosavadního krizového režimu. Předpokládal bych, že měsíc a půl jeho trvání bylo dostatečným prostorem pro to, abychom se jednorázové plošně zásobili, případně vytvořili malou rezervu, ale hlavně mohli vyřešit dlouhodobé kontrakty pro dodávky ochranných prostředků, a to nejen se zahraničím, ale také s domácími výrobci a podobně. Nouzový stav nepopiratelně do osobních práv a svobod občanů zasahuje. Nicméně, pojďme opravdu vyhodnotit všechny odborné i exekutivní argumenty a poté přijměme taková opatření pro nadcházející období, která tomu budou přiměřená.\nVe veřejnosti se často hovoří o nelogičnosti některých opatření.\nAno. Je z toho patrné, že vláda mnohdy nezná skutečné reálie, a navíc, přijímaná opatření dostatečně nediskutuje s odborníky v dané oblasti.\nPříkladem jsou uzavřené obchody a jiné, v podstatě stejně velké, jsou otevřené. Proč?\nOpět dotaz nikoliv na mně, ale na vládu. Obecně na to lze odpovědět stejně jako v předchozí otázce.\nVětšina lidí dodržuje poměrně disciplinovaně nastavená opatření. Je však nutné neustále nosit roušky, a to i v přírodě?\nDodržovat hygienická opatření, která zvládneme dodržovat téměř všichni, aniž by nás zásadně omezovala v pracovní i jiné činnosti, bychom bezesporu dodržovat měli. Ale měli bychom také používat selský rozum, a to jak občané mezi sebou, tak ti, co zodpovídají za nařízení a jejich aplikaci v praxi.\nJste členem Ústředního krizového štábu. Co v jeho rámci prosazujete, co řešíte a jak vidíte jeho činnost?\nJsem zde stejně jako moji další kolegové z opozičních stran spíše hostem, nemáme plný statut členů Ústředního krizového štábu, proto také nemůžeme například ovlivňovat hlasování. Podklady pro program společných jednání připravují samostatně jednotlivé pracovní skupiny ustavené při krizovém štábu. Přesto považuji i tak za přínosné být u zdroje informací, které následně máme možnost obratem projednat uvnitř vlastních stran. Vzhledem ke své předchozí profesi, kdy jsem byl za podobné situace legitimním členem Ústředního krizového štábu vím, jaký je v něm systém a kompetence. Od počátku nabídky na přítomnost opozičních členů v tomto orgánu jsem vnímal možný rámec naší působnosti. Proto možná na rozdíl od některých kolegů, kteří očekávali získání rozhodovacích, respektive hlasovacích kompetencí, nejsem zklamán.\nJe pomoc pro nemocnice nebo domovy pro seniory od státu dostatečná?\nV první fázi na ně stát jaksi pozapomněl a nyní se to snaží dohnat.\nRizikovou skupinu jsou nepochybně senioři. Co podle vás právě oni potřebují v krizových stavech tohoto typu nejvíce?\nDostatečně z pohledu ochrany zdraví zabezpečený personál, který zajišťuje jejich každodenní potřeby, a neztratit možnost alespoň zprostředkovaného kontaktu s blízkými.\nNedlouho po vypuknutí nákazy Covid-19 v republice došlo k nevídané dobrovolnické činnosti. Jak hodnotíte tyto aktivity?\nZnovu se projevilo, jako v historii už mnohokrát, že v těžkých situacích si umíme navzájem pomáhat a poradit si. To je velmi dobrý pocit, že jsme ještě některé důležité hodnoty nedali do sběru a dokážeme dohlédnout dále než za vlastní dveře.\nPodílel jste se jako politik na něčem podobném?\nNa organizovanou dobrovolnickou činnost nemám při svých pracovních povinnostech prostor, ale snažím se být takovým celoživotním dobrovolníkem. Vždy, i když je to mimo můj pracovní směr či obor, se snažím tam, kde je potřeba a jsem schopen to zvládnout, pomáhat. V rámci této mimořádné situace jsem se snažil například v době, kdy selhala státní distribuce ochranných zdravotních prostředků, pomáhat s ohledem na závažnost okolností v mnoha případech i trochu mimo systém tuto situaci vyřešit.\nJste nyní ve velké zápřahu, co na to říká vaše rodina?\nCelá rodina ví, jak moc potřebuji žít svojí prací a touhou měnit věci kolem nás. Zvykli si a respektují, že moje práce je velmi náročná na čas. Na druhou stranu se snažím vše svým blízkým vracet.\nPatrně většina lidí se chová zodpovědně, ale omezení pochopitelně oslabují psychiku. Jak vás konkrétně omezení limitují? Co vám nejvíce schází?\nJednoznačná kompetentní a smysluplná vyjádření a opatření ze strany vlády k veřejnosti. Skutečné plány, které se nebudou každý den měnit, rychlá řešení pomoci těm, kteří jsou touto situací existenčně ohrožení a prokazatelný signál podpory českým firmám. Méně slov, zakrývajících jenom vlastní mocichtění a více činů, které pomohou všem.\nDomníváte se, že rčení vše zlé je pro něco dobré má v současné době nějaké opodstatnění?\nNa situacích, kdy jde o zdraví a životy, se hledá těžko něco dobrého. Ale možná bychom to měli vnímat alespoň jako jakési varování před dalším instantním životem. Jako možnost se ještě zastavit dříve, než už to nebude možné, a některé věci změnit.\nJste náměstkem krajského hejtmana, který je zodpovědný za oblast dopravy a silničního hospodářství. Jak si v současné době v této oblasti vede Hradec Králové a celý kraj?\nVnitřní dluh na asi 3300 kilometrů krajských silnic z předchozích období je zhruba 11 miliard korun. Mou snahou bylo, abychom byli schopni v maximální možné míře navýšit roční objem finančních prostředků investovaných na jejich opravy a rekonstrukce. Není to jednoduché, ale už čtvrtým rokem se nám daří investovat více než jednu miliardu ročně, což je přibližně dvakrát až třikrát více, než tomu bylo v minulosti. Aby se ale opravdu zvýšila kvalita naší krajské silniční sítě, je potřeba v tomto trendu pokračovat ještě alespoň osm let. Proto je také mou snahou prosazovat systémové financování oprav krajských silnic ze strany státu. Podařilo se nám také vysoutěžit, v rámci dosud největšího tendru v Královéhradeckém kraji, dopravce, kteří budou od března příštího roku dodavateli veřejné autobusové dopravy v našem kraji. Připravujeme obdobný tendr na výběr železničních dopravců pro období 2021 až 2031. Opakovaně jednáme s ministerstvem dopravy v souvislosti s urychlením dostavby dálničních úseků na území našeho kraje i o nutné modernizaci železniční sítě a v mnohém jsme díky naší setrvalé snaze již pokročili.\nVidíte budoucnost společnosti přes všechny nepříjemné peripetie optimisticky?\nJak jinak zakončit než: Kde je vůle, tam je i cesta.\nTři medaile z prestižního turnaje v karate pro Vrchlabí Devátý triumf mushera Jiřího Vondráka na Ledové jízdě Zdeněk Rinth získal 80 procent Kary Trutnov, plánuje tržby až 400 milionů Vrchlabští rugbisté o pouťové sobotě vyzvou University od Exeter Lavinové nebezpečí v Krkonoších pominulo, v platnosti bylo od 2. prosince\nFitness je běh na dlouhou trať, říká Karel Grossmann\nHřbitovní sad ve Vrchlabí


Konferenční stolek se zapuštěným podnosem - PDF\nDownload "Konferenční stolek se zapuštěným podnosem"\n1 Konferenční stolek se zapuštěným podnosem Prosím ke stolu Konferenční stolek se zapuštěným podnosem Tento konferenční stolek to má v sobě: Má zapuštěný podnos, takže můžete hosty pohostit různými pamlsky. 1 Úvod Pohostěte své hosty podnosem plným lahůdek a nechte ho pak zmizet ve Vašem novém konferenčním stolku. Tak se ukáže, že jste nejen dobrým, nýbrž také originálním hostitelem. Všechny spoje jak podnosu, tak stolku jsou sešroubovány na dotyk, a proto jsou vidět. Náš model je náročný kvůli umístění skříňky s podnosem. Ostatně: Konferenční stolek lze vyrobit také bez skříňky s podnosem; pak odpadá použití horní frézy. Následující montážní návod je určen pro lepenou desku z bukového dřeva s tloušťkou 20. Pokud byste chtěli použít jiné materiály nebo tloušťky, musíte odpovídajícím způsobem přizpůsobit kusovník. Nechte si v hobbymarketu nebo u svého truhláře uříznout požadované desky. Potřebné elektrické nářadí: > Kmitací pila > Multibrusky > Vrtací kladivo > Akumulátorové vrtací šroubováky > Horní frézka > Systém pro jemný nástřik Pomůcky: > Sada vrtáků do dřeva > Forstnerův vrták 28 > Záhlubník > Brusný papír, zrnitost , houba, hadry > Skládací metr, měkká tužka, guma, ořezávátko > Zbytek desky asi 600 x 600 (např. MDF) Podrobný seznam materiálu:\n2 Ks Název Délka Šířka Tloušťka Materiál 1 Stůl stolu Stůl boky, dlouhé Buková Buková 2 Stůl boky, krátké Buková 2 Stůl základové desky Buková 1 Stůl příčná spojka Buková 8 Stolové lůžkové spojky 8 Stolové židlové úhelníky boky skříňky, dlouhé boky skříňky, krátké 1 Skříňka na podnos dno skříňky distanční lišty 1 Skříňka na podnos distanční lišta Buková Buková Buková Smrkový hranol Smrkový hranol 1 Podnos dno Buková 2 Podnos boky podnosu, dlouhé 2 Podnos boky podnosu, krátké Buková Buková\n3 36 Šrouby s půlkulovou hlavou, 4 x Zápustné šrouby, 3,5 x 40 6 Zápustné šrouby, 4 x 45 4 Zápustné šrouby, 4 x 60 8 Zápustné šrouby, 3 x 16 2 Zápustné šrouby, 6 x 80 2 Spojení boků stolu do rámu Lůžkové spojky jsou šroubovací úhelníky s krátkými délkami stran (zde 22 a 28 ) a velkou celkovou výškou (zde 127 ). S jejich pomocí se dlouhé a krátké boky stolu namontují tak, že vytvoří jeden rám. V tomto rámu leží krátké boky mezi dlouhými. Poloha kování se nastaví tak, že dlouhé rameno se sešroubuje s krátkým bokem a krátké rameno se sešroubuje s dlouhým bokem. Lůžkové spojky zajistí mimořádně stabilní spojení; k montáži můžete použít také jiné šroubovací úhelníky. Díly smontujte pomocí akumulátorového šroubováku a šroubů s půlkulovou hlavou 4 x Vyříznutí výřezu pro podnos do desky stolu Tužkou vyznačte obdélníkový výřez pro podnos o rozměrech 280 x 430 podle údajů na výkresu desky stolu. V každém rohu vyvrtejte otvor vrtačkou s 10 vrtákem na dřevo. Okraje otvorů se smí dotýkat čar vyznačených tužkou, ale nesmí je protnout! Vložte pilový list Vaší kmitací pily ve vypnutém stavu do jednoho z otvorů. Vyřízněte výřez od otvoru k otvoru. Protože řezy kmitací pilou bez dorazu nikdy nejsou zcela rovné, držte se během řezání vždy uvnitř tužkou vyznačených čar, pak můžete zvlněná místa řezu upravit rašplí a brusným papírem. Pokročilí kutilové mohou řezat 3 uvnitř obrysů a pak řez dokončit horní frézou s paralelním dorazem. Tím získáte dokonale rovné hrany výřezu. Nakonec kmitací pilou zarovnejte zaoblené rohy. 4 Spojení desky stolu a rámu Položte desku stolu horní stranou dolů na pracovní plochu. Dříve smontovaný rám položte na desku stolu a vyrovnejte ho. Nyní uprostřed sešroubujte zbývající čtyři lůžkové spojky se všemi čtyřmi bočnicemi rámu a deskou stolu. Použijte akumulátorový šroubovák a šrouby s půlkulovou hlavou 4 x Příprava vnitřních boků skříňky na podnos Protože stolu a boky s lůžkovými spojkami jsou smontované a zároveň skříňka pro podnos leží na jednom z úzkých boků stolu, musíme zapustit\n4 lůžkové spojky do horní hrany krátké strany skříňky (viz detail v našem výkresu). To znamená, že musíte do horní hrany krátké strany skříňky vyfrézovat 2 hlubokou a 15 širokou drážku ve tvaru U. Dříve než začnete s frézováním, stanovte, které plochy boků skříňky po přišroubování k rámu mají ukazovat dovnitř a budou tedy později viditelné. Pak položte pravou krátkou stranu skříňky vnější plochou dolů na zbytkovou desku, kterou jste předtím svorkami připevnili k pracovní ploše. (Pokud jste hrdým majitelem stacionárního hoblovacího nářadí, upněte zbytkovou desku pomocí háku stolice.) Nyní přišroubujte krátkou stranu skříňky ke zbytkové desce; šrouby umístěte 10 od hrany úzké strany a 2,6 od hrany dlouhé strany. Pak po skončení montáže nebudou otvory viditelné. Nyní nastavte horní frézku s 12 drážkovací frézou na hloubku 15 (= požadovaná šířka drážky). Pomocí paralelního dorazu vyfrézujte drážku 5 hlubokou. 6 Sestavování dílů skříňky na podnos Nastavte polohu boků skříňky na pracovní ploše tak, jak budou sešroubovány. Tužkou vyznačte obrysy krátkých boků skříňky na vnitřních plochách dlouhých boků, uprostřed vyznačte vždy dva otvory, vyvrtejte je a zvenku je zahlubte. Nyní můžete přimontovat boky skříňky na podnos akumulátorovým šroubovákem a šrouby 3,5 x Namontování skříňky na podnos pod desku stolu Položte desku stolu pohledovou stranou dolů na pracovní podstavec. Vyrovnejte skříňku na podnos na otvor. Distanční lišty o tloušťce 8 musí přesně zapadnout do prostoru mezi boky skříňky a stolu. Nyní přišroubujte skříňku na podnos ke třem přiléhajícím stranám stolu pomocí distančních lišt a šroubů 4 x 45. K tomu můžete použít otvory, které jste předtím potřebovali k polodrážkovému frézování. Dodržujte přitom pokyny našeho tipu k sešroubování dvou dřevěných dílů. 8 Sestavení podnosu Nejdříve pomocí vrtačky a Forstnerova vrtáku 28 (vrták na dřevo o průměru větším než 12 ) vyvrtejte otvory pro madla do krátkých boků podnosu. Tužkou podle údajů ve výkresu vyznačte středy vrtání, na které nasadíte středicí špičky vrtáku. Provrtejte otvory nejlépe do zbytkové desky, kterou jste použili k frézování boků skříňky na podnos. Nastavte boky podnosu do polohy, ve které je chcete smontovat. Tužkou vyznačte obrysy krátkého boku podnosu na vnitřní plochy dlouhých boků podnosu, uprostřed vyznačte vždy dva otvory, vyvrtejte je a z vnější strany je zarovnejte. Nyní můžete smontovat boky podnosu akumulátorovým šroubovákem a šrouby 3,5 x 40. Dodržujte přitom pokyny našeho tipu k sešroubování dvou dřevěných dílů uvedené v pracovním kroku pět. K přišroubování dna podnosu položte hotový rám na horní hrany a na všech stranách dno vyrovnejte. Smontujte rám a dno pomocí akumulátorového\n5 šroubováku a šroubů 3,5 x 40 a dodržujte přitom pokyny v našem tipu k sešroubování dvou dřevěných dílů uvedené v předchozím odstavci. 9 Sestavení a přišroubování podnože k desce stolu Nejdříve zkraťte základové desky z 260 na 190 délky. (Pokud jste zvolili jinou hloubku skříňky na podnos, tento rozměr upravte). Pak upravte horní hranu příčné spojky kmitací pily tak, aby skříňka na podnos lícovala. Tužkou vyznačte obrys výřezu 500 x 70 v pravém horním rohu příčné spojky a kmitací pilou vyřízněte obdélník. Nastavte vzájemnou polohu základové desky a příčné spojky, abyste je mohli sešroubovat. Tužkou přeneste obrysy příčné spojky na dovnitř směřující plochy základové desky a uprostřed vyznačte vždy dvě vrtací pozice. Vyvrtejte dva otvory a zarovnejte je zvenku. Nyní můžete podnož smontovat s příčnou spojkou pomocí akumulátorového šroubováku a šroubů 4 x 60. Nejdříve vyrovnejte a přišroubujte osm židlových úhelníků k horní hraně na podnoži. Tu pak nakonec přimontujte akumulátorovým šroubovákem a šrouby 3 x 16 pod desku stolu. 10 Broušení dřevěného povrchu Abyste dostali co nejlepší povrch, měli byste mu věnovat péči před sestavením nábytku. Nejdříve srazte všechny hrany brusným papírem 120 nebo 180 pod úhlem 45, aby vzniklo malé sražení. Viditelné plochy zbruste bruskou ve směru letokruhů nejdříve brusným papírem hrubším (120, 180), pak jemnějším (až 240). Poté se plochy pomocí houby navlhčí vodou, tedy se otřou za vlhka. Během sušení se vytvoří jednotlivá vlákna dřeva, která potom pomalu odstraníte brusným papírem 180. Pak je dřevo připraveno k ošetření povrchu. 11 Ošetření povrchu olejem nebo voskem Nejdříve si pečlivě přečtěte pokyny výrobce ke zpracování a bezpečnosti. Pracujte v dobře větraném prostoru a nekuřte, nejezte a nepijte. Olej nebo vosk nanášejte systémem pro jemný nástřik v dostatečném množství a přebytek otírejte hadrem. Dodržujte dobu schnutí uváděnou výrobcem. Pokud chcete nanést druhou vrstvu vosku, proveďte broušení brusným papírem 240. (Druhá vrstva oleje se nanáší bez broušení.) I tentokrát bruste stále ve směru letokruhů. Pak opakujte nanesení další vrstvy způsobem popsaným v předchozím odstavci. Po uschnutí vosku opracujte plochu měkkým kartáčem do vysokého lesku. 12 Hotovo! Společnost Bosch neodpovídá za úplnost a správnost uložených návodů. Společnost Bosch dále upozorňuje na to, že použití těchto návodů je na vlastní riziko. Proveďte prosím pro svou bezpečnost veškerá potřebná preventivní opatření.


Zdravá rajčata | Zprávy | Tiscali.cz\nAutor: red | Datum: 20. listopad 2009\nNutriční terapeutka Blanka Sekerová radí: protože jsou rajčata sladkokyselá, s výhodou je lze využít při přípravě pokrmu, který nechceme nebo ze zdravotních důvodů nemůžeme příliš solit či jinak výrazně dochucovat.\nDo jídelníčku by měla být zařazována ale nejen kvůli vynikající chuti. Obsahují značné množství vlákniny, rozpustné i nerozpustné, která zlepšuje trávení, upravuje střevní mikroflóru a díky schopnosti vázat cholesterol snižuje i jeho hladinu v krvi.\nRajčata obsahují další cenné látky. Jsou například nejdůležitějším zdrojem lykopenu. Je to karotenoid, který dodává rajčatům červenou barvu. Nejvyšší množství lykopenu je ve vnější slupce. Lykopen patří mezi tzv. antioxidanty, což jsou látky, které organismus dokáží chránit před vlivy volných radikálů. Těch v organismu vzniká obrovské množství každý den a bez antioxidantů by mohly způsobovat mnohá onemocnění, včetně rakoviny a srdečních chorob. Nejvíce dostupného lykopenu není kupodivu v rajčatech čerstvých, ale v tepelně upravených, protože se působením teploty uvolňuje a stává lépe využitelným. Využitelnost lykopenu zvyšuje i přítomnost tuku v rajčatovém pokrmu, protože je v něm rozpustný. Je tedy vhodné rajčata konzumovat s olejem nebo je s tukem tepelně upravovat.\nTip: Na českém trhu se nyní objevily nové produkty – polévky Vitana Natur, v jejichž řadě je zastoupena i rajčatová polévka s bazalkou. Předností této polévky je nižší obsah soli, není zde přidán žádný glutamát a neobsahuje žádné konzervační látky ani jiné syntetické přísady. Je to tedy skutečně pouze usušená rajčatová polévka v kvalitním obalu, který zaručí její dlouhou trvanlivost.


3 ROKY - DIARY OF GIRLY THINGS\nRozhodla jsem se, že přispěji opět článkem z mého osobnějšího života. Přece jen to, o čem chci dneska psát, je pro mě hodně důležitá událost, tak proč se s vámi o ni nepodělit, že? Doufám, že vás tento typ článků nenudí, protože já se ráda jednou za čas takhle volně rozepíšu. Je to něco jiného než recenze na kosmetiku nebo většina článků, kterými na blog přispívám.\nPřesně 3.11.2012 začalo něco neskutečně krásného. Něco, co mi vlastně naprosto změnilo život. Něco, za co jsem ohromně šťastná. S přítelem jsme se seznámili úplnou náhodou a oba tomu do teď nemůžeme uvěřit. Upřímně bych na začátku vztahu s mým drahým nikdy neřekla, že nám do vydrží až do dnes. Za tu dobu se toho stalo tak hrozně moc, že bych o tom mohla napsat knihu. Stala se hromada špatných věcí, od kterých bych čekala, že nás rozdělí, ale i neskutečná spousta krásných věcí, na které nikdy nezapomenu.\nMusím přiznat, že jsem si vždycky přála kluka, pro kterého budu krásná i rozcuchaná, nenamalovaná a oblečená do ošklivého, vytahaného oblečení. Kluka, který mě bude milovat takovou, jaká jsem, bude se ke mně chovat jako k princezně, nosit mi květiny a snídani do postele, utěšovat mě, když mi bude nejhůř.. no, však to znáte. A víte co? On přesně takový je. Plní mi všechno, co mi na očích vidí a udělal by všechno pro to, abych byla šťastná. A tak je to i naopak. Miluji ho za to, jaký je. On tu pro mě celé ty tři roky je, pomohl mi, když jsem byla úplně na dně, za což jsem mu do teď vděčná a hlavně vím, že se na něj můžu ve všem spolehnout, že mu můžu říct úplně všechno, že mu můžu ve všem důvěřovat. A řeknu vám, že je to nádherný pocit. Milovat a být milován je zkrátka něco dokonalého, i když to někdy bolí. Přijde mi, že už nejsme takový ten pár s růžovými brýlemi a sliby, že spolu budeme navždy. Vztah si užíváme, milujeme se, ale zároveň žijeme v realitě a víme, že to může kdykoli skončit, protože nic krásného netrvá napořád. Sice z toho mám strach, jelikož nechci, aby to skončilo, ale zároveň vím, že je to hlavně o nás. Snažím se dělat všechno proto, aby byl náš vztah krásný, a aby nám to klapalo. Někdy se proto musím hodně přemáhat, protože je pro mě těžký dělat v některých věcech kompromisy - něco chci mít zkrátka podle sebe. Třeba u úprav pokoje jsem chtěla mít všechno pouze podle své představy, což je samozřejmě špatně. Snad žádný kluk by nechtěl žít ve sněhově bílém pokoji plném dívčích dekorací a blbůstek, že jo. Takže jsme se samozřejmě několikrát rafli, ale po každém neshodnutí či hádce přijde po chviličce usmíření a již zmiňovaný kompromis.\nJak jsem již na blogu někdy zmínila, teď bydlí přítel s námi (se mnou, mojí mamkou a sestrou), takže jsme tím pádem pořád spolu. Musím přiznat, že jsem z toho měla ze začátku trochu strach, i když to byl zároveň sen. Už je to tak přes dva měsíce a zatím je to jenom krásný. Naopak jsem za to, že ho mám stále při sobě, moc ráda. Myslím, že pokud bude všechno takové jako do teď, máme krásnou budoucnost před sebou. A co vy? Máte svého prince, nebo na něj stále čekáte?\nDenisse Beautyúterý, listopadu 03, 2015Jste spolu krásní :)Denisse BeautyOdpovědětVymazatOdpovědiDiary of a Girly Thingsúterý, listopadu 03, 2015Děkujeme! ♥VymazatOdpovědětWikiraúterý, listopadu 03, 2015Svého prince jsem potkala před deseti lety (v pátek máme výročí). Chodili jsme spolu dva roky a rozešli se. Po pěti letech jsme se zase sešli, oba jsme totiž zjistili že bez toho druhého to zkrátka nejde. Opustili jsme svoje tehdejší partnery a jsme spolu znovu tři roky. Nejlepší tři roky mého životaOdpovědětVymazatOdpovědiDiary of a Girly Thingsúterý, listopadu 03, 2015No wow! Tak to je vážně nádherný!!! Hrozně moc ti to přeju! ♥ VymazatOdpovědětAnonymníúterý, listopadu 03, 2015jste dokonalej pár!! <3OdpovědětVymazatOdpovědiDiary of a Girly Thingsúterý, listopadu 03, 2015Děkujeme ♥VymazatOdpovědětAnonymníúterý, listopadu 03, 2015gratuluju a doufam ze vam to jeste dlouho vydrzi! ste spolu nadherny :)OdpovědětVymazatJeanetteúterý, listopadu 03, 2015Moc vam to spolu slusi a preju, at vam to vydrzi naporad :) Ja jsem s pritelem dva a pul roku, ja naopak bydlim s nim a jeho rodici a taky se obcas chytneme, ale vzdycky se za chvilku usmirime :)OdpovědětVymazatOdpovědiDiary of a Girly Thingsúterý, listopadu 03, 2015Děkujeme moc! Tobě také přeju, aby ti to s tvým přítelem klapalo a vydrželo co nejdéle! ♥VymazatOdpovědětJeanetteúterý, listopadu 03, 2015Moc vam to spolu slusi a preju, at vam to vydrzi naporad :) Ja jsem s pritelem dva a pul roku, ja naopak bydlim s nim a jeho rodici a taky se obcas chytneme, ale vzdycky se za chvilku usmirime :)OdpovědětVymazatAnother Dominikaúterý, listopadu 03, 2015Jůů, jste spolu moc krásní! :) Ať vám to ještě dlouho vydrží :)Another DominikaOdpovědětVymazatOdpovědiDiary of a Girly Thingsúterý, listopadu 03, 2015Děkujeme! ♥VymazatOdpovědětAndrea Mokrejšováúterý, listopadu 03, 2015Tak to je paráda, moc gratuluji a přeji ještě mnoho dalších USMĚVAVÝCH let! ♥Dobroty od AOdpovědětVymazatOdpovědiDiary of a Girly Thingsúterý, listopadu 03, 2015Jee děkujeme hrozně moc! ♥VymazatOdpovědětMalá Dominikastředa, listopadu 04, 2015Jéé, to je krásné, to ti moc přeju, je vidět, že jsi tak šťastná a tvůj přítel taky :). My jsem minulý měsíc taky slavili s přítelem 3 roky a moc jsem si to užila. Jinak musím přiznat, že podobný strach jsem zase měla, když jsem jeli na naši první dovolenou, že už si pak ani nebudeme mít o čem povídat a tak, ale nakonec to bylo skvělé, uvidíme, jestli mě podobný strach přepadne, až se k sobě sestěhujeme :DOdpovědětVymazatOdpovědiDiary of a Girly Thingspátek, listopadu 13, 2015Děkuji! ♥Tak to je také krásné! Také vám to hrozně přeji! ♥To my jsme se odjakživa měli nonstop o čem bavit. Já mu neustále něco vykládám a on je z toho někdy celý vynervovaný. :D U nás něco takového určitě nehrozí, za což jsem ráda. :)VymazatOdpovědětMaruška Friedlovástředa, listopadu 04, 2015Moc vám to přeju! :) Tři roky už je dlouhá doba a říkáse, že první společný rok je nejhorší, takže... :) máte to nejtěžší za sebou ;) jste moc hezký pár a přeju vám, aby vám to klapalo co nejdéle:))OdpovědětVymazatOdpovědiDiary of a Girly Thingspátek, listopadu 13, 2015Děkuji moc! ♥ Potěšila jsi mě. ♥VymazatOdpovědětAnonymníčtvrtek, listopadu 05, 2015hrozně vám to přeju! ste spolu děsně sladký! :-) ať vám to vydrží co nejdýl :-) OdpovědětVymazatOdpovědiDiary of a Girly Thingspátek, listopadu 13, 2015Děkujiii! ♥VymazatOdpovědětClo Dypátek, listopadu 06, 2015krásny ste, hlavne aby ste boli šťastní, veľa lásky vám prajem , ♥ super koláž si spravila ;) https://clodyteenmummy.wordpress.comOdpovědětVymazatOdpovědiDiary of a Girly Thingspátek, listopadu 13, 2015Hrozně moc děkuju! ♥VymazatOdpovědětOkomentovatNačíst další...


Atletický klub Blansko Dvorská - Aktuality - Náročný týden plný medailových pozic a osobních rekordů\nÚvod » Aktuality » Náročný týden plný medailových pozic a osobních rekordů\nNáročný týden plný medailových pozic a osobních rekordů\nÚvodem týdne se naši atleti představili ve velmi dobrém světle v Poháru rozhlasu, kde obsazovali první příčky:\nHana Šebelová - první na 60m, v dálce první Emilie Horáková, Nikol Procházková první na 600m ve velmi kvaltním čase 1:55, Anička Kalincová třetí, Míša Staňková druhá ve výšce a třetí v dálce.\nDalší úspěch na sebe nenechal dlouho čekat a postaral se o něj Stanislav Široký - celkově druhé místo v závodu do vrchu a Martin Szabó - mezi juniory 3.místo. Na oba běžce čekala výživná 6km trať do vrchu v rámci Hraběnka Cupu.\nV sobotu 16.5., z plného tréninku, okusila dvojice dorostenců (Martin Szabó a Martin Štěpánek) chut´ národní ligy soutěže družstev mužů. Nutno dodat, že oba jmenovaní se neztratili a přidali několik bodů do kasičky hostujícího družstva. Martin Štěpánek bodoval ve výšce a ve velmi náročné disc. - 400m překážek!!! Martin Szabó si po náročném týdnu vyběhal osobní rekord na 5000 m a po této úvodní distanci běžel za necelé dvě hodiny hladkých 400m, rovněž v osobním rekordu a přidal další body. Celá soutěž je pro kluky velkým přínosem a zkušeností. Moc jim držíme palce a v dalším kole již s posilou Stanislavem Širokým, který se o víkendu účastnil extrémního závodu Vltava run (v týmové soutěži 2. místem).\nNeděle byla na Moravě vyhrazena pro mladší a starší žactvo. Břeclav hostila MJM a opět naši atleti dali o sobě vědět:\nDominik Zouhar ve starším žactvu získal 2. místo na 100m překážek. Tento vicemistr Moravy si zlepšil OR téměř o jednu sekundu!\nAnna Kalincová - prokázala, že je komplexní závodnicí a získala dvakrát třetí místo (60m překážek a 300m).\nNikol Procházková - tentokrát doplatila na pomalejší rozběh, vyhrála svůj rozběh na 300m, ale čas bohužel na bednu nestačil. Nutno dodat, že Nikol zaznamenala v poslední době velké zlepšení a jistě bude mít ještě několik možností prokázat svou momentální formu a kvalitu.\nMichaela Staňková - 4. ve skoku vysokém a další osobní rekord přidala na 100m překážek, aby toho nebylo málo, její oštěp dolétl do 8. místa a čtyřmetrové vylepšení OR.\nHana Šebelová zraje jako víno a to potvrdila osobákem v dálce, když dolétla do vzdálenosti 449cm, další zlepšení zaznamenala na 150m.\nTakovéto výsledky u širokého spektra kategorií a disciplín hovoří samy za sebe.


Duchovní obnova v březnu - Opus Dei\nStáhnout podklady ve formátu pdf\nAudio s rozjímáním spustíte pod tímto odkazem\nNazval jsem vás přáteli - V široké síti vztahů\n“Pospíchali tam a nalezli Marii a Josefa i děťátko položené v jeslích” (Lk 2, 16). Sv. Josef je mužem stálého úsměvu a učitelem vnitřního života: přicházím k němu, abych se naučil setkávat s Ježíšem, učím tomu své děti?\n“Když se Josef probudil za spánku, udělal, jak mu anděl Páně přikázal” (Mt 1, 24). Prosím Pána o světlo, abych poznal jeho vůli a o sílu, abych ji vzápětí rychle vyplnil? Když něco v práci nebo doma doporučuji nebo přikazuji, snažím se vyložit jasně a srozumitelně důvody svého jednání? Snažím se tak činit příjemným způsobem, nechávám prostor pro iniciativu ostatních?\n“Ne vy jste si vyvolili mne, ale já jsem si vyvolil vás a určil jsem vás k tomu, abyste šli a přinášeli užitek a váš užitek aby byl trvalý” (Jan 15, 16). Uvědomuji si, že předávat ostatním to, co získávám, je přibližovat jim skutečné štěstí?\n“A Ježíš mu řekl: »Pojď za mnou!« On vstal a šel za ním (Mt 9, 9). Odpovídám s pohotovostí, jako sv. Matouš, na Boží volání? Jsem si vědom, že povolání je nesmírný dar?\n“Z oblaku se ozval hlas: »To je můj vyvolený Syn, toho poslouchejte!«” (Lk 9, 35). Usiluji naslouchat Ježíši Kristu v modlitbě? Snažím se poznávat Ho lépe pomocí četby a rozjímání evangelia? Mluvím s Ním o své rodině a přátelích? Jsou témata, které do modlitby nevnáším?\n„Bůh je věrný, on vás povolal k tomu, abyste měli společenství s jeho Synem Ježíšem Kristem, naším Pánem” (1Kor 1, 9). Důvěřuji Bohu? Prosím ho, aby posílil moji naději v obtížích nebo v pokušeních malomyslnosti?\n“Správně, služebníku dobrý a věrný. Málo jsi spravoval věrně, mnoho ti svěřím. Pojď se radovat se svým pánem” (Mt 25, 21). Těší mě myšlenka, že se budu v nebi navždy radovat z Boha? Modlím se, umrtvuji a počínám si tak, aby mnoho dalších duší obdrželo tuto odměnu Božího milosrdenství?\n“Ježíš zaplakal. Židé říkali: »Hle, jak ho miloval!«” (Jan 11, 35-36). Umím milovat své přátele? Zajímám se o ně, především když zažívají trápení nebo nemoci? Dávám jim poznat Ježíše Krista? Přibližuji jim poutavým způsobem život Ježíše a jeho učení, beze strachu, že mě nepochopí?\nPrinted document generated automatically from https://opusdei.org/cs-cz/article/rekolekce-brezen-2021/ (15.10.2021)


Kovový retro budík s osvětlením. Sekundová ručička s plynulým posuvem. Italská firma Lowell se specializuje na výrobu hodin od roku 1972. Trendy designy a kolekce pro tuto značku navrhují s jemným italským citem známá studia, které následně firma Lowell přetváří do svých p.. Více >>\nPořiďte si tento radiobudík v elegatním černém provedení s 1,2“ LED displejem s bílým podsvícením, abyste už nikdy nezaspali! Možnost nastavení intenzity podsvícení. Budík má funkci SNOOZE – opakované buzení a funkci SLEEP. Možnost nastavení 2 časů buzení a 20 FM stan.. Více >>\nUž žádné zaspávání do školy. Tento budík probudí i ty největší spáče díky mechanickému zvonění, které vaše děti vytáhne z postele za pár vteřin. Zároveň se jednoduše ovládá dvěmi tlačítky. Díky přehlednosti a větším rozměrům číslic se s ním děti navíc .. Více >>


Měla jsem pravdu. Maminčinou kamarádkou opravdu byl Viktor Macháček. Svěřila se mi hned, když v neděli v podvečer dorazila domů. Moc jsem jí to přála. Najednou to byla docela jiná máma. Rozesmátá a šťastnější. Přemýšlím o tom po ránu v koupelně, kde se snažím před cestou do práce před zrcadlem o nepříliš zdařilý pokus namalovat „na šťastno“ svůj obličej. Šminky asi nebudou tím pravým prostředkem pro štěstí. A tak se jako obvykle omezím na modré oční stíny, trochu zdravíčka na tváře a lesklou rtěnku. Jen tak pro sebe konstatuji, že žádný zázrak to není, ale v současnosti je to zřejmě vrchol mého uměleckého snažení.\n„Co tam děláš tak dlouho Verčo? Kafe už máš skoro studený!“\nVe spěchu ještě jednou zběžně zhodnotím v zrcadle a za chvíli už sedím s mamkou u stolu, před sebou namazaný rohlík a hrnek chladnoucí kávy. Musím si hodně pospíšit. Pozdní příchod do práce si nemůžu dovolit. Maruška by měla zase o důvod víc si mě dobírat, nebo dokonce žalovat šéfovi. V poslední době mi docela začala vadit. Žárlit na Pavla stejně nepřestala, i když jí údajně Pavel všechno vysvětlil. Snažila se mě znemožnit, kde se dalo. Sledovala mě jako ostříž. Nejdříve jsem si z toho dělala legraci. Ale čeho je moc, toho je příliš. Naše vzájemné vztahy se tak ustálily na bodu mrazu. Takovou napjatou atmosféru jsem neměla v kanceláři ráda. Nemohla jsem se pořádně bavit ani s Jitkou. Maruška byla jedno velké ucho a já nedokázala odhadnout, kde to, co vyslechla a co si ještě občas přibarvila k obrazu svému, použije proti mně.\nDveře do kanceláře jsou dokořán. Uvnitř ani noha.\n„To je dobrý“, říkám si pro sebe.\n„Nikdo by se nemohl divit, kdyby se něco ztratilo“.\nZavírám dveře, a ještě předtím slyším Marušku z protější kanceláře debatovat s Gábinou. Vzápětí se vrací.\n„Hm. Dnes jsi opravdu krasavice“, hodnotím v duchu jen tak pro sebe její nepříliš upravený zevnějšek. Když mne Maruška spatří, cukne sebou. Okamžitě je mi jasné, kdo asi mohl být předmětem debaty u Gábiny. Ale mlčím, protože cokoliv říkat by nemělo žádnou cenu.\nMaruška bez pozdravu usedá za svůj stůl.\n„Měla bys zamykat, když jdeš pryč. Bylo tady dokořán, když jsem přišla“, snažím se ji napomenout, ale nic se neděje. Maruška se zřejmě pro dnešek rozhodla držet bobříka mlčení.\n„Alespoň bude klid na práci“, povzdechnu si. Už se těším na Jitku, která snad se mnou nějaké to slovo prohodí. Než uvedu do chodu počítač, Jitka je ve dveřích se třemi taškami dopisů.\n„Kafe nemáme?“, halasí hned od skříně, kam odkládá svetr.\n„Já tady dřu jako soumar a nic. Bejvávalo tady líp“, zadívá se na mne, potom na Marušku a zase na mne. Jenom pokrčím rameny a Jitka z mých dalších gest pochopí, že Maruška pro dnešek asi ztratila řeč a tím i schopnost uvařit kafe po ránu pro všechny. Bylo to až dosud nepsanou povinností pro tu z nás, která přišla do práce první. Jitka bere do ruky konvici a při cestě z kanceláře za Maruščinými zády si významně poklepe na čelo.\nZa chvilku jí vyprávím, jak závidím mamce její novou lásku. Přitom se dozvím, že i ona trávila víkend se svým přítelem Jakubem na pouti v jeho rodné vesničce. Při řeči se vrháme na haldu došlé pošty a za pár okamžiků se už v klidu plně soustředíme na práci.\nTicho přeruší kupodivu Maruška.\n„Holky, já nemám peněženku…“\n„Jak to? Zapomněla jsi ji doma? Jestli potřebuješ peníze, založím tě“, nabízím se.\n„Doma jsem ji nezapomněla. Ještě ráno jsem kupovala rohlíky. Musela se mi ztratit tady. Dávala jsem si ji do prvního šuplíku, ale není tam.\n„To není možný. Podívej se pořádně do tašky a do stolu, třeba sis ji dala nevědomky někam jinam“, přidává se i Jitka.\nObě pomáháme peněženku hledat, ale kde nic, tu nic.\n„A kolik jsi tam měla?“, ptám se.\n„Asi dvanáct stovek, nějaké drobné, kreditní kartu, tramvajenku, občanku, zdravotní průkazku pojišťovny. Panebože, to bude průšvih, jestli se to nenajde!“\nZadívá se přitom na mne a já v jejích očích vidím nenávist.\n„Už vím, jak to bylo. Tys tady ráno byla, když jsem kecala u Gábiny a sebralas mi ji, co? Pak jsi schválně říkala, že dveře byly dokořán! Já dobře vím, že jsem zamykala, když jsem šla pryč!“\nZalapám po dechu. Tohle je snad trochu silný kafe. Proč bych to dělala? Vždyť já ani pořádně nevím, jakou peněženku Maruška nosí a vůbec mě to nezajímá. Než se zmůžu na slovo, Maruška pokračuje.\n„Koukej, jestli to má bejt nějakej vtip, tak sice za moc nestojí, ale když mi to vrátíš, tak se nic nestane a zůstane to jenom mezi námi. Jinak budu muset jít za šéfem, aby to řešil!“\nHrdlo se mi svírá stále víc, ale je mi jasné, že tohle si nemůžu nechat jen tak líbit.\n„Co si to o mně myslíš? Já na tvoji peněženku kašlu. Já ani nevím, jakou máš. Asi ses při pondělku pomátla na rozumu, jinak to nevidím. A za šéfem nepůjdeš ty, ale já. A to hned. Tohle si líbit nenechám!“\nRozčilením mi přeskakuje hlas. Ale mířím do šéfovy kanceláře.\n„Tak peněženka se kolegyni ztratila? Hm. Zajímavé. To se na to budu muset asi podívat, co říkáš Veroniko?“\n„Jo, pane vedoucí. Obvinila mě, že jsem jí to vzala. Taková nehoráznost! No, řekněte, pane vedoucí. Proč bych to asi dělala?“\n„Těžko říct, Veroniko. Já u toho nebyl. Ale poctivě a na rovinu vám musím říci, že nějaký důvod se najde vždycky“.\nZvedám se z křesílka, protože šéfova poznámka se mě dotkla.\n„Počkejte, Veroniko. Samozřejmě jsem to nemyslel na vás. To bylo jen takové obecné konstatování“.\nBere do ruky telefon.\n„Maruška? Můžete ke mně přijít, pokud možno hned?“\nUsedám zpět do sedačky. Jsem zvědavá, co bude dál. Nemohu se zbavit pocitu, že šéf o celém problému ví více než já.\nZamračená a uslzená Maruška vchází vzápětí a šéf ji usazuje naproti mně.\n„Tak Marie. Slyšel jsem, že jste nařkla Veroniku z krádeže vaší peněženky. Jak to vlastně všechno bylo? Můžete mi to říct? Máte pro svoje tvrzení nějaké důkazy?\nTak mluvte, Marie. Poslouchám!“\nVedoucí mluví klidně, ale já vím, že je hodně naštvaný. Je tomu tak vždycky, když používá oslovení „Marie“. Zřejmě ani pro něho to není první nepříjemnost, kterou s Maruškou musel řešit.\nVnímám Marušku, která líčí, jak jsem zůstala v kanceláři sama, a právě v té době se jí peněženka musela ztratit. Dala si ji přece do šuplíku ve stole. Nikdo další kromě mne v kanceláři nebyl a podle ní logicky jsem musela peněženku vzít já.\n„A jak vypadala ta vaše peněženka? A co jste v ní měla?“\nMaruška opakuje to, co už říkala mně. Dvanáct stovek, nějaké drobné a osobní doklady. Peněženka byla černá, se zlaceným kováním a uzávěrem na zip.\n„A jste si jistá, že bylo zamčeno, když jste odcházela za Gábinou?“, vedoucí pokračuje ve výslechu.\n„Určitě jsem zamykala, pane šéf. Přece nejsem malá holka“.\nBráním se. Bylo přece dokořán a nikde živá duše, když jsem přišla do práce já.\n„Mlčte, Veroniko! Hádat se mi tady nebudete. A nějaká podezření ze zlodějny na svém oddělení už vůbec nehodlám trpět, jasné, děvčata?“\n„Marie, znova se vás ptám. Zamkla jste kancelář, když jste odešla drbat ke Gábině?“\n„Ano. Určitě“, stojí Maruška na svém.\n„Tak milá Marie. Šéf vstává, aby jeho další slova získala na vážnosti.\n„Vy nejen, že obviňujete svoji kolegyni z krádeže, i když pro tohle tvrzení nemáte žádné důkazy. Vy i nepokrytě lžete!“\nNáš šéf málokdy zvyšoval hlas. Znala jsem ho jako člověka klidného, vždy se snažícího vše vyřešit smírnou cestou, bez přítomnosti a vědění dalších nadřízených. Ani můj vedoucí nemusí vždy všechno vědět, říkával a tímto heslem se také řídil. Ale Maruška jej musela hodně naštvat, protože svůj proslov zrovna moc potichu nepronášel.\n„Náhodou moc dobře vím, jak to bylo“, pokračoval.\n„Když jsem přišel do práce, byly dveře vaší kanceláře dokořán. Vás jsem slyšel naproti u Gábiny. Zrovna jste tam musely řešit něco moc veselého, soudě podle vašeho smíchu. Šel jsem se podívat, zda v kanceláři ještě je někdo další, jestli třeba nevětráte. A co myslíte? Nikdo nikde, jenom na stole volně položená peněženka. Nabízela jste ji zlodějům naprosto bez problémů, s výzvou, tady jsem, a tak si mě klidně odneste. A proto jsem to udělal. Vaši peněženku jsem strčil do kapsy, z kanceláře odešel a nechal otevřeno. Věděl jsem, že za mnou přichází Veronika, která už se o zabezpečení postará. Je to vaše peněženka?“, vytahuje ze stolu černou věc, lemovanou zlatým kováním.\nMaruška stojí beze slova a jen lehce přikývne.\n„Tady si zkontrolujete, zda tam máte všechno, abyste mě ještě neobvinila, že jsem vám něco vzal“, hřmí vedoucí dál a bedlivě sleduje, jak Maruška přepočítává peníze, kontroluje svoje osobní doklady a další drobnosti.\n„Je to všechno a děkuju“, pípne Maruška a chystá se odejít.\n„Počkejte! Ještě jsem neřekl, abyste šla. To by bylo moc snadné. Omluvíte se Veronice tady přede mnou. Obviňovat někoho z krádeže, když jste nic neviděla, to není zrovna fér. A navíc, víte, co se za takové nepozornosti, jako je neuzamčená kancelář u nás naděluje, že. Vnitřní směrnici jste četla, dokonce jste mi to i podepsala. Tak počítejte s tím, že o příští výplatě budete mít na pásce o něco míň. Za všechno se platí!“\nMaruška se pomalu otáčí ke mně a v jejích očích postrádám jakékoliv stopy lítosti.\n„Promiň“, pípne potichu a z kanceláře odchází.\nVracím se na podatelnu. Maruška nikde, zřejmě se potřebovala uklidnit a vzala to zpátky nějakou oklikou. Ve stručnosti vylíčím Jitce, co se odehrávalo u vedoucího. Usmívá se.\n„Patří jí to. Alespoň se chytí za nos. Poslední dobou mi připadá, jako by se nás stranila a vůbec se mi to nelíbí!“\nPřitakávám, když Maruška se stopami slz v očích usedá za svůj počítač. Až do konce pracovní doby nepromluvila ani slovo. Bobřík mlčení zřejmě dostal přednost před vším ostatním.\nBy Alenkawien v 8.1.21\nChudobka 9. ledna 2021 17:59\nTa Maruš měla ale štěstí....\nNikky 10. ledna 2021 17:56\nNo toto na dobrých vzťahoch medzi Maruškou a Veronikou asi nepridá :-(\nBevíčková 10. ledna 2021 19:45\nTakové dusno v práci to je pěkná otrava, tak jsem zvědavá, jestli se to ještě zlepší a nebo Marie poletí. :)\nBevíčková 10. ledna 2021 19:46\nJežurka 11. ledna 2021 13:34\nTo bylo ale napínavé a jsem ráda, jak to dopadlo a s napětím čekámna příští díl.\nCelý život jsem pracovala na jednom místě ve státní správě. Odsud také čerpám životní příběhy pro své povídky. V roce 2008 mí vyšla kniha povídek "Napsáno životem a jiné povídky", v roce 2011 volné plokračování pod názvem "Kličkovaná mezi paragrafy".


Sparťanské profesionály čeká výzva v podobě mezinárodního turnaje - Sport.cz\nSparťanské profesionály čeká výzva v podobě mezinárodního turnaje\n10. dubna 2020 19:22 - Praha\nPo sérii přátelských online zápasů, kdy se tým Sparta eSports postupně představil proti Viktorii Plzeň, Teplicím a Bohemians 1905, nyní čeká sparťanské profesionály výzva v podobě mezinárodního turnaje pod názvem Easter Friendly Cup #2, který pořádá esportový tým dánského Bröndby Kodaň. Kromě „domácího“ týmu se Sparta utká s italskou Parmou a tureckým Galatasaray Istanbul.\nK esportu má velmi blízko i sparťanský záložník Lukáš Vácha.\nJak už napovídá název, bude se jednat o druhý turnaj tohoto typu. První Easter Friendly Cup se odehrál 6. a 7. dubna, kdy čtveřici týmů tvořili Bröndby, nizozemský Heracles Almelo a esportovci italských týmů Sampdorie Janov a Fiorentiny. Celkovým vítězem se stalo pořádající Bröndby, když ve finále porazilo Fiorentinu.\nEaster Friendly Cup #2 se odehraje 13. a 14. dubna. První hrací den se všechny týmy spolu utkají v základní skupině a následné pořadí určí semifinálové dvojice pro druhý den. Během něj se pak odehraje i zápas o 3. místo a finále. Tým musí mít minimálně dva hráče a mohou se během turnaje prostřídávat. Nominace Sparty bude zveřejněna po víkendu.\n🎮 SPARTA ESPORTS | Čeká nás výzva v podobě mezinárodního turnaje Easter Friendly Cup #2! Kromě „domácího“ Bröndby se Sparta utká s italskou @1913parmacalcio a tureckým @GSEsports!\n🧾 Hrát se bude 13. a 14. dubna! #acsparta #spartabavi\n➡ https://t.co/DmcVnfiXEQ pic.twitter.com/UgjymLPKbY\nSparťanské zápasy z turnaje je možné sledovat na platformě Twitchi na kanálu ACSparta_eSports. Předpokládané začátky jsou v oba hrací dny naplánované na 19:00.\nPilot F1 Leclerc vyhrál virtuální závod v Austrálii: Jsem zpocený jako blázen, dodal vítěz\nDurant a spol. si v nucené pauze zahrají NBA alespoň virtuálně


47 Země a počítání…\nZdeněk Bohuslav, ISAR VP for Czech Republic\nPhone: +420 732 354 413;\nMilé kolegyně, milí kolegové a přátelé astrologie,\ns potěšením vás vítám na české stránce ISARu – Mezinárodní společnosti pro astrologický výzkum. Je to největší společenství lidí na světě spojených láskou k poznání prostřednictvím astrologie. A jak i z názvu vyplývá – bez ohledu na státní hranice. Astrologii se věnuji již téměř padesát let a přes 12 let jsem členem ISARu. Za tu dobu jsem díky ISARu poznal mnoho skvělých lidí, astrologů, způsobů myšlení a inspirujících myšlenek, což mne výrazně obohatilo na mé cestě. Došlo k tomu nejen na skvělých odborně i společensky perfektních konferencích, při přípravě akcí, prostřednictvím článků, ale také v osobních setkáních, kdy právě astrologie byla spojujícím mostem mezi rozdílnými výchozími podmínkami a rozmanitostmi kultur.\nRád vás proto zvu k prohlídce toho co ISAR nabízí a věřím, že jak pro mne tak i vám se podaří najít cestu, jejímž prostřednictvím se vaše obzory rozšíří, znalosti prohloubí, praxe upevní a budete lidsky bohatší. Členství v ISARu tak může být prvním krokem na této cestě.\n29 května @ 3:00 pm - 4:30 pm EDT\n5 června @ 3:00 pm - 4:30 pm EDT\n12 června @ 3:00 pm - 4:30 pm EDT\n26 června @ 3:00 pm - 4:30 pm EDT\n28 června @ 6:00 pm - 7:30 pm EDT\n26 července @ 6:00 pm - 7:30 pm EDT\n28 května @ 1:30 pm - 3:00 pm EDT\n1 června @ 7:00 pm - 9:30 pm CEST\n12 června @ 12:00 pm - 1:30 pm EDT\n15 června @ 9:00 pm - 9:30 pm EEST\n16 června @ 8:30 pm - 10:00 pm CEST\n18 června @ 8:00 pm - 9:30 pm CEST\nZde si můžete přečíst nejlepší příběhy a speciální články od členů ISARu. Každý týden připravíme nové informace pro naše čtenáře.\nDalší čtěte zde\nZáznamy z konferencí ISARu\n5 minutové části záznamů z konferencí ISARu zdarma – jen klepněte na talčítko “PLAY”. Budete-li mít pak zájem o koupit celého záznamu, klepněte na “BUY NOW”.\nPodívejte se 5 minutové části videozáznamů z webinářů ISARu zdarma – jen klepněte na talčítko “PLAY”. Budete-li mít pak zájem shlédnout celou videolekci, klepněte na “BUY NOW”.\nSlužba astrologických novinek\nVe spojení s ANS máme to potěšení zaslat články s rozličnými zajímavými tématy z celého světa


Novorozenecké oddělení | Oblastní nemocnice Trutnov a.s.\n+420 702 248 398 24h denně\n+420 499 866 475\n13.00 – 19.00 v návštěvní místnosti\nCo si s sebou vzít na oddělení\nPro miminko si do porodnice přineste:\nOblečení pro miminko si nechte přivézt až před propuštěním z porodnice – dle ročního období např.:\n1 – 2 čepičky\nVelmi moderně vybavené novorozenecké oddělení disponuje 10 lůžky pro novorozence. Na celém oddělení je systém rooming-in (matka s dítětem 24 hod.). Pokoje jsou jednolůžkové a dvoulůžkové se sociálním zázemím.\nMiminko po narození zůstává s matkou, případně s dalším rodinným příslušníkem na porodním sále, kde se zahajuje kojení. Matce se do plné péče předává novorozenec po překladu na oddělení šestinedělí. Novorozenecké oddělení poskytuje péči o fyziologické novorozence, výrazným způsobem podporuje kojení matek.\nU donošených miminek bez poruch poporodní adaptace je možno po předchozí domluvě s dětskou sestrou bezprostředně po narození žádát tzv. Bonding (kůže na kůži). Pouze osušené a přikryté miminko je položeno na matčinu hruď po dobu jejího pobytu na porodním sále. Je kontrolováno zdravotnickým personálem, jeho podrobnější vyšetření proběhne později. V případě zájmu tento kontakt s miminkem lze umožnit i otci dítěte na nadstandardním pokoji (maminka po císařském řezu).\nNa oddělení se nabízí nadstandardní pokoj, kde může pobývat i druhý rodič. Nadstandardní pokoj také umožňuje péči otce o novorozence narozeném císařským řezem v době, kdy je matka na pooperačním pokoji. Otec je zacvičen dětskou sestrou v péči o novorozence. Sestry novorozeneckého oddělení jsou mu s péčí nápomocny.\nOddělení vlastní certifikáty edukátorů kojení (BFHI) a dodržuje desatero kojení dle Laktační ligy. Dětské sestry poradí a zacvičí matky v péči o miminko (kojení, přebalování, koupání, polohování, masáže, event. alternativní způsoby krmení). Dva observační boxy na oddělení umožňují intenzivnější péči o miminka, která jsou nemocná nebo mají poruchu adaptace po narození. Dále zde sestřičky mohou pečovat o zdravá miminka, jejichž maminky pro své potíže nemohou. Zdravá miminka propouštíme za 72 – 96 hodin po narození, pokud je propuštěna matka. Po propuštění z porodnice mají maminky možnost případné doma vzniklé problémy konzultovat na lince +420 499 866 475.\nNa oddělení novorozenců je možnost zapůjčení monitorů dechu domů.\n+420 499 866 284\nMiminkům u porodu vyšetřujeme sluch\nNa novorozeneckém oddělení naší nemocnice jsme zahájili plošné vyšetření sluchu speciálním přístrojem u všech novorozenců, kteří se narodili v naší porodnici. „Toto vyšetření je nebolestivé a...\nČíst dál Miminkům u porodu vyšetřujeme sluch\nOblastní nemocnice Trutnov a.s. přijme všeobecnou nebo dětskou nebo praktickou sestru na novorozenecké oddělení (směnný provoz). Nástup...\nOblastní nemocnice Trutnov a.s. přijme všeobecnou nebo dětskou nebo praktickou sestru na dětské oddělení (směnný provoz). Nástup možný...\nPoděkování na dětské odd.\nDobrý den, ráda bych touto cestou poděkovala sestřičkám z novorozenckého oddělení paní Petře Červené a paní Janě Vítězníkové, které nám...


Názory k článku Padne copyright? Padnou za pár set let i patenty? - Lupa.cz\nLupa.cz » Padne copyright? Padnou za pár set let i patenty? » Všechny názory\nNázory k článku Padne copyright? Padnou za pár set let i patenty?\n21. 8. 2000 13:43\nNemyslíte si, že ke zkopírování např. stupidního čipu by bylo potřeba umístit biliardy částic na přesné místo v jedno časové kvantum najednou? To fakt asi nikdy nikdo nestihne. A co se týče DNA, tak podle té si totožný organismus taky nevyrobíte. Za velkou podobností jednovaječných dvojčat stojí krom totožných podmínek za dětství také stejné podmínky při vývoji plodu. A mj. otisky prstů má stejně každý jiné. A pokud bude mít vajíčko kopírovaného organismu jen trochu jiné mitochondrie, nemusí se sobě ti dva podobat zas až tak moc - mitochondrií ("buňka v buňce", vyrábí pro buňku energii) jsou ve vajíčku tisíce (navíc jak kdy) a každá má individuální DNA, která s DNA jedince nijak nesouvisí.\n21. 8. 2000 16:24\nChapeme-li replikator jako vyrobce presne repliky, je to samozrejme v principu nesmysl z rady ruznych duvodu. Jen namatkou: informaci o objektu nelze sejmout v case o nulove delce, replikace rovnez nemuze trvat nulovy casovy usek, diky principu neurcitelnosti - viz kvantova teorie - nebude informace kompletni atd. atd. To znamena, ze kopie nemuze byt nikdy presna a z teorie chasu vyplyva, ze cim bude objekt slozitejsi, tim vice se bude lisit od originalu. Jednoduchy predmet tedy replikovat v principu lze, protoze zmeny na molekularni urovni nam nevadi, ziveho tvora vsak nikoli. A to se nedotykam otazky, zda replikou zive kravy by byla opravdu ziva krava a nikoli mrtva krava.\nVeta o tovarnach budoucnosti vsak naznacuje, ze autor toto chape. Lze si opravdu predstavit, ze sroubky se budou jednou vyrabet jinak nez obrabenim kusu zeleza. Nebylo by to samozrejme replikaci idealniho sroubku, protoze vzorova informace by se vytvorila primo v pocitaci, ale princip jako takovy by teoreticky mohl fungovat.\nKe copyrightu: uz aby to bylo!\n22. 8. 2000 11:46\nU rostlin se myslim podarilo prokazat, ze jiz vyrostle casti rostliny, zejmena konce vyhonku, vytvareji pole (snad elektromagneticke, ale presne si to nepamatuju), ktere urcuje smer dalsiho rustu, tedy vlastne budouci tvar listu, vetvicky apod. Velice mi to pripomina fraktaly.\nReplikator by tohle asi neumel udelat v nulovem case, ale jiste by nemelo byt tak tezke vytvorit program jako "parametr" nejake fraktalni funkce, jejimz postupnym pusobenim by vznikl pozadovany tvar.\nU technickych predmetu to muze byt problem, protoze timto postupem tezko ziskame jednoduchy tvar (napr. valec) navic v prirode proces rustu nema definovany konec. Rust objektu konci vycerpanim "zivotnich funkci" (smrt zivocichu nebo rostlin) pripadne vycerpanim stavebniho materialu (krystaly).\nAle dokazu si docela dobre predstavit, ze to v budoucnu nekdo vyresi: typ vhodnych generujicich funkci, typ generujiciho pole, zpusob vytvoreni pocatecniho pole nebo "zarodku", vhodne materialy umoznujici "rust", zpusob rizeni (ukonceni) rustu a nakonec taky vhodne typy objektu, u kterych by tento princip byl pouzitelny.\nA pak se muze replikovat do aleluja...\nDneska uz to delaji nektere firmy zabyvajici se GM a klonovanim, takze to zas neni takove sci-fi jak by to na prvni pohled mohlo vypadat :-)\n21. 8. 2000 16:11\nUz se nemohu dockat, az dojde k zasadni zmene ochrany dusevniho vlastnictvi. Soucasny stav nechrani autory, ale celou radu DNES jiz nepotrebnych organizaci a jedincu. Plne souhlasim s tvrzenim, ze spisovatel, skladatel, interpret, fotograf, programator ci autor jineho digitalne siritelneho dila za soucasneho stavu dostava pouze almuznu ve srovnani s tim co za jeho praci inkasuje banda pravniku a asistentek asistentu marketingovych reditelu. Soucasna technologie nam umoznuje se techto parazitu v distribucnim retezci zbavit a je pouze na nas jak rychle ji vyuzijeme.\n21. 8. 2000 22:08\nFranc Roman (neregistrovaný)\nV zásadě s Vámi souhlasím až na jedno; programátoři by\nbez těchto parazitů, jak nazýváte ostatní TP, umřeli\nhladem. Jsou to právě oni, co dokážou prodat to, co oni vyrobí. Naopak programátoři se pak nestarají o to,\nkde veme firma peníze na jejich výplatu. Myslím, že typ\nprogamátora o kterém sníte, může tak maximálně pracovat doma a po několikaměsíční práci si bude muset\nněkolik měsíců "umět" svoje dílo prodat. Ovšem takto se neuživí. Pomineme-li experty, které na MAUI ve své haciendě zkoumají, zda-li návrh DB modelu pro AOL je optimální. V zásadě platí - Dobrý programátor se uživí vždy a všude s jednou výhradou, nesmí mít nainstalovány Windows!\n21. 8. 2000 17:51\nJak to tak vidim, tak se rychle musim udat za piratstvi, abych moh bejt odsouzen jeste pred zrusenim copyrajtoveho zakona.\nZa 10let to totiz bude cenna deviza - budu mit dukaz\ntoho, ze jsem tezce bojoval proti mamutim koncernum,\nze jsem bohatym bral, chudym daval, ze jsem vyznamne prispel k jejich rozpadu, a ze jsem byl zato krute perzekuovan... Proste za 10let budu pirat-hrdina a pokud se to dobre napise a proda urcite z toho vytriskam velkej balik...\n22. 8. 2000 8:09\nProc financni giganti nechrani houzevnate autorska (dusevni) prava napriklad pestitelu novych odrud stromu, ovoce, zeleniny ...?\nVzdyt kazdy z nas si muze ze "seminek" a stepu pestovat jejich odrudu a nikdo se nad tim nepozastavi.\nProc? Nesmrdi u toho zisk za cizi drinu.\n23. 8. 2000 16:15\nPredstavme si ze to bude fungovat i na lidi. Kopie je presna vcetne obsahu mozku. Tak vlezete do replikatoru a najednou jste dva. Z vaseho uhlu pohledu nejni mozne rozlisit kdo je kopie a kdo original. Treba vy a vase kopie si budete narokovat stejnej byt stejnou zenskou atd... Pritom ten co je kopie(identicka) si nemuze byt vedom ze je kopie (dano zpusobem vzniku).\nNakonec si asi vzajemne skocite po krku a budete se snazit se zlikvidovat, tedy oba se budete snazit znicit svou kopii. Nabizi se otazka co je vlastne clovek a jeho podstata. Informace?\nNesmite tolik cist sci-fi (konkretne pana Neffa).\nPak nebudete mit strach, ze vas vas dvojnik zabije!!!


Iveta K. - babysitter | Hlídačky.cz\nSOŠ a SOU Beroun - cukrářka + nástavba pro podnikání\nVOŠ sociálně pedagogická a teologická JABOK – sociální pedagogika\nJmenuji se Iveta, vystudovala jsem Střední odborné učiliště, obor cukrář/ka - výroba, hned poté jsem si dokončila nástavbu pro podnikání. Odstupem času mě lákala práce s dětmi, avšak neměla jsem k tomu adekvátní vzdělání, tudíž jsem se rozhodla studovat VOŠ JABOK ( Vyšší odborná škola sociálně pedagogická teologická ) obor - sociální pedagogika. Nyní pracuji jako vychovatelka ŠD na Praze 5. Tato práce mě velmi naplňuje, mám ráda děti, ráda pro ně vymýšlím různé aktivity na postřeh, či s nimi ráda tvořím, podporuji je v kreativitě, posiluji jejich nadání, učím je praktičnosti, ráda si s nimi hraji ať už společenské hry či jiné, vymýšlím pro ně různé soutěže za odměny v podobě diplomů drobných hraček, abych je více motivovala. Ve své práci jsem pracovala se skupinou dětí ve věku 6 - 8 let. Také jsem v rámci své práce byla i na výpomoci v MŠ kde byla věková skupina 3 - 5 let. Vlastním řidičské oprávnění sk. B a vlastním automobil a jezdím denně. Hlídání může být nárazové nebo o hlavních prázdninách, vše se se dá dohodnout :)\nUčím se hrát na klávesy, mám ráda různé tvoření, v případě potřeby mohu doložit foto výrobků, které si děti se mnou vytvořily během svého pobytu ve školní družině, taktéž mě i baví práce s keramikou :)\nCertifikát - Chůva


Moderní pětibojaři Polívka a Bilko mají ze štafety evropské stříbro - iDNES.cz\nMartin Bilko na archivním snímku. | foto: petiboj.cz\nModerní pětibojaři Ondřej Polívka a Martin Bilko získali stříbro ve štafetě na mistrovství Evropy v Sofii. Druhé místo uhájili o bod před Poláky, vyhráli Rusové Alexandr Lesun a Alexandr Savkin. Na ně ztratili čeští reprezentanti 20 bodů.\nPolívka s Bilkem prodloužili medailovou sérii českého moderního pětiboje na velkých šampionátech či olympijských hrách, která trvá už od roku 2001. ̈\n„Jejich výsledek a výkon je o to cennější, že konkurence byla opravdu velká. Řada týmů pojala mužskou štafetu jako test před olympijskými hrami, takže startovali nejlepší Britové, Maďar Marosi nebo Rus Lesun, kteří jsou v širším okruhu medailových kandidátů pro Rio,“ uvedl reprezentační trenér Jakub Kučera v tiskové zprávě.\nČeská dvojice začala výborně hned v bazénu. „Ondra si zaplaval osobák. Už po plavání to vypadalo, že vstoupili do závodu správnou nohou,“ řekl Kučera. Oba pak zašermovali s aktivní bilancí a v bonusovém kole přešli přes Bulhary, Španěly a Maďary. Prohráli až s Ukrajinci, takže skončili třetí.\n„Jen nás na šermu trochu překvapilo, že mnoho týmů dalo své dlouhodobě lepší šermíře na dvojku, takže Ondra měl opravdu těžkou práci. Ale ve výsledku bylo vše v pořádku,“ uvedl Kučera.\nV parkuru českým pětibojařům prospělo, že do Sofie dorazili s předstihem a viděli testovací jízdy koní. Ačkoli Polívka dostal obtížného koně, na němž domácí závodník parkur málem nedokončil, dokázal si s ním díky dobrým informacím poradit. „Ondra i Martin zajeli každý za jednu chybu a jako jedni z mála stihli čas,“ ocenil Kučera.\nV kombinované disciplíně si Češi medaili vzít nenechali. „Rusové byli neprůstřelní, byli lepší. Ale stříbro ohlídal Ondra zkušeně i s vědomím toho, že ho za dva dny čeká individuální soutěž. Jsme spokojení jak s výkonem, tak s výsledkem,“ dodal Kučera.\nTémata: moderní pětiboj, Barbora Kodedová, Jakub Kučera, Natálie Dianová, Ondřej Polívka, Princezna Sofia, Výsledky Plavání, Výsledky Šerm


Trubač kořenující - Campsis radicans - AtlasRostlin.cz\nod 5.0 m do 8.0 m\nslunce, mrazuvzdorná, propustné půdy, nenáročné\nRostliny rodu Campsis jsou opadavé dřeviny, pnoucí se pomocí přísavných kořínků. Pocházejí z jihovýchodní části Severní Ameriky.\nTrubač kořenující je velmi atraktivní popínavá dřevina, která má na kmenech kořenující kořínky. Přirozené přichytávání je nedostatečné, proto je nutné ho vyvazovat. Rostlina dorůstá do výšky 5 -8m. Listy jsou lichozpeřené, vstřícné, květy atraktivní, asi 10cm dlouhé, trubkovité, barvy oranžové nebo žluté. Kvete od června do září na mladých jednoletých výhoncích. Plod je dlouhá úzká tobolka.\nZnámý je kultivar ´Flava´ kvetoucí žlutě.\nRostlina vyžaduje dostatek slunce, propustnou, hlubokou a výživnou půdu s rašelinou. V našich podmínkách je zcela otužilý, snáší mrazy do -20°C.\nMnožíme kořenovmi odřezky, které řežeme na podzim před zamrzáním. Kultivary roubujeme na semenáče nebo na kořenové odřezky. Při výsadbě musí být místo roubování pod zemí. Také je možné rozmnožovat vlnovkovitým hřížením.\nV našich podmíkách rostlina netrpí chorobami ani škůdci.\nNejlepší stanoviště jsou jižní strany, stín, drsný povrch, aby se měly o co opírat kořínky, mohutnější pergoly, besídky a jiné opory. V prvním roce po výsadbě, než dobře zakoření, vyžaduje dostatečnou zálivku. Je dobré zastínit kořenový krček vysazením nižších keřů nebo trvalek.\nRosltina se může upravovat řezáním i omlazováním, snáší i hluboký řez. Řežeme v období vegetačního klidu.


Zavedení jednotné minimální mzdy v Evropské unii? | Danì, úèetnictví, právo, práce a mzdy pro profesionály\n23.10.2019, Zdroj: Hospodáøská komora ÈR\nPolitici západních zemí by se mìli od zemí s nízkou nezamìstnaností pouèit, sociální in¾enýrství nebude fungovat.\nZavedení jednotné minimální mzdy v Evropské unii, jak navrhuje nová pøedsedkynì Evropské komise Ursula Von der Leyenová nebo budoucí eurokomisaø pro zamìstnanost Nicolas Schmit, nesní¾í rekordní nezamìstnanost nekvalifikovaných a mladých lidí, kterou trpí zejména zemì ji¾ního køídla EU, jako je Øecko nebo ©panìlsko.\nTaké èe¹tí odboráøi a ministrynì práce pøitom argumentují, ¾e v zahranièí je minimální mzda vy¹¹í, a proto se musí zvy¹ovat také v ÈR. Pøíklad Øecka nebo ©panìlska by mìl být ale nejen pro unijní byrokraty, ale i èeskou vládu a èeskou spoleènost dostateèným varováním,…


Hotel, který si na sebe vydělal za 90 dnů - Zpravodajství ze světa pohostinství - HOREKA\nHotel, který si na sebe vydělal za 90 dnů\nSmart design hotel Nezvalova archa je projekt 21. století, který původně vlastně ani hotelem být neměl. Majitel realitní kanceláře chtěl postavit alternativu pro studentské koleje, kde mladí pořád nemohou žít ve dvojicích. Plánoval prostor pro dlouhodobé párové bydlení, kterého je v Olomouci nedostatek.\nPřinášíme vám rozhovor z časopisu HOREKA 120/2020 Je to ochutnávka originálního obsahu, který najdete každé dva měsíce v „křupavém“ tištěné verzi. Nechodí vám časopis? Registrujte se k odběru a nezmeškejte žádné vydání. Zasílaní je zdarma pro pracovníky v pohostinství.\nNakonec tak z bývalé výměníkové stanice vznikl chytrý projekt o 37 pokojích, z nichž je šest nadále nabízeno k dlouhodobému bydlení. Nezvalova archa je nejenom samoobslužný hotel, ale také galerie umění. Jméno nese po ulici, na které sídlí (Nezvalova ulice), a slovo archa odkazuje na Noemovu archu. „Jelikož jsme chtěli nabízet bydlení v páru, napadlo architekta Davida Helcela spojení s Noemem, který do své lodě také nashromáždil páry,“ popisuje Marek Novotný, majitel smart hotelu. Nezvalova archa je tak plná odkazů – má zakřivení lodě, vnější schodiště s kormidlem a přízemí je vnímáno jako čára ponoru. Další dvě patra jsou zvenku pokryta vlnitou fasádou, která připomíná vlny na moři a je zdobená barevnými šrouby. Ty odkazují na hvězdy, podle kterých se v dávných dobách lidé na moři orientovali.\nV černých číslech po 90 dnech\n„Myšlenka, že se z ubytovny proměníme v hotel, přišla během výstavby. Já sám jsem nikdy v hoteliérství nepracoval, ale mí známí, zkušení v oboru, mi říkali, že by to jako hotel fungovat mohlo,“ popisuje proměnu Marek Novotný. Zároveň, v případě krize v pohostinství, jako zkušený realitní makléř nemá problém celý projekt proměnit v nabídku dlouhodobého ubytování. „Uvidíme, co bude. Zatím se nám daří. Je ale začátek března a v září mají na dlouhodobé ubytování nastoupit čínští studenti. Nevím, jak to tedy kvůli koronaviru dopadne.“ Zatím ale hrozbu krize Marek Novotný nijak zvlášť nepociťuje. „Olomouc má podle Booking.com celoročně průměrná storna 20 %, my 10 %, takže jsem spokojený. Samozřejmě nemohu odhadnout, co bude dál.“ Hotel funguje třetím rokem. První rok byl obsazen z 30 %, druhý rok ze 49 %, RevPAR se za loňský rok pohybuje na 690 Kč bez DPH. Jedná se o hotelovou část 25 pokojů, u zbývajících 12 pokojů šlo o dlouhodobé ubytování. Již od třetího měsíce fungování na sebe Nezvalova archa vydělává. „To znamená, že se zaplatí úvěr, náklady s hotelem spojené a výplaty třem zaměstnancům,“ vysvětluje Marek Novotný.\nměsíce trvalo, než si projekt začal sám na sebe vydělávat\npokojů se nabízí k dlouhodobému pronájmu\ncca 2500 lidí\nse zúčastnilo komentovaných prohlídek\npřes 12 000 lidí\nlidé postačí na plynulý chod design smart hotelu\nKdyž personál nechybí\nHotel je samoobslužný, takže se ušetří velké náklady na personálu. „Ubytovaní získávají klíče od hotelu i pokoje přímo do mobilu pomocí aplikace. Hotel nemá recepci, která by sloužila nonstop.“ Lidé se zde obsluhují sami, například v kuchyňce, kde si mohou vybrat, na co mají chuť, a pak to i kartou zaplatit. Hosté si zde mohou ráno uvařit nejenom kávu, ale třeba si dát míchaná vajíčka, pečivo k nim je zdarma. Večer si mohou uvařit například těstoviny, které jsou také zdarma. „Vše vařené si ale hosté musejí udělat sami. Kuchyni podle legislativy nemáme vybavenou na to, abychom našim klientům mohli připravit teplou snídani my, oni si ji ale mohou udělat.“ A co ztráty a krádeže? „Mám pro všechny dobrou zprávu. Funguje to a nekrade se. Málokdy někdo zapomene zaplatit nějakou maličkost, například tyčinku. Ale i kdyby mi někdo vykradl celou kuchyň, stále mě to bude stát míň než placení mzdových nákladů pro třísměnný provoz na recepci.“ V hotelu v současné době pracují tři lidé. Střídají se dva muži, kteří předtím působili na recepci v klasických hotelech, a jedna skvělá hospodyně. Nástup mají všichni v sedm, a když mají hotovo, odcházejí. Recepční jsou ale v pohotovosti nonstop na mobilu. „Dnes jsme ve fázi, že vše nechávám na svých třech zaměstnancích. Dovedou vyřešit opravdu všechno a já si je za to cením. Tím, že je mám jenom tři, jsem si mohl dovolit dát jim vyšší mzdy, než je průměrná mzda na jejich pozicích v Olomouci.“\nKdyž se do 21 m2 vejde celý svět\nCelý objekt je navíc galerií – najdete zde práce výrazného vizuálního umělce Jiřího Davida, který se na projektu podílel. Každý pokoj má jinou ústřední malbu, na které je vždy primát v jiném zobrazení. V prostoru hotelu najdete Davidovy vázy, malby po stěnách a mnoho dalšího. Vstupní hala je zároveň obývákem a kromě krásných designových kousků odkazuje také na svůj původní účel. Na podlaze se nacházejí prosklené prostory, kde vidíme do útrob původní výměníkové stanice. Prostor ale také nezapře svůj současný název a najdete zde závěsná světla, která gravitací vytvářejí zaoblení. Prostory rozdělují vlnitá posouvací vrata s malbami Jiřího Davida. V přízemí stavby, které se nyní říká „podpalubí“, o výměře 180 metrů, najdeme obyvák, kavárnu a relaxační/coworkingové místnosti. Prostory jsou pro hosty přístupné 24 hodin denně (užívání je součástí nájmu pokoje).\nPohovky jsou potaženy nanotechnologickým vláknem (čtyřletý kluk je pokreslil kuličkovým perem – není to vidět, šlo to rychle vyčistit).\nCelý interiér doprovázejí vlnky.\nNa různých místech můžete najít verše.\nKnížky z knihovny mají vlastní ex libris.\nVe výtahu se promítají fotografie z výstavby.\nDo pokoje o 21 m2 se vejde, aniž by bylo na očích, toto vybavení: oblečení pro dva, dvoje lyže, dvoje lyžařské oblečení, dvě přilby, dva kufry, dva fotbalové balony, jeden pánský oblek, troje dlouhé dámské šaty na ramínka).\nK dispozici jsou také knihy (poezie) a různé deskové hry. Pokoje jsou na skromných 21 metrech čtverečních vybaveny tak, aby se v nich dalo dlouhodobě bydlet. Interiér navrhla Lucie Malárová a s jednotlivými prvky se opravdu vyhrála. „Například postele nám vyráběli na míru. Mají úložný prostor, kam se dá schovat vše, co nepotřebujete ke každodennímu životu. Navíc je můžete jednoduše rozložit na dvoulůžko.“ V pokoji najdete takovou malou kuchyňku, indukční vařič a mikrovlnku. V koupelně ocení zejména dámy podsvícení u zrcadla jak zleva, tak zprava. Nezvalova archa se sice nachází na sídlišti, ale všechny pokoje mají výhled do zeleně. Zde se zkrátka neplýtvalo ani jedním metrem čtverečním. Hotel je také nízkonákladový a vyplněný technologiemi, které nahrazují personál. Dal by se tedy zasadit do jakéhokoliv města? „Do jakéhokoliv asi ne. Myslím si ale, že tento projekt by mohl fungovat v každém krajském městě. Mnoho lidí se ptalo, jestli ho neplánuji nabízet jako franšízu,“ doplňuje mé úvahy na závěr Marek Novotný. Jestli to tak bude, ukáže až čas.


Tábor - Ledová města\nPoznejte město s husitskou minulostí\nFB událost: https://www.facebook.com/events/201506585470280\nVydejte se probádat Tábor z výšky i z hlubin podzemí, porozumět mu skrz jeho historii a zároveň si naplno užít jeho moderní stránku. Pojďte se s námi toulat labyrintem uliček, objevovat malebná zákoutí kontrastující se syrovostí hradeb – připomínkou husitské minulosti města. Dovolte nám seznámit vás s Táborem, s jeho památkami, přírodními krásami.\n+420 777 793 668\nHusitské muzeum v Táboře – podzemí, gotický sál, muzeum\nDo středověku hravě a interaktivně, bez nánosu prachu a předsudků. Husitské muzeum v Táboře nabízí novou, moderní expozici Husité s řadou interaktivních expozic.\nZákladní 120,-, snížené 80,-\nPřed návštěvou hvězdárny se doporučujeme předem telefonicky domluvit na telefonu 381 254 469, nebo na e-mailu: knihovna@mkta.cz Pozor! Otevřeno od 18.00.\nV současnosti je ZOO Tábor domovem více než 300 zvířat a toto číslo neustále narůstá. Mnohá z nich patří ve svých domovinách k druhům ohroženým vyhynutím.\nVstupenky je možné zakoupit online na webových stránkách. Skupinová sleva a studentská sleva.\nMuzeum potěší mlsné jazýčky, inspiruje šikovné cukrářky a dětem z něj budou oči přecházet.\nKotnovská 138, 391 01 Tábor\nPři objednání vstupenek online sleva 10% na vstupném.\nBude se jednat o komentované prohlídky filmové zbrojnice, na které se bude nutné předem nahlásit. Zbrojnice je totiž v období konání Ledového Tábora uzavřena.\nPod Holečkovými sady 383, 390 05, Tábor\nJump Aréna Tábora\nNejvětší parkour hala na Jihu Čech, plocha 1.200 m2. Plná atrakcí, které nikde jinde v regionu nenajdete. Skvělé místo pro aktivní výlety, intenzivní trénink a dětské oslavy narozenin. Dobrodružství si vybereš sám!\nKup hodinu, skákej 2! (50% sleva na vstupném na 2 hodiny)\nVýhodná poloha v bezprostředním dosahu nákupního centra,MHD před budovou. Při ubytování větších skupin lze sjednat i večeře dle přání zákazníka a kalkulace\nUbytovna Střední škola spojů a informatiky\nV rámci vedlejší činnosti poskytujeme zájemcům ubytovací služby. V době školního vyučování nabízíme volnou ubytovací kapacitu přibližně 60 lůžek v třílůžkových pokojích se společným sociálním zařízením. V době letních prázdnin pak kapacitu přibližně 100 lůžek.\n1-2 noci/200 Kč\nStřední škola obchodu, služeb a řemesel, jazyková škola Tábor\nDomov mládeže Střední školy obchodu, služeb a řemesel, Tábor, Bydlinského 2474, je situován v areálu středních škol na Maredově vrchu. Budova je nově zrekonstruovaná, pokoje jsou třílůžkové, vždy dva mají společnou předsíň a sociální zařízení (WC, umyvadla, sprcha).\nKompletně rekonstruované pokoje našeho hotelu ubytují až 40 hostů a poskytnou komfortní zázemí v blízkosti centra města Tábora včetně parkování a možnosti uložení např. jízdních kol. Od 10 hostů možnost snídaně po předchozí domluvě. V celém hotelu je možné se připojit k wi-fi síti.\nCeník na webu zde.\nV nabídce najdete tradiční česká jídla.\nVaršavská 2708/2, 390 05, Tábor\nDoporučejeme využít aplikaci McDonald's\nSoběslavská ulice, směr ČB\nOtevřeno jen v pátek 🙂\n9. května 693, 390 02, Tábor\nZážitková husitská krčma\nPod Holečkovými sady 383, 390 01, Tábor\nRestaurace je situována ve Staré centrální části města Tábor. Jídla jsou vegetariánská nebo veganská. Připravují také některé jídla bez lepku\nStřelnická II. 229, 390 01 Tábor\nŠkolní Restaurace Beseda Vás zve k posezení do podniku s dlouholetou tradicí v historickém domě U Lichviců z počátku 15. století. Těšit se můžete na kulinářské zážitky v samotném centru historického města Tábora.\nŽižkovské náměstí 5, 390 01, Tábor


Máme za sebou druhý den zkoušek a já si opět dovolím nabídnout svůj pohled na dnešní dění. A nemůžu začít jinak než naším želízkem v ohni. Za Česko bude letos soutěžit Gabriela Gunčíková a ta dnes měla první zkoušku.\nO vystoupení Gabky bych mohl mluvit dlouho. Slyšel jsem nahrávku, slyšel jsem I STAND i A CAPPELLA ve Zlíně, slyšel jsem i videa z vystoupení. Plno lidí se mě na to ptalo a já musím říct, že s vokalisty to zní daleko velkolepěji než na oficiální nahrávce. Také pozadí tomu dodává potřebný efekt. Text je krásný a anglicky, většina by mu tedy měla rozumět, takže pokud v tom budou potřebné emoce, což Gabriela umí, letošní finále by nemělo být problémem . Gabriele to všichni přejeme. Svůj vzkaz pro Gábinu nechal u mě i Ken Tamplin a co v něm bylo? To se brzy dozvíte.\nGabriela byla dnes na místě odměněna velkým potleskem. Ochotně se fotila i s fanoušky. V tiskovém centru se dnes objevila dokonce i informace, že to nejlepší z dnešního dne nebylo na konec, ale hned na začátku.\nČeská televize, Eurosong, Eurovision song contest, eurovize, Gabriela Gunčíková, I Stand, Vojtěch Šenkýř\nNOVĚJŠÍZkoušky třetí dneNext


Okolí vodojemů připomíná rozkvetlou louku\nRozkvetlé vodojemy prospívají životnímu prostředí a tak i letos se veřejnost na některých místech může setkat s označením upozorňujícím na iniciativu "Nekosit – kveteme".\nVíte, co byly „akvadukty“?\nPři koupání si dejte pozor na zelené nebezpečí!\nVšichni milovníci přírodního koupání by měli zbystřit, když se voda začne zelenat. Stává se tak obvykle touhle dobou, uprostřed léta, kdy už teplé počasí trvalo dlouho a sinice, tedy takzvaný vodní květ, se přemnožil.\nUž jste viděli plovoucí fontánu na Lipně?\nJestli se chystáte na letní prázdniny k Jihočeskému moři, určitě si nenechte ujít vodní atrakci, která už třetím rokem ozvláštňuje zátoku lipenské přehrady ve Frymburku. Voda z fontány stříká totiž až do výšky 15 metrů.\nPo stopách studánek s příběhem\nU stovek studánek a historických lesních cest rozmístili státní lesníci z Lesů ČR po celé republice dřevěné tabule s QR kódy.\nPláž v obležení rypoušů\nNevídaný pohled se vám naskytne na širokou písčitou pláž, pobíž města San Simeon v Kalifornii. Připlouvají sem totiž velice zajímavá zvířata - rypouši sloní a jsou jich tu doslova mraky.\nOblečení z rybího odpadu?\nKanadští vědci vytvořili biologicky rozložitelný materiál z rybího odpadu, který by se jinak vyhodil a který by mohl být použit v různých výrobcích, včetně obalů a oděvů.\nKrása norských fjordů a Bergen, město dešťů\nCestování je zatím stále omezené, tak se můžeme alespoň podívat na zábavný a poznávací cestopis, který najdete na webu České televize. Nás tentokrát zaujal pořad o norských fjordech a starobylém městě Bergen, kde prší tak často, že zde svého času dokonce fungovaly „deštníkomaty“.


Kachena Lesmeisterová byla ještě malá holka vyrůstající v Devils Tower, když ji její matka poprvé vysadila do koňského sedla. Stejně jako její matce se jí zalíbila jízda kolem barelů – Barrel Racing. Druh dostihu, rodeového stylu, kdy kůň a jezdec ve vysoké rychlosti objíždí tři barely, které nesmí porazit. Historicky vzato v rodeových arénách vždy dominovali muži, ale tato soutěž snoubící rychlost, grácii a krásu byla určená především ženám.\nK velkému zděšení některých členů Professional Rodeo Cowboy Association (PRCA), jenž je doménou pouze mužů byla založena Women´s Professional Rodeo Association (WPRA). Ta uznala roku 1948 Barrel Racing jako součást jejich soutěží. Poté vznikla Professional Women´s Barrel Racing (PWBR) a tím zahořel dlouho otevřený oheň mezi mužskými a ženskými organizacemi. Předcházely tomu i rozepře, které vznikly v zasedacích síních Colorado Springs a přesunuly se až k federálnímu soudu. Zde ženské skupiny žalovaly muže za pokus o monopolizaci a útok na jejich členství v mužských organizacích. „PRCA je organizace pouze pro muže a nikdy se nezajímala o Barrel Racing dokud se z něho nestal profit“, říká dnes Jimmy Kay Davis, prezident WPRA. Skupiny žen se staly součástí PRCA rodeí a v nové sezóně 2007 se očekává další příliv těch, kteří se derou do adrenalinového Barrel Race. Mnoho lidí ale neskrývá názor, že je to konec jedné éry. Jsou zklamáni z toho, že ženy jsou ve velkém zvány jako hosté na mužská rodea.\n„Jakkoliv vše organizujeme a pořádáme, děláme to pod utajením,“ říká Davis a poukazuje na velmi zajímavou věc dostat vše o Barrel Race do TV reality show. Dalším aktivním členem této organizace je Susan Burford, která říká, že:“Rodeo je o nás bez nás.“ Žije v Nebrasce, navštěvuje Wyomingskou universitu a těžce pracuje na svém snu kvalifikovat se na Národní Rodeové Finale, které se každý rok koná v Las Vegas. „Jestliže je to akce pořádaná pod hlavičkou PRCA, potřebují nás!“ Současné plány Ms. Burfordové se upínají k založení nové organizace, která by nashromážděné body z barelových závodů započítávala pro kvalifikaci na NFR (National Finals Rodeo). Přepokládá se, že toto přijetí bude otázkou dvou tří let. Susie Ford, která se svou dcerou Courtney produkuje skvělé barelové koně je vdaná za 5ti násobného světového šampióna v Bareback Ridingu a zná dobře pohled na rodeo z pozice muže i ženy, z pozice trenéra i jezdce. Kvalifikace a umístění na NFR znamená určitou prestiž, postavení a peníze. Tvrdí, že myšlenku Susan Burford bude maximálně podporovat, jelikož kvalifikace na NFR je rozhodující pro mnoho žen. „Já sama se věnuji Barrel Race od pěti let. Na začátku byl jeden sen malé holčičky, ke kterému je potřeba mnoho peněz a odříkání.“\nZ těchto informací vyplývá, že zatímco v Americe jsou s emancipací teprve na začátku, Rodeo Corral v Česku už tyto problémy dávno vyřešil. A to tím, že ženy mohou jezdit všechny rodeové disciplíny bez omezení. Nemusejí zakládat novou čistě ženskou organizaci, protože by to bylo dobývání se do otevřených dveří. I když i u nás se podobné aktivistky angažují. Možná, že i v RC se z Barrel Race časem stane čistě ženská disciplína a bude se jezdit třeba o Mistryni ČR v Barrel Race. Proč ne? Všimněte si ale jedné důležité věci. Nikde se v souvislosti s rodeem nemluví o Pole Bending. V žádném případě to totiž není rodová disciplína. Jezdí se jako doplněk nebo zpestření. V RC je to velmi dobrá disciplína pro začínající jezdce-juniory. V barelech i tyčích se naučí dobře ovládat koně a to se jim potom zúročí při práci s dobytkem. Je to potvrzení toho, že RC nejde proti proudu ani se neodklání od vývoje rodea v Americe.


Petr Pithart: Evropské dialogy Václava Havla - Knihovna Václava Havla\nPetr Pithart: Evropské dialogy Václava Havla\nEvropské dialogy Václava Havla začínají v prostorách, ve kterých jsme ho jako přátelé a spolupracovníci viděli naposledy. Bylo to 2. října 2011. Tušili jsme, že je to spíše než oslava jeho narozenin rozloučení.\nTato silná vzpomínka mne dnes zavazuje nepokoušet se tu za každou cenu vydolovat z textů a projevů Václava Havla nějaký bezprostředně použitelný recept na řešení současné krize legitimity Unie. Najdeme v nich silnou obhajobu evropské integrace a nemilosrdnou kritiku české malověrnosti a ustrašenosti před vnějším světem. Ale ani v jeho věhlasném eseji Moc bezmocných není návod na to, jak dnes přiblížit Unii občanům, kteří budou zanedlouho volit – anebo také nevolit – do Evropského parlamentu. Problém totiž dnes nejsou Havlovi bezmocní, ale lhostejní, dezorientovaní a nedůvěřiví občané současné Unie. Přitom předpokladem všech použitelných receptů na nápravu současného krizového stavu jsou občané aktivní, takoví, kteří dokáží své starosti o to, co přesahuje jejich soukromé zájmy, sdílet s ostatními. Hustá tkáň občanské společnosti byla Václavu Havlovi předpokladem demokratické politiky domácí i evropské, byla jeho hlavní starostí jako politického myslitele a posléze politika.\nMůže to leckomu s Havlovým myšlením méně obeznámenému znít banálně, jako rada málo praktická: občane, buď aktivní, občané, buďte aktivní. Ve skutečnosti tu jde o velmi nesamozřejmý, a přitom praktický předpoklad. Protože aktivní občan předpokládá existenci občanské společnosti, civil society, jak by Václav Havel řekl, co možná husté tkáně asociací všeho druhu, síť, ve které každý zájem, co možná každá starost, přesahující obzor každodenních privátních zájmů najde svoje místo. Mimo toto nesamozřejmé prostředí, mimo pracně a důmyslně budovaný a ochraňovaný veřejný prostor, je aktivní občan pouhý pomysl.\nKdyby totiž dnes šlo jen o krizi legitimity orgánů Unie, kterou zanedlouho nejspíše potvrdí nízká volební účast ve volbách do Evropského parlamentu, museli bychom přemýšlet o způsobech konstituování a pravomocech tohoto orgánu a hledat právě tam nějaká pochybení a nějaké způsoby nápravy. Krizi legitimity však prožívají, jistěže ne ve stejné míře, i demokraticky ustavované orgány většiny členských států, především národní parlamenty. Mluví se už dlouho o krizi demokracie, především o krizi politického stranictví, onoho předpokladu politického pluralismu a svobodné soutěže o podíl na moci a odpovědnosti.\nKrize legitimity se v Unii projevila obzvláště varovně v devalvaci institutu referenda. Opakování irského referenda, protože se v Bruselu usoudilo, že irští občané rozhodli zprvu špatně, je přece skandál. Nedávno z Bruselu zapovězené referendum v Řecku je poslední skandál, skandál na druhou. Tehdejší řecký premiér se za nápad s referendem musel poroučet. Přitom by jistě mnozí politici evropští i politici členských států našli dobré důvody podstoupit raději takový skandál než malér začínajícího rozpadu struktur eurozóny. S tím se ale přece nelze smířit!\nU nás v České republice se tato krize stranictví projevila mimo jiné tím, že v posledních volbách uspěla dvě hnutí, která se teprve dodatečně budou, doufejme v to, pokoušet vybudovat svoji demokratickou strukturu, aby bylo možné mluvit o legitimitě jejich vedení. Zatím fungují jako uskupení, která stojí a padají se svými vůdci. Ne předsedy, ale vůdci. Jedno to hnutí je nepostradatelným členem vládní koalice. Druhé se hlásí k tomu, že parlamentní demokracii by bylo záhodno nahradit přímou demokracií, jakýmsi referendem kdykoli a o čemkoli.\nA tak se dnes vedou více méně bezradné debaty na téma krize zastupitelské demokracie nejen na evropské, ale i na národní úrovni, právě tak jako o rizicích demokracie přímé.\nPřitom vrátit se do úspěšných prvních, řekněme „monnetovských“ let evropské integrace, kdy se všechno důležité bez větších rozpaků rozhodovalo na mezivládní úrovni, bez veřejnosti, dnes již nelze.\nNeosvědčil se svého času ani pokus o netradiční metodu rozhodování, myslím tím onen rádoby spasitelský Konvent, který však byl spíše okázalým divadlem než demokratickou dílnou. Podle toho to i dopadlo. Dva ze zakládajících členů Unie řekli tehdy ne, i když si nikdo nemohl být jist, co vlastně odmítli.\nMůj osobní dojem je, že se v Bruselu nejednou příliš tlačilo a tlačí na pilu v méně podstatných záležitostech. Často to byla rozhodnutí, která pak byla nejvíce kritizována, i když mohla být věcně správná. Možná, že předběhla svoji dobu. Myslím si, že se často chtělo a chce víc a rychleji, než bylo nutné a reálné. Že se politici a úřednický aparát v Bruselu do pochybných aktivit někdy jakoby nutí. Snad aby ospravedlnili svoji skvěle odměňovanou, ale mnohými zpochybňovanou existenci. A dávají tak zbraně do rukou protivníků. Nevím, jak je to jinde, ale u nás byste našli nejvíce odpůrců Unie mezi těmi, které iritují některé zcela nepodstatné směrnice týkající se detailů v ochraně spotřebitelů. Teď je hitem zákaz českého pomazánkového másla, protože to není máslo. Ten zákaz je na místě, ale stál za to? Kolik hlasů odpůrcům Unie přinese?\nTřeba být realisty i v odstraňování tzv. demokratického deficitu. Pochybuji totiž, že se ten deficit dá odstranit, myslím si, že jej lze postupně jen poněkud zmenšovat a že s ním pak bude možné žít bez pocitu, že se musí něco za každou cenu a co možná nejdříve udělat.\nByl pro mne docela silný zážitek rozčarování z toho, když bylo deset států, aspirujících kolem zlomu tisíciletí na členství, vypuštěno na tzv. regatu. Po několik let žily vlády a parlamenty oněch států v atmosféře permanentní legislativní smršti a úzkostlivě očekávaly každoroční letní vysvědčení, které dostávaly podle jednotlivých předmětů jako kdysi děti ve škole. Byli jsme tehdy plni obav, zda budou do Unie vpuštěny dva či tři, možná prý i pět nejrychlejších, tj. nejlepších adeptů. Budeme mezi nimi? A pak byli najednou vpuštěni všichni, všech deset. Mnozí jsme měli pocit nefér hry. Anebo bezradnosti těch, kteří cosi odstartovali a nevěděli, co vlastně dělají, co chtějí. Některé mimořádně důležité reformy, zejména pokud jde o fungování právního státu, prosazené tehdy jen na papíře, a nikoli do života institucí a veřejného mínění, se pak musely ukázat jako zbrklé, povrchně provedené, nejen personálně nezajištěné. Bylo to vytírání zraku: vytírali jsme zrak Bruselu, ale i sami sobě.\nTakových případů nerozumného tlačení na pilu by bylo možné uvést víc. Tempo rozšiřování a prohlubování Unie bylo podle mého nemoudře rychlé a hlavně nepromyšlené. Anebo se nemělo tlačit na obě ty pily skoro zároveň. To se pak neobešlo bez neblahých důsledků. Eurozóna měla být zcela jistě zaváděna obezřetněji, ale to ví dnes už každý.\nUnie by podle mého měla provést klidnou inventuru neúspěchů a omylů, dát sama sebe do pořádku, zkonsolidovat se, napravit napravitelné chyby. Zrušit nepovedená pravidla a špatná rozhodnutí bez obav, že ztratí tvář. A ne se pouštět do dalších závodů za nejistými cíli. Rád bych lépe porozuměl tomu, co nás, ano, dnes už i nás, i když Česká republika tam v posledních letech spíše jen statovala, co nás v Bruselu žene do nerozumného tempa reforem či spíše jen změn.\nKdyž k tomu tempu přidáme neproniknutelný bruselský jazyk plný zkratek a šifer a ekonomizující hantýrky, lépe rozumíme těm, kteří letos do Evropského parlamentu volit nepůjdou. Ta hantýrka je jakýmsi poznávacím znamením zasvěcených, ale pro normálního člověka je neproniknutelnou bariérou arogance.\nStarost o stručný a srozumitelný jazyk byla mimo jiné velkou, trvalou starostí i Václava Havla. S jeho výjimečným citem pro sebemenší slovní faleš trpěl nejen onou směšnou nemotorností bruselského jazyka, ale právě i jeho arogantní povýšeností. Jakoby se tím jazykem říkalo: ani nepředstíráme, že chceme, abyste nám rozuměli.\nVím, o čem mluvím. Když byla hotova tzv. Ústava pro Evropu, pokusil jsem se s kolegou českým novinářem, žijícím evropskou problematikou v SRN, přeložit těch několik set stránek textu Ústavy do dvacetistránkového pro každého čitelného textu. Nic nemožnějšího jsem snad nikdy v životě nepodnikal. I tato nemožnost usvědčovala autory z toho, že se zcela minuli nejen žánrem. Že je ten text, o kterém se mělo hlasovat v referendech, nepřijatelný, bylo zřejmé. Když jsme byli s překládáním v polovině, Ústava byla naštěstí odpískána.\nNěco jako time out potřebujeme možná všichni. Jistě ovšem ne tehdy, když se odvracela a dosud ještě odvrací bezprostředně hrozící finanční a ekonomická krize. Anebo když Unie hledá účinné postoje k vývoji situace na Ukrajině. Ale potřebujeme ho tehdy, když řešíme, co dál. Nemyslím time out, přestávku jako oddech, ale jako zjednání si klidného odstupu, který umožní vidět stav Unie nejen z hlediska jejích kritiků a odpůrců, ale i těch bezradných a dezorientovaných. Docela jinak bezmocných než za časů Havlova disidentství.\nS kým se o tom všem mají komisaři a poslanci v Bruselu radit? Doufám, že ne všechny politické reprezentace národních států jsou tak laxní k budoucnosti Unie, jako byly ty zdejší. Značné rezervy Unie jsou v nedostatečném zájmu národních parlamentů o unijní problematiku – tam je dnes, myslím si, ten větší díl demokratického deficitu Unie než v jejich bruselských orgánech. Kupříkladu naše Poslanecká sněmovna nechává už dlouhé roky celou unijní agendu na svém evropském výboru a sama se v plénu v posledních letech zabývala sotva její desetinou. Ministři zdejších vlád do Bruselu velmi často nejezdili, posílali tam náměstky. Vládě pak snad ani nic jiného nezbylo, než poněkud stereotypně říkat skoro na všechno ne. Věřím, že to se teď bude měnit.\nVracím se k aktivnímu občanovi a občanské společnosti Václava Havla: občan není dnes bezmocný, proto ani neusiluje o onu paradoxní moc, o které Václav Havel psal ve svém slavném eseji o moci bezmocných. Byla to moc, kterou měli bezmocní lidé, ochotní pro své postoje přinášet oběti nejen materiální, ale často i oběti na svobodě. Občan je dnes docela jinak bezmocný. Nechce vstupovat do politických stran, a když už volí, pak stále častěji riskantní nesystémová hnutí než zpronevěřilé politické strany. Je bezmocný, protože dnes neví, k čemu by svůj dílek moci mohl použít. Neví proč volit, neví ani, koho volit. A už vůbec nerozumí evropské agendě. Chyba není na něm, ale na těch evropských politicích, počínaje poslanci, kteří se tou agendou zabývají, aniž by dokázali předvést své úsilí tak, aby bylo viditelné a srozumitelné. Chybí opravdový politický proces. Místo toho lze jen tušit neviditelné tlaky, vlivy, přísliby, vyhrožování, něco za něco. Ale opravdové volby mezi skutečnými alternativami, hodnotově se odlišujícími, postrádáme.\nBezmocná však není, nemusí být občanská společnost. U nás má pořád daleko k tomu, aby byla onou havlovskou hustou, nepřehlednou tkání spontánně vznikající, maximálně různorodou, a tedy neovladatelnou z jednoho místa. Ale přesto nedávno objevila nové možnosti.\nNerad bych to zakřikl, ale právě jsme u nás v České republice svědky naplňování jednoho nevšedního plánu, totiž plánu dvacítky nevládních organizací, které se před dvěma lety domluvily na spolupráci. Nazvaly svůj unikátní protikorupční projekt občanů, podnikatelů a politiků „Rekonstrukce státu“ podle názvu jedné z oněch organizací. Vypracovaly návrhy devíti klíčových zákonů, které by měly pomoci od nejhoršího, pokud jde o všechny možné formy rozbujelého korupčního jednání. Daly si tu práci a tak dlouho systematicky obcházely kandidáty politických stran a hnutí, až nakonec od většiny z nich získaly písemný slib, že budou-li zvoleni, budou pro ony zákony pod sankcí veřejného zostuzení hlasovat. To se právě děje. Není možné, aby všechno vyšlo na sto procent. Sněmovna má pochopitelně právo návrhy zákonů upravovat, ale už dnes proces schvalování onoho systémově promyšleného trsu zákonů pokročil do té doby nebývalou měrou. Je to – opakuji, netřeba to zakřiknout – už dnes nečekaný úspěch. Nejen proto, že ta součinnost dvaceti subjektů byl dobrý nápad, ale především proto, že za tím byla veliká, nejméně dvouletá práce. Žádná krátkodechá efektní kampaň, ale odborná práce. Nejen nadšenců, ale i přizvaných expertů – profesionálů.\nPřitom ovšem celkový stav občanské společnosti není u nás ani zdaleka uspokojivý. Začátkem devadesátých let to vypadalo slibněji. Pak však někteří velmi vlivní politici zprava, ale i zleva vypověděli občanské společnosti doslova válku. Nejen proti jednotlivým jejím součástem, ale celému konceptu občanské společnosti, válku na všech frontách. Tehdy se Václav Havel s Václavem Klausem utkávali v čelných soubojích o samu podstatu moderní demokracie. Pro Klause byla občanská společnost útokem na politický pluralismus, parlamentarismus, na politické strany, protože aktivní občané si prý neprávem přisvojují mandát, který lze získat jedině ve volbách. Kdo chce něco změnit, ať vstoupí do politické strany, nebo ať si raději založí svoji vlastní politickou stranu… Byla a je to podle mého zrada i na liberálních a konzervativních zásadách, protože ideál státu, který není zbytečně silný, je myslitelný jedině za předpokladu silné občanské společnosti.\nVáclav Havel by nejspíše společnou aktivitu nevládních organizací v čele s Rekonstrukcí státu a Ekologickým právním servisem přivítal. A myslím si, že by se zamýšlel nad tím, zda něco takového nemůže fungovat i na evropské úrovni. Několik významných nevládních organizací už přece působí přes hranice států. Například Transparency International, Amnesty International, European Citizens´ Initiative, Greenpeace…\nCo vlastně jiného zbývá jako reálná, nevyzkoušená možnost? Jistěže se bude také pokračovat v tom, co se už děje, ve spontánním i organizovaném hledání toho, co se nazývá „smysl Unie“, „duše Unie“, hodnoty, na kterých je anebo by měla být Unie zakotvena, „velké vyprávění“ o Unii, „příběh“, „narativ Unie“… Tedy v hledání toho, co by z členských států a z jejich občanů pomohlo srozumitelně vytvořit cosi soudržnějšího, solidárnějšího než dnes. Já bych však na takové verbalistické snahy příliš nespoléhal.\nKupříkladu onen kýžený „nový příběh“, narativ Evropy nelze podle mého vymyslet. Příběh je to, co se stalo, ne to, co se dá objevit od psacího stolu, má-li to být příběh, který si lidé vyprávějí. V takovém případě byl zpravidla spojen s nějakou obětí, kterou už vůbec nelze inscenovat, zkonstruovat. Právě tak hodnoty: to nejsou vznosná a úctyhodná slova, ale výsledky často bolestné volby, kdy se v reálné situaci, nikoli na konferenci, lidé rozhodují cosi méně cenného obětovat čemusi cennějšímu. Hodnoty nejsou vlastně nic jiného než seřazení vzácného a méně vzácného, jsou to priority, domluvené po nesnadném rozhodování co je třeba obětovat čemu. Nikoli po debatě filozofů a historiků o kořenech evropské civilizace. Není to výsledek dodatečného rozpomínání na minulost, ale pojmenovávání a rozhodování aktuálních alternativ.\nJedna taková volba je podle mého před námi a my děláme, že neexistuje. Má či nemá se Unie aktivně bránit sociálnímu a jinému dumpingu rozvíjejících se ekonomik, anebo má v zájmu růstu svého HDP rezignovat na to, co ji od zbytku světa po staletí především odlišovalo? Zda má jít ve jménu neoliberálních maxim do volné konkurence s těmi, kteří zatím nechtějí vědět, co jsou sociální ohledy, práva jednotlivce i menšin, co je ochrana přírody, péče o kulturní krajinu, vzdělávanou po staletí. Jinými slovy rozhodování, zda má Unie v zájmu růstu své ekonomiky soutěžit i s těmi, kteří vyrábějí laciněji proto, že kašlou na to, co je nám Evropanům drahé. To je reálné, aktuální dilema, to je ona situace volby, kdy se skutečně rozhoduje o tom, co jsou a co už nejsou a nebudou evropské hodnoty. To je situace, kdy se rozhoduje o tom, co jsme ochotni obětovat a co ne. Jen z takové volby se mohou rodit skutečné příběhy. Nerozhoduje se o tom ale na setkání specialistů na duchovní dějiny kontinentu.\nCo by tedy mohlo, mělo účinněji inspirovat, korigovat bruselskou politiku Unie? Jaké prostory, jaké platformy jsou k dispozici? Parlament ve Štrasburku teď dostane podporu leckde jen dvaceti, třiceti procent voličů, kteří do něj půjdou volit. Budou ovšem více než minule volit ty, kdo by Unii nejraději rozpustili. Politické strany na evropské úrovni zatím neexistují, i když zaznamenáváme první dílčí pokusy o jejich zakládání a netřeba tyto pokusy bagatelizovat, ba právě naopak. Referenda jsou, jak už bylo řečeno, raději tabu. Kdyby se referendum konalo dnes u nás, nelze vyloučit, že by zvítězil názor z Unie vystoupit. Na Konventy a jiné shora inženýrsky vymyšlené monstrakce si už, myslím, nikdo netroufne.\nNabízí se tedy koordinované úsilí již dnes aktivních občanů vytvořit si svůj vlastní, nový prostor, své vlastní prostory, a vyplnit je nejen zaujetím a zbytky nadšení, ale také odbornou, expertní prací. Pokusit se přijít po čase s návrhy ani ne tak na rekonstrukci orgánů Unie, jako na redefinice priorit. Neřeknu redefinice cílů, protože tzv. finalita Unie zůstává moudře otevřena. Opravdu jde především o ekonomické priority? Za jakou cenu? A přijít pak, po důkladné diskuzi, těmito návrhy zavazovat kandidáty do Evropského parlamentu. Sotva se dá něco stihnout ještě před nadcházejícími volbami. Spíše by to mohlo být reálné až před příštími volbami. Pokud se toho nechopí mladší, vzdělaní Evropané, ochotní scházet se k podobným dialogům, jako je tento, kdo se toho chopí?\nCest z krize legitimity, soudržnosti a srozumitelnosti Unie je zajisté víc. Ale zdaleka ne všechny jsou stejně schůdné. Propojování občanských společností napříč kontinentem je jednou z nich, ale je tu jedna důležitá výhoda, nebo spíše záruka: pokud se to bude dít, nebudou za tím stát vyhlídky na mocenské pozice či vysoké platy v Bruselu. Bude za tím stát věrohodná, idealisticky motivovaná vůle zachránit a oživit ten ojedinělý, skvělý podnik, jakým je přes všechny potíže a krize Unie států evropského kontinentu. Dnešní pražský evropský dialog není ani první ani poslední podnik tohoto druhu. Co z něj nakonec bude, a zda něco nového, podnětného a inspirujícího přinese, ještě nevíme.\nSnad by to mohl být prostor především pro mladší, vzdělanou generaci, pro ty, kteří budou s dialogem, který tu dnes v Praze začíná, putovat po Evropě. Prostor pro putující, zezdola vznikající a spontánně se obnovující a podle potřeb se proměňující „konvent s malým k“, který spojí, dnes i s účinnou pomocí sociálních sítí, to nejživotaschopnější z již existujících a osvědčených elementů občanských společností členských státu, a který s nimi propojí i to, co na nadnárodní úrovni již existuje. Když už tu máme nadnárodní koncerny, proč bychom se neměli pokoušet o nadnárodní občanskou společnost?\nMožná, že pro něco takového je dokonce ten úplně nejvyšší čas. My vidíme Unii jako nedokonalé dílo, ale zároveň se ukazuje, že třeba pro miliony Ukrajinců je naše chybující, ale stále spořádaná a civilizovaná sjednocující Evropa útočištěm, ba cílem, pro které jsou tam lidé ochotni pokládat život. Myslím, že je to dnes pro nás pro všechny nečekaně zavazující stimul myslet a jednat velkoryse a odpovědně zároveň.\nProjev Petra Pitharta, hlavního řečníka konference "Občan, moc a demokracie v evropské krizi", uskutečněné v rámci projektu Evropské dialogy Václava Havla.\nEvropské dialogy Václava Havla 05/03/14\nEvropské dialogy Václava Havla: Občan, moc a demokracie v evropské krizi 21/02/14 13:00 – 22/02/14 08:45