Nizozemě - Joseph O | Databáze knih\nkniha od: Joseph O\nKdyž je začátkem roku 2006 v jednom newyorském kanále nalezena mrtvola Chucka Ramkissoona, Hans van den Broek začne vzpomínat. S Chuckem se seznámil v New Yorku po útoku na Světové obchodní centrum, v době úzkosti, která zaplavila celé město. Události z 11. září otřásly i Hansovým osobním životem - jeho žena, Angličanka, odjede po útoku pryč a vezme s sebou i jejich syna. Hans se přestěhuje do hotelu Chelsea a volné večery tráví s jeho prapodivnými nájemníky. O jednom víkendu si z nostalgie po mládí zajde do parku zahrát kriket s místním týmem. Jeho spoluhráči jsou většinou přistěhovalci, kteří zůstávají své oblíbené hře věrní i v novém prostředí. Na kriketu Hans potká Chucka, který má hlavu plnou velkých plánů, jak změnit postavení kriketu - hry s pravidly pro televizního diváka příliš složitými - ve své adoptivní vlasti. Nizozemě je román o osamělosti i sounáležitosti přátel, partnerů i společnosti a jejích částí. Je to příběh o New Yorku, jak ho vidí Evropan v exilu; příběh o tom, jak moc vás určité místo dokáže změnit a do jaké míry můžete ono místo změnit vy. Joseph O'Neill dokázal ve své knize pojmenovat obavy a nejistoty naší doby, a vytvořil tak dílo, které oslovuje čtenáře na celé zeměkouli....celý text\nVelmi čtivě napsané, ale příběh mě nezaujal. Mladá dvojice prochází manželskou krizí, žena se nedlouho po 11.září 2001 rozhodne vrátit z New Yorku i s malým synem zpět do Londýna. Její manžel - vypravěč příběhu - vypráví o tom, jak žil v NY sám, s jakými lidmi se vídal, jak probíhalo jejich manželství a jak si pak k sobě se ženou našli znovu cestu.\nTrochu zvláštní kniha.Nezáživná.Dělalo mi problémy pořádně se začíst.Nechat se pohltit příběhem.Možná je to tím tématem knihy jejímž jádrem jsou události kolem 11.září.Z pohledu hlavní postavy knihy holandského imigranta si Američané uvědomili,že jsou také pouze obyčejní smrtelníci.Člověk je již ale jaksi přesycen informacemi kolem této události.\nKnihu napsal Ir, vyrůstající v Holandsku, nyní žijící v New Yorku. Hlavní postavou je Holanďan, žijící v Londýně a několik let pracovně v New Yorku. Celkem těžké takovou knihu hodnotit, narodil jsem se jako Čech, žiju v Česku a zřejmě tady i zemřu. A musím přiznat, že je pro mě těžko pochopitelné jak může někdo žít mimo rodnou zem. Chvíli jsem měl pocit, že jde o jakousi propagandu, na podporu imigrantů, o to ukázat po jedenáctém září vyděšeným Američanům, že to jsou stejní lidé jako my všichni. Kniha pro mě byla výletem do světa lidí s odlišnou mentalitou, o jejich touhách, cílech a cestách k jejich dosažení.\nKniha Nizozemě je v


,,Když jsem se nečekaně stala onkologickým pacientem, bylo to, jako bych se ocitla ve zcela jiném světě,..." - ROZHOVOR | DAFSON MAGAZINE\n,,Když jsem se nečekaně stala onkologickým pacientem, bylo to, jako bych se ocitla ve zcela jiném světě,..." - ROZHOVOR\nSkutočmý príbeh ženy, ktorá to nemala v živote naozaj ľahké no nevzdala to a bojovala.\nUrčite ste si všimli, že sa vám snažíme pravidelne či nepravidelne prinášať zaujímavé rozhovory s ľuďmi, ktorí majú čo povedať. Medzi tie posledné patria napríklad rozhovor o ceste dokumentárneho tvorcu, alebo Slovenky žijúcej v New Yorku. Na našom webe ste už čítali naozaj rôzne príbehy. Niektoré potešia, inšpirujú, motivujú, alebo aj šokujú. Ak budete pokračovať v čítaní ďalej, tak zažijete naozaj mix pocitov, pretože toto je skutočný príbeh ženy ktorá to nevzdala.\nRozprávať sa budeme o zákernej chorobe ktorá Marky postihla, ťažkej rozvodovej situácii, o živote v zahraničí, záľubách a samozrejme aj o cestovaní.\nVeľmi ma zaujala otvorenosť a bojovnosť tejto ženy. Rakovina je aktuálna téma na celom svete a rozpráva sa o tom naozaj veľmi ťažko. Možno ste už zažili podobnú situáciu vo svojom okolí a viete sa úplne vcítiť do pocitov chorého človeka. V tomto skutočnom príbehu jednej silnej ženy, sa vám budú tlačiť slzy do očí. Som veľmi rád a ďakujem pani Markéte, že sa s nami podelila o svoje pocity, ktoré zažívala počas svojho ťažkého životného obdobia. Tento príbeh ma slúžiť ako motivácia či inšpirácia, že sa oplatí zabojovať a nevzdať to. Dúfam, že tento rozhovor vám prinesie niečo pozitívne a posunie vás to o krok dopredu s hlavou hore a chuťou bojovať.\nDobrý deň Marky. Som veľmi rád, že ste prijala pozvanie na tento rozhovor a že sa s nami podelíte o svoje životné udalosti. Na úvod môžete v krátkosti prezradiť niečo zaujímavé o sebe.\nCo bych o sobě zkráceně mohla říct? Jsem normálně nenormální ženská. Češka, co žije téměř dvacet let v Itálii a stále neví, kde zapustit kořeny. Jsem rozvedená a mám skvělého syna Nicholase (16 let). Jmenuji se Markéta, ale tak mi zde říká jen málokdo. České jméno je pro Italy špatně vyslovitelné, a tak si mě přejmenovali na: Marghrerita, Marghe – Marky. Miluji rychlost a adrenalin, jachting, lyžování… Před tím, než jsem onemocněla, jsem hodně sportovala, nyní už méně. Osud mě posadil, mohla bych ironicky říct „na zadek“ a já začala psát. Psaní se stalo dalším mým velkým koníčkem.\nNaši čitatelia si u nás mohli prečítať rôzne skutočné príbehy zo života ľudí, no ten Váš je na úplne inej úrovni. Nebojíte sa otvorene rozprávať o svojích pocitoch a životných situáciach. Keď som natrafil na Váš profil, dočítal som sa, že ste bojovala so zákernou chorobou a úspešne ste nad ňou zvíťazila. Aj keď to nie sú moc príjemné spomienky, viete nám opísať ako to celé začalo?\n„Jak to celé začalo?“ Tu otázku jsem slyšela nesčetněkrát. Při sprchování (bylo to v létě v červenci) jsem na pravém prsu ucítila opravdu velice malou bulku. Ale ten pocit, že by se mohlo jednat o něco závažného, nedej bože o rakovinu, jsem nemohla vymazat z mysli. Na druhý den jsem šla za obvodním lékařem, předepsal mi mamo a sono prsou. Bohužel nález byl tak malý, že ani lékař nedovedl z určitostí popsat, o co se jedná. A protože rakovina v počátcích nebolí, spokojila jsem se s vysvětlením, že se jedná o nevinnou cystu. Na další kontrolu jsem měla jít za dalších šest měsíců. Bulka však nezadržitelně rostla, začala pučet jako zasazené semínko v úrodné půdě a s ní narůstaly i mé obavy. Obvodní lékař mi tvrdil, že propadám zbytečné panice, pro něho neodůvodnitelné, zbytečné. Nevěřil mi. Z tohoto důvodu jsem se rozhodla změnit obvodního lékaře. Koncem listopadu jsem opět (na doporučení jiného lékaře) podstoupila sono, den na to biopsii a neprodleně (22.prosince) operaci. Jednalo se o velice agresivní karcinom triple negativni. A jelikož nádor se již rozrostl, byl mi s tkání odebrán i velký kus kůže (mám sice jizvu, ale operace byla provedena opravdu profesionálně). Následovalo 12 cyklů chemoterapie a 25 ozařování. Nevím, zda mám vyhráno. Lékaři mají sklon používat slovo remise častěji než vyléčení. Remise znamená, že po léčbě není žádná známka přítomnosti rakoviny. Pokud jste v remisi, je možné, že jste vyléčeni. V mnoha případech se ale rakovina znovu objeví po několika měsících nebo letech. Proto se lékaři slovu „vyléčen“ raději vyhýbají. A tak nejsem ani zdravá, a ani nemocná. Něco mezi. Ale hlavní je, že žiju.\nAko ste začala proti rakovine bojovať? Čo Vám dodávalo silu ísť ďalej?\nŘíká se „boj s rakovinou“... já, i s dvouletým odstupem, to úplně jako boj nevidím. Bylo to zvláštní poznání mě samotné. Nemoc mě dostala tam, kam bych se sama nikdy neodvážila, na samý pokraj zoufalství, kde člověk, pokud umí hledat, objeví hlubší význam života. Ale o jednu věc jsem přece jen bojovala, a tou věcí je čas. A potřebuji ho opravdu hodně, chci prožít spoustu krásných chvil se synem a lidmi, na kterých mi zaleží. Jako všechna obtížná životní období i nemoc nám hodně vezme, ale i něco dá. Jen si\nnesmíme dovolit upadnout do deprese, ale každý den se postavit na nohy a pokračovat v cestě, krok po kroku… jedna terapie za druhou. Tu sílu jsem v sobě musela najít a má ji každý z nás. Je to, jako když nás hodí do vody, musíme plavat, pokud se nechceme utopit. A já jsem plavala, …i proti proudu. Ale obrovskou silou a oporou pro mě byl hlavně můj syn Nicholas, moje maminka, má láska a kamarádi. Bez nich bych to nikdy sama nemohla zvládnout. Byly dny, kdy mi bylo opravdu zle. Celý týden po chemo jsem se nepostavila na nohy, proležela celé dny v posteli a oni se o mě s láskou starali. Onko-léčba je velice náročná a opravdu vás srazí na kolena. Přesto všechno jsem se snažila žít, pokud to šlo, jako před nemocí. Jezdila jsem dokonce lyžovat, chodila na procházky a do společnosti, vymalovala synovi pokoj. Dbala jsem i o svůj vzhled, a ač se to může zdát banální, málokdo si umí představit, co v té době dovede tužka na oči a rtěnka. Jak dokáže pozvednout i sebevědomí.\nHodně mi také pomáhalo o nemoci otevřeně mluvit. Nic neskrývat. Chodila jsem mezi lidi bez pokrývky hlavy. Šátek, paruka, nic… tohle je velice osobní a záleží na každé ženě, co zvolí, hlavní je, aby ona sama se cítila co nejlépe.\nHľadala ste nejakú alternatívnu medicínu, alebo ste počúvala lekárov?\nNe. Nepřemýšlela jsem nad alternatívní léčbou a plně důvěřovala lékařům. Naopak mě dodnes neskutečně irituje, jak si každý myslí, že nemoci rozumí, dává mi rady a snaží se mě léčit! Jedná se přitom především o lidi, co si rakovinou nikdy sami neprošli. Nevěřím, že jedlá soda s citrónem dokáže vyléčit. Chemoterapie vážně otráví tělo, i já bych ráda pila ovocné šťávy, ale bohužel tak to nefunguje (podotýkám, že je to můj názor). Zhodnotila jsem postup léčby hned s několika onkology, všichni se shodli na tom, že chemo je nezbytná. Zdravé potraviny samozřejmě mohou při léčbě onkologického onemocnění pacientovi pomoci, nehrají však rozhodující roli. Tu hraje čas, psychický stav a nasazení potřebné terapie.\nUrčite to bolo Vaše najťažšie obdobie života, sprevádzané množstvom pocitov a myšlienok. Čo bolo pre Vás to najťažšie, na celej tej situácii?\nAč se to může mnohým zdát nepochopitelné, nebylo to nejtěžší období mého života. Jak jsem zmínila výše, jsem rozvedená. Nejtěžší bylo postavit se na vlastní nohy, osamostatnit se. Začít nový život, v cizí zemi bez podpory vlastní rodiny (protože žije v Čechách), bez finanční jistoty, a navíc synovi bylo jedenáct let. Tenkrát jsem byla na vše skutečně sama. Ale ani tehdy jsem to nevzdala. Ve 34 letech jsem si udělala řidičský průkaz, začala jsem pracovat, pronajala si vlastní byt. A nyní jsem šťastná.\nA co bylo nejtěžší na nemoci? Nejvíc mě trápila bezmoc. Nezvládnout se postarat o syna a o sebe sama, tak jak jsem byla zvyklá. Opakuji se, ale bez přátel a rodiny bych to nezvládla. Obtížné bylo říct třináctiletému klukovi, že jeho máma má rakovinu a brzy bude bez vlasů. I když popravdě přijít o vlasy pro mě nebylo to nejhorší. Nikdy jsem si na dlouhých vlasech nezakládala. Ale když mi slezlo obočí, řasy, a dokonce i nehty (jak na rukou, i na nohou)… tak to byl opravdu bolestný šok. Těch pocitů a myšlenek bylo hodně, ale chemie mi svým způsobem vygumovala mozek. Celý život jsem si zapisovala úvahy a v době léčby jsem nebyla schopna napsat ani čárku, to přišlo později a nyní je z toho kniha. Myšlenky, že bych nemusela léčbu zvládnout, a na smrt tu samozřejmě byly, ale rychle jsem je zahnala. Vybrečela se v koupelně, aby o tom nikdo nevěděl, a šla dál.\nČo by ste poradila ľuďom bojujúcim s touto zákernou chorobou?\nKdyž jsem se nečekaně stala onkologickým pacientem, bylo to, jako bych se ocitla ve zcela jiném světě, takovém vakuu, a nevěděla, co s tím dělat a jaké jsou možnosti léčby. Nechápala jsem odborné lékařské výrazy a nebyla schopna dešifrovat diagnózy onkologického nálezu. Jako většina lidí jsem usedla k internetu a strávila hodiny hledáním informací. Zde ale pozor! Ne všechny informace jsou ku prospěchu, některé naopak mohou spíš uškodit, a dokonce i zmást. Vždyť často, dle nejrůznějších webových stránek, pouze stačí koupit „zázračný“ potravinový doplněk. Nevěřte tomu! Pomáhalo mi i setkání s lidmi, kteří nemoci prochází nebo si prošli. Oni mohou poskytnout cenné rady, především dodat psychickou podporu. Vyhledala jsem příslušné skupiny na Facebooku, a v té chvíli se necítila jako jediná nemocná s rakovinou. Sdílela jsem s nimi stejné obavy a strachy. I když i v těchto skupinách se najde hodně mylných informací.\nAby si napsali všechny otázky a nejasnosti, které pak prodiskutují s lékařem a postup terapie ponechali na něm. Každý z nás je jiný, žádný nádor není stejný, a tudíž i na každý organismus terapie odpovídají rozdílně. A i když je to nesmírně obtížné, aby nepropadali panice. Podle mě stres rakovinu nezapříčiní, ale pozitivní myšlení a kladný přístup k celé situaci pomohou léčbu usnadnit a lépe terapii přijmout. Dále je třeba vysvětlit okolí, jak se doopravdy cítí, říct narovinu, co jim vadí. Většinou ani nejbližší člověk nedokáže nemocného pochopit. A tohle radím nejen nemocným, všem. Odstraňte ze svého života negativní lidi, co vám berou energii a ubližují, nedovolí vám růst. V životě potřebujeme opravdové přátele a hlavně lásku.\nSpomínala ste, že momentálne žijete v Taliansku, ste rozvedená a máte syna. Prečo ste sa rozhodla práve pre Taliansko? Čo Vás tam zaviedlo?\nOn někdy život rozhodne za vás. Do Itálie jsem odešla poměrně mladá, nezkušená. Co jsem ve dvaceti čtyřech mohla vědět o životě? Seznámila jsem se s Italem, co byl v Čechách na dovolené, necelé dva roky psaní – klasických dopisů zasílaných poštou (v té době ještě nebyl internet), několik návštěv a dovolených. Nedokázala jsem si hned zvyknout v cizí zemi, nerozumět ani slovu, nemít přátele… prvních pár let jsem jezdila sem a tam. Bylo to náročné.\nKeďže sa náš magazín zaoberá cestovaním, čo by ste ľuďom odporúčila určite vidieť v Taliansku? Máte tam nejaké svoje obľúbené miesto?\nJá si to tu po dvaceti letech doslova zamilovala. Na každém kroku narazíte na něco unikátního. Itálie je nádhernou zemí, která v historii udávala trendy v umění, kultuře i architektuře, a dodnes tak nabízí historické památky nepopsatelného významu. Bohužel mám pocit, že Italové si svého kulturního bohatství nedokáží dostatečně vážit. Jednotlivé oblasti jsou tak rozmanité, že si tu opravdu snad každý přijde na své. Procestovat ji celou od Dolomit po Sardinii, poznat její kulturu a všechna zákoutí, mi zabralo pěkných pár let. Itálie jako turistická destinace nabízí něco pro všechny – odpočinek na plážích (podotýkám Itálie není jen Bibione a Rimini), vysokohorskou turistiku a lyžování, a také dost možností pro milovníky historie a památek. Nejraději bych vám tuto malebnou zemi představila celou, ale to by bylo na jednu knihu.\nRáda lyžuji a každou zimu jezdím do regionu Valle d"Aosta Údolí na jižní straně hlavního alpského hřebene mezi vrcholy Mont Blanc a Monte Rosa se nachází několik významných lyžařských center – nevětší komplex sjezdovek je Cervinia (dle zvoleného typu skipasu až závratných 350 km vzájemně propojených sjezdových tratí), nezapomenutelná je i 22 km dlouhá sjezdovka z Piccolo Cervino (Malý Matterhorn) do Valtournenche (všeobecně považována za nejdelší na světě). Komplex Cervinia je mým nejoblíbenějším, přestože jsem si zde v březnu při lyžování zlomila kost v koleni. K dalším střediskům patří Courmayeur, Gressoney nebo La Thuile. Zde doporučuji lázně Pré-Saint-Didier s venkovním bazénem. Po náročném lyžování je k nezaplacení ponořit se do horké termální vody s výhledem na zasněžený Mont Blanc. Přímo nad historickým městem Aosta, které je metropolí oblasti, se vypíná menší lyžařský areál Pila, a i ten stojí za to. Miluji také moře a jachting, a kraj Ligurie s hlavním městem Janov je pro plachtění jako stvořený. Ligurskou riviéru však nedoporučuji jako místo pro rekreaci s dětmi (jen výjimečně narazíte na písčitou pláž, moře je hluboké a v létě je to tu hlava na hlavě).\nLugurie se však pyšní krásnými historickými městečky na kopcích, je to opravdu úžasný malebný kout Itálie. Pokud tuto část navštívíte, každopádně si nenechte ujít Cinque Terre! V překladu „pět zemí“, protože pobřežní skalnatý pás riviéry tvoří pět vesniček – Corniglia, Manarola, Monterosso al Mare, Riomaggiore a Vernazza. Nejsou to jen tak obyčejné vesničky, jejich vznik je datován již od roku 1056. Typické terasovitě postavené domky vyskládané na skalnatých útesech, které se pyšní snad všemi možnými barvami. V minulosti se jednalo o vesnice rybářů, ale ani dnes v přístavech nechybějí rybářské čluny. Vedle nich se však nedají přehlédnout ani luxusní jachty a motorové čluny. Od roku 1997 je tenhle soubor vesnic zapsán na seznam UNESCO. Špatná dostupnost byla pro vesnice výhodou (ve středověku musely čelit útokům pirátů) a dodnes se jim díky tomu zachoval původní ráz. Mezi Monterossem a Riomaggiore vede pobřežní cesta, která nabízí nejen nádherné výhledy z útesů na moře, ale dovede vás i do jednotlivých vesniček a cestou můžete pozorovat i krásnou okolní divokou přírodu. Nejkrásnějším pobřežním úsekem je cesta Via dell´Amore z Manaroly do Riomaggiore. Bohužel po povodních, vydatných deštích a vlnobití v měsíci říjnu došlo k devastaci těchto malebných vesnic.\nAký život je v tejto krajine? Ako si spomínate na svoje začiatky po príchode do Talianska?\nHodně lidí se mylně domnívá, že odstěhovat se do jiné země je jako odjet někam na dovolenou. Jak se říká: všude je život o dvou kůrkách. Itálie nejsou jen hory, moře, slunce, skvělá gastronomie, módní styl, historická města a ... ale zde vše (ne)funguje svým způsobem. Vše se zdá být komplikované a na vše se dlouho čeká. Místní služby se občas dají přirovnat k rozvíjejícímu se státu. Italové, protože jim nic jiného ani nezbývá, se na to dívají s nadhledem. Mé začátky byly velice obtížné. Italštinu jsem neovládala, dokázala jsem říct tak akorát „buongiorno“ a „grazie“. Před dvaceti lety tu cizinců moc nebylo, a tak na mě koukali přes prsty: holka z východního bloku. Dnes se tu cítím jako doma. Italové mě přijali a mám zde i novou rodinu.\nMohla by ste nám prezradiť aj nejaké fakty, ako napríklad: priemerná mesačná mzda, aká je cena potravín, mesačné náklady na bývanie a dopravu, alebo klasické výdavky na zábavu a voľný čas?\nŽít v Itálii s jedním platem není jednouché, ale to asi nikde. Italové jsou sice hodně rodinně založení, ale faktem zůstává, že od rodičů odcházejí později a někdy vůbec i z finančních důvodů. Záleží na oblasti, kde žijete, ale průměrný měsíční plat se pohybuje od 1.100 po 1.400 euro. Potraviny jsou zde kvalitní, hlavně ovoce, zelenina a ryby. Rodina však za potraviny utratí minimálně 450 euro měsíčně. Nájmy se pohybují od 300 do 550 euro (samozřejmě že mohou dosáhnout i hodně vysokých částek, např. v mořských letoviscích či velkoměstech). Za kadeřníka zaplatíte: ostříhání 35 euro, střih, barva a foukání 120 euro. I když je tu státní zdravotnictví, platí se zde „tiket“ za každý provedený výkon. Odběr krve (základní vyšetření) vás přijde i na 75 euro. Ale většina Italů si neodpustí snídani v baru, aperitiv a večeři (minimálně 3x za měsíc) v restauraci.\nAko to tam funguje s prácou?\nV Itálii je vysoká nezaměstnanost, sehnat práci není jednoduché, a jen málokdo má nárok na podporu.\nAko hodnotíte ľudí? Dá sa to porovnať s Českom?\nItalové mají svůj temperament a je to způsobeno i zdejším podnebím. To, co pro Čechy může být nepochopitelné, je pro Italy naprosto přirozené a naopak. Jen zkráceně, třeba: v létě není nic neobvyklého vidět i malé děti, maminky s kočárky venku dlouho do noci. Italové milují stolování a jídlo si doslova vychutnají. Rodina se posadí k prostřenému stolu, kde nechybí různé druhy sýrů, sušené šunky, ovoce… neviděla jsem, že by si někdo sedl s talířem v ruce na pohovku k televizi. Po tolika letech mohu těžko porovnávat mentalitu Čechů a Italů. Co mě ale opravdu mrzí, poslední dobou sleduji jakousi uzavřenost Čechů, a to hlavně vůči cizincům.\nPrejdime k príjemnejšej záležitosti vo Vašom živote, ktorou je nová pripravovaná kniha, ktorá bude už čoskoro dostupná pre verejnosť. Prezradíte nám o nej niečo viac? O čom bude Vaša kniha?\nPod dvou letech psaní jsem dokončila knihu s názvem I motýli pláčou, vyjde v lednu. V knize, která je pojatá jako román, popisuji rok mého života. O tom, jak se mi nemoc vloudila do života, a navíc jak jsem musela rozřešit vztah mezi dvěma muži a zvolit lásku … a to už stojí velké úsilí. Ano nepsala jsem o ničem banálnějším, než je život, ale věřte mi … on je ten nejlepší spisovatel našich příběhu. Není to manuál, poučení o tom, jak rakovinu přežít… a už vůbec ne návod k léčbě. Je to pouze můj příběh protkaný myšlenkami. I když bylo mým záměrem čtenáři nastínit, čím prochází žena při léčbě rakoviny prsu… (spousta skutečností totiž nezúčastněným uniká).\nKniha bohužel nezmírní bolest z nemoci lidem, kteří léčbou procházejí, ale možná jim, i těm, co se s nemocí nikdy nesetkali, může změnit pohled na ni. Možná po jejím přečtení budete jinak chápat nemocné lidi ve vašem okolí a třeba budete vnímat jinak i svůj život, vážit si toho, co máte. A jak doufám, některé fráze vás dovedou k zamyšlení: o životě, ale i o smrti, o lásce, ale i bolesti z citů. A i kdyby ne, tak mezi řádky najdete kousek mého života. Pobrečíte si, ale, jak doufám, se i zasmějete.\n„Tento lék je velice toxický,“ podá mi vysvětlení k jejímu oděvu. Je tak toxický, že ona se musí chránit proti jediné kapičce rouškou a brýlemi a mně ten jed proteče celým tělem! Natáhne si gumové rukavice, procvičí si prsty. Roztrhne plastový obal a z něj vyjme dvě obrovské injekční stříkačky o obsahu 60 ml. Zaplaví mě panická hrůza. Na trubičce, kterou mám v paži, je jakýsi kohoutek. Sestra ho utáhne, zastaví přívod tekutiny z kapačky a velikou injekci bez jehly zasune do otvoru v trubičce.\n„Je dobře, že sis nechala PICC zavést, zachránila sis žíly. A i doba chemoterapie se tím urychlí, jinak bys tu seděla nejméně o hodinu déle, než by ti lék do žíly nakapal.“\nParalyzovaná sleduji, jak mi červenou tekutinu pomalu vstřikuje do žil. Štiplavý zápach čpavku se mi usídlil v nose, v ústech cítím chuť ředidla. Srdce se zastavilo, vynechalo pár tepů a pak se zběsile znovu rozběhlo. Před očima se mi zatmělo, hejno havranů se vzneslo a zatřepetalo křídly. V tom okamžiku jsem opilá, jen v tom není žádná euforie. Zatočí se mi hlava a nemám náladu nikoho poslouchat. Zavřu oči a ponořím se do omamného toxického opojení. Náhle se mi zhmotní vyvolaná vzpomínka. Tikání kapačky mě přenese nazpět v čase i v prostoru. Sedím na lavičce v parku. Přisedla jsem si k holčičce, co měla hnědé vlásky svázané do culíku sponkami s beruškami. Je podzim, po slunci ani památky a ona si schovává očka za tmavými slunečními brýlemi.\n„Co je pod tou lavičkou?“ zeptá se mě dětským hláskem.\n„Nic tam není,“ odpovím a žasnu nad její podivnou otázkou.\n„Ale je! Podívej se pořádně...“ Začne rošťácky pohupovat nožkami. Vyplašený vrabec zaštěbetá a odlétne.\n„Vidíš? Já ti to říkala. Byl tam!“ Směje se mi. „Kolik je hodin? Máš přece hodinky na ruce...“\nOtočím paží, abych na hodinky viděla, ale musím si vytáhnout rukáv. Bože, jak ví, že ty hodinky mám?\nSlyšela i to nepatrné tikání. Tik tak... jed mi protéká paží.\n„Můžu si tě pohladit?“ V hlásku má takovou nevinnost, že mi její žádost ani nevadí. Přesto se cítím jako domácí zvířátko. Hebkými konečky studených prstíků se dotýká mé tváře.\n„Prosím tě, už zase otravuješ nějakou paní?“ zeptá se holčičky žena, která k nám míří po štěrkové cestě. Z jejího chování je evidentní, že je to její maminka. „Promiňte, ona je slepá,“ omlouvá se mi za její podivné chování.\n„Moc na mě nekoukej,“ směje se mi děvčátko. I bez zraku vidělo, jak jsem v rozpacích.\n„Mně to nevadí... To, že nevidím. Vidím jinak než ostatní, víš? Svět je i tak barevně krásný,“ pošeptá mi do ucha, když slézá z lavičky. „Ahoj...“ zdraví mě z dálky. Ještě se otočí a zamává, pak cupitá v závěsu za maminkou.\nTa neobvyklá vzpomínka byla tak zasunutá v paměti, že jsem na tu zvláštní holčičku zapomněla. Pojednou jako bych chápala, že nám je něco odejmuto jen proto, abychom viděli, cítili a milovali jinak, možná s větší intenzitou. I mně je teď něco odebráno jen proto, aby vzniklo místo pro něco nového.\nČomu sa ešte venujete vo voľnom čase okrem písania?\nDřív toho bylo o hodně víc, před tím, než jsem onemocněla, jsem hodně sportovala. Nyní rekreačně lyžuji, v létě ráda stanuji v kempu u moře, jezdím na koni a hodně čtu.\nAk by ste si mala vybrať jedno miesto/mesto kam by ste sa chcela pozrieť prípadne tam ostať žiť, kde by to bolo?\nVždy mě přitahovala tajemná místa, jako je například Nepál a Indie. Snad se tam jednou podívám. Ale zda bych se tam odstěhovala na dobro? To asi ne, ale jeden nikdy neví. Možná se jednou vrátím do Čech.\nAk by ste mala možnosť vo svete niečo zmeniť, čo by to bolo?\nToho by bylo opravdu hodně, a to bohužel není v mých silách. Ale co bych si opravdu přála, aby se lidé naučili více poslouchat – sami sebe i okolí. Aby se stali víc empatičtí k problémům druhých.\nMáte vo svojom živote ešte nejaké ciele či túžby čo by ste chcela dosiahnuť? (práca, súkromie, a iné aktivity...)\nTohle je otázka na tělo! Někdy mám pocit, že nezadržitelně stárnu a jeden život k uskutečnění všech snů mi ani nemůže stačit. Ale v tomto okamžiku mám naprosto všechno a možná i víc. Chtěla bych napsat další knihy, ale prozatím bych si moc přála, aby se kniha „I motýli pláčou“ dobře prodávala a čtenářům se líbila.\nĎakujem veľmi pekne za Váš čas a prajem veľa úspechov s novou knihou a samozrejme veľa síl do života. Na záver môžete zanechať nejaký odkaz, alebo niekoho pozdraviť.\nChtěla bych moc poděkovat mému synovi Nicholasovi, mé mamince a mé lásce, že mě drželi nad vodou v těžkých chvílích a podporovali mě i v psaní. Mé poděkování patří i všem, kteří mi drží pěsti na Facebooku. Pokud vás můj příběh zaujal, o knize, ale i o mně se více dozvíte na Facebooku na stránce:Marky Volf – autor\nZdroj fotografii: archív Marky Volf, zdroj titulnej fotografie: pixabay.com


Věštění - Page 2 of 2 -\nDomů Věštění Strana 2\nUž Seneca viděl v zrcadle symbol mravního sebezpytování. Během staletí se však zároveň stalo také symbolem marnivosti a sebelásky, odrazem naší všehomoucnosti i nemohoucnosti. Připomeňme si, kolik malířů přimalovalo do ruk spanilým ženám na svých obrazech tuto rekvizitu, aby umocnili jejich archetypní rozměr Milenky. Zrcadlo tu zrcadlí krásu, smyslnou atmosféru, samotný proces zkrášlování a erotické napětí, aby spolu s drahými skvosty, případně mísou s ovocem vytvořilo kulisu pro ženu aktraktivní, toužící po úctívání a zbožňování, která však nejen na obraze ale také v životě zůstává nejednou nedotknutelná a nedosažitelná nejen pro druhé (a vůbec ne jen v erotickém smyslu slova), ale také pro sebe.\nNásledující článek je určen především zamilovaným náctiletým návštěvnicím našeho serveru. Určitě je pobaví a snad je výsledek jejich věštění potěší. A kdyby snad ne, hlavu vzhůru, děvčata, však přijde jinej... :-) Pozn. redakce.


1. Úvodní slovo. Obsah. Vážení příznivci a přátelé obecně prospěšné společnosti Romodrom, 1. Úvodní slovo Základní informace o sdružení... - PDF\n1. Úvodní slovo. Obsah. Vážení příznivci a přátelé obecně prospěšné společnosti Romodrom, 1. Úvodní slovo Základní informace o sdružení...\nDownload "1. Úvodní slovo. Obsah. Vážení příznivci a přátelé obecně prospěšné společnosti Romodrom, 1. Úvodní slovo...1. 2. Základní informace o sdružení..."\n2 Obsah 1. Úvodní slovo Základní informace o sdružení Organizační struktura Rozhovory s vedením Naše činnost Programy pro děti a mládež Vzdělávací programy Sociální, volnočasové a preventivní programy pro děti a mládež Programy pro obyvatele sociálně vyloučených lokalit Terénní programy Sociálně aktivizační služby pro rodiny s dětmi Sociální rehabilitace Vězeňské programy Podpora zaměstnanců Ekonomická zpráva, audity, sponzoři a donoři Kontakty Úvodní slovo Vážení příznivci a přátelé obecně prospěšné společnosti Romodrom, jistě jste si všimli změny v oslovení: koncem roku 2013 došlo k zániku občanských sdružení, a proto jsme i my upravili právní formu. Důsledkem této transformace je i změna názvu. Uplynulý rok však přinesl celou řadu dalších a pro náš chod důležitějších novinek, o které bychom se s vámi rádi podělili. Svou pozornost jsme zaměřili, mnohem více než v minulosti, na problematiku bydlení. Dokončili jsme testovací období pro boj s lichvou na ubytovnách; nyní máme mnohem lepší metodické pomůcky a praktické zkušenosti k tomu, abychom byli úspěšní. Právě oblast bydlení pro nás bude v následujícím období prioritní, v souvislosti s ní se chceme věnovat i migraci v rámci jednotlivých regionů. V roce 2013 jsme se u jednotlivých témat, jimiž se zabýváme, dostali do větší hloubky než kdykoliv v minulosti. Naše zásahy jsme tak mohli lépe zacílit, byli jsme víc analytičtí a ve větší míře jsme se věnovali strategickému plánování do budoucna. Rok 2013 byl pro nás, kromě bydlení, spojen především se vzděláváním dětí předškolního věku. Také naši klienti pocítili všudypřítomné dopady ekonomické krize, šanci na práci dostávalo užší spektrum lidí, než jsme byli zvyklí. Po mediálně známých problémech OKD jsme i my na Ostravsku zaznamenali nárůst nezaměstnaných. Na závěr, ovšem podle rčení to nejlepší na konec, bych chtěla z celého srdce poděkovat našim donátorům a partnerům a symbolicky před nimi smeknout. V uplynulém roce se totiž orientovali i na oblasti, které nejsou úplně líbivé, které většinová společnost ne vždy ocení a jež mnohdy nepřinášejí politické body, ale spíš minusy. Jedná se především o již zmíněné směry: bydlení a nezaměstnanost. Mezi donátory přibyly například Nadace Agrofert a Nadace Terezy Maxové, dařilo se nám daleko lépe spolupracovat s kraji a obcemi, které mají mnohdy obrovskou vůli problémy řešit, což je pro nás skvělé zjištění. A co si přát do roku 2014? Paradoxně snad to, aby nám ubývala práce. Znamenalo by to totiž, že problémy v české společnosti se daří úspěšně řešit. S úctou Marie Gailová, ředitelka obecně prospěšné společnosti Romodrom 1\n3 2. Základní informace o sdružení 3. Organizační struktura Romodrom o.p.s. je nevládní nezisková organizace založená v roce 2001 za účelem poskytování sociálních služeb a poradenství lidem v obtížných životních situacích podpory dětí a mládeže ze sociálně znevýhodněného prostředí podpory principů demokratické společnosti Poslání Romodrom o.p.s. Prosazování práv a integrace osob ohrožených sociálním vyloučením. zakladatelé správní rada ředitelka dozorčí rada Motto Romodrom: Známe naši cestu. Džanas peskero drom. metodické oddělení ředitel programů nízkoprahové zařízení pro děti a mládež Praha ekonomická ředitelka personální oddělení Organizace sídlí v Praze, ale působí především mimo hl. m. Prahu, včetně Prahy celkem v osmi krajích České republiky. Činnost sdružení se dle typu poskytovaných služeb a realizovaných programů dělí na tři oblasti: programy pro děti a mládež, programy pro obyvatele sociálně vyloučených lokalit a vězeňské programy. Moravskoslezský kraj terénní programy Jihomoravský kraj sociálně aktivizační služby pro rodiny s dětmi Královehradecký kraj ekonomické oddělení fundraisingové oddělení Liberecký kraj vězeňský program Středočeský kraj Olomoucký kraj Vedení společnosti ředitelka: ředitel programů: ekonomická ředitelka: Marie Gailová Nikola Taragoš Michaela Cinová Středočeský kraj Královehradecký kraj vězeňský program Pardubice II Středočeský kraj IČO: Sídlo: Rybná 716/24, Staré Město, Praha 1 Kontaktní adresa kanceláře: Braunova 2529/1, Praha 5 Bankovní spojení: /0800, Česká spořitelna, a. s. Webové stránky: vězeňský program Pardubice II odborné sociální poradenství Královehradecký kraj sociální rehabilitace Středočeský kraj Jihomoravský kraj 2 3\n4 4. Rozhovory s vedením Nikola Taragoš: Oblast bydlení pro nás bude hrát prim. Spolupráce s místními správami a samosprávami je velice důležitá, říká Nikola Taragoš, ředitel programů v obecně prospěšné společnosti Romodrom. Zdůrazňuje především oblast bydlení, která však není spojena jen s veřejně známou problematikou lichvy. Kromě toho Taragoš vybízí k inovativnímu pohledu na sociální služby, především se chce soustředit na často opomíjenou motivaci klientů. Romodrom chce v budoucnu klást větší důraz na komunikaci s regionálními úřady. Co od ní očekáváte? To, že je velice důležité spolupracovat s místními správami a samosprávami, jsme zjistili při realizaci našich projektů. Jde nám o co nejefektivnější výsledek ve prospěch klientů a celé komunity a k němu mohou výrazně přispět právě obce a kraje, které dobře znají své problémy. Důležitá je zejména kooperace v oblasti bydlení, která pro nás bude hrát do budoucna prim. Jaké problémy v souvislosti s bydlením vnímáte? Především je třeba zmínit lichvářské ubytovny a jiná podobná zařízení. Jedná se o jedno z nejpalčivějších témat napříč republikou, kterému se hodně věnujeme, společně se starosty a sociálními odbory. Hodně také vnímáme velké problémy mezi starousedlíky a nově příchozími, o nichž se v médiích zdaleka tak často nemluví, ovšem bohužel existují. Oslovují vás lokální partneři sami, nebo musí iniciativa přijít ze strany Romodromu? Přibližně z poloviny se na nás obracejí sami. Jsou aktivnější než v minulosti, což nás velmi těší. Abychom již fungující spolupráci pokud možno ještě vylepšili a zefektivnili, oslovili jsme partnery s dotazníkem. Skoro všichni považují naše služby v jejich regionu za účelné a užitečné, naše pracovníky v dané oblasti často znají osobně. Zaznamenali jsme i několik podnětů, které se snažíme v maximální možné míře uvést do praxe. V čem vás do budoucna čeká nejvíc práce? Hodně práce bude třeba věnovat inovativnímu pohledu na poskytování sociálních služeb. Především se chceme zaměřit na otázky motivace našich klientů, a to vzhledem k jejich opakovaným relapsům. Tady bychom rádi dosáhli lepších výsledků najít vůli a chuť ke zvýšené aktivitě při dlouhodobém nezdaru není jednoduché. Myslím si, že motivace je dlouhodobě podceňovanou oblastí, na kterou je nutno začít pohlížet novými způsoby. Michaela Cinová: Děkujeme novým partnerům! V roce 2013 Romodrom získal podporu dalších donátorů, které si velmi cení. Podle ekonomické ředitelky Michaely Cínové se partneři významně podílejí hlavně na rozvojových projektech v oblasti bydlení. Jejich chuť podílet se na změnách sociálního klimatu roste, říká Michela Cinová. Byl pro Romodrom rok 2013 bohatý na nové donátory? Ano, dá se to tak říct. Portfolio zainteresovaných jednotlivců a firem ze soukromého sektoru se zájmem o sociální oblast se rozšířilo o několik dalších příznivců. Ráda bych zmínila především Nadaci Agrofert či Nadaci Terezy Maxové. Také bych chtěla připomenout, že našich projektů se účastní i další partneři, jako například Nadace Pangea nebo Blokový grant. Do kterých projektů se vloni partneři zapojovali? Jsem velmi ráda, že se významně podílejí na projektech rozvojových. Mám na mysli hlavně problematiku bydlení, kterou vnímají jako celospolečenskou zakázku a jako patologický jev. Situace už je opravdu hodně vyhrocená, aktivitu donátorů v této oblasti považuji za velmi přínosnou pro celou společnost. Jejich podpora se nejvíce dotýká našich Center pro předškolní vzdělávání. Často se stává, že noví mecenáši sice přicházejí, zároveň ale ti zaběhlí odcházejí... Takový trend jsme nezaznamenali, žádný významný pokles v jejich aktivitách nenastal. Naopak, jejich chuť podílet se na řešení sociálních problémů opravdu roste. 4 5\n5 5. Naše činnost 6 Sídlo sdružení: Rybná 716/24, Praha 1 - Staré Město, IČ: Sídlo sdružení: Mezibranská 3, Praha 1, tel./fax: , IČO:\n6 5.1. Programy pro děti a mládež Vzdělávací programy Ve vzdělávacích programech se zaměřujeme na podporu včasné péče o děti ze sociálně znevýhodněného prostředí spojenou s aktivizací rodičů ve vztahu ke vzdělávání jejich dětí. Práce s dětmi v předškolním věku se nese v duchu posílení a rozvoje klíčových dovedností a znalostí potřebných při nástupu do školy, školákům poskytujeme především doučování. Akcent klademe na terénní pedagogickou práci v rodinách a úzkou třístrannou spolupráci školských zařízení, rodičů a pedagogických pracovníků Romodrom o.p.s. Hlavní cíle zapojení dětí z odlišného sociokulturního a sociálního prostředí do běžného vzdělávacího systému, maximální rozvoj spotřebních dovedností a znalostí pro nástup do mateřské školy rozvoj rodičovských kompetencí rodičů dětí při získávání znalostí, dovedností pro práci s dětmi v předškolním i školním věku, umožnit rodičům každodenní přístup k informacím lokálního i zákonného charakteru týkajících se vzdělávání, poskytnout rodičům dětí podporu při péči o jejich děti, rozvíjet aktivní přístup rodičů dětí ke vzdělávání a práci s dětmi Dílčí cíle vedoucí k naplnění hlavních cílů posílit motivaci cílové skupiny (zvláště rodičů dětí) ke vzdělávání formou individuální spolupráce se zaměstnanci programů, např. vytvořením individuálního vzdělávacího plánu dítěte, pravidelnou evaluací a znovunastavením plánu dle pokroku dítěte, účastí na společných projektových aktivitách dětí a rodičů adaptovat děti na cizí prostředí, posílit dovednosti dětí v oblasti sociální komunikace, sebepojetí, sebeobsluhy, grafomotoriky, řeči a správné výslovnosti, abstraktního vnímání apod. umožnit dětem přizpůsobit se prostředí podobnému tomu, které je v mateřských školách, pomocí her a individuálního přístupu je připravit na vstup do mateřské či základní školy zapojit rodiče do projektu společné plánování individuálního vzdělávacího plánu dítěte, účast rodičů na společných akcích (besídky, třídní schůzky apod.), motivace rodičů ke zdravému životnímu stylu, posilování rodičovských kompetencí poskytnout rodinám komplexní informace o vzdělávacím systému v mateřských a základních školách zvýšit informovanost rodičů o síti organizací poskytujících návazné služby, které mohou využívat, včetně včasné péče a školní docházky nastavit intenzivní spolupráci se zástupci místní samosprávy, odborníky a zástupci vzdělávacího (zvláště předškolního) systému, organizací a institucí Formy práce zaměstnance v přímé práci motivační rozhovor se zákonnými zástupci dítěte doprovod (asistence) např. k zápisu do MŠ, ZŠ individuální a skupinové formy práce (dětské programy, společné výlety) kontakt se školními a dalšími institucemi a úřady konzultace s odborníky (např. logoped, pediatr) Metody práce práce s dítětem v bezpečném prostředí komunikace a spolupráce s rodinou dítěte vytváření a plnění individuálního plánu dítěte interaktivní pedagogické metody zapojení a propojení jednotlivých organizací a institucí (vzdělávacích, samosprávních) tak, aby motivování dítěte a práce s ním a jeho rodinou byla komplexní a dlouhodobá Principy práce bezplatnost odbornost partnerský vztah založený na důvěře individuální přístup pracovníci přistupují k klientovi s ohledem na jedinečnost jeho osobnosti, situace a přání, respektují jeho jedinečnost a důstojnost pracovníci chrání důvěrné informace získané v průběhu služby spolupráce je dlouhodobá V roce 2013 jsme realizovali tyto konkrétní programy: Centrum předškolního vzdělávání Hradčany-Kobeřice Charakteristika programu Centrum předškolního vzdělávání vzniklo v roce 2013 díky podpoře MŠMT. Navštěvují je předškolní děti a jejich rodiče ze sociálně znevýhodněného prostředí z obcí Hradčany- Kobeřice a z 1 km vzdálených Dobromilic. Primární cílovou skupinou jsou děti ve věku od 2 do 6 let, které dříve nenavštěvovaly žádné předškolní zařízení. Hlavním cílem je vyrovnávat sociokulturní handicap dětí, pomoci jim hladce přejít do standardní mateřské školy, úspěšně nastoupit povinnou školní docházku a následně dobře obstát na běžné základní škole (spádová MŠ a ZŠ se nachází v blízkých Dobromilicích). Specifickým prvkem činnosti Centra je zapojení dvou romských žen z místních lokalit na pozici asistentek pedagoga. Jejich přítomnost zvyšuje důvěryhodnost Centra a návštěvnost ze strany cílové skupiny. Zároveň vytváříme prostor pro pracovní uplatnění maminek. Odborné znalosti a dovednosti, které získávají, uplatňují v oblasti vzdělávání a výchovy dětí nejen v Centru, ale i ve vlastních rodinách, s přesahem do celé komunity. 8 9\n7 Pozitivní dopad činnosti Centra je násoben spoluprací se sociálně aktivizační službou pro rodiny s dětmi, kterou Romodrom o.p.s. na Prostějovsku poskytuje. Toto propojení umožňuje efektivně řešit situaci jednotlivých rodin komplexně. Program v roce 2013 V roce 2013 jsme podpořili 24 dětí (13 dívek, 11 chlapců) a 22 rodičů z obcí Hradčany Kobeřice a Dobromilice. Celkový počet přímých beneficientů projektu byl tedy 46. Z 6 dětí, které dříve nenavštěvovaly žádnou mateřskou školu a v září 2013 nastoupily na základní školu, dostalo zpětný odklad pouze 1 děvče. Další 2 děti přešly do běžné mateřské školy. V průběhu projektu se dětem výrazně zlepšila zejména slovní zásoba v českém jazyce a jemná motorika. Naučily se také základním společenským pravidlům, čímž se výrazně posílily jejich interkulturní a sociální kompetence. Děti si osvojily hygienické návyky a pravidla chování potřebné v předškolním (školním) vzdělávání. Úspěšný školní start našich prvňáčků podporujeme také tím, že i nadále mohou v odpoledních hodinách docházet do Centra, kde jim pomáháme s úkoly a školní přípravou. S rodiči jsme pracovali zejména na jejich v motivaci ke vzdělávání dětí. Podávali jsme jim ucelené informace o systému vzdělávání v ČR, případně jsme poskytovali také osobní asistenci při řešení problémů v této oblasti. Dále jsme se soustředili na posilování rodičovských kompetencí v oblasti vzdělávání a výchovy dětí. Rodiče se pravidelně účastnili přímé práce s dětmi, aby měli možnost poznat a osvojit si didaktické techniky vhodné pro rozvoj dětí - do práce se mohli přímo zapojovat a vyzkoušet si vše pod odborným dohledem. Průběžně jsme také realizovali společné volnočasové aktivity pro rodiče s dětmi (hry, soutěže, dílny, ale také například vaření). Všichni zapojení rodiče hodnotí spolupráci velmi kladně. Na svých dětech zaznamenávají pokroky poukazují na zlepšení v oblasti vyjadřování, řeči, sebeobsluhy, samostatnosti, rozšíření znalostí (písně, básně, barvy, počítání) a motorických dovedností (stříhání, malování, držení tužky). Projekt je přínosný nejen pro zapojené děti a rodiče, ale i pro velký počet nepřímých beneficientů, kterými jsou ostatní obyvatele obcí Hradčany-Kobeřice a Dobromilice. Lidé si všímají pozitivních změn v chování dětí. Tato skutečnost přispívá ke zlepšování vztahů mezi majoritou a minoritou. Také pro Mateřskou školu a Základní školu Dobromilice je Centrum vítaným partnerem. Spolupracujeme jednak v oblasti přijímaní dětí ke vzdělávání (facilitace komunikace mezi rodiči a školami), ale také například v rámci společných aktivit pro děti a rodiče návštěva MŠ Dobromilice, společná oslava Dne dětí, Lampiónový průvod (Broučkiáda) aj. V průběhu projektu se naši zaměstnanci stali členy pracovní skupiny Prevence kriminality (obce Dobromilice), kde pomáhají diskutovat a rozvíjet otázku vzdělávání dětí ze sociálně znevýhodněných skupin. Rodinné centrum pro vzdělávání Prostějov Charakteristika programu Donorem Rodinného centra pro vzdělávání Prostějov byl v roce 2013 Roma Education Fund (celková délka trvání projektu byla od listopadu 2012 do února 2014). Program je zaměřen na podporu předškolního vzdělávání dětí za spolupráce jejich zákonných zástupců z Prostějova a okolí. Navazuje na dlouhodobou práci Romodrom o.p.s na Prostějovsku, zvláště na program Romodrom pro vzdělání a Romodrom pro děti Centrum předškolní výchovy 2012 Centra předškolního vzdělávání, při jehož realizaci se stále více ověřovala potřeba zapojení dětí do předškolního vzdělávání. Cílovou skupinou jsou děti ve věku 2 5 let (v případě dětí s odkladem školní docházky do 6 let), které se neúčastní preprimárního vzdělávání, a jejich rodiče (zákonní zástupci). Stejně jako v případě Centra předškolního vzdělávání v Hradčanech-Kobeřicích probíhala i v Prostějově efektivní spolupráce se sociálně aktivizační službou pro rodiny s dětmi, kterou zde Romodrom o.p.s. poskytuje. Program v roce 2013 V roce 2013 navštěvovalo Centrum celkem 64 dětí z Prostějova a okolí a 42 zákonných zástupců těchto dětí. Z celkového počtu dětí jich 9 nastoupilo v září 2013 povinnou školní docházku, přičemž u žádného z dětí nebyl nutný zpětný odklad. Dalších 13 dětí úspěšně přešlo do některé z mateřských škol v Prostějově a okolí. Děti s rodiči z Prostějova a okolí se v rámci Centra účastnili projektových aktivit společné nastavení individuálních vzdělávacích plánů dítěte denní program dětských skupin informační servis, poradenství, představení forem a metod přímé práce s dětmi pravidelné setkávání s odborníky z oblasti vzdělávání a výchovy dětí (logoped, pediatr, dětský psycholog aj.) organizace společných aktivit čtení s rodičem, oslavy (např. Den matek, Den dětí, Mikulášská či Vánoční besídka a mnoho dalších) V průběhu projektu jsme úspěšně navázali spolupráci s místními organizacemi a institucemi mateřskými školami a mateřskými centry, magistrátem Města Prostějov (např. odborem školství, kultury a sportu, sociálním odborem), místními úřady státní správy, místními odborníky (logopedy, pediatry, pedagogicko-psychologickou poradnou), jinými lokálními neziskovými organizacemi\n8 Centrum pro podporu rodičovských kompetencí Karlín Charakteristika programu Centrum pro podporu rodičovských kompetencí Karlín vzniklo v roce 2013 díky podpoře Dotačního programu Rodina a ochrana práv dětí pro poskytování dotací ze státního rozpočtu NNO v oblasti podpory rodiny MPSV. Cílem projektu je rozvoj kompetencí a dovedností rodičů z odlišného sociokulturního prostředí převážně z Prahy 8 v oblastech vzdělávání, zdraví a bezpečnosti jejich dětí, prevence sociálně patologických jevů, socioekonomické stabilizace rodin, posílení zodpovědnosti rodičů za všestrannou prosperitu svých rodin. Program v roce 2013 V roce 2013 jsme úspěšně spolupracovali s 21 rodinami (s celkem 68 osobami, z toho 30 dospělými a 38 dětmi). Zájem cílové skupiny a celkový počet klientů tak více než o třetinu překonal stanovené indikátory projektu pro rok 2013 (které činily 14 rodin, 40 klientů). Bylo zrealizováno 500 individuálních setkání s klienty v oblasti rodinného poradenství, 82 individuálních a 4 skupinová setkání v oblasti poradenství zaměřeného na pracovní uplatnění, ve 23 případech bylo zprostředkováno specializované odborné poradenství či služba pro děti se speciálními vzdělávacími či zdravotními potřebami, proběhlo 13 poradenských setkání v oblasti prevence zadlužování, dále pravidelně probíhala skupinová práce rodičů s dětmi za podpory pedagoga, uskutečnili jsme 10 volnočasových akcí, kterých se účastnily celé rodiny, a zorganizovali jsme 2 besedy rodičů s odborníkem (psycholožkou). Romodrom pro vzdělání V březnu 2013 jsme úspěšně završili realizaci tříletého pilotního projektu Romodrom pro vzdělání financovaného z ESF prostřednictvím OPVK a ze státního rozpočtu ČR. Projekt byl realizován od dubna 2010 do března 2013 ve dvou krajích České republiky - v Moravskoslezském a Olomouckém, kde navazoval na osvědčený terénní program Romodrom pro regiony. Terénní sociální pracovníci o.s. Romodrom se mezi jiným stále potýkali s problémy, které mají děti z místních rodin v souvislosti se školní docházkou, prospěchem i s nedostatečnou předškolní vybaveností, která je v mnohých případech důvodem začlenění dětí do speciálních škol. Projekt přišel s klíčovou inovací, kterou bylo zavedení pozice terénního pedagogického asistenta. Hlavním úkolem terénních pedagogických asistentů (TPA) byla motivace dětí k učení a samotné doučování přímo v rodinách, dále vytváření individuálních vzdělávacích plánů dětí a jejich dlouhodobé naplňování, komunikace a spolupráce s rodinami dětí a zapojení dětí do vrstevnických motivačních skupin. Projekt tak nabízel komplexní program pro školní úspěšnost dětí ve smyslu naplňování jejich specifických vzdělávacích potřeb. Cílovou skupinou projektu byly děti a mládež ve věku 7 18 let ohrožené předčasným odchodem ze systému primárního a sekundárního vzdělávání či nenastoupením do systému sekundárního vzdělávání a rodiny těchto dětí, přičemž pozornost byla směřována především na osoby žijící v odlišném sociokulturním prostředí a na romskou menšinu. Cílem programu bylo podpořit cílovou skupinu projektu tak, aby neopustila systém primárního a sekundárního vzdělávání, a zároveň umožnit návrat do systému primárního a sekundárního vzdělávání těm dětem a mládeži, které jej předčasně opustily. Formy práce terénního pedagogického asistenta doučování motivační rozhovor vyjednávání doprovod (asistence) skupinové formy práce (vrstevnický program) kontakt se školními a dalšími institucemi a úřady konzultace s odborníky (např. metodik projektu) Metody práce práce s dítětem v jeho v přirozeném prostředí komunikace a spolupráce s rodinou dítěte odborné doučování zaměřené na vytváření a plnění individuálního plánu dítěte interaktivní pedagogické metody propojení jednotlivých organizací a institucí tak, aby motivování dítěte a práce s ním a jeho rodinou byla komplexní a dlouhodobá TPA nenahrazuje služby školských institucí či státní správy apod., pouze zprostředkovává efektivní kontakt pro obě strany Projekt Romodrom pro vzdělání v číslech V Moravskoslezském kraji byl projekt realizován ve větších městech, konkrétně Orlové Porubě, Bohumíně a Karviné. V Olomouckém kraji to byly naopak menší obce: Ptení, Čelechovice na Hané, Klenovice na Hané, Nezamyslice, Pěnčín, Laškov, Bedihošť, Přemyslovice, Dobromilice, Vrbátky - Dubany Štětovice a Brodek u Prostějova. Celkem jsme spolupracovali s 21 školami. Během projektu jsme podpořili 430 žáků a 816 rodičů. Bylo připraveno celkem 1290 individuálních vzdělávacích plánů, které byly vyhodnocovány po 3 měsících a poté upravovány podle aktuální situace na další období\n9 Terénní pedagogičtí asistenti doučovali žáky v následujících předmětech český jazyk (76 %) matematika (55 %) angličtina (14 %), doučování bylo omezeno úrovní znalostí jazyka terénních pedagogických asistentů, poptávka po doučování byla vyšší než naše kapacita přírodovědně zaměřené předměty (přírodověda, fyzika, chemie) 15 % humanitně zaměřené předměty (vlastivěda, dějepis, zeměpis, výchova k občanství) 9 % ostatní 4 % Žáci byli doučováni nejčastěji ve dvou předmětech, v kombinaci ČJ, M, a to v 41 %. Pokud byl žák doučován v této kombinaci, na prvním stupni měl průměrné hodnocení 2,7, na druhém stupni však plných 3,5. Můžeme říci, že pokud se dítě zlepšilo v jednom z předmětů, zlepšilo se alespoň částečně i ve druhém. Při doučování potřebovalo 29 % žáků i posílení v tzv. klíčových dovednostech nespadajících do žádného předmětu schopnost vyjádřit myšlenku, doplnit slovní zásobu, pochopit psaný text a vyjmout z něj důležitou část, komunikovat ve spisovné češtině apod. Tyto dovednosti se promítaly především v dlouhodobé spolupráci s daným žákem do všech cvičení. 5 % žáků mělo diagnostikovanou nutnou individuální podporu ve vzdělávání na základě vyšetření pedagogicko psychologickou poradnou a bylo vyučováno v některém předmětu podle IVP ZŠ, dalším 4 % žáků bylo doporučeno navštívit PPP na základě našich zkušeností. Ze souboru 430 doučovaných žáků navštěvovalo 344 žáků první stupeň ZŠ. Byla to jasná známka toho, že problémy s probíranou látkou se objevují hned při vstupu do školy. Pokud se žák dlouhodobě pohybuje v pásmu podprůměrného hodnocení už na prvním stupni ZŠ, chybí mu základy učiva, což se na druhém stupni projeví opakováním ročníku nebo přestupem na jinou školu. Zlepšení prospěchu se projevilo u 36 % žáků. Toto zlepšení zahrnuje: zvládnutou dovednost definovanou v individuálním plánu, zlepšení hodnocení v daném předmětu, kvalitativní posun v přístupu k učení. Prospěch stagnoval u 48 % žáků což je ale skutečnost pozitivní. Se vzrůstající náročností učiva by bez doučování u těchto dětí došlo ke zhoršení prospěchu, postupné ztrátě kontaktu s učební látkou a motivace. Zhoršení prospěchu a schopností bylo zjištěno pouze u 15 % žáků ze souboru. Příčinou bylo vždy předčasné ukončení spolupráce, nezájem o doučování ze strany rodičů, nevytvoření návyku školní odpolední přípravy a bohužel i reálná neschopnost žáka pochopit složitější látku. Tyto případy se vyskytují především u dětí na 2. stupni ZŠ. Projekt tedy hodnotíme jako úspěšný. Plných 365 dětí ze 430 bylo podpořeno ve vzdělávání tak, že si udrželo nebo zlepšilo svůj stávající školní prospěch a především získalo návyk na odpolední školní přípravu Sociální, volnočasové a preventivní programy pro děti a mládež Nízkoprahové zařízení pro děti a mládež Klub K09 Charakteristika programu Nízkoprahové zařízení pro děti a mládež Klub K09 realizujeme na Praze 8 Karlíně od roku Dle Zákona o sociálních službách 108/2006 se jedná o službu sociální prevence. Cílovou skupinou jsou děti a mládež od 6 do 26 let, které se ocitají v nepříznivé sociální situaci, jsou ohroženy sociálně patologickými jevy, nevyhledávají standardní formy institucionalizované péče a nemají dostatek vhodných a pozitivních možností trávení svého volného času. Klub K09 navštěvují především děti z Prahy 8, dále z Prahy 9 a 5. Cílem služby je minimalizovat u dětí a mládeže možná rizika související s jejich způsobem života, umožnit jim lépe se orientovat v jejich sociálním prostředí a nabídnout jim profesionální podporu při řešení obtížných životních situací. Obsahem služby je navazování kontaktu, poskytování informací, sociální poradenství, podpora a vytváření podmínek pro sociální začlenění a pozitivní změnu ve způsobu života jejích uživatelů. Metody práce podpora uživatelů při zvládání obtížných životních událostí podpora začlenění do skupiny vrstevníků i do společnosti, včetně zapojení do dění místní komunity zajištění nezbytné psychické, fyzické, právní a sociální ochrany během pobytu v zařízení NZDM zajištění podmínek pro realizaci osobních aktivit Principy práce bezplatnost odbornost anonymita individuální přístup partnerský vztah založený na důvěře 14 15\n10 Program v roce 2013 V rámci kontaktní práce a poskytování intervencí jsme s klienty otevřeli mnoho citlivých témat jako je šikana, sexuální orientace, rasismus, řešení konfliktů jiným způsobem než bitkou, partnerské vztahy a podobně. Na podzim 2013 se nám podařilo úspěšně vyřešit i zajištění skutečně vhodného prostoru pro provoz NZDM i dalších aktivit. O prostory této kvality jsme v Karlíně usilovali několik let. Po dvou měsících náročných rekonstrukcí a neméně náročného provizorního provozu se nám podařilo slavnostně otevřít zařízení na adrese Nekvasilova 625/2, Praha 8 Karlín, kde máme nyní na ploše 129,93 m2 k dispozici 9 místností, a to na dobu neurčitou. Statistika služby 2013 Počet uživatelů Počet poskytnutých kontaktů Počet poskytnutých intervencí Volnočasové aktivity v Klubu K09 Volnočasové aktivity v Klubu K09 jsou důležitou součástí programu nízkoprahového zařízení. Společně s dětmi a mladými lidmi hledáme smysluplné způsoby trávení volného času. Popularitě se těší stolní hry, venkovní sportovní aktivity a výtvarné tvoření. Klientům nabízíme také doučování a poradenství. Kromě každodenních aktivit jsme společně zažili např. dubnové Čarodějnice, zapojili jsme se do akce Fotbal pro rozvoj (Inex), zúčastnili se přátelských fotbalových zápasů s dalšími NZDM kluby, zapojili se do Týdne nízkoprahových klubů (ČAS), několikrát navštívili Laser game arénu a na konci roku se zúčastnili Mikulášské v Meetfactory. Mimořádně přínosné jsou celodenní a vícedenní volnočasové aktivity, které nabízí možnost pracovat s dětmi a mládeží formou zážitkové pedagogiky, pozitivně ovlivňovat skupinovou dynamiku a sledovat dlouhodobější preventivní cíle. Jako každým rokem se i v roce 2013 děti z Klubu K09 zúčastnily dvou týdenních táborů letního tábora v Ratajích nad Sázavou a zimního ve Vrchlabí. Projekt Bezpečně dospíváním Pro děti a mládež z Klubu K09 jsme za podpory Magistrátu hlavního města Prahy realizovali preventivní projekt Bezpečně dospíváním, jehož hlavním cílem bylo posílení prosociálního chování a snížení pravděpodobnosti rozvoje sociálně patologického chování a kriminálního jednání dětí a mládeže ze sociálně znevýhodněného prostředí, které docházejí do NZDM. Dílčími cíli projektu bylo zkvalitnění trávení volného času dětí a mládeže, zvýšení informovanosti a právního povědomí v oblasti sociálně patologických jevů, formování pozitivních názorů a forem chování či setkávání se s kladnými vzory. Při realizaci se nám podařilo kreativně využít i stěhování NZDM do nových prostor, které probíhalo v období mezi zářím a listopadem Prostory jsme museli svépomocí upravit a zařídit, k čemuž jsme přizvali starší děti z NZDM a uspořádali např. velkou výtvarnou dílnu. Další aktivity byly převážně adrenalinového typu - dvakrát navštěva lasergame, sjezd úseku řeky Sázavy na raftech. Kladli jsme důraz i na to, abychom u dětí podporovali samostatnost a organizační schopnosti, což si vyzkoušely např. při přípravě a realizaci vánočního večírku v novém NZDM. Za zmínku stojí i několik drobnějších akcí, jako například turnaj ve stolních hrách a malé výtvarné dílny. Příklady dobré praxe Děvčátko začalo mluvit a přestalo se stranit kolektivu (Centrum předškolního vzdělávání Hradčany-Kobeřice) Spolupráci s rodinou čtyřletého děvčete jsme navázali v květnu Dítě Centrum navštěvovalo buď samostatně, nebo společně s matkou. Mělo velké obtíže s výslovností a malou slovní zásobou v českém jazyce, z důvodu tomuto handicapu se holčička často stranila kolektivu ostatních dětí. Děvčátko (stejně jako většina ostatních dětí při vstupu do našeho projektu) nemělo základní hygienické návyky a sociální dovednosti a znalosti přiměřené věku. Nerozlišovalo základní barvy, mělo špatný úchop tužky, trpělo neznalostí základních didaktických pomůcek, jako jsou třeba nůžky. Omezovaly je velmi slabé grafomotorické dovednosti, nesoustředěnost či časté odbíhání od činností. Našim cílem bylo nejprve rozšířit dívčinu slovní zásobu, následně zlepšit výslovnost a soustředěnost - samozřejmě s respektováním přirozeného vývoje dítěte. Za nutné jsme rovněž považovali zapracovat na hygienických návycích a sociálních dovednostech. Snažili jsme se různými technikami zapojit děvče do chodu Centra, seznamovat je s ostatními dětmi a zapojit do společných vzdělávacích her a dalších aktivit. Za šest měsíců pravidelné docházky se dívenka zlepšila natolik, že je schopna například samostatně jít do obchodu, pěkně pozdravit, srozumitelně vyjádřit, co chce, a poděkovat. Na tuto změnu nás upozornila sama paní prodavačka v místním obchodě. Děvčátko již také rozezná základní barvy a je schopno je pojmenovat, stejně tak dokáže pojmenovat základní druhy zvířat či tvarů, bez problémů napočítat do deseti, naučit se básničku. Holčička se už bez větších problémů domluví s ostatními dětmi v češtině a úspěšně se začlenila do kolektivu\n11 Už se těší domů. A strach ze psů ustupuje (Nízkoprahové zařízení pro děti a mládež Klub K09) Během roku 2013 nás navštěvovala přibližně desetiletá dívka, kterou většinou přiváděla matka se svým partnerem. Několikrát se stalo, že matka nebo přítel byli opilí. Dívka mimo jiné potřebovala pomoci s doučováním a trpěla panickým strachem ze psů. Zároveň jsme se od ní dozvěděli, že bydlí v domácnosti, kde žije devět osob v bytě 1+1. V rámci NZDM jsme s dívkou pracovali na individuálním plánu, jehož cílem bylo pomoci jí zbavit se strachu ze psů, a dalším, v rámci kterého jsme usilovali o zlepšení jejího prospěchu. Matku s přítelem jsme odkázali na naše Centrum pro zvyšování rodičovských kompetencí, kde jim pomohli s hledáním vhodnějšího ubytování. Matka s dcerou nakonec odešly z přeplněného bytu a dívka od té doby začala prohlašovat, že se těší domů, což předtím neříkala. Zároveň začala ustupovat intenzita jejího strachu ze psů, takže dokázala jít občas i sama ze školy domů, což v minulosti nebylo možné. Tento případ považujeme za ukázku prospěšnosti spolupráce sociálních služeb s různým, a přesto se prolínajícím zaměřením (cílovou skupinou), a příklad celostního přístupu ke klientovi. 18 Sídlo sdružení: Rybná 716/24, Praha 1 - Staré Město, IČ: Sídlo sdružení: Mezibranská 3, Praha 1, tel./fax: , IČO:\n12 5.2. Programy pro obyvatele sociálně vyloučených lokalit Terénní programy Cílem terénních programů je integrace osob ohrožených sociálním vyloučením formou terénní sociální práce. Cílovou skupinou jsou osoby ohrožené sociálním vyloučením, žijící v sociálně vyloučených lokalitách, především příslušníci romské národnostní menšiny. Posláním terénních programů je pomoc rodinám a jednotlivcům v nepříznivé životní situaci odborným sociálním poradenstvím v jejich přirozeném prostředí. Metody práce Mezi užívané metody patří práce v přirozeném prostředí uživatele, monitoring prostředí, ve kterém žije, práce s ohledem na specifické podmínky tohoto prostředí, bezplatnost poskytovaných služeb, odbornost, komplexní pohled na řešení situace uživatele a se zohledněním jeho vztahu k rodině a ke společnosti, rovnost v přístupu ke službě služba je poskytována všem lidem bez rozdílů stran pohlaví, věku, handicapů, národnosti, náboženského vyznání, jazyka, politického přesvědčení, sexuální orientace nebo sociální situace. Při jednání s uživateli služeb prosazujeme individuální přístup pracovníci přistupují k uživateli služby s ohledem na jedinečnost jeho osobnosti, situace a přání, postupují se zřetelem na uživatelovu individualitu. Terénní sociální pracovníci se zaměřují i na hledání a řešení příčin sociálního vyloučení, pracují s ohledem na celou komunitu a propojují jednotlivé organizace a instituce tak, aby řešení případu klienta bylo komplexní a dlouhodobé. Pracovníci chrání důvěrné informace získané v průběhu služby od klienta a vedou uživatele k samostatnosti, aby převzal zodpovědnost za svoji životní situaci a nebyl závislý jen na jeho pomoci. Terénní sociální práci v romských vyloučených lokalitách zajišťují převážně romští pracovníci. Služby jsou poskytovány v souladu s etickým kodexem sociálního pracovníka. Formy práce terénního sociálního pracovníka rozhovor vyjednávání doprovod (asistence) kontakt s dalšími institucemi a úřady konzultace s odborníky Principy práce partnerský vztah založený na důvěře odborné poradenství zaměřené na řešení individuální situace klienta spolupráce je podle přání postupná a dlouhodobá TSP nesupluje služby státní správy apod., pouze zprostředkovává efektivní kontakt pro obě strany Oblasti podpory bydlení řešení dluhů a exekucí sociální dávky a dávky v hmotné nouzi hospodaření a hygiena uplatnění na trhu práce výchova, školní záležitosti důsledky trestné činnosti Terénní programy v jednotlivých regionech v roce 2013 Terénní programy - Středočeský kraj Služba byla v roce 2013 realizována v rámci individuálního projektu Základní síť sociálních služeb ve Středočeském kraji financovaného z Evropského sociálního fondu prostřednictvím Operačního programu Lidské zdroje a zaměstnanost a ze státního rozpočtu ČR. Služba byla poskytována čtyřmi pracovníky ve dvou oblastech Středočeského kraje, a to na Kladensku ve Slaném a jeho okolí (Trpoměchy, Bakov, Zlonice, Hvězda, Šlapánice) a na Nymbursku (Nymburk, Dymokury, Svídnice, Činěves, Poděbrady). Během roku 2013 zvyšovali pracovníci svoji odbornost prostřednictvím vzdělávacích kurzů, jejichž výběr se řídil podle klíčových oblastí potřeb uživatelů Výkon, rozhodnutí a exekuce pro pracovníky v sociální oblasti, Osobní bankrot pro pracovníky sociálních služeb, Praktické výpočty sociálních dávek, Základní otázky sociálně-právní ochrany dětí. Celkový počet uživatelů v roce Muži 227 Ženy 399 Kontakty Intervence\n13 Terénní programy - Liberecký kraj V roce 2013 byla služba poskytována v sociálně vyloučených lokalitách Liberce a okolí (konkrétně ulice Vojanova, Vesecká, Chrastavská, Jablonecká, Vratislavická, Moskevská, Na Perštýně a Sportovní, dále Sídliště Rochlice, Doubí a Machnín u Liberce). Personálně byla služba obsazena čtyřmi pracovníky. Financování bylo zajištěno z dotace pro poskytovatele sociálních služeb MPSV. Po celý rok se tým služby zapojoval do komunitního plánování města Liberce. Během roku 2013 zvyšovali pracovníci svoji odbornost prostřednictvím vzdělávacích kurzů, jejichž výběr se řídil podle klíčových oblastí potřeb uživatelů Kurz k řešení finanční situace předlužených osob a Řešení finanční situace předlužených osob v praxi, Praktické výpočty sociálních dávek, dále pracovníci absolvovali školení Zákon o sociálních službách a jeho aplikace v praxi a Syndrom vyhoření. Celkový počet uživatelů v roce Muži 23 Ženy 47 Kontakty 207 Intervence 484 Terénní programy - Královéhradecký kraj Služba byla v roce 2013 poskytována jak v přirozeném prostředí uživatelů, tak v kontaktních kancelářích (Hradec Králové, Kostelec nad Orlicí, Údrnice, Broumov, Úpice). Působila v těchto obcích Královéhradeckého kraje: Hradec Králové, Smiřice, Skřivany, Třebechovice nad Orebem, Olivětín, Hynčice, Ruprechtice, Březová u Meziměstí, Teplice nad Metují, Zdoňov, Žďár nad Metují, Vizňov, Šonov u Broumova, Rychnov nad Kněžnou, Ještětice, Kostelec nad Orlicí, Týniště nad Orlicí, Doudleby nad Orlicí, Borohrádek, Vršce, Dolany, Chomutice, Bartoušov, Sběř, Vysoké Veselí, Kozojedy, Únětice, Libáň, Kopidlno, Úpice, Trutnov, Bernartice, Cholenice, Lužany, Popovice, Jičín, Heřmánkovice, Úpice, Dvůr Králové nad Labem. Na realizaci služby se podílel desetičlenný tým (vedoucí služby, dva terénní sociální pracovníci a sedm terénních pracovníků). Během roku 2013 zvyšovali pracovníci svoji odbornost prostřednictvím vzdělávacích kurzů, jejichž výběr se řídil podle klíčových oblastí potřeb uživatelů Kurz k řešení finanční situace předlužených osob a Řešení finanční situace předlužených osob v praxi, Řešení úpadku dlužníka oddlužením, Seminář k novele Exekučního řádu a Občanského soudního řádu 2013, Nový občanský zákoník, Životní strategie osob žijících ve vyloučených lokalitách. Služba byla v roce 2013 podpořena v rámci individuálního projektu Podpora sociální integrace obyvatel vyloučených lokalit v Královéhradeckém kraji III financovaného z Evropského sociálního fondu prostřednictvím Operačního programu Lidské zdroje a zaměstnanost a ze státního rozpočtu ČR. 22 Celkový počet uživatelů v roce Muži 213 Ženy 361 Kontakty Intervence Terénní programy - Moravskoslezský kraj V roce 2013 poskytoval službu tříčlenný tým v obcích Horní Suchá, Petřvald a Karviná (na ubytovně Průkopník). Financování služby bylo zajištěno z dotace pro poskytovatele sociálních služeb MPSV. Jedním z nejpalčivějších problémů našich uživatelů je kvalita bydlení. Velkým úspěchem roku 2013 v oblasti hledání nových cest řešení je získání prostředků Blokového grantu Fondu pro nestátní neziskové organizace Nadace partnerství na realizaci projektu Z ghetta na dobrou adresu. Cílem projektu zahájeného v prosinci 2013 je zvýšení úrovně bydlení rodin ohrožených sociálním vyloučením v okrese Karviná. Bytová situace mnoha uživatelů terénního programu je neúnosná. Tento projekt dává motivovaným rodinám šanci opustit prostředí vyloučených lokalit a ubytoven a získat standardní bydlení za standardní peníze v běžné zástavbě. Základní metodou práce je individuální podpora jednotlivých rodin s akcentem na rozvoj vlastní zodpovědnosti. Celkový počet uživatelů v roce Muži 40 Ženy 69 Kontakty 318 Intervence 874 Terénní programy - Jihomoravský kraj Služba byla v roce 2013 realizována ve městě Brně (Brno Sever, Střed a Husovice) a v obci Zastávka. Financování služby bylo zajištěno prostřednictvím dotací MPSV a Rady vlády. V rámci programů v lokalitách pracovaly dva týmy sociálních pracovnic, vždy v každé lokalitě jeden, doplněné v průběhu roku o částečný úvazek právničky, která poskytovala potřebný právní servis a značně prohloubila kompetence pracovníků a rozsah a hloubku zakázek, s nimiž klienti přicházeli. Tým služby se pravidelně zapojoval do komunitního plánování a dalších aktivit, např. příprav oslavy Mezinárodního dne Romů. Mezi nejčastější zakázky patřilo řešení dluhové problematiky, bydlení a zaměstnanost. Objem zakázek ze strany uživatelů vzrůstá, úspěšnost řešení však bohužel nebývá přímo úměrná v oblasti podpory zaměstnanosti se setkáváme s úbytkem pracovních míst, kam by bylo možné uživatele nasměrovat, odesílat, krizová je oblast bydlení, kdy ubytovací kapacity jsou několikanásobně překračovány, a to i na ubytovnách, kde navíc nechtějí vícečetné romské rodiny přijímat. Předluženost domácností je trendem současné existence kultury chudoby. 23\n14 Celkový počet uživatelů v roce Muži 148 Ženy 339 Kontakty Intervence Sociálně aktivizační služby pro rodiny s dětmi Posláním sociálně aktivizační služby je nabízet pomoc rodinám z vyloučených lokalit prostřednictvím motivace rodin, aby se aktivně podílely na řešení své tíživé situace. Základem poskytování sociální služby je práce s rodinou jako s uceleným systémem. Dle Zákona o sociálních službách 108/2006 Sb. se řadí mezi služby sociální prevence a dle 65 tohoto zákona je registrována jako sociálně aktivizační služba pro rodiny s dětmi. Cílová skupina Rodiny s dětmi, které jsou ohroženy či stiženy sociálním vyloučením a výskytem sociálně patologických jevů (nezaměstnanost, záškoláctví, zadluženost), žijící převážně ve vyloučených lokalitách. Jedná se o tyto osoby: osamocená matka/otec pečující o dítě/děti; otec a matka pečující o dítě/děti; prarodič/prarodiče pečující o vnoučata; sourozenci; budoucí/potenciální rodiče. Cíle služby Hlavním cílem služby je zvýšit sociální začleňování a optimální fungování rodin s dětmi, u kterých existuje riziko sociálního vyloučení nebo je vývoj dětí přímo ohrožen v důsledku dlouhodobě obtížné sociální situace, kterou rodina nedokáže samostatně, bez pomoci překonat. Hlavní cíl služby je naplňován prostřednictvím následujících dílčích cílů přispět k sociálnímu začlenění rodiny s dětmi výchovně a preventivně působit v oblasti sociálně patologických jevů aktivizovat rodiny s dětmi k využívání vlastního potenciálu při řešení problémů umožnit smysluplné trávení volného času aktivně spolupracovat, podporovat a poskytovat poradenství při řešení aktuálních problémů a potřeb rodinám s dětmi být prostředníkem v komunikaci mezi cílovou skupinou a jejím okolím všude tam, kde mohou vzniknout problematické situace podporovat v rozvoji nebo udržení osobních a sociálních schopností a dovedností Principy poskytování služby individuální přístup rovný přístup podpora uživatelů k vlastní aktivitě a samostatnosti mlčenlivost a důvěrnost sdělení dobrovolnost bezplatnost partnerství a vzájemný respekt oboustranná bezpečnost Obsah služby A) Výchovné, vzdělávací a aktivizační činnosti pracovně výchovná činnost s dětmi pracovně výchovná činnost s dospělými nácvik a upevňování motorických, psychických a sociálních schopností a dovedností zajištění podmínek a poskytnutí podpory pro přiměřené vzdělávání dětí zajištění podmínek pro společensky přijatelné volnočasové aktivity B) Zprostředkování kontaktu se společenským prostředím doprovázení dětí do školského zařízení, k lékaři, na zájmové aktivity spoluúčast na organizaci volnočasových činností pro rodiny víkendové pobyty, výlety atd. C) Sociálně terapeutické činnosti sociálně terapeutické činnosti, jejichž poskytování vede k rozvoji nebo udržení osobních a sociálních schopností a dovedností podporujících sociální začleňování osob individuální rozhovor práce se skupinou (práce se vztahy ve skupině) pracovní nebo jinak zaměřené poradenství pomoc v krizi D) Pomoc při uplatňování práv, oprávněných zájmů a při obstarávání osobních záležitostí pomoc při vyřizování běžných záležitostí (doprovod na úřady, do školy, ostatních navazujících institucí, pomoc s vyhledáním tel. kontaktů, poskytnutí informace atd.) pomoc při obnovení nebo upevnění kontaktu s rodinou a pomoc a podpora při dalších aktivitách podporujících sociální začleňování osob: rodinná mediace, urovnávání vztahů, skupinové rozhovory s rodinou, organizace společných akcí propojující cílovou skupinu s okolní komunitou atd\n15 Sociálně aktivizační služby pro rodiny s dětmi Středočeský kraj V roce 2013 jsme pilotně zahájili poskytování sociálně aktivizačních služeb pro rodiny s dětmi ve Slaném. Ačkoliv byla nově vzniklá služba podpořena z dotace MPSV skromnými prostředky a kapacita služby tak byla značně omezena, otevřela se cesta k daleko komplexnější podpoře místních rodin ohrožených sociálním vyloučením. V rámci dlouhodobé realizace terénních programů jsme se opakovaně setkávali se zakázkami uživatelů, které nespadaly do kompetence jmenované služby, byly však řešitelné právě ve formátu sociálně aktivizačních služeb pro rodiny s dětmi. Služby jsme poskytovali ve Slaném 4 rodinám v sociálně složitých situacích. Jednalo se o podporu a pomoc především v oblastech bydlení, sociálních dávek, rodinného práva, diskriminace, osvětových akcí, školství, zaměstnanosti, dluhového poradenství, ochrany spotřebitele, trestního práva, zprostředkování návazné služby, sociálně zdravotního poradenství. Služba se cíleně zaměřila na pravidelnou školní přípravu dětí formou doučování, na zlepšení školní docházky dětí a na řešení preventivních zdravotních prohlídek nezletilých. Praktikovali jsme ambulantní a terénní formu s rodinami byla uzavírána písemná smlouva a dohodnut individuální plán k vyřešení jejich problémů. Po celou dobu byly rodiny motivovány a vedeny k samostatnému naplnění cíle. Za úspěch považujeme skutečnost, že se nám podařilo přestěhovat dvě rodiny do lepšího bydlení, doučované děti ukončily školní rok bez opakování, jeden chlapec nastoupil na odborné učiliště. Celkový počet uživatelů v roce Rodiny 4 Muži 4 Ženy 4 Děti 10 Počet poskytnutých služeb 816 Sociálně aktivizační služby pro rodiny s dětmi Olomoucký kraj Také na Prostějovsku jsme zahájili v roce 2013 poskytování sociálně aktivizačních služeb pro rodiny s dětmi, přičemž jsme plynule navázali na předchozí činnost terénních programů Romodrom o.p.s. a na projekt Romodrom pro vzdělání. Aktuálně služba spolupracovala se stávajícími vzdělávacími programy v Prostějově a okolí, konkrétně s Rodinným centrem pro vzdělávání Prostějov a s Centrem předškolního vzdělávání Hradčany-Kobeřice. Služba byla podpořena z dotace pro poskytovatele sociálních služeb MPSV. Terénní sociální pracovníci působili jak v samotném Prostějově, tak i v okolních vesnicích (Dobromilice, Hradčany-Kobeřice, Nezamyslice, Pěnčín a Dřevnovice). Naši uživatelé jsou sociálně slabí, většinou nezaměstnaní, s problematickými bytovými podmínkami. Nejedná se ovšem o typické vyloučené lokality klienti bydlí v rodinných domcích, které jsou rozptýlené po celé vesnici. Přestože jejich společenská a sociální situace mnohdy není příznivá, mají obrovský zájem svoje problémy řešit. Úkolem služby je poskytnout jim odrazový můstek, zvýšit motivaci, předejít stavu rezignace a beznaděje. Celkový počet uživatelů v roce Rodiny 40 Muži 47 Ženy 64 Kontakty Intervence Centrum pro rodinu Broumov Centrum pro rodinu vzniklo jako výsledek dlouhodobého jednání v rámci lokálního partnerství a pracovních skupin města Broumov. Aktivity jsou realizovány od října 2011 v prostorách bývalé ZŠ. Posláním Centra pro rodinu je pomoc a podpora rodin s dětmi v nepříznivé sociální situaci, žijících v sociálně vyloučených lokalitách v Broumově. Naší snahou je posílit jejich schopnosti a motivaci řídit svůj život samostatně a převzít odpovědnost sami za sebe, za svou situaci, dle svých možností a schopností. V rámci Centra pro rodinu se realizují tři klíčové aktivity sociálně aktivizační služba pro rodiny s dětmi odborné sociální poradenství klub pro rodiče s dětmi Sociálně aktivizační služba Ambulantní forma Od pondělí do pátku provozujeme kluby od hodin do hodin, které mohou využívat rodiče s dětmi, mládež nad 15 let. V rámci klubu jsou připraveny skupinové práce pro děti z rodin, se kterými pracujeme v rámci terénní práce. Tyto bloky jsou zaměřené na preventivní tématiku, která se týká např. šikany, drogové závislosti, pravidel silničního provozu, ošetřování úrazů a jiné. Jedná se především o diskuzi, praktické ukázky a nácviky. Do skupinových prací a preventivních bloků se zapojují i starší uživatelé služby. V roce 2013 se nám podařilo zapojit do projektu Minimalizace sekundární viktimizace dětských obětí a svědků trestné činnosti. Jednalo se o aktivitu šití panenek, které budou používány jako podpůrný nástroj při výslechu dětí, které byly oběťmi nebo 26 27\n16 svědky trestné činnosti. Byly vytipovány a osloveny uživatelky Centra pro rodinu, které byly vedeny v evidenci Úřadu práce jako dlouhodobě nezaměstnané a které měly o tuto činnost zájem. Do šití panenek bylo zapojeno 5 žen ze sociálně vyloučených lokalit. Na základě uzavřené dohody byla zapojeným ženám vyplácena finanční odměna za každou ušitou propagační panenku. Cílem projektu bylo zvýšit kompetence nezaměstnaných žen ze sociálně vyloučených lokalit pro uplatnění na trh práce. V aktivitě šití jsme pokračovali i po ukončení tohoto projektu. Podařilo se nám získat zakázku od KÚ KHK na šití maňásků pro Rodinné pasy. Terénní forma V rámci terénní služby docházejí pracovníci k uživatelům služeb do jejich přirozeného prostředí, kde nejčastěji řeší problémy vztahující se k bytové situaci uživatelů (žádosti o byt, výměna bytu, opravy, připojení elektřiny, nájemní smlouvy, hledání nového bydlení či možnost úpravy bytu na bezbariérový), k dluhové problematice (řešení dluhů, psaní splátkových kalendářů), nezaměstnanosti (hledání vhodných pracovních míst, psaní životopisů a motivačních dopisů), sociálním dávkám (dávky hmotné nouze, příspěvek pěstouna a příspěvek na péči), školním problémům (výchovné a studijní problémy, doučování) a zdravotnímu stavu uživatelů služeb. Odborné sociální poradenství Je poskytováno pouze ambulantní formou pondělí a ve středu od 9.00 do hodin. Individuální nebo skupinové poradenství je zaměřené na jednotlivá témata návrat na pracovní trh pomoc při sepisování žádostí, smluv vysvětlování jejich obsahu pomoc při řešení finanční situace, dluhů a splátkových kalendářů pomoc při obstarávání osobních záležitostí poradenství v oblasti orientace v systému fungování společnosti oblast pracovně-právní poradenství v oblasti rodičovské péče a partnerského života Klub pro rodiče s dětmi Činnost zajišťuje subdodavatel DDM Ulita, Broumov každé úterý, středu a čtvrtek od 8.30 do hodin. Jedná se o tvořivé programy, ve kterých rodiče získávají nové znalosti a dovednosti z oblasti rukodělných a domácích prací, vaření, hudby, výtvarné činnosti apod., jejichž cílem je rozvíjet u dospělých rodičovské a sociální kompetence a u dětí psychomotorické dovednosti, návyk na kolektiv, sebeobslužnost atd. 28 SAS - Celkový počet uživatelů v roce Rodiny 60 Muži 127 Ženy 168 Kontakty Intervence OSP - Celkový počet uživatelů v roce Muži 34 Ženy 55 Kontakty 435 Intervence Sociální a pracovní rehabilitace Charakteristika programu Sociální a pracovní rehabilitace je registrovaná sociální služba podle 70 zákona č. 108/2006Sb., o sociálních službách. Cílová skupina programu osoby, které vedou rizikový způsob života nebo jsou tímto způsobem života ohroženy pachatelé trestné činnosti osoby dlouhodobě nezaměstnané osoby žijící v sociálně vyloučených komunitách etnické menšiny Cíle programu Zvýšit míru sociální integrace prostřednictvím komplexní a dlouhodobé podpory uživatele služby ve všech životních oblastech, především se zaměřením na návrat na trh práce, přijatelné bydlení a finanční gramotnost uživatele služby. V rámci poskytování služeb byly používány tyto metody práce metody asistence, (například při nákupu vhodných potravin) poradenství v nakládání s finančními prostředky, řešení dluhové zátěže nácviková činnost v přípravě pokrmů a seznámení s vhodnou a vyváženou stravou aktivizace a motivace k získání pravidelných návyků a organizaci dne 29\n17 Sociální rehabilitace ve Slaném byla realizována za finanční podpory MPSV ČR. Stejně jako v roce předchozím služba úzce spolupracovala s dalšími sociálními službami, které ve Slaném realizujeme s terénním programem a se sociálně aktivizační službou pro rodiny s dětmi. Služba sociální rehabilitace je zaměřena na podporu osob ze sociálně vyloučených lokalit, především matek s dětmi v dlouhodobé finanční tísni a osob v dlouhodobě tíživé životní situaci. Služba probíhá formou kuchyňky. Prostor, kde je realizována, je členěn na kuchyňský kout a hernu pro děti zapojených maminek. Praktickým základem služby je společná příprava pokrmů, suroviny jsou finančně dotovány. Důraz klademe na získání znalostí v oblasti základní finanční gramotnosti a dovedností v přípravě pokrmů v rámci vlastních finančních dispozic. Cílem aktivit služby je komplexní a dlouhodobá podpora uživatelů ve všech životních oblastech, zejména v návratu na pracovní trh, získání přijatelného bydlení, finanční stability s cílem zlepšení sociální integrace uživatelů. Celkový počet uživatelů v roce Počet poskytnutých služeb 562 Příklady dobré praxe Byli úplně bez peněz. Teď mají byt i práci (Terénní programy - Liberecký kraj) Když se čtyřčlenná rodina přestěhovala z Liberce na ubytovnu, ve které poskytujeme terénní sociální práci, neměla žádné peníze. Na bydlení, na živobytí, ba ani na základní hygienu. Majitelé ubytovny rodinu přijali v podstatě ze soucitu k malým dětem. Začali jsme tím, že jsme - ve velmi krátké době - převedli agendu pro výplatu dávek do Liberce, kde jsme zažádali o doplatek na bydlení, mimořádnou okamžitou pomoc na základní vybavení a příspěvek na živobytí (vše bylo kladně vyřízeno). Dále jsme pro rodinu vyřídili příspěvek na péči, o kterém dosud nevěděla, že existuje. Pro syna, jenž je vážně postižený, jsme museli nalézt lékaře, který by si ho vzal do péče. Pro dceru se nám podařilo najít vhodné učiliště. Když se rodina dala do pořádku, začali jsme hledat adekvátnější bydlení a přesvědčovat klienty, aby se přestěhovali, což se nám podařilo po přibližně půlročních intervencích. Nyní rodina žije v bytě 1+1 a funguje bez jakýchkoliv problémů. I proto, že jsme pro klienta sehnali stabilní zaměstnání. Z ubytovny k nadějné budoucnosti (Terénní programy - Středočeský kraj) Pětičlenná romská rodina ušla dlouhou a náročnou cestu. Začala na ubytovně, pokračovala přes činžák obývaný pouze Romy, její prozatímní konec je v panelovém bytě 2+1. A vyhlídky do budoucna nevypadají vůbec zle: Nejstarší chlapec se začne po prázdninách učit instalatérem, mladší chce být kuchařem, děvčátko má před sebou celou ZŠ. S rodinou jsme intenzivně spolupracovali rok a půl. Během té doby se podařilo splatit dluhy u města a získat od něj byt na sídlišti. Rodina si našetřila na první nájem a kauci a platby za energie už má v naprostém pořádku. Záchrana bydlení na poslední chvíli (Terénní programy - Jihomoravský kraj) S klientkou, jejíž rodina se potýká s mnohačetnými problémy v oblasti zadluženosti, jsme nejprve sjednávali splátkové kalendáře. I přes konzultaci bytové situace a upozornění na fakt, že může být vypovězena nájemní smlouva kvůli nehrazení nájmu a služeb spojených s užíváním bytu, byla ze strany pronajímatele, Statutárního města Brna, opravdu podána výpověď z nájmu bytu. Proti tomu jsme podali žalobu, po zamítavém rozsudku následně odvolání ke Krajskému soudu. Mezitím klienti splatili velkou částku dluhu a na jaře se domluvili na osobní schůzce s místostarostou městské části. Díky jeho vstřícnému gestu se podařilo domluvit splátkový kalendář s bytovou správou na zbývající částku po třech tisících měsíčně. Po krátké době klientka obdržela předvolání k jednání u Krajského soudu. Po několika týdnech netrpělivého čekání a poté, co proběhla bytová komise, nám bylo telefonicky sděleno, že městská část na základě zasedání souhlasila se stažením výpovědi z nájmu a zároveň klientce prominula polovinu dlužné částky z poplatků z prodlení, které vznikly kvůli nehrazení nájemného, respektive pozdním platbám. Na zbylou částku byl manželi podepsán splátkový kalendář. Díky pomoci naší právničky a zodpovědnému přístupu klientky byla tato kauza vyřešena úspěšně, byť jsme ji společně řešili téměř rok. Vítězství: dostal možnost řádně studovat (Sociálně aktivizační služby pro rodiny s dětmi - Olomoucký kraj) Třináctiletý chlapec se ocitl v nelehké situaci. Žije v domku s devíti sourozenci a rodiči, kteří jsou na úřadu práce - živí je sociální dávky a příležitostné brigády. Z důvodů hospitalizace a léčení vážného a vleklého zdravotního problému byl mladíkův vzdělávací proces několikrát přerušen, čemuž rodiče ani škola nevěnovali pozornost. Chlapec však docházel na doučování a účastnil se volnočasových aktivit, kde se potvrdila správnost integrace v kolektivu dětí a schopnost samostatně plnit úkoly. Chtěli jsme vytvořit tlak na rodiče a školu, aby byl chlapec zařazen do řádného vzdělávacího programu. Proto bylo dojednáno vyšetření ve Speciálním pedagogickém centru v Olomouci, kterého se mladík zúčastnil společně s otcem, následovalo vyšetření u dětského psychologa. Závěrečný verdikt vyšetření byl velmi pozitivní, a tak se pro chlapce konečně otevírá možnost řádného odborného vzdělání v internátní škole pro děti se zbytky sluchu\n18 5.3. Vězeňské programy Vězeňský program Pardubice Obsah programu Základním cílem projektu je sociální stabilizace a začleňování osob opouštějících výkon trestu odnětí svobody ve Věznici Pardubice a osob navracejících se do Pardubického kraje z jiných věznic v ČR formou odstraňování bariér v přístupu k zaměstnání. Projekt Vězeňský program Pardubice byl financovaný z Evropského sociálního fondu prostřednictvím Operačního programu Lidské zdroje a zaměstnanost a ze státního rozpočtu ČR. Stejně je tomu tak i u projektu Vězeňský programu Pardubice II, který je realizován od a plynule navazuje na předchozí projekt ukončený k Program je registrován u Ministerstva práce a sociálních věcí ČR jako sociální služba odborného sociálního poradenství a terénního programu. Cílová skupina osoby, u nichž probíhá výkon trestu odnětí svobody (VTOS) ve Věznici Pardubice, nebo v jiných věznicích v ČR osoby navracející se z VTOS rodinní příslušníci osob dotčených VTOS Zázemí poskytovaných služeb (terénního programu a odborného sociálního poradenství) je na adrese Sukova tř v Pardubicích. Územní rozsah poskytování služby se vztahuje na celý Pardubický kraj, u věznic se jedná o působnost Pardubický kraj přesahující. Mimo zázemí služby v Pardubicích jsou ve spolupráci s Úřadem práce ČR, Probační a mediační službou ČR a městskými úřady ve vybraných lokalitách zřízena kontaktní místa. Jedná se o tyto obce: Svitavy, Moravská Třebová, Polička, Hlinsko v Čechách, Skuteč, Heřmanův Městec, Chrudim a Ústí nad Orlicí. Dále je mobilně služba poskytována v obcích Vysoké Mýto a Česká Třebová a terénní formou ve vybraných sociálně vyloučených lokalitách. Cílem je zajištění optimální dostupnosti poskytovaných služeb uživatelům. 32 Sídlo sdružení: Mezibranská 3, Praha 1, tel./fax: , IČO:\n19 Program v roce 2013 Rok 2013 byl ve znamení ukončení a vyhodnocení realizace prvotního projektu Vězeňský program Pardubice a jeho rozšíření v navazujícím projektu Vězeňský program Pardubice II. Na konferenci Sociální práce s osobami dotčenými výkonem trestu odnětí svobody, která se konala v únoru 2013 ve spolupráci s Krajským úřadem Pardubického kraje, byla představena publikace Inovace metodiky Vězeňský program Pardubice. V březnu 2013 byla ukončena realizace projektu Vězeňský program Pardubice: od roku 2010 službou prošlo 407 uživatelů, z toho 298 mužů a 109 žen. Od dubna 2013 na ni plynule navázal nový projekt. Inovace projektu Vězeňský program Pardubice II je zejména v poskytování služeb odborného dluhového poradenství, tým zaměstnanců v přímé práci prošel akreditovaným kurzem Řešení finanční situace předlužených osob v praxi (dodavatel Rubikon centrum). I nadále se jedná o sociální službu realizovanou jako odborné sociální poradenství a terénní program se stejným obsahem poskytovaných služeb a územním rozsahem. V srpnu 2013 byla služba významně rozšířena o možnost zaměstnávání uživatelů ve spolupráci se společností Marius Pedersen a.s a Úřadem práce ČR pobočka Pardubice. Jedná se o práci na třídící lince odpadů v zázemí společnosti v Černé za Bory Pardubice. Od srpna do prosince 2013 zde získalo zaměstnání celkem 20 uživatelů služby. V listopadu 2013 jsme uspořádali pro odbornou veřejnost akci Kulatý stůl Vězeňského programu Pardubice II aneb čtyři pohledy a perspektivy k tématu sociálního vyloučení. Počet uživatelů v roce 2013 Muži 116 Ženy 28 Celkem 144 Vězeňský program (Středočeský kraj, Hl.m. Praha) Charakteristika programu Vězeňský program realizovaný ve Středočeském kraji a hl.m. Praze je prvotním vězeňským programem Romodrom o.p.s. Je kontinuálně realizován již do roku Během terénní sociální práce v romských rodinách jsme v mnoha případech našli jednoho z více společných jmenovatelů sociálních problémů našich klientů, a to pobyt člena rodiny (nejčastěji otce) ve výkonu trestu odnětí svobody. Proto jsme se zaměřili i na poskytování podpory a poradenství osobám dotčeným výkonem trestu odnětí svobody. Takto vznikl Vězeňský program, realizovaný v současné době ve spolupráci s věznicemi Vinařice (od roku 2003) a Oráčov (od roku 2006). Cílem zmíněného sociálního programu je předcházet recidivě osob opouštějících vězení a zároveň pracovat s jejich rodinami tak, abychom vytvořili lepší podmínky pro začlenění propuštěných do společnosti, a tím podpořili integraci celých rodin. Program usiluje především o posílení funkčnosti a stability rodinných vazeb uživatele, zlepšení orientace uživatele ve společnosti a jejím fungování, zlepšení úrovně komunikace s institucemi a úřady, dále o rozvoj schopností a dovedností nutných k naplnění životních potřeb (bydlení, zaměstnání finanční zajištění, uspokojivé vztahy s okolím, apod.), zvýšení motivace k uplatnění na otevřeném trhu práce a posílení komunikačních schopností uživatele, jeho sebevědomí a schopnosti sebereflexe. Náplní programu jsou zejména tyto činnosti: odborné sociální poradenství cílové skupině přímo ve věznici, pomoc při komunikaci s úřady a dalšími organizacemi, zprostředkování právního poradenství; podpora kontaktu uživatele s rodinou, práce s rodinami odsouzených během pobytu člena rodiny ve VTOS; asistence při ubytovávání a zaměstnání, zajištění civilního šatstva pro výstup a terénní sociální práce v rodinách bezprostředně po propuštění. Vězeňský program je registrovanou službou sociální prevence (terénní program), zdrojem jeho financování je Dotace pro poskytovatele sociálních služeb MPSV. Program v roce 2013 V minulém roce se Vězeňský program, stejně jako mnoho dalších sociálních služeb v regionu, potýkal s tíživým propadem financování, přičemž k opětovné stabilizaci došlo až v roce V daném roce jsme byli nuceni například omezit četnost návštěv ve středočeských věznicích, soustředili jsme se více na bližší Věznici Vinařice, do Věznice Oráčov dojížděli pracovníci programu v delších intervalech. Situaci pražských rodinných příslušníků osob ve VTOS se nám dařilo uspokojivě řešit ve spolupráci s projektem PREROD (viz níže). Počet uživatelů v roce 2013 Vinařice 13 Oráčov 8 Rodinní příslušníci 15 Celkem\n20 Projekt PREROD 2013 Cíl projektu Prevence recidivy osob propuštěných z výkonu trestu odnětí svobody formou podpory rodinného zázemí a pracovního uplatnění. Projekt byl zaměřen na sociální začleňování jak trestaných, tak jejich rodin. Svou působností spadal především do oblasti terciární prevence, zasahoval však i do oblasti prevence sekundární. Metody práce Zvolenými metodami práce ze strany terénních sociálních pracovníků byly dlouhodobá individuální podpora, motivační podpůrné rozhovory, odborné sociální poradenství, podpora komunikace s úřady a institucemi, apod. Důraz jsme kladli také na optimalizaci situace dětí v rodinách (podpora pravidelné školní docházky nebo nalezení kvalitních volnočasových aktivit). S každou rodinou jsme zpracovali individuální plán, který jsme následně realizovali, spolupráce s klienty byla písemně ukotvena v těchto dokumentech: dohoda o spolupráci, individuální plán, souhlas se zpracováním osobních údajů, průběžné záznamy v klientské složce (1 složka = 1 rodina). Práce terénních sociálních pracovníků byla průběžně sledována a vyhodnocována ve spolupráci s metodickým oddělením Romodromu. Zvolená metodika byla dodržena. Počet zapojených rodin/osob Celkem bylo do projektu zapojeno sedm rodin o celkovém počtu 25 rodinných příslušníků. Příklad dobré praxe Napsal nám z vězení... Nyní už bydlí a splácí dluhy (Vězeňský program Pardubice) Začátkem července 2013 kontaktoval službu prostřednictvím dopisu uživatel z Věznice Odolov. Korespondenčně jsme řešili bydlení v azylovém domě v Pardubicích a možnost zaměstnání ve spolupracující firmě Marius Pedersen na třídící lince odpadů. Byla podána žádost o podmínečné propuštění společně s dopisem pro soud o spolupráci s naší organizací i poté. 10. října byl uživatel skutečně podmínečně propuštěn a dostavil se do ambulance služby v Pardubicích. Na úřadu práce zažádal o dávku v hmotné nouzi, prozatímní bydlení měl zajištěné u rodičů, se kterými komunikovala naše terénní pracovnice. Budoucí život v azylovém domě se uživateli nezdál příliš vhodný, proto jsme hledali volné místo na ubytovně v okolí Pardubic. Povedlo se... Uživatel přinesl souhrn exekucí, které má, a rozsudek o výživném. Byla sepsána žádost o snížení alimentů a žádost o splátkové kalendáře na dlužném výživném. Muže jsme též zapsali do seznamu zájemců o práci ve společnosti Marius Pedersen. Náborová setkání absolvoval úspěšně a práci na třídící lince ve fimě v září 2013 získal. Jednalo se o pracovní smlouvu na rok se zkušební dobou na 3 měsíce. K prosinci 2013 je uživatel stále zaměstnán, splácí své dluhy a bydlí na ubytovně. Popis nejčastějších klientských zakázek Nejfrekventovanějšímu oblastmi podpory byly tyto: řešení dluhů (20%) a problémů s bydlením (11%), vyřizování sociálních dávek (21%), hledání zaměstnání (19%) a podpora kontaktu s institucemi a jinými službami (úřady, školy, občanské poradny, právník, atd., v souhrnu 23%). Ostatní zakázky dosahovaly 6%. Úspěšnost řešení kolísala podle jejich obtížnosti (kontext, hloubka problému) obecně se nejlépe dařilo navazovat spolupráci s dalšími subjekty a podporovat klienty v tom, aby si účinně vyřizovali svoje záležitosti na úřadech, ve školách, apod. Řešení dluhů bylo účinné např. v oblasti vyhodnocování dluhové situace a nastavování splátkových kalendářů. Naopak jako obtížně řešitelné se ukázaly problémy klientů se zaměstnáním a bydlením. Statistika roku 2013 Celkový počet zapojených rodin: 8 Celkový počet zapojených osob:\n1. Úvodní slovo. Obsah. Vážení příznivci a přátelé občanského sdružení Romodrom,\nVýroční zpráva 2012 Obsah 1. Úvodní slovo............................................ 1 2. Základní informace o sdružení.............................. 2 3. Z historie sdružení........................................


Něco po nás střílí - Časopis Vesmír\nNěco po nás střílí\nRozhovor — s Martinou Boháčovou\n| Vesmír 95, 268, 2016/5\nDne 15. října 1991 oko pouštního detektoru kosmických částic FLY’S EYE zaznamenalo neobvyklou událost. Se zemskou atmosférou se srazila částice kosmického záření s tak velikou energií, jakou nikdy předtím vědci nezaznamenali. Dodnes zůstává nezodpovězenou otázkou, odkud přiletěla.\nKosmické záření je všude ve vesmíru (Vesmír 79, 387, 2000/7). Jeho nejenergetičtější částice létají rychlostí blížící se rychlosti světla (kdyby spolu závodila takováto vysokoenergetická částice kosmického záření s fotonem ve vakuu, náskok jednoho centimetru by foton získal za 220 tisíc let). Energie těchto částic přitom asi čtyřicetimilionkrát převyšuje největší energie protonů, urychlených nejvýkonnějším pozemním částicovým urychlovačem. V případě události z 15. října 1991 to znamená, že do velikosti jediného jádra atomu se skryla energie 3,2 × 1020 elektronvoltů. Jen pro představu, ta titěrná částečka hmoty má energii basebalového míčku, odpáleného rychlostí 80 kilometrů za hodinu.\nOd té doby už byly zachyceny desítky částic s obdobnou energií, je známo přes 120 tisíc událostí s energiemi o něco menšími a hledají se na obloze místa, odkud částice nejčastěji přilétají. Nové poznatky plní učebnice a přes veškerou snahu zatím záhada původu extrémně energetických částic odolává. To je výzva pro mezinárodní tým fyziků, sdružených v projektu observatoře Pierra Augera v argentinské pampě (viz rovněž Vesmír 87, 544, 2008/8). Mezi českými vědci je v ní jediná žena, částicová fyzička Martina Boháčová z Fyzikálního ústavu Akademie věd.\nČím to, že po 12 letech vědeckého provozu observatoře stále není v této otázce jasno? — Dříve se nám zdálo, že částice přilétají ze směrů, kde se objevují aktivní galaktická jádra. Připadalo nám, že vidíme, odkud částice přicházejí. S postupem času se však ukázalo, že přilétají i z jiných míst. Naši představu to tak opět rozmlžilo. Nyní to spíše vypadá, jako by byla obloha zdroji takového záření rovnoměrně pokryta.\nKolik jste vlastně zatím pozorovali částic s těmi největšími energiemi? — No právě. Těch „puntíků“ na celooblohové mapě zaznamenaných nejenergetičtějších událostí máme jen šedesát či sedmdesát. To je pochopitelně příliš málo, abychom mohli čekat, že se jich bude více „strefovat“ do stejného místa na obloze.\nKteré jevy, jež na observatoři Pierra Augera pozorujete, by podle dosavadních měření mohly vést ke vzniku částic s tak velikými energiemi? — To je těžké říci. Jistější jsme si v tom, které hypotézy můžeme zcela vyloučit.


Filip o svém návrhu rozpustit sněmovnu: Určitě to není součást předvolební kampaně — ČT24 — Česká televize\nFilip o svém návrhu rozpustit sněmovnu: Určitě to není součást předvolební kampaně\nPředseda KSČM Vojtěch Filip vyzval v minulém týdnu špičky sněmovních politických stran, aby jednaly o rozpuštění sněmovny, což by vedlo k předčasným volbám. Šéf komunistů odůvodnil svůj krok údajnou rozhádaností koalice, která tak prý může těžko udělat něco pro obyvatele Česka. „Určitě to není součást předvolební kampaně. Ta trpělivost mi opravdu došla,“ vysvětlil Filip v úterním vydání pořadu Interview ČT24.\nInterview ČT24: Vojtěch Filip\n„Je devět měsíců do voleb, sněmovna se podle Ústavy České republiky nesmí rozpouštět tři měsíce před volbami. My jsme měli na začátku ledna 297 bodů schůze. Trvala tři týdny a 21. února nás (při příští schůzi) čeká 290 bodů,“ poukázal Filip na to, že se objem agendy vyřešené zákonodárci skoro vůbec nezmenšil.\nPodle jeho mínění je v současnosti Poslanecká sněmovna spíše arénou vzájemných osobních útoků ze strany jednotlivých politiků. „Místo věcného projednávání zákonů tu máme neuvěřitelné vulgarity. To už hraničí i s tím, co jsme zažili v době éry Mirka Topolánka. Věřte mi, že v takovém prostředí se těžko dělá,“ postěžoval si šéf KSČM.\nPropadu KSČM ve volbách se nebojí\nJeho stranu čekají v nebližších týdnech okresní a krajské nominační konference, které se budou zabývat složením kandidátek pro podzimní parlamentní volby. „Nebojím se toho, že bychom v nich propadli. Mám pro sebe hranici (úspěchu a neúspěchu), jistě ji po volbách řeknu,“ dodal Filip s tím, že prostřednictvím médií nebude členům strany tuto hranici vzkazovat. V parlamentních volbách v roce 2013 získali komunisté 14,91 % hlasů.\nCo se týče prezidentských voleb, probíhá momentálně v KSČM na toto téma diskuze. A to včetně otázky, zda postavit vlastního kandidáta či například podpořit nominanta jiné politické strany. „Bude to uzavřeno nejdříve v dubnu,“ poznamenal Filip, který se nedomnívá, že uvažování jeho spolustraníků bude klíčovým způsobem determinováno očekávaným rozhodnutím Miloše Zemana znovu se ucházet o Hrad. „Zásadní vliv to na naše delegáty nebude mít,“ uzavřel předseda KSČM.


Konsolidace a refinancování půjček,řešení exekucí a dražeb. - Rychlá půjčka\nTrápí Vás vysoké splátky nebo máte na krku exekuci či dražbu?\nPak je nejvyšší čas nám zavolat!\nVyřešíme všechny Vaše finanční potíže.\nVyřízení je rychlé a bez poplatků předem.\nSONEBA – levná americká hypotéka, 608 174 900 S naší půjčkou můžete nyní i vyhrát