Přes víkend bude převážně zataženo. V neděli se dostaví zesilující se vítr - Přes víkend bude převážně zataženo. V neděli se dostaví zesilující se vítr :: Zprávy - QAP.cz - Vaše internetové noviny\nPrávě čtete: qap.cz / Zprávy / Přes víkend bude převážně zataženo. V neděli se dostaví zesilující se vítr\nPřes víkend bude převážně zataženo. V neděli se dostaví zesilující se vítr\n14. 1. 2022 12:10\nV pátek 14. ledna bude přes den jasná obloha, k večeru ale přibude oblačnosti, která se bude nadále držet i o víkendu. V neděli se večer rozfouká mírný vítr, ten bude v noci na pondělí postupně zesilovat.\nPáteční minimální teploty jsou závislé na větru. Při větrném počasí se totiž teploty udržely nad bodem mrazu, ale při slabém větru klesly na hodnoty kolem -5 °C. Přes den bude jasno až polojasno, zpočátku ojediněle nízká oblačnost, k večeru na naše území postoupí od severu studená fronta a přibude oblačnosti. Nejvyšší teploty se vyšplhají na 4 až 7 °C, na horách na 1 až 4 °C. Vozovky mohou být místy zamrzlé.\nV sobotu 15. ledna bude většinou zataženo s nízkou oblačností, na horách zpočátku místy mlhy, odpoledne oblačno až polojasno, večer se budou tvořit mlhy i v nížinách. Nejvyšší teploty dosáhnou 2 až 5 °C, na horách 0 až +3 °C. Přes den povane slabý proměnlivý vítr.\nPřes neděli 16. ledna bude zpočátku místy přechodně zmenšená oblačnost, ráno ojediněle mlhy i mrznoucí. Během dne bude převážně oblačno až zataženo a k večeru od severozápadu přijde místy slabý občasný déšť, na horách nad 800 metrů se později dostaví srážky smíšené až sněhové. Nejvyšší denní teploty se vyšplhají na 0 až +4 °C. Povane slabý, během dne mírný západní vítr, který bude ve večerních hodinách a v noci na pondělí dále zesilovat.


Nejsem ďábel ani fundamentalista - Euro.cz\nNejsem ďábel ani fundamentalista\n04. srpna 2014, 00:00 - Hana Boříková *\nDržím se zákona. Možná dělám jen něco, co v minulosti nikdo nedělal, a dělat měl, říká první náměstek ministra financí Lukáš Wagenknecht\nZa posledních pár měsíců zhubl Lukáš Wagenknecht o dvanáct kilo. Když s ním chci začít dělat rozhovor, musím odsunout aspoň jeden štos papírů, které téměř souvisle pokrývají oválný stůl pro deset lidí. Tentokrát poprvé věnuje plně pozornost otázkám a nesnaží se během hovoru odpovídat na e-maily a podepisovat faktury nebo schvalovat cestovní výkazy. Mluví uvolněně a v tempu, které se dá stíhat. „Těch prvních pět měsíců bylo krušných. Teď už ale myslím, že máme věci pod kontrolou,“ říká. Má za sebou kontroly všech ministerstev ANO, které mu potvrdily, co tušil. Že největší průšvih státní správy je IT. Dokončuje projekty rozvoje státní pokladny, má na stole první verzi zákona o finanční kontrole a nových pravidel pro audit.\n* Před týdnem se objevila zpráva, že jste kvůli projektu státní pokladny udal náměstka Jana Gregora. To nezní pěkně…\nTo jsou dezinformace. Ministerstvo financí podalo trestní oznámení a policie věc šetří. Já jsem oznámení nepodával. Od toho jsou na ministerstvu příslušné útvary. Nejvyšší kontrolní úřad zjistil, že v projektu došlo k pochybení při zadávání veřejných zakázek a nesprávnému účtování záloh. Teď jsme dostali platební výměr - finanční úřad nám udělil pokutu 223 milionů. Spolu s příslušenstvím jde o více než 400 milionů korun.\n* Vy jste tedy nijak do trestní roviny nezasahoval?\nStátní pokladna je v kompetenci mojí sekce, ale tohle opravdu řeší právní odbor. Nejde o to, aby byl někdo perzekvovaný. Když mám jako úředník pochybnosti, zda nebyl závažně porušen zákon, rozhodně nebudu bránit tomu, aby policie podezření prošetřila. Uvidíme, třeba policie věc odloží a všechno bude v pořádku.\n* Vy se s náměstkem Gregorem znáte z minulosti. Při auditování ROP Severozápad jste poukázal i na chyby ministerstva financí. Na internetu jsou k dohledání příspěvky, ve kterých si navzájem rozhodně nelichotíte. Možná proto ta interpretace…\nTo, že s někým odborně nesouhlasíte, přece neznamená, že na něj podáváte trestní oznámení. To je hloupost. Na mém místě by musel každý jednat stejně. To je standardní formální proces.\n* Jsou trestní oznámení prostředkem, jak řešit minulost?\nPokud dojdete k tomu, že byl možná spáchán trestný čin, jako úředník ani nemůžete nepodat trestní oznámení. Zákony jsou od toho, abychom je dodržovali. Je mi tady připisována role ďábla a fundamentalisty, ale já se jen držím zákona. Možná dělám něco, co v minulosti nikdo nedělal, a dělat měl.\n* Tohle není první oznámení z vašeho úřadu. V případě zlatých cihliček vydávaných jako dárkové předměty Státní tiskárnou cenin šlo podle vnímání řady lidí o marginálii…\nAle to je stejné. Pokud máte v gesci úřad, který potenciálně dělá něco, co hraničí s uplácením, nemáte možnost to neřešit. Možná byste sám páchal trestný čin, pokud byste takové věci neřešil. Co byste dělala vy?\n* Kdo nese podle vás odpovědnost za to, že je státní pokladna patrně tak trochu rozkradená?\nJá se nechci vyjadřovat k jednotlivým osobám. Pokud vím, tak oznámení směřuje na neznámého pachatele. Pokud některý vysoce postavený úředník úmyslně nebo z nedbalosti způsobil škodu v řádu stovek milionů, měl by za to nést odpovědnost a je mi jedno, jestli je to Honza, Zdeněk nebo Maruška. Někdo selhal a důsledkem je 400milionová sankce. Nechci, aby se to v budoucnu opakovalo. Pochopil jsem, že standardní proces probíhal v minulosti tak, že se pokuty udělené finančním úřadem promíjely… To mě minimálně irituje.\n* Finanční úřad podřízený ministerstvu financí udělil svému nadřízenému paradoxně pokutu. Nyní navíc bude ministerstvo rozhodovat o prominutí pokuty samo sobě?\nTo budou úředníci muset ještě dořešit. V rozkladové komisi jsou myslím také úředníci ministerstva financí. Když se na ten celý proces podíváte zvenčí, je vlastně hrozně absurdní. Já když teď nepožádám finanční úřad o prominutí, nebudu se prý chovat jako správný hospodář. A když budu chtít za chybu zaplatit, ministerstvo na to bude muset najít zdroje.\n* A nebude hledat u vás, když je to chyba ve vašem úseku?\nPak ovšem bude muset někdo rozhodnout jmenovitě, které projekty rozvoje státní pokladny se mají vyškrtnout. Pak třeba nebude párování faktur nebo chorvatský model. Stát nasypal do systému státní pokladny přes čtyři miliardy a my se jej teď snažíme rozpohybovat.\n* Vy jste o státní pokladnu hodně stál. Protože jste věděl, že je to průšvih? Nebo je opravdu tak klíčová?\nJe klíčovým informačním systémem pro finanční řízení státu, dokonce kritickým. Z mého pohledu je dnes podstatné, aby v ní bylo víc dat a ta byla taková, aby se s nimi dalo více pracovat. Rád bych, aby je mohly více využívat takové instituce jako například Nejvyšší kontrolní úřad.\n* Existuje zákon o státní pokladně?\nMy to máme řešeno pomocí rozpočtových pravidel, Slovensko nebo Rakousko takový separátní zákon mají. Ve věcném záměru k zakázce je ale uvedeno, že takový zákon měl existovat v roce 2010… Na věcném záměru zákona teď pracujeme. My bychom chtěli, aby byly ve státní pokladně integrovány procesy řízení rozpočtu, likvidity, státního dluhu, platební styk, rozpočtový a účetní modul s detailnějším účtováním. Chtěli bychom na státní pokladnu navázat systém CRAB (databáze nemovitostí státu) i centrální nákupy. Na tom jsme se domluvili s ministerstvem pro místní rozvoj. To by mělo mít v gesci centrální zadávání a my obecně jako gestor pořizování majetku státu centrální nákup.\n* Prý jste se zhlédl ve slovenském modelu státní pokladny…\nTeď jsme se vrátili z Londýna. Slovensko není jediný správný model. Já bych si chtěl vzít to nejlepší z více řešení. Mým cílem je, aby se zlepšil cash pooling. Aby bylo v pokladně více subjektů. Jejich peníze by se daly využít ve chvíli, kdy není výhodné nakupovat dluhopisy. Na Slovensku znají prostřednictvím pokladny potřeby státu třeba měsíc dopředu, takže mohou s likviditou státního dluhu lépe pracovat.\n* Jak je možné, že v projektu státní pokladny jsou dva tisíce licencí, které jsou nevyužité. Není to divné?\nJe. Nakoupilo se jich víc, než bylo potřeba. Pro další rozvoj pokladny je ale můžeme využít.\n* Nestane se, že si ministerstvo pořídilo za čtyři miliardy informační systém, který nevlastní - podobně jako Praha u Opencard?\nNe, ne. Teď jsme vysoutěžili nového dodavatele na implementaci. Vyhrálo sdružení HP a Ness, dříve to dělalo IBM. Úspora proti minulosti je kolem 75 procent, asi 45 milionů. Takže nejsme závislí na jednom subjektu.\n* Vynakládáte hodně energie na to, abyste ušetřil desítky milionů. Z hlediska celého rozpočtu to je ale kapka. Nedeprimuje vás to?\nNe, proč? Šetřit by měl každý a všude, politické řeči mě nezajímají. Když od politiků toto slyším, tak mě to jenom utvrzuje v tom, jak fungují a v minulosti fungovali. Rozhazovali veřejné prostředky a bylo jim to jedno. Pokud budeme řešit systém a zároveň budeme přísní na dílčí výdaje, můžeme ušetřit miliardy. Dám vám banální příklad: schvaluji na ministerstvu cesťáky do zahraničí. Jen tím, že řídím proces, jsme ušetřili za pět měsíců oproti minulému roku u jednoho dopravce 420 tisíc. A přitom jsme měli právě u této aerolinky o 20 procent více cest. Jednoduše více cestování za menší celkovou cenu.\n* Asi nejste moc oblíbený, když nenecháte podřízené ani přespat v hotelu…\nJá vím. A navíc prý pořád vyhazuju. To jsou hlouposti.\n* Začínáte mít pověst Viktora Čističe.\nJe tu hodně šikovných lidí. Někteří ale měli problém s výkonem, tak odešli, nebo se rozpohybovali. O žádné plošné čistky ale nejde. V mém úseku odešlo tak devět lidí. V zásadě z ministerstva odešlo úplně kolem 25 lidí. Řada těch, kteří byli odvoláni, zůstala na jiné pozici.\n* Jak jde taková personální výměna dohromady s vaším názorem, že se veřejná správa nemá měnit s každou politickou garniturou?\nJednoduše. Veřejná správa by měla být především odborná a úředníci musejí za plat odvádět výkon. Tady nejde o politiku. Když zadám úkol a nedostanu výsledek, můžu z toho mít problém klidně i za miliony. Pokud má váš podřízený problém z minulosti nebo prostě nepodává výkon, nechala byste si ho?\n* Já bych si to nedovolila vzhledem k tomu, jaká vás předchází pověst. Kolik hodin denně pracujete?\nDvanáct, čtrnáct, jak kdy… O víkendu míň.\n* To vám nevěřím…\nTeď jsem měl dva volné víkendy. To bylo prima.\n* Schvalujete služební cesty, podepisujete faktury nad půl milionu, máte na starost IT, sedíte v dozorčích radách a ve výborech pro audit. Dá se to vůbec mentálně a fyzicky zvládnout?\nČást jsou formální věci. Bylo třeba zavést systém. Pokud se mi něco nezdá, dám to právníkům, ti udělají stanovisko a já se podle toho zařídím. Není to tak hrozné… I když těch prvních pěr měsíců bylo krušných. Teď ale máme věci, myslím, pod kontrolou.\n* Prý máte rezignovat z dozorčí rady ČEZ a pustit tam někoho z KDU-ČSL…\nVážně? Tak to ani nevím. A i kdyby, je mi to jedno. Pokud ale budu dál v dozorčí radě ČEZ, z některých funkcí vystoupím. Myslím, že mám kapacitu být navíc tak ve dvou firmách. Maximálně ve třech…\n* Která je pro vás prioritou?\nStátní tiskárna cenin. Je podstatná pro můj úsek.\n* Je horší IT mafie než stavební?\nIT je asi komplikovanější. Já nejsem a priory ajťák.\n* Tak proč jste si vzal na starost právě IT?\nKvůli státní pokladně. Já jsem ale na manažerské pozici. Řídím odborníky, dávám jim vize, cíle a vymýšlím, jak to dělat, aby to nebylo drahé. Musíte pohlídat, abyste nebyla závislá.\n* A proč státní pokladnu?\nTa má pro řízení státu největší smysl. Hlavní je vědět, vidět čísla. Když nevím, jsem slepý a bezmocný. Bez čísel nic neřídíte.\n* Co ještě řešíte?\nDokončujeme text zákona o finanční kontrole. Byl bych hrozně nerad, kdyby dopadl jako služební zákon. Ten nebyl dostatečně komunikován politicky, ani s veřejností, ani s Evropskou komisí. A vznikly problémy. Příští měsíc proto začneme pořádat kulaté stoly s odborníky, veřejností a těmi, kterých se týká. Ještě řeším téma externího auditu a výborů pro audit, které já velmi podporuji. Teď jsme diskutovali o tom, aby platila přísnější pravidla pro akciovky nebo podniky, které vlastní stát nebo obce, a naopak se uvolnila pravidla pro privátní subjekty. Nyní zákon upravuje pravidla pro tzv. subjekty veřejného zájmu, pod které spadaly i větší soukromé subjekty s více než čtyřmi tisíci zaměstnanců, jako je třeba Lidl nebo realitní kanceláře. Soukromé firmy by měly mít větší prostor regulovat si audit samy.\n* Pořád si myslíte, že je jednodušší systém stavět zevnitř, než jej zvenčí bořit?\nOboje je zábava. Někdo selhal a důsledkem je 400milionová sankce. Někdo by měl nést odpovědnost a je mi jedno, jestli je to Honza, Zdeněk nebo Maruška.\nLukáš Wagenknecht (35) * V letech 1997 až 2002 studoval Fakultu ekonomicko-správní Univerzity Pardubice. * Od roku 2003 do roku 2006 pracoval jako interní auditor ministerstva vnitra. * V letech 2006 a 2007 působil jako interní auditor Foxconnu, do roku 2009 se věnoval auditu ve společnosti Deloitte. * V květnu až říjnu roku 2013 pracoval jako interní auditor v Dopravním podniku hlavního města Prahy. * Od ledna je prvním náměstkem na ministerstvu financí vedeném Andrejem Babišem (ANO). Státní pokladna má pro řízení státu největší smysl. Hlavní je vědět, vidět čísla. Když nevím, jsem slepý a bezmocný. Bez čísel nic neřídíte.\nMusím být uvnitř\nRaketovou kariéru odstartovalo metro Za to, že na ministerstvu financí sedí nejslavnější auditor v zemi, můžeme vlastně poděkovat řediteli pražského dopravního podniku. Ten jej bez udání důvodu nenechal dokončit audit, který upozornil na chyby při výstavbě metra A a roli společnosti IDS, historicky spjaté s pražskými politiky. Z pražského dopravního podniku vedla pro Wagenknechta v podstatě přímá cesta k Andreji Babišovi. „Prostě nevidím nikoho jiného, kdo by šel měnit systém, a někdo to udělat musí. Ať už z pozice auditora, podnikatele nebo zástupce neziskovky Good Governance jsem se přesvědčil, že musíme být ,inside‘, jinak se nic nestane. Chci, aby se nastavila jasná pravidla, která by vedla k odpovědnosti schvalujících osob,“ vysvětloval loni v listopadu, proč se rozhodl spojit s politikem. A Babiš velmi rychle pochopil, že se mu Wagenknechtův analytický mozek v kombinaci s neúplatností a zápalem bojovníka za správnou věc může hodit. Na ministerstvo financí si jej Babiš přivedl jako prvního náměstka. Půda úřadu nebyla pro Wagenknechta úplně neznámá. V dresu firmy Deloitte pro něj auditoval nechvalně proslulý ROP Severozápad. Výsledný audit nebyl vůbec veselým čtením. Výsledky práce Brusel pochválil a udělil ROP korekci 2,6 miliardy. A auditorská společnost, pro kterou pracoval, se s Wagenknechtem rozloučila. Dobře odvedená práce paradoxně pro firmu nemusela znamenat nejlepší reklamu. Za podvody v ROP Severozápad si odnesli nepodmíněné tresty vysocí manažeři programu a další míří k soudu za manipulování s hodnocením projektů.\nO autorovi| Hana Boříková * borikova@mf.cz


Apple chtěl před několika léty koupit Teslu. Odmítla, možná tím prováhala šanci přežít | Autoforum.cz\nPokud jste v poslední době nesledovali situaci okolo Tesly, může vás současná hodnota jejích akcií překvapit. Kalifornská automobilka se vůbec poprvé od listopadu 2016 dostala pod hranici 200 dolarů (cca 4 600 Kč), za čím stojí řada neúspěchů z poslední doby. Zájem o vozy značky není bůhvíjaký ani ve Spojených státech, ani v Evropě nebo Číně a poptávka po větších Modelech S a X dramaticky klesla. Právě ty se přitom staraly o většinu marže automobilky.\nKorunu všemu dalo prohlášení Elona Muska z minulého týdne, podle kterého bude muset značka nyní obracet každou korunu, jinak je do 10 měsíců na suchu. Tato slova zjevně zapůsobila nejen na zaměstnance, ale i na investory, kteří se od Tesly začínají odvracet. A co je pro značku ještě horší, pokles hodnoty firmy má dále pokračovat.\nPrognózy analytiků společností Morgan Stanley a Citigroup jsou opravdu kruté, v prvním případě se hovoří možném poklesu až na 10 dolarů (230 Kč) za akcii, ve druhém pak na 36 USD (830 Kč). Tento černý scénář má 40procentní pravděpodobnost. Podle analytiků Tesla nemá šanci na úspěch na čínském trhu, s čímž Musk naplno počítá. Americká poptávka pak měla být prakticky uspokojena, zatímco ta evropská je už teď omezená. Navíc je již za dveřmi všemožná konkurence (zejména Audi, Mercedes a Porsche), k níž vzhlíží hlavně zákazníci zmíněných Modelů S a X.\nZdá se tedy, že hrozba bankrotu je ve hře tak jako nikdy předtím. Ten by ale samozřejmě nemusel znamenat a nejspíše neznamenal konec Tesly, neboť značku by nejspíše převzal někdo z konkurentů nebo z firem z jiných odvětví. V tomto kontextu je zajímavé, že Tesla mohla být už nyní „v suchu”, kdyby kdysi kývla na zájem mocného Applu. Jak prozradil Craig Irwin ze společnosti Roth Capital Partners, firma s nakousnutým jablkem ve znaku o něčem takovém uvažovala již v roce 2013. V té době Apple nabízel 240 dolarů (5 540 Kč) za akcii, reálná hodnota firmy se přitom pohybovala ještě níže než nyní, a sice na 190 USD (4 390 Kč).\n„Vím zcela jistě, že toto tvrzení je přesné. Apple chtěl skutečně koupit Teslu. Nejsem si jist, zda se vše dostalo do fáze, kdy by k tomu vznikly nějaké psané dokumenty, ale z mnoha zdrojů vím, že se to skutečně stalo,“ uvedl nově Irwin. Ten pak zároveň dodal, že pokud Apple měl zájem tehdy, je možné, že by jej měl i nyní. Ovšem za tu správnou cenu, což by mohl být oříšek. Pokud se do budoucna počítá s tím, že Tesla bude spíše jen klesat, pak by počítačový gigant nejspíše současnou tržní hodnotu nedorovnal ani nepřevýšil.\nPokud ale Tesla zkrachuje, Apple jistě nebude jediný zájemce. Šéf Volkswagenu nedávno řekl, že jím řízená firma měla už loni připravené desítky miliard Eur, které by mohla do Tesly investovat, pokud by se skutečně chtěla stáhnout z burzy. A není důvod domnívat se, že by VW Group či jiné automobilky neměly o případné torzo Tesly zájem.\nNeznamená to samozřejmě, že se něco takového musí stát, nicméně leccos tomu nahrává. Nejde jen o pád akcií, ale také o to, že Musk musí kvůli své závislosti na Twitteru, nerozvážným komentářům a následné dohodě s americkou Komisí pro cenné papíry uvolnit šéfovské místo. Tento krok Apple v roce 2013 vyžadoval, od protistrany se však dočkal logického odmítnutí. A nejspíše i proto z dohody nakonec sešlo.\nJsme tedy zvědavi na další týdny a měsíce, samotná Tesla zatím situaci nekomentovala. S ohledem na svůj aktuální stav ale Musk a spol. mohou jen litovat, že kdysi na nabídku nekývli. Peníze Applu (firma má nyní k dispozici 245 miliard dolarů v hotovosti, to by ani Tesla hned tak „nepropálila”...) a jeho pozice mimo automobilový sektor by dovolila věčnému fremontskému start-upu zůstat nezávislou automobilkou, což pochopitelně nebude možné, pokud by spadla do klína některému z gigantů stejného oboru. To už ale spekulujeme - Tesla je zatím zcela samostatná firma a jistě udělá maximum proto, aby se udržela nad vodou. Vyloženě na pokraji bankrotu v tuto chvíli není.\nTesla za posledních pár měsíců přišla o takřka polovinu své hodnoty. Tento pád navíc má pokračovat, možná se tak blíží situace, kdy bude ovládnuta jinou společností. Apple je vzhledem ke svému někdejšímu zájmu stále ve hře, není ovšem sám


SCP-044 - SCP Nadace\nFotografie SCP-044 zachycená při experimentu označeném jako "Upshot Knolte Ford Grable"\nObjekt #: SCP-044\nSpeciální Zadržovací Procedury: Z ústí hlavně SCP-044 nepřetržitě vyzařuje stálý proud vodíkových iontů, volných atomů kyslíku a dalších volných radikálů. Z tohoto důvodu je nutné, aby byly veškeré skladovací prostory pro tento objekt správně odvětrávány, aby se tak zabránilo možné akumulaci nebezpečných plynů a vlhkosti. Ústí hlavně musí být nepřetržitě uzavřené krytkou, za účelem zabránění všem ptákům a menším zvířatům ve vniknutí do prostorné hlavně SCP-044.\nDodatek, ██. ██. 200█: Vzhledem k tomu, že během posledních ██ let SCP-044 nebylo součástí žádných výrazných incidentů, byl objekt reklasifikován na třídu objektu Safe.\nMusím vážně definovat “významné incidenty”? Pokud jsou dodržovány všechny zadržovací procedury a standardní bezpečnostní protokoly, není 44 nic, než jenom ████████ velká zbraň. A ne, ten incident s medvědem se nepočítá. –O5-██\nPopis: SCP-044 je houfnice, která byla tajně vytvořena v pozdní fázi Druhé světové války skupinou Kruppových inženýrů, na kterou dohlížel Albert Speer, německý ministr zbrojního a válečného průmyslu pod taktovkou Adolfa Hitlera. SCP-044 je unikátní nejen svou velikostí (251 000 kg, nebo-li 251 metrických tun), ale také proto, že dokáže unikátním způsobem střílet nekonvenční munici. Namísto běžného způsobu nabíjení, SCP-044 disponuje rozměrnou tlakovou komorou, která se nachází ve spodní části hlavně. Jakýkoliv předmět či stoh předmětů vložený do hlavně SCP-044 může být použit jako munice. Kvůli velikosti SCP-044 je nutné, aby bylo součástí vlakové soupravy poháněné dvěma lokomotivami.\nVýzkumníci věří, že SCP-044 uvolňuje množství molekulárních a atomových vazeb do jakékoli munice, kterou je nabito. Avšak způsob, jakým SCP-044 ovlivňuje atomové vazby, zůstává neznámý a to hlavně kvůli početným komplexním mechanismům, které tvoří vnějšek i vnitřek SCP-044. Ve skutečnosti se zdá, že některé součástky jsou v mechanismu zcela nepotřebné a nedělají nic, jen se točí či vydávají různé zvuky a to i přes to, že SCP-044 nemá přístup k elektřině. Při průzkumu vnitřního prostoru hlavně SCP-044 byly zaznamenány výrazné ztráty na životech personálu i jejich vybavení.\nPři vystřelení z SCP-044 je z hlavně vysokou rychlostí vymrštěna veškerá hmota, kterou bylo SCP-044 nabito. Samotná střela svítí načervenalou barvou a její proporce odpovídají množství hmoty, které bylo předtím do hlavně vloženo. Když je zasažen pevný objekt nebo zem, střela exploduje. Tato exploze odpovídá hmotnosti nabité hmoty, přičemž efektivita konverze hmoty na energii je vždy minimálně ███%. Velikost exploze se pravděpodobně zvětšuje závisle na době, kterou munice stráví v hlavni. Největší exploze bylo dosaženo při nabití osobním dieselovým pick-upem 'Administrátora' o hmotnosti 8,900 kg (19,500 lb). Tento "experiment" je zachycen na fotografii výše.\nrevize stránky: 8, naposledy editováno: 25 Jun 2020 13:01


Těhotná v práci. Proč bych měla zůstávat doma?\nAhoj holky, chodite do prace?\nVsechny moje byvale kolegyne i kamaradky, okamzite po zjisteni ze jsou tehotne zustaly doma. Co si o tom myslite?\nJa jsem momentalne dost unavena, je mi blbe ale porad pracuju. Kdyz si predstavim ze bych byla doma, kdyz mi nic neni,asi bych se ukousala nudou.\nSnazim se ale nestresovat, prvni tehotenstvi jsem taky dochodila, ale nervovala jsem se v praci a malej byl dost neklidnej. Mozna to bylo tim...cert vi...\nAhoj sius, do práce chodím a řekla jsem si, že dokud mi bude dobře, tak chodit budu, kdybych měla zůstat doma, byla bych za chvíli jako koule, už takhle mám 4kg nahoře :-| Nevím, nějak nezastávám ten trend teď, že jakmile ženská zjistí že je těhu, tak hned je doma. Pokud to zdrav.stav dovolí a v práci nemusí dělat něco fyzicky namáhavého, tak proč nechodit do práce 😉\nSius, i já chodím do práce a budu až do konce roku (pokud vše půjde hladce). Zatím není důvod zůstat doma. Asi bych se taky doma ukousala nudou. Jen když bude nejhůř a bude mě to v práci hodně štvát,půjdu marodit 😃\nAni já nevidím důvod, proč zůstávat doma, pokud je zdravotně vše v pořádku. Alespoň se člověk dostane mezi lidi 😉\nJo, i já jsem na začátku byla unavená a bylo mi blbě, ale přežila jsem to :-N\nTeď si akorát ráno, když vstávám v 6:00 říkám, jestli to mám zapotřebí, ale asi mám 😃\nJa si zase pripadam jak exot ze chodim do prace. Pri prvnim tehostenstvi mi sam doktor rikal ze jsem jedna z mala co to dochodila. A ted mi rekl ze kdyz mi to bude v praci stvat, ze mi to napise, ze musim byt doma.\nNas je v kanclu 5....strasne me vadi kava. A kolegove pijou 2-3 denne. To desne trpim...\nSius já taky chodím do práce. Jsem po zamlklém těhotenství, tak jsem v počátku tohoto těhu byla doma, cca 3 týdny, dokud nebylo vše v pořádku, ale pak jsem valila do práce.\nJá bych se doma unudila. Myslím že pro miminko to taky není nejlepší, když maminka nic nedělá. Samozřejmě, v práci se nenamáhat a nestresovat, ale doma bych myslela jen na bříško a myslela bych na blbosti a tak..\nJsem ráda že můžu chodit do práce.\nV kanclu je nás 10, když si jde někdo zapálit tak mi to dost vadí, navíc sedím pod sklopeným oknem, kam celý den svítí sluníčko a mě sluníčko nedělá moc dobře, ale jsem ráda že tu jsem 🙂\nNavíc pracuju v centru Brna, tak je super, že si po práci nakoupím, pak na Vánoce a pro miminko a jdu domů a mám celý den zaplacený. Kdybych byla doma, tak bych nejen byla izolovaná od lidí ale navíc bych nikam chodit nemohla. Neschopenka je neschopenka 🙂\nMě se ani doktorka vůbec neptala na to, zda chci zůstat doma a sama bych si jí o neschopenku neřekla, když mi nic zvláštního nebylo (nepočítám únavu a nevolnost 😉 )\nS tou kávou tě chápu, taky mi ze začátku hrozně vadila přesto, že jsem ji předtím sama pila 😃\nZáleží na tom, jak se cítíš. Jestli je to nepřekonatelné, tak můžeš na neschopenku a za pár týdnů se klidně můžeš vrátit, vždyť to není definitivní ne? 😉\nMě vyhovuje, že mám lepší plat, když chodím do práce, než kdybych se válela doma 😉\nže jo? Ten plat se pak bude hodit na nákupy pro miminko 🙂\nV práci už to stejně všichni vědí, takže když něco, tak mi pomáhají..\nTy nevolnosti jsem v počátku přetrpěla doma a v práci jsem si prostě na hodinu sedla na záchod a zvracela 🙂\nHolky, já sem chodila do práce až do 32.tt a nelituju! Těhotenství mě krásně uteklo, nenudila sem se, byla sem mezi lidma!! Nebyla sem omezená vycházkama jako všechny moje kamarádky, které zůstaly na neschopence! A ono i ty peníze se pak hodí na výbavičku! Samozřejmně záleží na práci jakou kdo dělá a na tom jak se kdo cítí!! Já dělala zdravotní sestru na JIPce, takže práce psychicky i fyzicky náročná! Správně bych hned po zjištění těhotenství měla zůstat doma, protože to je riziková práce, ale na vlastní žádost sem zůstala! Teď si někdy říkám, co se mohlo stát a že jsem o mimi mohla přijít! Ale neměnila bych!!!\nLuucia, tak kdybych asi dělala na jipce, tak bych doma zůstala, musí to být náročné :-| Más můj obdiv. Já sedím celý den v kanceláři, takže se fakt nepředřu 😉\nA penízky na nákupy pro mimčo se opravdu hodí 🙂\nHolky, souhlasím s vámi se všemi. Já jsem taky unavená, občasná nevolnost taky přichází, pracuju v kanclu, kde je 20 lidí, jezdím busem, ale doma bych nezůstala. Za prvé bych úplně zblbla, za druhé jsou tu ty penízky, no a taky mě napadá, že člověk získává protilátky proti různým těm chřipkám atd. Kdybych se izolovala doma, tak přesně vím, že bych pak přišla někam do kolektivu a okamžitě něco chytla 😉\nto já to mám tak, že by mi ani tak moc nevadilo být v práci, ale to dojíždění do práce mi dělá hrozně špatně-denně jezdím hodinu celkem autobusem a jsem vždycky hrozně vydrncaná. A ta práce mi už taky nepřináší radost, takže plánuju tak do měsíce to tady zabalit.první miminko se nám nepovedlo-minulý rok, tak bych přece jen nerada o to další přišla....\nmisakulicka: tak to je jasny, kdyz dojizdis. Taky bych to pochopila u holek co pracuji manualne...a treba stoji...to pak musi byt peklo byt v praci.\nAhoj holky, tiez si myslim, ze pokial praca nie je fyzicky narocna, nie je v znecistenom prostredi, cestovanie nie je neprijemne a ste zdravotne v poriadku, je lepsie chodit do prace. Jednak ste stale v kontakte s realitou 😉 , nezaoberate sa len sami sebou a cela ta doba ubehne ako voda, a budete na tom lepsie aj psychicky... Ja som doma az tento tyzden a som s tym spokojna 😉\nMíšokuličko a v kolikátém měsíci se vám to stalo? To první mimi? A řekli ti proč se to stalo? 😞 Jestli nevadí že se ptám 🙂\nja ted muzu srovnavat protoze sem stravila 2 mesice zavrena doma kvuli chudokrevnosti a uz sem malem lezla po zdi a neuveritelne se tesim do prace kam me konecne od pristiho pondelka pusti; vcera sem tam byla na navsteve a ani odejit se me nechtelo kolegove jak zjistili ze su tehu tak hned organizovali co budu delat abych se nerozcilovala a ze me koupi i nakej gauc abych mohla pres den odpocivat, mam stesti protoze sefova zena je v 6 mesici tak ma pro me pochopeni\njá si pořád stráááášně stěžovala, že v práci je to děsný..bylo teda...absolutně nedodržovali nic..ale zpětně, kdy už jsem od prvního července doma..tak lepší v práci, jak šílená nuda doma 😎\nAhoj holky, taky chodím do práce bez přestávky a pokud se nebude něco dít tak budu chodit až do 34 tt pak už prý ze zákona nemůžu 🙂 Někdy je to fakt otrava to vstávání, ale přesně jak říkáte doma bych se ukousala. Říkám si, že až budu tři roky doma, tak ještě ráda zavzpomínám na chození do práce.\nUrčitě to všechny zvládnem 😃\nmarfuska: no bylo to v 9. týdnu-takže ještě přece jen brzy. No nikdy ti to neřeknou proč se to stalo-asi se to nedá zjistit taková věc. Může třeba za to genetika, špatná spermijka potkala špatné vajíčko....kdo ví...snad jsme si to špatné vybrali a teď už nám to vyjde. Budu pracovat do 31.10. pak si vyberu zbývající dovolenou a pak půjdu na neschopenku. S tím dojížděním je to pro mě opravdu martýrium.Ale čemu dát přednost-práci? nebo dítěti?a nudit se doma určitě nebudu. Už se těším.\nahojky holky, já do práce chodim, protože bych se asi doma zbláznila a hlavně mi nic neni a práce mě baví. Chtěla bych tam vydržet co nejdýl, dokonce mi šéf nabídl, že bych mohla zůstat po porodu na zkrácený úvazek, jak mi to bude vyhovovat, že by nerad hledal někoho novýho. Takže já možná budu v práci pokračovat i s miminkem. 😉 . "Všechno se dá když se chce, jen malý děti se musí nosit!"\nahoj holky já taky chodím do práce i když do 5 měsíce mi bylo zle pak jsem musela na plodovku tak jsem byla doma týden a zase do práce na konci roku mám jít na mateřskou zatím je mi dobře a chtěla bych dochodit do práce doma bych se asi unudila 🙂 🙂\nbreberka: podnikám a proto jsem se po roce a čtvrt vracela do práce malý šel do jesliček vše ok záleží na miminku některé jsou hodně ale ten rok doma je podle mě to minimum už kvůli tomu že začíná chodit mluvit atd. záleží co děláte ale určitě doporučuji přijít i na jiné myšlenky než na mimi 🙂 🙂\nmisakulicka:taky mam spíše obavy ze sněhu to bych moc nerada řídila i když to mam po pěkné cestě tak snad nám moc nenasněží 😉\nAhoj holky. I já chodím do práce - denně dojíždím 25 km autem, ale nedovedu si představit co bych dělala sama doma. Manža je přes den v práci, jsme nově přistěhovaná v jeho vesnici, takže známí skoro žádní, moje rodina a kamarádi jsou trochu z ruky a stejně tak chodí do práce. Dělám ve školství, takže co se týče klidu to není žádný med, vždycky když se rozčílím, říkám si jestli ten náš prcek nebude neurotik 😉 . No ale mám víc kolegyní, které během těhotenství učily a děti mají normální x-) . Vzhledem k ježdění doufám, že sníh napadne až na Vánoce, to totiž budu nastupovat na mateřskou. Těhotenství přece není nemoc a pokud nejsou nějaké zdravotní problémy, myslím že chodit do práce je lepší, doma si to ještě užijeme až až! 😉


Další, co velkou část kolem vody na Zlínsku pochopili: Ne Zlín, ale VaK je kořistí — PRAVDA O VODĚ\nII. Výsledek mé osvěty na Zlínsku v rámci seminářů „LEVNÁ VODA NA DOSAH“ potěšil. Věřím, že nyní toto již chápou i lidé, kteří budou chtít nápravu a dostat vodu zpět pod kontrolu měst a obcí.\nOd privatizování společnosti VaK, a.s. si společnost Veolia mohla podle odhadů přijít až na 1 miliardu korun. To jsou peníze, o které nás naši politici připravili. To jsou peníze, které tato společnost vybrala od nás občanů. Soud rozhodl, že vše může být vráceno zpět, jelikož rozhodnutí o privatizaci bylo protiprávní. Stávající stav mohl být napraven, ale současné vedení radnice je však (ne)pochopitelně proti.\nPřed 10 lety schválili zastupitelé města Zlína provozní model distribuce služeb vodného a stočného. Kvůli tomuto modelu platíme ve Zlíně za kubík vody jednu z nejvyšších cen v České republice. Zatímco obyvatelé nedaleké Kroměříže platí za nezprivatizovanou vodu necelých 70 korun, ve Zlíně musí občané sáhnout mnohem hlouběji do kapsy a zaplatí přes 85 korun za kubík.\nPřitom by stačilo učinit několik rozhodnutí a skončilo by „tunelování“ společnosti VaK. Návod na nápravu je známý a nabídl jej sám soud – vrátit vše před bod, kdy došlo k „privatizaci“. Stačí jen, aby zástupci města chtěli. Z (ne)pochopitelných důvodů však současná radniční garnitura váhá. Zřejmě nechce zpět stovky milionů. Kdo ví, kde tyto peníze nakonec skončí.\nVše se může změnit po komunálních volbách, v nichž kandiduje také TOP 09. Právě její kandidáti prosadí způsob, jak s nekalým obchodem zatočit. O celé situaci jsme hovořili s lídrem strany Robertem Hamrlou.\nJak lze tedy celou situaci narovnat, je vůbec cesta zpět?\nCesta zpět je a stačí, aby ji odpovědní činitelé chtěli vidět. Soudům trvalo přes 8 let rozkrýt, že byl VaK Zlín koordinovaně ovládnut s cílem vyvést z něho jediné jeho ziskové podnikání (prodej vody) na nadnárodní koncern Veolia. Již druhý verdikt padl v březnu letošního roku. Představenstvo VaK se vůči němu však (ne)pochopitelně odvolalo, ač mohlo pro město získat zpět kontrolu nad vodou a její cenou. Nyní by stačilo vyměnit vedení VaK. To je však v rukou zastupitelů a vedení radnice. Ta ovšem nezaujala žádný postoj a řešení problému se vyhýbá. Vypadá to, jakoby se někteří aktéři kauzy vzájemně kryli a navíc se chovají jako špatní hospodáři. Proto chceme po volbách zasednout v zastupitelstvu, abychom provedli změny, které povedou k návratu ve VaK před rok 2004. I kdyby si Vak a Veolia povraceli vše, co si vzájemně dluží, vždy by na tom VaK mnohonásobně vydělal.\nO kolik tedy VaK a občané přichází?\nVíme jistě, že jen za 5 let od roku 2008 do roku 2013 byl zisk Veolie 486 mil. Kč. To jsou peníze, o které nás naši bývalí i současní politici připravili. Neinformovaností, naivitou, nečinností a možná i z jiných důvodů. Tyto peníze společnost vybrala od nás občanů a jsou cenou, kterou platíme za to, že někteří politici „prodali vodárny“- prosadili jednostranně výhodný provozní model společnosti Veolia za 83 mil. korun. Za cenu, kterou Veolia vydělá na Zlíňanech každý rok. Před transakcí byly zpracovány projekty na zlepšení infrastruktury za 400 mil. korun. O tyto peníze Zlín přišel. Pokud by nevýhodnou smlouvu s Veolií ukončil, mohl by o dotace znovu žádat a nejspíš by je i dostal, neboť stejně dotace čerpají i okolní vodárny, které zůstaly v rukou měst a obcí.\nJak to vše začalo, kdo stál za podpisem nevýhodné transakce?\nNení ani tak důležité, jak se to vše stalo. Důležité je, že pokud budeme chtít, tak to můžeme změnit. Zlínští radní v letech 2001 – 2004 si mysleli, že výhodou bude vstup zahraničního partnera. Tento partner měl dostat právo na provozování společnosti na určitou dobu a zároveň dofinancovat projekty, na které přijdou peníze z EU. Schválené výběrové řízení ale podmínku investování do majetku města z vlastních zdrojů neobsahovalo. Provozní část podniku VaK Zlín, tedy i možnost prodávat vodu a právo inkasovat vodné a stočné koupila v roce 2004 Zlínská vodárenská (dnes Moravská vodárenská) za pouhých 83 mil. Za cenu, kterou Veolia vydělá za necelý rok. Nevýhodná smlouva platí do roku 2034.\nProč radní přistoupili na tzv. provozní model?\nMěsto se údajně mělo zbavit investic, které převezme strategický partner. Výhodou byla jednorázová finanční injekce do rozpočtu města, ale zůstalo jen u ní. Soukromý subjekt nemůže žádat dotace a investice tak byly zmařeny. Současní zastupitelé mají v rukou audit z roku 2011, který si nechali za 550 tisíc korun zpracovat. Ten uvádí, že současný provozní model je „tunel“. Proč po zveřejnění tohoto auditu nezasáhli ostatní členové rady a hlavně primátor, je mi záhadou. Stejně tak dosazení člena ODS do kontrolního orgánu VaK. Na základě boje proti těmto lidem, vyhráli v roce 2010 volby.


Únor 2012 « Archiv | Stop whining, kick some ass & don´t give a fuck!!\nLalala, já si vykračuju... :D\nTak se pomalu loučím...\n27. února 2012 v 21:23 | Shikiten norský troll | Samomluva\nTohle už nikdy, NIKDY, nechci zažít.\nNěkolik málo hodin před odjezdem jsem zjistila, že nevím kde mám lyžáky a půl hodiny jsme je nemohli najít. Naštěstí se to po pár dost nepříjemnejch chvilkách tátovi povedlo.\nTenhle pocit nesnáším. Fakt si neumím představit, co by se stalo kdybych je neměla... Fuj. Kdyby byly u babičky, ještě by se tam, naštěstí, stihlo dojet...\nTeď už mám konečně skoro všechno sbalený.\nJeště ty písničky.\nA nemám nabiječku na mp3ku... takže to bude v hajzlu, jestli se vybije... I když... má mojí důvěru, vydrží dost.\nRadši ještě prověřím mobil. Pro jistotu...\nJo, už to na mě zase leze.\nJedna z písniček, který jsem si stáhla, abych v busu "vzpomínala"...\nTen pocit, kdy jsem na tuhle písničku jediná znala kroky a tancovala při "diskotéce" na Naruto táboře. Hlavně ten refrén. To bylo bezkonkurenčí. Nejde vyjádřit jak šťastná jsem v ten okamžik byla. Mezi svejma...\nParadoxně tancování a diskotéky obecně nesnáším, ale tohle... bylo prostě něco jinýho. Hráli tam všechny možný anime písničky, hlavně z Naruta, a pak taky celkem dobrý rockovky... Nebyla to ta trapná "diskárna" s omýlanejma disco sračkama... Nezapomenutelný.\nJsem šťastná že jsem to mohla prožít a užít si skvělejch 14 dní se super lidma a hlavně s Lucy, Terkou, a Lalou. I Rav byla fajn.\nChtěla bych to vrátit.\nKdyby letos NT byl, udělala bych cokoliv abych se tam ještě jednou mohla dostat. Letos to jde totiž naposled...\nNo, výborně. Zase sentimentální sračky. Ale prostě mi tohle pomáhá. Tak si toho nevšímejte...\nJá se loučím, a snad se za týden zase úspěšně ve zdraví ozvu!\nJsem takovej rebel... Zase.\n27. února 2012 v 18:22 | Shikiten norský troll | Něco jako deník...\nJá zachránil svět, teď jedu na sever,\nk Treyovi do hor, ten má snowboard,\nplnou nádrž a slunce nad hlavou!\nJoo, zpátky ke strojům...\nVí někdo (ještě vůbec) co tohle je? Reyův song xD Ti, co se koukali na Krále Šamanů na Jetixu si musí aspoň zavzpomínat xD Je to myslímv posledním dílu.\nJá z tý písničky byla vždycky úplně mrtvá :D\nAch, zase staré dobé časy.\nA teď, světe div se, jsem to nevyhledávala já! xD\nMůj drahý otec si tu pouští videa... no... domácí. Jak se tomu asi říká. A já je ze srdce nenávidím. Většinu. Protože... Některý věci, při kterejch mě zvěčnili... na ty fakt pyšná VŮBEC nejsem... spíš se stydím...\nNo, ale tohle je jedna z mála věcí, u který jsem ráda, že se to "zaznamenalo". Jezdím tam na bobech a lopatě z kopce po sněhu a zpívám si tenhle song na celé kolo! xD\nAle to jsem zase odbočila.. xD\nFakt Hidanova inteligence tohle.\nTřídní je prej nasraná, že jsme ( ? nevím, jestli jenom já nebo i ostatní, co jedou na lyžák) hákly dnešní den. Budu teď mluvit o sobě, nevím jak ostatní. Protože odjíždíme až dneska o půlnoci, takže bysme tam ještě na dnešní vyučování měli trčet, bez nějakýho ulejvání...\nAle tak jasně, to se všem lehce řekne. Ono se to totiž hrozně vyplatí, utrácet kilo kvůli jednomu dni a vstávat ve 4 ráno, abych byla zejtra ještě víc na mrtvici, až půjdeme po bezesné noci strávené v autobuse rovnou na sjezdovku :DD Tak žejo, už vidím jak jí by se děsně chtělo :,D\nKdybych odjížděla z intru jako většina, tak držim hubu a jdu tam, nic proti. Ale já tu budu čekat ve svým městě, tak se to snad kvůli pár hodinám nezblázní ne?\nAchjo... Nou koment xD\nJo. Teď momentálně dodělávám poslední přípravy. Půjdu si asi všechno zabalit, dopřebrat si mobil a mp3ku, dopřetahovat všechny nové písničky a pokud mi zbyde čas, tak půjdu hrát NA. Yahoooo...\nStejně ale nevím jak to tam dám xD Budu určitě na pokoji s někým otravným, a já bych zrovna chtěla mít klid, po tom, co se pokaždý vrátíme... Budu unavená. Přemýšlím, co ještě bych si měla vzít, abych se tam nějak zabavila...\nA snad se mi nerozbijou sluchátka, to bych asi nepřežila x,D Ne, vážně...! T 7 T\n27. února 2012 v 0:16 | Shikiten norský troll | Samomluva\nJsem děsnej melancholickej sentimentální sráč.\nAle já si nemůžu pomoct.\nProstě nedokážu nemyslet, nevzpomínat na minulost.\nCo všechno skvělýho jsem prožila, jak to bylo krásný...\nA že už většina není.\nTo mě mrzí nejvíc.\nVím, že tak trošku jde přestat takhle přemýšlet, jenomže občas... někdy prostě nechci a nebo si mě to prostě nachází samo. Něco otevřu, a hned se to vyvalí... Hromada vzpomínek. Ze všech stran. Ať udělám nebo se podívám kamkoliv, pořád mě to pronásleduje.\nTohle fakt tak bolí...\nHlavně mám teď momentálně furt potřebu se vracet k Narutovi.\nJo, smějte se, who cares.\nK tomuhle mám hodně co říct, ale fakt se mi teď nechce. Je toho hodně...\nJen vím, že tohle anime a mangu budu mít pořád ráda. Že to má kousek v mým srdci, mám na to hromadu vzpomínek a z části jsem na tom vyrostla, a pořád ještě rostu...\nJo, už to aktivně nesleduju. Poslední dobou to jde do kopru a mě to nebaví.\nAle to nevadí. Protože já hledám starý věci, který jsem dřív měla ráda, a oprašuju ty vzpomínky na nich.\nVšechny ty pocity.\nAni nejde popsat, kolik všemožných kravin jsem prožila. Nenajdu slovo, který by jednoduše vyjádřilo, jak krásný to bylo.\nAchjo. Zním jak děcko.\nAle co. Já jsem děcko!!\nKlidně se vysmějte.\nTohle prostě nejde popsat.\nNevím jak na minulost přestat myslet.\nHrozně to všechno pomyšlení bolí, ale na druhou stranu je to hezký... Vrací se to, a konečně aspoň něco cítím.\nPoslední dobou... Jsem prostě nějaká vyžvejklá a potřebuju prostě něco... cokoliv.\nI když vím že to nejde a že je tohle k ničemu.\nNejhorší je že zase scházim z cesty.\nJá prostě nesmím. Klidně se přitom budu ničit vzpomínkama, ale z tý cesty prostě nesmím vybočit.\nČím jsem starší, tím víc mi to dětství chybí.\nCo asi budu dělat za 10 let?\nProti vzpomínkám jsem asi prostě bezbranná.\nUž vím v čem je problém.\n25. února 2012 v 21:23 | Shikiten norský troll | Samomluva\nPočítač a televize.\nTo první přednostně.\nNičí mi to život.\nNe doslova. Ale... když to tak pozoruju, bez něj by to i možná svý způsobem bylo lepší... Ve spoustě věcech.\nTelevize zase ničí mojí sestru.\nNevím jestli to má hlavní a jediný podíl na všech těhle sračkách, které mě omezují v tom něco dělat. Asi ne... Ale určitě se to na tom podepisuje sakra dost. Aspoň já to tak cítím...\nUž si to totiž fakt jinak vysvětlit nedokážu.\nJe to jako forma deprese nebo co...?\nSnažím se to všechno nějak omezit.\nTelevizi jsem odvhrla nadobro. To problém nebyl, bez ní se obejdu naprosto v pohodě.\nSnažím se, a na jednu stranu mě to na něm už taky moc nebaví.\nJenže... Pořád to není ono.\nPořád to moc nejde.\nVite jako kdo se často cítím?\nJako "zbytečný člověk".\nTen z ruský literatury.\nNe doslova a ne ve všem. Ale prostě se cítím jistým způsobem zbytečná a pořád nemůžu najít něco, čím naplnit svůj život.\nA ne. Nemám pseudodepku nebo blbou náladu nebo něco podobnýho.\nJenom tak přemýšlím...\nMám v hlavě pořád bordel.\nA nezdá se, že by se to mělo v dohledné době nějak urovnat...\n24. února 2012 v 20:55 | Shikiten norský troll | Samomluva\nTyhle divný pocity nesnáším.\nNedokážu je totiž vyjádřit. Takže to pak vyzním hrozně hloupě...\nCítím se divně, ale prakticky není jediný důvod. Nic se nestalo. Dnešek je svým způsobem divnej, ale vážně se nic ani\nMám takový ty zvláštní smíšený pocity který vůbec nemaj proč bejt... Chápete to? To je právě ono, nedokážu to popsat,\nnejde to... Možná ani nejsou a já si je jenom namlouvám, ale proč se sakra chovám tak... podrážděně? Prostě všelijak. Sarkasticky. Kurva občas mám takovou chuť tak pořád mluvit, a je to tak super. I když je to zlý, hnusný, kousavý, ale já se prostě neumím udržet. I když vím, že to ostatním třeba ubližuje nebo tak, ale v tu chvíli je to uvnitř mě tak nepopsatelně psycho, že není jiná možnost.. Chci už se těch divnejch věcí uvnitř prostě co nejrychlejc zbavit. Abych měla zase tu starou normální klidnou náladu. Ne tenhle stupidní myšmaš. Je to jako když jsem v tu chvíli uvnitř úplně bezbranná, nejkřehčí jak jen to jde, ale nastoupí můj krunýř, a to v plné kráse, který je jinde tak napůl stranou... Ale proč ne. Jsem rak a mám na to právo, vlastně je to dost výstižné. Ale stejně to pořád nemá logiku... Proč se tak prostě cítím bezdůvodně.\nTohle prostě nedokážu napsat. Kašlu na to.\nA taky nechápu toho ichtyla. Potkat po několika měsících bývalého spolužáka ze základky. To je fakt pocit... On se tak změnil kurva... A já ani nevím co to řeším, ale moje vnímavost je prostě extrémně vysoká a to i na sebemenší hovadiny.\nOn mi neřek Nemo.\nPo tolika letech. Já to nechápu. Ani nechápu proč jsem si toho hned všimla. Proč mě to hned tak popíchlo. Skoro vytočilo. Skoro bych řekla zklamalo... Bylo to prostě takový... Okamžitý. Pichlavý. Divný. Paradox. Nezvyk. Já nevím. Prostě mě nenapadá výraz který by to popsal.\nA to jsem tu přezdívku vždycky tak nesnášela... Teď je mi je naopak paradoxně divný, že na mě zavolal celým jménem. Což mimochodem nesnáším ještě víc...\nAle co je tohle vůbec za článek. Nemám vůbec na psaní náladu, nemám co psát a přitom už jsem vypsala několik odstavců naprostých hovadin. Chci sakra umět vypisovat svoje pocity, ale nějak na úrovni, srozumitělně...\nJenom si přeju si od toho všeho ulevit. Zbavit se těhle sraček. Pomoct.\nTahle nálada je prostě k ničemu.\nA o dnešní hodině zpěvu ani nemluvě. Supl místo mojí učitelky byl fakt trošku děsivej. Mluvil o spoustě věcech kterým ani za mák nerozumím, ale dělala jsem že jo. Písklavý hlas a divný oči. Ugh... Nesnáším učitele chlapy. Vždycky z nich mám blbej pocit.\nCo se mnou je?\nA mám svoje soukromý výročí.\nJe to rok co jsem se oficiálně a vážně zabouchla do Prusyslava. Další ichtyl na seznamu. Ale stejně je sexy. Aspoň ten z Projektu SUPŠ Prašivka. Toho pořád miluju. A je mi fuk že jsem máklá.\nTa Naruto-Arena mě sere. Dementní mise.\nMiluju svoje starosti.\nAle už je mi líp...\n22. února 2012 v 18:21 | Shikiten norský troll | Něco jako deník...\nZase mě nic supervtipného na název nenapadá. Ale vám je to asi stejně fuk, protože tohle nikdo nečte, takže co...\nDneska trenér odpískal fotbal. ASDFGHJKL. Jiný slova na to nemám.\nČekají mě 3 týdny bez fotbalu. Tohle moje úchylná dušička i tělo nevydrží. Sice si to nepatrně vynahradím lyžákem, který se chystám absolvovat příští týden, ale i tak... Miluju lyžování ale není to pořád ono. Kopnutí do míče je nenahraditelné a ten pocit nepřekonatelný. Bwá.\nZbytek dnešního dne bude asi ve znamení.... hmmm, přemýšlím o nicnedělání a flákání se, ale asi dneska nemám nárok a jelikož mám příznivé podmínky, pustím se možná výjimečně do učení. Abeceda na písmo a přepsat si poznámky o foťácích. Uff.... Snad bude i trochu čas na NA. Jako každou středu odjela moje spolubydlící domu, takže mám préééé. Hah. Není nad soukromí. Sice nemám ráda samotu až tak moc, ale když nad tím tak přemýšlím... takhle by mi to vůbec nevadilo. Mít pro sebe pokoj a vědět, že vedle jsou holky. Mít prostě svoje intimčo... Abych nikoho nerušila a on mě. Jednoduchý. Nehledě na to, jak mě štve celodenní maraton těch připitomělých amerických hovadin... Proč.si.to.nepouští.do.sluchátek? ._. To je někdo fakt tak neemaptickej že ho to nenapadne? Je fakt že jí to můžu narovinu říct, ale... Co na tom. Nejspíš jsem to asi jenom já, kdo je moc přecitlivělej a až příliš se vciťuje do druhých... Tohle je fakt jedna z věcí, co jsou víceméně k ničemu, pokud se chcete nějak pohnout dopředu.\nJá se fakt na ten deník nedokopu... Grrr. Štve mě to. Ale pochopte, je to děsně pomalé. Psát v počítači je prostě svižné a víc mě baví, k tomu je bez škrtanců a můžu to kdykoliv poupravit. Jenomže blog je prostě blog a některý věci prásknout nejdou. Nevím jestli má cenu si psát deník jenom do počítače, ve wordu... Fakt dilema.\nVe škole taky trochu plavu, no... Ale je fajn, že Kokš dneska skoro vůbec nesral!!!! Fakt musí dostat první cenu! Tohle je prostě co říct....\nAle stejně je to ichtyl.\nPoslední dobou dostávám dost blbý známky. A to se vyloženě neflákám... Nevím jak je to možný. Asi to podceňuju nebo co...\nO ničem článek. Bla bla... Ale mám takové celkem psací období... Klidně bych i něco napsala. Jenže nápad, námět... Zase něco chybí. Pokaždý! Vzmůžu se jenom na ubohý deníčkový výžblepty.\nNo co, pořád mám NA.\nSakraa... Proč já vždycky promrhám něčí narozeniny o pár dnů?\n20. února 2012 v 21:04 | Shikiten norský troll | Samomluva\n(měla bych si na to pořídit spešl kalendář a všechno si tam napsat)\nPřed dvěma dny měl narozky Sui :3 Tak všechno nej zubáči >w<\nJinak zase, jako obvykle, sedím na intru.\nSpolubydlící si tu neustále pouští ty americký zhovadilý sitcomy, Sex ve městě a podobný blbiny... Vážně zábava ty kecy poslouchat.\nTa druhá, z vedlejší buňky pokoje, je zase otravná trochu jinak. Nevím, ono to asi ani tak působit nemá, ale na mě prostě jo, nevím proč. Když jsem tu s ní v neděli sama, ozívají se z jejího pokoje podivné, neidentifikovatelné zvuky - teď myslím styl hudby, který poslouchá, vážně nedokážu popsat kam by se to asi zařadilo. Po večerce se půl hodiny sprchuje, což proslýchá do mojeho pokoje, takže sweet dreams... A spoustu jiných, podivných věcí, které nějak nepobírám a svým způsobem mě provokují, fakt si to neumím vysvětlit. Je asi sama o sobě trochu netolerantní a neempatická, ale nejspíš si to ani neuvědomuje...\nZ těch seriálů a "písniček" v nich se asi jednou pobleju. Kdyby si to aspoň dala do sluchátek... Další empatický tvor.\nNo jo, mám to děsně těžký....\nJsem děsnej chudák.\nAle ne, teď vážně. Můj život je tak nějak pořád stejný. Až na některé ty výkyvy, například ze strany arogantních učitelů a podobně. Proč nám nezpříjemnit den, že?\nBaba češtinářka si dneska svoje móresy naštěstí ušetřila. Sice mi tím testem nemusela tak mrsknout o lavici, a za tři jsem taky dvakrát ráda nebyla, ale fajn... Může to bejt horší.\nNa její otázku jsem taky, díky bohu, znala odpověď, a jen tak, zkoušíc, jestli to vážně, opravdu nejde, jsem se svoje koutky pokusila zkřivit do nepatrného křečovytého úsměvu. No, ono se to tak snad ani nezvat nedá. Jednoduše to vážně nešlo.\nTakže to prostě nechám být.\nAle trojka z češtiny by byl fakt trapas. Lépe řečeno by mě to hodně naštvalo a mrzelo, protože četina sama o sobě mě hrozně baví a mám jí ráda. Vlastně bych se v ní chtěla hodně zlepšit, ale s touhle profesorkou... To prostě moc nejde. Nejde popsat její chování. Museli byste si to zažít na vlastní kůži. A není to nic příjemnýho... Celou hodinu i předmět vám zkazí. Proč zrovna čeština?\nZase se mi nechce psát do deníku. Možná proto, že už píšu sem, a víc se vypisovat nepotřebuju. Ale spíš je to proto, že mám minimum času, ještě spoustu věcí na práci (třeba hrát NA, heh) a psát ručně trvá děsně dlouho... Potřebovala bych prostě tak na půl hodiny zastavit čas, abych to mohla napsat...\nAle dobře. Možná bych tam měla psát jenom závažnější a zlomovější věci, víte co myslím ne? Žádné každodenní voloviny, ale spíš věci, na které bude pak hezké vzpomínat.\nProč sakra nevím co vlastně chci??!\nTohle je fakt můj velkej problém...\nAchjo... a nemám teď vůbec chuť ani náladu dělat cokoliv jiného než hrát Naruto Arenu... Sakra, já se k tomu neměla vracet xD kdyby mi to aspoň šlo, ale i když je to logická hra a ty mi více méně jdou, je to taky celkem dost o náhodě, a ta mi zase tolik nepřeje...\nKonečně můžu dělat mise na Hokage, ale vyhrát 8x za sebou se Sanninama?? Vypadá to celkem lehce, ale dát je spolu do týmu fakt není tak skvělé jak se může zdát. Nechodí jim chakra...\nNo, a mise za sebou tu na intráku nemůžu hrát, protože tu vypadává internet a celé mi to kazí. Pff... Jdu dělat mise kde nejsou hry za sebou.\nJeště něco pěkného nakonec.\nVčera jsem dostala zase fotící záchvat a trošku zvěčňovala naše kočky. Úplně je miluju <3 Takže malá ochutnávka, ještě nejspíš něco dám na tumblr n_n\nTak zase trochu aktuálně\n18. února 2012 v 17:53 | Shikiten norský troll | Něco jako deník...\nŽádné výlevy, jen pár momentálních fakt.\nTak asi začnu tím, že měl Billie Joe včera narozeniny... Všechno nej ty "už starej kozle", jak tě včera nazvala moje mamka :D Podle mě jsi pořád sexy owo\nDál úspěšně hraju tu Naruto-arenu.\nTeda, jak se to vezme xD Za těch pár dní se mi už otevřelo celkem dost postav, ale teď to teprv začne bejt makačka. Nesnáším hrát několikrát za sebou bez prohry, víc jak 4x už je prostě moc .__. A pak taky vyhledávat postavu, proti které musíte vyhrát... To je zlo na několik týdnů...\nAle nevadí. Je to legrace xD\nS Lil mimochodem, když už je o tom řeč, vymýšlíme Prašivka-arénu xD Největší hovadina ale je to hrozná sranda :D Škoda, že se asi nikdy nenaučíme tak dobře programovat, abysme to třeba jednou uvedli opravdu do provozu. Hrála bych to pořád xD\nZajímalo by mě, jestli by někdo jiný než my dvě Prašivku pochopil. Je to totiž tak moc soukromý a specifický humor, že mám obavy, že to nikdo nemůže a nedokáže pochopit. Sice vím, kolik už se "proslavilo" kravin, a fakt velkejch... Ale tohle je něco jako "parodie" naší školy. To prostě musíte vidět jak to tam chodí, abyste pochopili ty vtipy xD a možná ani tak by to někdo od nás nepochopil... No, i tak by mi nevadilo kdyby to zůstalo jenom mezi náma n_n Možná by to bylo i, v rámci možností, lepší.\nPrašivka je prostě Prašivka.\nObčas jsem se taky zmiňovala o tom, že asi zase přestěhuju blog, nebo něco v tom smyslu... Asi na to kašlu. Já vlastně ani nevím co chci... Asi se honím po nějaké "dokonalostí", která mě naplní a budu s tím maximálně spokojená... Jenomže já všechno stejně zase časem budu mít potřebu změnit xD Se mnou je to tak těžký... Jsem tak proměnlivá a to mě sere. Nevím jak to se mnou lidi můžou vydržet. Pak to vypadá že jsem přelétavá mrcha, ale já jsem prostě moc roztikaná a rozervaná než abych mohla bejt v klidu, i když po něm často toužím... Ale taky ne moc a dlouho. Jakoukoliv akci, vytržení ze stereotypu, uvítám!\nProstě to tu asi hodně překopu.\nStálí návštěvníci (což jsou asi 2, možná 3 lidé xD) stejně čtou jenom nové věci a ty staré znají, a ti noví, pokud budou opravdu chtít, si to najdou. Jednoduché...\nI tak se tu ale možná nikdo nevyzná xD Pravděpodobně zruším rubriky. Nedokážu články zařadit do jediné kategorie... Vždycky patří aspoň do dvou najednou.\nTaky jsem si zase začala psát deník. Aspoň se o to snažím, i když to určitě zase dodpadne tak, že za pár dní - když budu mít štěstí tak týdnů - s tím seknu. Jako už nesčetněkrát...\nAle já fakt musím.\nPro svoje dobro.\nNemám takové hloupé důvody jako malý holky, co si píšou svůj ufňukanej růžovej deníček...\nBude to asi něco jako pobočka blogu. Jenom naprosto soukromá. Můžu tam psát intimější věci, ale zase to má ohromnou spoustu jiných nevýhod. Nehledě na to, že je to pomalé...\nNo, blog zase může ze dne na den kompletně zmizet. Nemám to nějak zálohovaný, a deník je prostě hmatatelnej, blog je... Imaginární? Nebo tak něco...\nMěla bych si ho jednou vytisknout, heh xD Schovávat si svoje žvásty...\nZase jsem zbytek zapoměla. Ostatně jako vždycky. To se vám taky stává, že jo?? Před napsáním toho máte mraky, dokonce krásně zkomponované, ale jakmile otevřete administraci... vokno.\nMěla bych konečně udělat ty otravný úkoly... Už se snažím dokopat celej den, ale furt nic. Pf... Je toho tolik. Hlavně dvě kresby podle živýho modelu ._.\nNo co. Ať už to mám z krku a můžu jít hrát <3 A nebo aspoň nepatrně šáhnout na Prašivku...\nTak asi seru ostatní a sama o tom ani nevím... Legrace. Dokud mi to, pro mě naprosto bezdůvodně, nevpálí do ksichtu.\n16. února 2012 v 18:06 | Shikiten norský troll | Něco jako deník...\n" Mohla bych se zeptat, jestli by ta četba ještě šla změnit?"\n" To teda nevím..."\n" Víš, dneska už s tebou taky nechci mluvit."\nTak jindy no...\nTak jo. Vesmír mi asi zase něco vrací, a já nemám vůbec páru co.\nDělám něco hnusnýho?\nNo, takže to musí bejt asi odplata za něco co jsem udělala dřív. V jinym životě. To je fakt povzbudivý.\nA asi si touhle situací musím projít, abych něco pochopila nebo co.\nAle je fajn, jak se proti mě asi všechno spiklo.\nNe, necítím se ublížená a vím že nejste zvědavý na moje "fňukání", jen tak konstatuju, když tak zhodnocuju dění kolem mě.\nZasedl si na mě další profesor. "Profesorka".\nNechápu, proč to těm lidem dělá tak dobře. Vypočítavost, ponížení ostatních. To je ten pocit fakt tak dobrej že jim to za to stojí? To nemají ani malinkatý výčitky svědomí?\nMě je to u prdele. Když maj se sebou nějakej problém a kompenzujou si to na ostatních, tak jsou to prostě kreténi a hlupáci, co si neumí svoje problémy vyřešit jinak a normálně.\nJá bych to i chápala. Kdybych jim něco dělala. Úmyslně je provokovala, neposlouchala, dělala si co chci a nepracovala. Takovejch je tam spousta, ale jejich chování je asi v pořádku...\nAle dobře, když někoho seru tím, že se na něj "nesměju" a neodpovím na otázku, kterou nevím, a vyloží si to tak že s ním nemluvím, tak je to fakt asi čurák.\nJsem upřímnej člověk.\nNemám potřebu se na někoho falešně smát jenom kvůli tomu, abych si u něj šplhla, i když je mi hrubě nesympatickej a jeho rádoby milý chovaní mě znechucuje.\nTakováhle přetvářka je hrozný svinstvo.\nAle bohužel existujou lidi, který se jenom kvůli úspěchu a proto, aby se dostali "vejš", úplně popřou.\nNo, ale jelikož jsem asi "hloupá", v některých směrech, dělám tohle všechno blbě - jak mi tvrdí matka.\nJá jsem asi prostě úplně blbá, ale nedokážu to. To bych prostě úplně popřela to svoje. Svý zásady. Zklamala a porazila bych pak hlavně sebe.\nJenomže se budu muset, zase jako kráva, "podrobit". To je tak odporný slovo až se mi chce blejt...\nJenom kvůli tomu, abych "neměla ještě větší problémy". A rodičům.\nAle zbytečně se tu nebud rozčilovat a namáhat ve vysvětlení takovýhle píčoviny.\nStejně by jí to udělalo ještě větší radost, kdyby viděla že totakhle řešim a "jak mě to sere".\nJen se nemůžu přestat divit.\nJaký druhy lidský povahy můžou existovat.\nJak můžou existovat takový svině, co na vykořisťovaní ostatníchstavějí svojí radost.\nJá to prostě nedokážu nějak pojmout. Pochopit. Vstřebat.\nJak je tahle planeta posraná.\nAle ne, že by tu ještě nebylo pár hezkejch věcí, pro který by stálo za to se snažit jít dál přes všechny tyhle sračky...\nStejně bych si nijak nepomohla. Sebevražda by to nevyřešila. Jenom bych od toho utekla a oddálila, nic víc.\nNe že bych o ní přemýšlela. To jen tak na okraj.\nNaserte si, idioti, jste mi u prdele, já tohle hodlám zvládnou a žádný pičusové jako vy mi v tom nezabrání. Prolezu, klidně i když mi budete solit debilní známky kvůli tomu, že jste si na mě zasedli, strčte si to do píči, já prostě odmatuju ať se mi to budete snažit zkazit sebevíc.\nJsem stokrát lepší člověk než vy všichni dohromady.\nJo, tohle si troufnu říct.\nI když vám tohle všechno asi dělá dobře a myslíte si, jak nejste skvělý a vtipný, tak to, že já aspoň nejsem taková píča jako vy, mi nikdy nevezmete.\nMožná je to málo. Možná nic.\nAle pro mě to něco znamená.\nTenhle svět mě asi brzo zničí, když nebudu "hrát podle jejich přetvářkovejch pravidel". A asi mi ten pocit "čistoty" bude pak nahovno.\nAle vím, že se mi to snad jednou vrátí.\nJim se to jednou vrátí.\nŠkoda jenom, že to asi neuvidím...\nUlevilo by se mi a konečně by se mi potvrdilo, že nějaká ta vyšší spravedlnost přece jenom stoprocentně existuje.\nAle v rámci týhle planety ne.\nAni posranej internet nefachá. Taky se rozhod mi znepříjemnit život.\nJestli se tohle zveřejní tak to bude zázrak.\nJe nakonec docela fajn citít někde v koutku svojeho srdce kousek rebela.\nProč jsem já jenom kurva k tomu ještě ale posranej pacifista...?\nGo, Snow, GO!!!\n15. února 2012 v 20:50 | Shikiten norský troll | Něco jako deník...\nTak přeci jenom občas nějaká ta kapka spravedlnosti ukápne.\nZápas byl super.\nTak mě napadá, že na tomhle roce a číslech obzvlášť fakt něco bude.\nČísla, která mi asi byla souzená.\nUž tady hraju 2 roky.\nČíslo mojeho dresu je 2.\nDneska jsme daly 5 gólů.\nZ toho 2 já.\nTo je prostě kouzelný.\nJá nemám slov, jak dnešní zápas vyjádřit.\nJasně, chvilkama to byl děs a hrůza. Na začátku druhého poločasu jsme úplně zkameněly. Myslela jsem, že prasknu nedočkavostí. Trenér mě totiž nedal do základní sestavy. Z části se nedivím, nejsem jedna z těch úplně nejlepších. Ale teď jsem dostala příležitost, jak to změnit. Jak dokázat že taky něco zvládnu. A já to dokázala. Cítila jsem, že můžu bejt stejně dobrá. Předvedla jsem, že tahle moje cesta má smysl i přes všechny ty pády a nezdary a všechny ty chyby a blbosti, kterých jsem se dopustila a litovala. Jdu do toho, s plným srdcem.\nTa chvilka štěstí, když jsme končeně střídaly a já se těšila, až to rozhejbu. Že teď je ta šance. Ta chvíle. Cítila jsem to celým tělem.\nVšechno to ve mě křičelo.\nTeď! Teď! Teď!!\nAni ne minutu po střídání jsem to otočila. Tým se zase uklidnil a hrály jsme dobře.\nJsem fakt šťastná a konečně jsem udělala něco, za co jsem na sebe fakt hrdá. Pořád omílám, jak je to ubohé s mým sebevědomím, a ještě to bude trvat dlouho, než se trochu usměrním a nebudu věčně tak rozkolísaná. A proto tohle hned neznamená, že jsem hned ten nejasertivnější a nejvyrovnanější člověk.\nKdyž si ještě vzpomenu, kolik skvělých šancí jsem promarnila... Jak mě to mrzelo.\nAle dneska se mi konečně potvrdilo, že to jde.\nVůle nevzdát se a bojovat.\nKopnout do toho, rozhejbat ten děs.\nTa touha a chuť něco změnit.\nNedokážu to popsat slovy. Takže to teď asi vyzní hloupě. Ale nevadí, pocity se nedají popsat, to si člověk prostě musí prožít. Jsme ráda, že mi vesmír dal tu možnost prožít tenhle okamžik.\nTohle mi ani ten zasranej Kokš nemůže zkazit. Ani za milion let.\nSpíš se mi nálada stokrát zlepšila :D\nObčas, když mám tyhle super světlý chvilky, si musím pustit tuhle písničku. Je to taková moje úchylka (tak jasně, myslím si jak jsem super nej úžasná xD), pomáhá to :D\nPrůšův song ;)\nJust stop whining, kick some ass ball and don´t give a fuck! ;)\nFuck yourself you fucking fuck!\n15. února 2012 v 16:53 | Shikiten norský troll | Něco jako deník...\ns úsměvem výsměchem\nvaše "líná buřička"\nJenom malá zpráva pro našeho milovaného Kokše.\nMožná že bych mohla i napsat aby chcípnul nebo tak něco, ale radši nebudu pokoušet vesmír...\nVíte... život je nefér. Přesněji tenhle svět. Život na tomhle světě.\nAle věřím, že vesmír je spravedlivej.\nŽe se všechno vrací, vyrovnává, ale ne v rámci jednoho života, ale tak různě náhodně se to prolíná. Proto má někdo celej život nahovno a druhej naprosto skvělej. Ono se to totiž musí vyvážet. A ne jenom prostřednictvím jednoho života, ale postupně tím celým, v různých reinkarnacích.\nProstě si tímhle musím projít.\nVšechno má prostě nějakej svůj důvod, proč se nám to děje a proč přes to musíme přejít, i když je to občas tak posraně nesmyslný a hloupý, že na to mezi náma memáme odpověď... Ale vesmír ví. (kdo-vi.cz/vesmir-vi)\nA je prostě fakt, že tenhle svět je uspořádanej takhle. Takhle nefér.\nStejně se prostě musím smířit s tím, že nemůže bejt dobro bez zla. I když je to těžký...\nSpravedlnosti se jednoduše na téhle planetě nedočkáte.\nJe prostě nějak nastavená, to jenom lidi, a bohužel jich není moc, se jí snaží převytvořit na něco utopického a spravedlivého. A asi to ani nejde, každej všechno vidí jinak.\nVšichni víme jak skončili některé pokusy o to, nevede to k ničemu dobrýmu...\nJediný spolehlivý pravidlo je prostě bojovat. Za svoje sny, hrdost... A tak. Za to čemu věříte. A za lidi, který vám za to stojej.\nJe těžký když tu nespravedlnost vidíte kolem sebe a pociťujete ten hořkej pocit.\nNebudu zabýhat do detailů, ale jsem naprosto znechucená tím, co ten magor předvádí.\nFajn, já si na nic hrát nebudu, asi ten "školní řád" porušuju. Ale pardon, dělám ÚPLNĚ to samé co ostatní. Jenže toho si pan Kokšánek ještě neráčil všimnout...\nJe jednoduchý se na někoho zaměřit a vidět jenom jeho. I když dělá prakticky to samé co ostatní, je lehký ho shodit.\nNo, já se blbě necítím, jeho plán mu nevyšel. Necítím se provinile. Dělám naprosto to samé jako zbytek třídy. Čekám, kdy bude vhodná příležitost mu to napálit do ksichtu. Protože si to evidentně bez toho asi nikdy neuvědomí. Jenom nepotřebuju mermomocí ještě větší problémy z toho, že ho provokuju, urážím a hádám se s ním...\nUž tak se bojím, že neudělám maturitu, protože z předmětu co nás ten mamrd učí budem asi maturovat... Tak proč ne. A taky abych se tam vůbec doštrachala. Jeho zasedlost na mě je teď na historicky nejvyšší úrovni, takže mi vlastně jde jenom o to abych nepropadla, o nějakou dobrou známku už se prakticky snažit nemusím že...\nAle aspoň že se mě trochu zastaly.\nDíky bohu za tuhle třídu. S jinou bych už asi zažívala ukamenovánjí zaživa, za ty hodiny bez internetu. Zajímalo by mě jestli si ostatní uvědomujou, že je to vlastně chyba nás všech, a ne jenom moje, jak se jim Kokš snaží namluvit. Samozřejmě že by bylo lehčí to celý hodit na mě, i když logicky to není pravda, ale je fajn, že takový svině ve třídě nemáme.\nŽivot je milej.\nA pořád věřím, že vesmír je fér.\nI když ne v rozmezí jednoho života.\nZa hodinu hrajem proti základce.\nNesmíme prohrát, to by bylo hodně chabý... Ale už jsme proti ní hrály tolikrát, myslím, že se to dneska povede.\nVydám ze sebe maximum a všem to natřu (xD no, zas tak sebevědomá vážně nejsem, ale musím si věřit...)\nTaky jsem se po těch letech zase vrátila k Naruto-areně. V té hře, kde jsem jeden čas okupovala první 10 nejlepšéch hráčů světa. To byly časy... Bomba pocit.\nKdykoliv je možnost tak to hraju. Je fajn že mě něco zase baví, i když to taky není zrovna nejsmyslnější trávení času. Ale myslím že to není zase jedna z těch "hloupých her"... Logický věcičky jsou fajn.\nAž získám všechny, nebo alespoň co nejvíc postav, budu se snažit vyšplhat zase co nejvejš.\nNo jo. Jediný co mě poslední dobou vážně hodně štve je škola. Ne celkově, Prašivka je báječná, odreaguju se a tak... Ale spíš vysloveně ty hodiny počítačů.\nA to mě to mělo bavit.\nTo je dost smutný...\nAchjo... no fajn\n11. února 2012 v 20:10 | Shikiten filozofem | Samomluva\nJeště včera odpoledne jsem měla děsnou chuť psát.\nO kravinách, maličkostech, ale psát.\nA dokonce mě napadaly i krásné slovní obraty... a tak.\nVždycky mi to jde tak krásně v hlavě, ale když to mám napsat... tak se to prostě vypaří. Asi znáte.\nJeště mám před sebou dlouho cestu.\nAle já to zvládnu.\nUž jsem na to totiž přišla.\nBůh. Vesmír. Jashin. Loki.\nProstě je to fuk.\nNakonci je to pořád jedno a to samý.\nNe, nebojte, nepomátla jsem se.\nJenom to všechno, na co jsem v poslední době přišla, nejde napsat nijak stručně a pochopitelně. Musela bych se děsivě rozepsat a vlastně se bojím, že bych to ani nestihla. Život je na tohle moc krátkej. Alespoň ten jeden. Ten co teď žiju v tomhle těle. Jinak je, celkově, dlouhej naprosto přesně pro to, co máme pochopit. Vědění. Láska.\nNe, vážně jsem si nic nevzala.\nVíte, jsem zrovna na úrovni kdy jsem dospěla k tomu, že prostě žádný svinstvo nepotřebuju, abych dosáhla určitýho stavu. Hlavně toho šťastnýho, radostnýho.\nMožná jsem trochu Straight Edge, pokud to chce někdo říct takhle.\nJe to ale smutný, že všechno to moje vědění nestihnu za tenhle život napsat a až umřu tak to zase zapomenu. Sice se to uloží do mýho podvědomí, který budu mít pořád a v jakémkoliv životě u sebe, ale bude to zase trvat děsně dlouho, než to dokážu dostat napovrch, do vědomí. Dokonce i za tenhle život se mi možná nepovede ani hrstka. Ale není to nemožné.\nDuchovní věci jsou prostě bezva.\nA já se tomu proto začnu víc věnovat a budu k tomu všemu blíž. Budu na tom pracovat.\nStrašně bych chtěla umět probudit svoje podvědomí. Otevřít svoje poznatky a zážitky z minulejch životů zarytejch hluboko uvnitř, poučit se z nich do budoucna, posunout se zase o nějakej ten centimetr dopředu, na vyšší úroveň.\nKdyž trochu odbočím, má to ale i mírné nevýhody. To, že jsem na tohle přišla v tomhle životě. Možná, že kdybych na to nepřišla, aspoň bych si nějakým způsobem fakt užívala života a toho, co vlastně všechno mám k dispozici a jaký mám štěstí, že jsem se v těhle podmínkách narodila.... Aspoň bych fakt "žila"( - jako většina mých vrstevníků, kteří jsou na jiné úrovni a tohle si zatim neuvědomujou, ale za to žijou, což je určitá jiná část cesty). Protože v tomhle momentálním životě a těle by to šlo, aspoň podle některejch "keců" co o sobě a o mojim "životním stylu" slýchávám, asi dobře.\nKdybych se snažila a chtěla. Kdybych žila jinak. Na jiný úrovni.\nUž jsme jinde a tohle mě momentálně neláká.\nBuď jsem si to už odžila dřív, nebo to teprv přijde.\nŽádná cesta není stejná a nejde stejně za sebou.\nJe to na přeskáčku.\nAle asi si to stejně dřív nebo pozdějc musíte odžít.\nNa konci se potkáme všichni.\nKončím se svým filozofováním.\nJen bych chtěla mít tolik odhodlání, a všechno tohle co mám v sobě, všechny myšlenky, vypsat. Tak abych s tim byla spokojená. Ale možná jsem prostě pořád jenom na nízký úrovni a potřebuju na to ještě nějakej ten čas. Škoda... Já bych to chtěla zvládnout už jako Shiki. Ale nestlihla bych to ani za tenhle život napsat, možná tak kdybych nedělala nic jinýho... Což nejde, a ani nechci.\nJe ještě tolik snů, který bych si chtěla v tomhle životě splnit... Přístě už může bejt všechno jinak.\nVím, že to není nemožný. Že když budu fakt chtít tak se mi většina splní. Ale bohužel nevýhoda tohohle Shiki života je v jeho přecitlivělosti, roztikanosti a rozkolísanosti. To mě zase svým způsobem trochu brzdí. V mym duševním rozletu.\nAle hlavní je že už jsem zase dál.\nA mám našlápnuto na dobrou cestu, i když je ještě trochu obestřená mlhou a takovejhlema sračkama, ale to se podá. Stačí trochu větru, kterej mě sice asi ještě nemálokrát trochu rozhodí a ne moc příjemně, ale všechny ty nepříznivý vichřice osudu mě ztvrdí a rozjasní mi tu cestu. To sakra potřebuju.\nKlidně záviďte že tohle všechno dokážu bez hulení a chlastání a fetování, haha!\nŠkoda že tohle ještě neni všechno. Zdaleka.\nAkční prašivci zamčení před bránou Prašivky - infiltrace 0.1\n6. února 2012 v 13:17 | Shikiten prašivec | Něco jako deník...\nKurva, co to jako je?\nKdo si tu co slibuje?\nOd toho že zamknul tu\nnám před ksichtem Prašivku.\nJó, posrali si to spíš,\nmy jsme v tomhle prostě víš...\nSmůla - i když je nás dost,\nObejdem to, bude sranda,\njsme to ale akční banda!\nJá vím, ze mě asi nikdy poeta nebude xD\nJenže když mě tak baví psát rádoby básničky, je to legrace, huh...\nBohužel opravdu neumím popisovat atmosféru a takové to kouzlo okamžiků tak, abych to čtenářů přiblížila co nejživěji, nejpřesvědčivěji a nejzábavněji a prostě tak, aby cítili co nejvěrohodnější zážitek, takže bude tohle celé asi působit dost zvláštně a kostrbatě, a všichni si tu pomyslí, co jsem to za individuum...\nAle co. Prostě to napíšu tak jak to cítím a jak nejlíp to umím.\n(aneb jen takové "upozornění" na úvod)\nVětšinou jsou středy jedny z nejhroších školních dnů. Nudné, otravné a příšerně pasivní. Samozřejmě díky panu Kokšovi a 6 hodinách (téměř za sebou) compů strávených s ním. Může to vyznít skvěle, ale vážně... Po tom roce a půl už mám opravdu na vlastní kůži ozkoušené, že to VÁŽNĚ tak úžasné není, fakt ne... Hlavně kvůli všem hovadinám, co s Kokšem musíme vytvářet. Takže ani tu bolest vám nebudu schopna plně vyjádřit... To byste si museli prožít sami.\nCompy jsou zlo!!\nAle teď už vážně k oné akční středě.\nVšechno co se vlastně v daný okamžik, v průběhu jen několika minut, stalo, je jen taková malá pitomost a hloupost.\nAle víte, já už se nedivím, že jsem z toho byla tak na větvi. Možná že sama sebe ještě neznám tak perfektně, ale to, že "přeciťuju" i naprosté maličkosti, vím naprostě jistě, přesně, a odjakživa. Jsem s tím tak nějak smířená.\nOstatním to většinou přijde hloupé nebo alespoň strašně praštěné. Buď mám totiž záchvaty smíchu kvůli naprostým volovinám - a většinou právě dost nepodstatným, jednoduše maličkostem - jakože například něco spadne (já vážně nechápu co je na tom směšné ale vždycky se začnu děsně smát), anebo se mi hned hrnou slzy do očí kvůli detailům, které většina ostatních lidí ani nepostřehne, prostě to nevnímají...\nJsem přecitlivělé děcko.\nTohle jsou prostě extrémy, kterými já trpím, a i když by někdo řekl, že je to "dar", já říkám, že je to prokletí. Dvousečná zbraň.\nA přesně taková maličkost, pitomost, mi "udělala den".\n(anglicky bych řekla jednoduše "that moment made me day"...)\nV tomhle je možná kousek toho "daru".\nJak už jsem zmiňovala, ony středy máme příšerný rozvrh - 4 hodiny v kuse sedíme u počítačů ( i když ten den byla velká výjimka - měli jsme 2 hodiny přednášku, chňuch) a kromě cesty na záchod se prakticky nezvedneme.\nAž na velkou přestávku.\nV tu dobu se skoro celá škola rozhodne vyjít z "bran" naší úžasné školy. Jak jinak než kvůli "hulícímu kroužku". Jen pár jedinců, mezi které mimochodem patřím i já, se tam vydá kvůli jídlu, do vedlejší pekárny. Mě to většinou stačí tak jednou týdně, podle toho, jestli mám nějaké zásoby z domova v tašce.\nTentokrát jsme s Lilly šly. A to bylo osudné, nemluvě o tom, že jsme si, díky bohu, hodily tašky do třídy... nevím totiž, jak bysme s nima následně šachovaly,heh...\nVšechno vždycky probíhá bez problémů.\nNudně a stereotypně.\nPřed vchodem sice vždycky stepuje nějaký učitel, ale většina z nich nás nechává projít (spíš mé spolu(m)učence, my s Lilly máme celkem často smůlu, jak jinak...). I teď se to povedlo.\nOvšem... s výjimkou zpáteční cesty.\nNastala totiž "menší" komplikace.\nA teď teprve začala legrace.\nMašírovaly jsme si to s Lilly ke dveřím - zpátky do školy - ale před nimi stála podezřele skupinka spolužáků, což se nestává - všichni většinou oxidují před pekařstvím, asi 20 metrů napravo od školy.\n"Je zamčeno", ozvalo se sborově.\nPak jsme si mezi sebou vyměnili většinou pobavené pohledy a některé informace, například o tom, který učitel to asi byl a co bude dál, protože se nezdálo, že by nám chtěli otevřít. A za pár minut zvonilo...\nMuka prašivce č.4738\n4. února 2012 v 19:07 | Shikiten norský troll | Něco jako deník...\n(bohužel nevím svoje skutečné pořadové číslo v naší Prašivce, tak jsem si to vymyslela)\nVíte jak jsem před pár dny napsala do takových těch "aktuálních" minikeců mezi záhlavým a články tu věc o bomba článku (ještě pořád to tam je)?\nNo... tak řekněme že mám ohledně toho dvě zprávy.\nJednu dobrou, jednu špatnou. Ou jé, jaké klišé...\nTa dobrá je, že už ho vážně konečně mám.\nAle trochu se to vymklo z rukou... to je ta špatná.\nMyslela jsem si nejdřív, že to vůbec nezvládnu napsat.\nPak to vypadalo, že to nakonec půjde.\nJenomže... jsem to trošku přepíškla s rozsahem...takže by to teď momentálně dalo na samostatnou rozsáhlejší povídku xD A to je trochu problém...\nNetušila jsem totiž, že se dokážu rozepsat zrovna o takovéhle volovině. Ale psalo se mi kupodivu skvěle, i když je to dlouhý jako kráva a všechny to určitě hned odradí a nezaujme..\nJo, štve mě, že neumím psát stručně a přitom tak, aby z toho měli čtenáři úplně stejný zážitek jako z té mojí slohovky, ne-li lepší... Ale to já zase nedokážu. Neumím psát tak poutavě.\nAle víte co...?\nJá KONEČNĚ začala psát!!\nTo je to, co jsem tu potřebovala sdělit. Je to pro mě fakt velká událost a zlom.\nNetuším, jak dlouho mi to vydrží. Ale hlavní je, že píšu! Po těch letech...\nA nejenom tohle - o příhodě ze SUPŠ Prašivky! Začala jsem psát dokonce i jinou věc... povídku. Řekla bych o čem, ale pro vás to není postatné. Je to pro mě. Ještě se z daleka necítím na to, abych zrovna něco takového zveřejnila. Je to sice povídka jako každá jiná, nic extra na tom není, ale stejně na to prostě ještě nemám... Je to dlouho, co jsem něco vážně napsala, a proto jsem vůbec neměla možnost se zlepšit. Za ty léta jsem tedy nemohla ani zaznamenat pokrok. A to je ten problém... Nechci se podceňovat. Nějaký talent mám, a kdybych nebyla hloupá a nepřestala psát, rozvyjela bych ho a možná bych teď byla úplně jinde... Jenomže jsem přestala. To byla ta osudová chyba. Jednoduše se teď, v důsledku toho že jsem přestala, na svůj věk vůbec necítím tak "skvělá", jak mi to třeba přišlo před několika lety, kdy jsem, troufnu si říct, nad svými vrstevníky vynikala. A teď si, naopak, přijdu jako opak. Když koukám na některé autory/ky v mém, věku, jak úžasně píšou... stydím se za sebe. Protože to má o tolik stupňů lepší proveň... A tak si říkám, že bych na to taky měla, kdybych s tím nesekla, kdybych si věřila... Proto teď potřebuju ten "pohon". To nadšení pro věc. Něco dělat. Co mi poslední dobu tak chybělo... Motivace, nebo já nevim jak jinak to ještě nazvat. A číst.\nTalent a trénink/učení jdou totiž ruku v ruce. Jedno bez druhého to nikdy nemá šanci nikam dotáhnout. Ne že by píle byla sama o sobě k ničemu, ale když máš ještě talent, je to hned o něčem úplně jiném. O tomhle už jsem se přesvědčila... Teď to jenom uchopit!\nJo, jsem asi trochu líná a pasivní, ale věřím, že to můžu změnit, nebo aspoň omezit... A jsem vlastně líná jenom někdy a v něčem. Občas tu akci vítám, někdy až moc, jak se za chvíli budete moct přesvěčit v mé "slohovce" o infiltraci do školy, heh... :D\nJednoduše, až se budu cítit dostatečně "odvážná" na to, abych zveřejnila něco víc, tak to udělám... Ale asi to nebude hned. Musím se znovu dostat do toho "tempa", vážně psát a nekašlat na to. To je jediná možnost jak to zlepšit. A pak na to má taky vliv již zmíněné čtení, ke kterému se taky kopu a docela se to i daří.\nTěště se na ten gigantní výlev emocí a zážitků xD\n2O11~ © Shikiten' site ~ Hun er et Null...\nRádoby ART na všechny způsoby\nNáhodné a nezařazené\nJá o ,,EsBéčkování" a proč mám jako vlastně ten blog


Kompostér Compogreen 380 l, zelená | 4home - pohodlí domova\nZahrada a hobby Zahradní technika Kompostéry Kompostér Compogreen 380 l, zelená\nTento kompostér se stane praktickým doplňkem každé zahrady. Je určen ke kompostování různého typu biodegradovatelných odpadů. Uzavřený koncept kompostéru brání zvířatům v přístupu ke skladovaným odpadům a malé otvory zajišťují přístup vzduchu.\nPraktická dvířka zajistí pohodlný přístup k hotovému kompostu.\nJe vyroben z velmi odolného a zároveň lehkého materiálu.\nHloubka: 71,9 cm\nŠířka: 71,9 cm\nHadice GARDENIE TR 25 m 1/2/průhledná zelená\n(99 % zboží skladem) 11 407 výdejních míst


Výpověď pro nadbytečnost: rozhodně, ale pozor na Zákoník práce\n03. března 2009, 01:00 - Vladimír Zdražil\n03. března 2009, 01:00\nV důsledku postupující krize se takřka každý den objevují nové zprávy ohledně propouštění zaměstnanců, pro které podnik jednoduše nemá práci. Možností, jak ukončit pracovní poměr, je víc.\nAvšakvětšina zaměstnavatelů tyto situace řeší výpovědí z pracovního poměruv důsledku nadbytečnosti. Zaměstnavatel si však musí uvědomit souvisejícíustanovení zákoníku práce.\nPracovnípoměr zaměstnanců může být rozvázán prostřednictvím následujících čtyřzákladních možností:\nJak má postupovat zaměstnavatelv případě nutnosti některé zaměstnance propustit v důsledku omezenívýroby, či například poklesu zakázek? Navrhnoutdotčenému zaměstnanci možnost rozvázat pracovní poměr dohodou je sice možné aekonomicky nejméně nákladné, ale zpravidla nepadá na úrodnou půdu. Na dohodumusí být vždy dva a bez souhlasu zaměstnance ji není možné uzavřít. Výpověď je každopádněsprávnou možností. Co setýče okamžitého zrušení, tak to je především pro otrlejší zaměstnavatele a můžebýt aplikováno buď na pravomocně odsouzeného zaměstnance anebo musí být spojenos jeho hrubým porušením pracovní kázně. Tím mohou být například pozdnípříchody do zaměstnání, alkohol na pracovišti apod. Poslední zákonnou možnostíje zrušení poměru ve zkušební době, což je opět možné použít jen u velmi úzkéhospektra zaměstnanců. Výpověď pro nadbytečnost– opřete se o podpůrná fakta Z výšeuvedených čtyř způsobů rozvázání pracovního poměru se zaměstnancemv důsledku ekonomické krize se nejlépe hodí výpověď ze stranyzaměstnavatele. Zákoník práce ve svém paragrafu 52 jednoznačně vymezuje důvodya co je důležité, tak zaměstnavatel v písemné výpovědi musí některýz nich přímo uvést. Nestačí se přitom odvolat na nějaký odstavec ze Zákoníkupráce (dále jen ZP). Pokud by tak ve výpovědi neučinil nebo dokonce uvedlnějaký jiný důvod, bude výpověď neplatná a v případě soudního sporu nebudemít nejmenší šanci na úspěch.\nJednímz těchto zákonných důvodů pro výpověď ze strany zaměstnavatele je právěvýpověď z pracovního poměru z důvodu nadbytečnosti (upravenoparagrafem 52 písm. c ZP). Samotnou nadbytečnost je ovšem nutné nějakýmrozumným způsobem vysvětlit. Platí, že zaměstnanec se stává nadbytečnýmvzhledem k rozhodnutí zaměstnavatele o změně jeho úkolů, technickéhovybavení, o snížení stavu zaměstnanců za účelem zvýšení efektivnosti práce nebokvůli jiným organizačním změnám. Pozor na přijímánídalších pracovníků na oddělení nadbytečného zaměstnance Tatodefinice v ZP je sama o sobě dost kostrbatá. Především by ovšem propouštění pronadbytečnost nemělo být doprovázeno nějakým masivním náborem pracovníků.Zaměstnavatel totiž v případě soudního sporu s propouštěnýmpracovníkem musí prokázat, že pracovník byl skutečně nadbytečný. Kupříkladu byvyznělo velmi podivně, pokud by na oddělení propouštěného pracovníka byli hnedpřijati noví pracovníci. Zákoník práce sice výslovně nestanoví žádné podmínkyohledně zdůvodňování nadbytečnosti, ale takový krok by určitě oslabil pozicizaměstnavatele v případné soudní při. Na druhéstraně rozvázání pracovního poměru pro nadbytečnost není podmíněno absolutnímsnížením počtu zaměstnanců. Může k němu klidně dojít i při zvyšováníjejich počtu. To je ale nutné zdůvodnit například reorganizací výroby, kterásama o sobě přináší potřebu odlišné pracovní síly. Na každý pád musí býtzaměstnavatel připraven opřít tento druh výpovědi o nějakou formu organizačníchzměn v důsledku krize apod.\nVýpovědní dobastandardní – dva kalendářní měsíce následující po doručení výpovědi Jestližejste v situaci, kdy se musíte v důsledku krize a klesajícího odbytuzbavit zaměstnance nebo dokonce většího počtu, tak počítejte se standardnídvouměsíční výpovědní lhůtou (jde o minimální hranici). Jak se tato lhůtapočítá? K měsíci,kdy dojde k doručení výpovědi zaměstnanci (bez ohledu na jeho datum), sepřičtou dva následující kalendářní měsíce. Tak například chce-li zaměstnavatelzrušit konkrétní místo s účinností od 1. dubna, musí během ledna doručitzaměstnanci výpověď. V měsíci únoru a březnu nadále pracovní poměr trvá anaposledy půjde propouštěný zaměstnanec do práce v poslední pracovníbřeznový den. Se stále více vypjatou ekonomickou situacív ČR se budou množit žaloby na neoprávněné výpovědi. Zaměstnavatel by siměl vlastními nástroji a kroky preventivně přikrýt záda.


Gambleři jen s registrací! Víte o dalších změnách v hernách? - Digicom.cz\nPosted on 14/03/2018 08/02/2018 by Marek\nKaždý z nás má několik zlozvyků, kterými se rozhodně nepyšní. Jedním takovým zlozvykem je i hraní na automatech. To je bohužel nechutný zlozvyk, který při dlouhém trvání neumíme ovládat, bohužel pak se dostaneme do velkých problémů – gambleři často prodají všechno, co mají, dostanou se do obrovských dluhů, které přivedou nejen jeho, ale i jeho rodinu na ulici. Vláda se s tímto zlozvykem a stále se rozšiřujícím problémem snaží neustále bojovat. Nyní proto zavedla pár změn, o kterých by zejména gambleři měli vědět.\nOd nového roku platí hned několik změn, které výrazně ovlivní náš život. K těm pozitivním patří například zvýšení nemocenské nebo zavedení otcovské poporodní péče či dlouhodobé ošetřovné, kuřáci nebudou nadšeni z opětovaného zdražení cigaret, gambleři nebudou nadšeni z toho, že se pomalu ale jistě z barů, hospod či benzinek budou odstraňovat herní automaty, které budou k dispozici jenom v kasinech nebo v hernách.\nKromě toho už si nezahraje ten, kdo nebude registrovaný a kdo se neprokáže platným občanským průkazem.\nDo herny občanku vždy s sebou!\nNa automatech či takzvaných „herních bednách“ si člověk v Česku zahraje jenom tehdy, kdy je registrovaný. Přihlásit se ke svému účtu bude moct jenom s platným občanským průkazem, který je třeba předkládat.\nHráčské konto je vždy zřízeno provozovatelem herny – na tomto kontu je možné nastavit si nejvyšší částku sázky či prohry. V příštích několika měsících by se dokonce mělo zavést i to, že hráčská konta budou blokována těm lidem, kteří buď pobírají dávky, nebo mají vyhlášený bankrot.\nJsou nařízené přestávky!\nK dalším změnám patří i to, že gambleři mají nařízené povinné přestávky. Po dvou hodinách je třeba, aby si dali minimálně čtyřhodinovou přestávku. Kromě přestávek je třeba, aby provozovatelé zobrazovali nastavené limity na technických zařízeních, aby vše bylo zkrátka pod kontrolou.


Pro Nokii jeďte do Německa, Sony Ericsson si kupte v Česku - iDNES.cz\nPro Nokii jeďte do Německa, Sony Ericsson si kupte v Česku\nSilná koruna přeje nákupům v zahraničí. A známým faktem je, že mobilní telefony nejsou v Česku zrovna laciné. Zjistili jsme, na kolik si výrobci cení své produkty ve svých oficiálních obchodech a kde se tedy eventuálně může koupě telefonu vyplatit.\nCeny telefonů v oficiálních obchodech výrobců se v EU hodně liší | foto: Mobil.iDNES.cz\nCeny mobilních telefonů jsou odvěké téma. My sami sledujeme především situaci na českém trhu, ale čas od času neškodí podívat se, kolik stojí mobily v zahraničí. A jelikož v současnosti prožíváme období nebývale silné koruny, případné nákupy v zahraničí se mohou vyplatit více, než kdy jindy.\nVybrat správné kritérium pro výběr obchodů pro porovnání cen není rozhodně jednoduché. A tak jsme se rozhodli vzít do porovnání u nás dvě nejprodávanější značky mobilních telefonů – Nokii a Sony Ericsson. Oba výrobci shodou okolností provozují ve svých evropských pobočkách i internetové obchody a tak můžeme poměrně snadno porovnat, na kolik si výrobci cení své přístroje v jednotlivých zemích.\nJe jasné, že skutečné ceny na trhu budou mnohdy podstatně nižší, ale dá se předpokládat, že pokud má výrobce v dané zemi vysoké ceny ve svém oficiálním obchodě, budou i telefony na volném trhu dražší, než v zemi s příznivějšími cenami v oficiálním e-shopu. Ve zkoumání zahraničních trhů však budeme pokračovat a v budoucnu vám přineseme i přehled cen na běžném trhu.\nNyní ale již slíbené porovnání. V případě Nokie jsme srovnávali ceny e-shopu českého, britského, německého, francouzského, španělského, italského a polského. Ceny se i v rámci zemí, kde platí Euro, velmi liší, což může být trochu překvapivé. Ovšem svůj vliv zde hraje daň z přidané hodnoty, různá další zdanění, ale i velikost samotného trhu. Všeobecně lze říci, že nákupem Nokie v Polsku, Itálii, Španělsku nebo Francii rozhodně neušetříte. Francouzský e-shop dokonce nabízí telefony za tak horentní sumy, že se tomu nechce ani věřit.\nPřepočtené ceny vybraných telefonů Nokia v oficiálních e-shopech v EU (Kč)\nmodel ČR Anglie Německo Francie Polsko\nN95 8GB 18 290 16 217 16 294 19 864 není\nN95 13 490 12 967 11 959 15 274 15 220\nN82 13 790 12 967 11 194 15 274 není\nN81 8GB 12 290 11 667 10 939 13 999 není\n8800 Scirocco 22 990 17 842 28 024 21 420 není\nE90 20 890 20 280 18 589 21 420 23 761\nE50 5 890 5 167 5 330 5 074 5 248\nE51 7 770 6 792 6 604 7 624 není\n6110 Navigator 8 490 9 067 7 114 není 9 745\n6500 Classic 9 190 8 092 8 389 8 899 10 548\n6500 Slide 9 190 8 417 8 134 9 409 10 548\n6300 4 790 4 355 4 819 5 074 5 657\n5310 Xpress Music 6 791 5 817 5 840 6 604 není\n1208 1 150 1 267 není není není\n1200 990 není není není 985\nTrochu překvapivě se ale ve Francii vyplatí koupit luxusní model 8800 Scirocco, který stojí 840 euro, tedy asi 21 450 korun. V Česku přitom stojí 22 990 korun. Ještě zajímavější je ale v případě luxusních modelů nabídka španělského obchodu – ten nabízí Nokii 8800 Scirocco Gold za 800 euro (20 400 korun) a Nokii 8800 Saphire Arte za 1049 Euro (26 750 korun). Zlatou Nokii Scirocco u nás v oficiální distribuci nekoupíte, Saphire Arte vás vyjde na 31 890, takže úspora je výrazná. Luxusní Scirocco se vyplatí i v Anglii, kde stojí v přepočtu asi 17 850 korun.\nV Anglii se také vyplatí koupit řadu běžných modelů. Většinou platí, že čím dražší typ, tím větší je úspora. Rozdíly jsou ale mnohdy pouze v řádu stokorun a takový mobil se kvůli možným problémům se zárukou a chybějící češtině kupovat nevyplatí. Zajímavá je dvoutisícová úspora u Nokie N95 8GB, kolem tisícovky ušetříte při nákupu Nokie N82, E51, 5310 Xpress Music a 6500 Classic.\nJeště lepší ceny ovšem nabízí německý e-shop Nokie. U většiny modelů uspoříte výrazné částky, i když se najdou modely, které jsou v Německu dražší než v Anglii nebo u nás. U našich západních sousedů tak nemá cenu nakupovat modely 6300, 6500 Classic (ale Slide naopak ano) nebo luxusní modely. Případný nákup v Německu je také lepším řešením z hlediska uplatnění záruky, obzvláště pokud bydlíte v příhraničí.\nU Sony Ericssonu je situace překvapivě o hodně jiná. Stručně řečeno, až na pár výjimek můžeme být s cenovou úrovní českého e-shopu naprosto spokojeni. V konkurenci stejných značkových obchodů ze Slovenska, Polska, Španělska, Německa a Velké Británie je totiž většinou český obchod nejlevnější. Výjimkou je snad jen novinka W890i, která je levnější v Anglii, Polsku i na Slovensku. Pouze v Polsku je ale cenový rozdíl opravdu zajímavý. Na Slovensku a v Anglii je také levnější špičkový Walkman W960i.\nPřepočtené ceny vybraných telefonů Sony Ericsson v oficiálních e-shopech v EU (Kč)\nmodel ČR Anglie Německo Polsko Slovensko\nK550 3 810 5 525 5 074 4 898 4 128\nK770 6 650 není 7 624 není 6 060\nK800 5 930 8 450 není 6 380 není\nK850 10 950 11 375 13 999 11 205 10 048\nT650 6 895 není 11 704 8 906 6 998\nT250 1 495 není 2 779 není 1 789\nW200 2 550 není 3 034 3 139 2 541\nW880 5 750 9 750 9 154 9 446 5 927\nW890 10 390 9 750 11 704 9 022 9 892\nW380 4 710 není 5 839 4 606 4 676\nP1i 9 590 12 025 12 214 11 643 10 932\nW960 13 850 13 000 16 039 není 12 730\nW910 9 450 9 750 10 939 9 125 8 719\nW580 6 120 7 150 7 114 6 518 5 747\nNěkteré zahraniční e-shopy Sony Ericssonu vypadají dost zanedbaně a mnohdy je nabídka modelů neúplná. I ceny vzbuzují otazníky, úsměvně působí třeba model W880i, který je v Polsku dražší, než jeho nástupce W890i. V Anglii stojí tyto dva telefony stejně a třeba ve Španělsku se cena W880i drží na téměř dvojnásobku jeho české ceny. U Sony Ericssonu se tak pravděpodobně v případě zkoumání běžných obchodů dočkáme výrazně rozdílných cen.\nCelkově tak můžeme říci, že podle oficiálních obchodů na tom nejsou ceny telefonů v Česku tak špatně. Mnohde v Evropské unii totiž stojí telefony v oficiálních obchodech výrobců více. Situace na volném trhu ale může být trochu jiná, Sony Ericsson mnohdy ceny v zahraničních e-shopech docela nadsazuje. Situaci na běžném trhu tak prozkoumáme a výsledky vám jistě přineseme.\nTémata: Anglie, Euro, Francie, internetový obchod, Itálie, Německo, Polsko, Slovensko, Španělsko, Velká Británie, Evropská unie, Nokia