27/06/2016 by Ana Hofman\nAfektivni rad je posao čija je namena da proizvede ili modifikuje ljudska emotivna iskustva, a ovaj članak tretira profesionalno bavljenje muzikom kao opredmećeni rad i istražuje njegove specifičnosti- posebno u vezi sa rodnim radnim praksama. Pruža nam uvid ne samo u jedan geografski i vremenski specifičan kontekst socijalizma, već takođe, uopštenije, ukazuje i na njegove zajedničke, somatske, rodne i afektivne aspekte. Kroz proučavanje materijalnih uslova na radu i subjektivnosti posla profesionalnih pevačica, cilj teksta je da istakne bavljenje muzikom i kao materijalnu praksu i senzorno iskustvo, koji su u stalnom i heterogenom toku.\nMuzika kao afektivni rad\nScena iz srpskog filma “Život je lep” iz 1985. godine prikazuje kafanske muzičare i njihovo radno okruženje u kome glavni aspekt uspeha u njihovim profesionalnim životima predstavlja zadovoljstvo gosta. U mnogim filmovima su predstavljeni gosti koji prisiljavaju muzičare da sviraju na kolenima, da se penju na drvo, leže ili plešu na stolu, takođe psuju ili tuku muzičare, a glavni objekat zlostavljanja je ženski izvođač. Da li je ovo specifičnost jedinstvenog prostorno-vremenskog konteksta balkanske kafane ili nam može nešto reći o režimima muzičkog rada uopšte?\nNačin na koji je kategorija “muzičkog umetnika” bila koncipirana u socijalističkoj Jugoslaviji, obuhvata složen i nejasan odnos koji muzički rad ima sa oblicima produktivnog rada i razmenom dobara. Samoupravljanje je, kao jedan od stubova jugoslovenskog socijalizma, pružilo jedinstven okvir za koncipiranje, interpretiranje i praktikovanje slobodne, prekarne i preduzetničke prirode “umetničkog rada”.“Socijalistički umetnik” (uključujući i muzičkog umetnika) je bio koncipiran kao “direktni proizvođač određenih kulturnih dobara” na području “umetničkog rada” (AJ-475, Peti kongres Udruženja muzičkih umetnika, 5.-7. novembar 1965. god.). Ovakvo empirijsko istraživanje pruža ne samo važan uvid u istoriju muzičkog rada u specifičnom geografskom i vremenskom kontekstu socijalizma, već i uopšteno u zajedničke, somatske, rodne i afektivne aspekte muzičkog rada, te je važan i jer razjašnjava transformacije muzičkih radnih režima i kontroverze iza tih promena.\nRodni muzički rad\nEmpirijski zasnovano istraživanje o muzičarima u “uslužnoj delatnosti” (kafansko okruženje) u ovom posebnom istorijskom i društveno-političkom kontekstu jugoslovenskog socijalizma pokušava da razmotri afektivnu prirodu muzičkog rada u svim registrima, i pozitivnim i negativnim.\nU razmatranju profesionalnog bavljenja muzikom na Balkanu, ekonomski aspekt muzike- o kome se obično raspravlja u vezi sa Romima– marginalizovan je u naučnim radovima. Preusmeravanjem pažnje na ekonomsku perspektivu i odnos muzičar – gost, ne svodimo profesionalno bavljenje muzikom na ekonomske imperative, već ukazujemo na važnost ekonomske realnosti muzičara, na konkretne radne prakse i subjektivnosti profesionalnih muzičara, bez nagoveštaja da jedan aspekt dominira drugim.\nVeliki broj naučnih radova koji se bave afektivnim radom u uslužnim delatnostima (posebno modi, zabavi i medijskoj industriji) doživljava kritike zbog naivnog slavljenja novog proletarijata, često potcenjujući postojeće rodne stereotipe i diskriminacije. Naučne radove koji se bave afektivnim radom gde su žene (implicitno ili eksplicitno) u centru pažnje, odlikuje ili nedostatak feminističke perspektive ili obuhvatanje roda klasom, rasom ili etničkom grupom. U ovoj studiji ću se baviti upravo tom afektivnom komponentom kao glavnim izvorom rada- iskustvom koje se može prodati i važnim dobrom za razmenu.\nSocijalistički muzički radnik – Diskursi “dobrog” i “lošeg” muzičkog rada\nPrema glavnim postulatima jugoslovenskog samoupravljanja, muzički umetnici su zajednici odgovorni za svoj rad, ne samo prenošenjem formi i solucija iz materijalnog rada, već i učešćem u građenju novih društvenih odnosa. Rad u “uslužnim delatnostima”- kao što je rad u kafanama, restoranima i hotelima, nastupanje na slavljima u zajednici (svadbama, veridbama, krštenjima, ispraćajima u vojsku)- i rad na takozvanoj estradi (koncertnim dvoranama, radiju, televiziji i diskografskoj industriji) su prihvatani kao dva osnovna oblika rada u profesionalnom bavljenju muzikom. Iako je takvu podelu bilo teško održati u praksi, ona je podrazumevala određenu razliku između “umetničkog” stvaranja muzike i “neugledne” zabave koju nude prilično nevešti muzičari. Muzički žanrovi i repertoar su u velikoj meri bili isti u svim kontekstima, pa ipak biti kafanski muzičar je u javnom diskursu bilo suprotno od priznatog muzičkog profesionalca. Termin muzikanti, koji je često korišćen za ljude koji su radili u uslužnim delatnostima, pravi jasnu razliku između muzičara niže klase i istaknutih koncertnih izvođača i zvezda koje su imale karijeru u diskografskoj industriji. Iako su muzičari koji su radili u kafanama i na slavljima činili najveću grupu i igrali glavnu ulogu u industriji zabave, a obe grupe su teško dobijale dugoročne ugovore koji bi im obezbedili stabilan prihod i definisan zakonski status, položaj kafanskih muzičara obeležen je nesigurnošću.\nKafanski muzičari su uopšteno opažani kao posebna grana, najniža na skali profesionalnih muzičara, pa ipak njihov status, (samo)percepcija i prihodi su se međusobno razlikovali. Kafanska muzika je smatrana nekvalitetnom i kada se govorilo o njoj, mislilo se na loše izvođenje folk ili zabavne muzike.\nKritički osvrti, procenjivanje i marginalizacija kafanskih muzičara u državnim i javnim diskursima proizlazila je iz negativne procene muzičkog rada u uslužnom sektoru, čiji su radni režimi stigmatizovani kao nemoralni i bezvredni. Međutim, diskursi o dobrim i lošim radnim režimima nisu jasni i često su uključivali pomešane stavove.\n“Sviraj nešto za dušu”\n“Muzika sa najviše duše” je očigledno najvredniji proizvod zasnovan na razmeni emocija koje muzičari treba da proizvedu. To što su muzičari bili prinuđeni da sviraju lepo ili “sa dušom”, tj. da se od njih zahteva da “daju dušu” svedoči o intenzitetu i intimnosti u odnosima muzičara i gostiju. Tako kompleksan odnos je oblikovan radnom atmosferom u kojoj se odnosi moći stalno menjaju.\nPraksa “naručivanja pesama” uključuje izvođenje repertoara na zahtev, pri čemu svaka mušterija može da plati za određenu pesmu koja se izvodi. Muzičari uglavnom idu od stola do stola, zabavljaju goste i sviraju naručene pesme. Ako odsviraju “pravu pesmu”, muzičari mogu dobiti značajnu nagradu u obliku bakšiša kao “poklon u novcu” (gosti obično stavljaju novac u instrumente- kao npr. ispod žica violine ili u harmoniku- ali i na tela muzičara, u nekim slučajevima čak i bacaju novac na pod kako bi ga muzičari pokupili). Zato su muzičari morali da prilagode svoj repertoar željama gostiju i obično nisu izvodili muziku koja im se lično dopada, koju su oni komponovali ili hteli da izvode: odricali su se estetske autonomije kako bi gostima obezbedili “potpuno estetsko iskustvo”. U intervjuu o zabavljačima u kafanama u časopisu Estrada, Zorica Batričević je rekla da njoj ne predstavlja problem da peva svake noći, već da je više vređa činjenica “da se taj repertoar stvara na način koji ona ne želi”. Zarađivanje od želja gostiju zavisilo je od niza uslova (popularnosti muzičara, vrste pesme), ali uopšteno kafanski muzičari su smatrani zabavljačima koji bi trebalo da zadovolje muzički ukus gostiju. Njihov glavni zadatak je bio da zadovolje goste: kvalitet njihovog profesionalnog rada je bio direktno povezan sa zadovoljstvom koje gosti osećaju.\nKoncertno izvođenje, koje podrazumeva da publika posvećuje punu pažnju izvođaču koji je na sceni, zahtevalo je drugačije strategije i drugačiju vrstu posvećenosti. “Stati pred publiku koja je platila da vas čuje (a ovde se ne radi o spontanosti ili željama slušalaca, kao u kafani), predstavlja neku vrstu izazova, hrabrosti… tako da se to mora uraditi na pravi način.”, rekla je u jednom intervjuu Vesna Zmijanac.\nU uslužnim delatnostima, muzičari su morali da se ponašaju profesionalno i da nađu način da zadovolje publiku kako bi i dalje radili, što je od njih zahtevalo da razviju posebne socijalne veštine. Kvalitet usluge je bio povezan sa sposobnošću radnika da stvori afektivne odnose kroz spontano i prirodno, a ne mehaničko i zaradom uslovljeno izvođenje. Postojalo je zajedničko uverenje da kafanski muzičari sviraju za goste prilično brzo i mehanički, što nagoveštava da afektivna razmena nije iskrena: stvaranje muzike kao deo odnosa muzičara i gosta je kritikovano kao neautentično i lažno, kao kvarenje “originalnog stila” stalnim improvizacijama i nepotrebnim ukrasima, skraćivanjem fraza i menjanjem stihova- sve je prilagođeno prirodi zabave. Ovo je sažeto u izrazu “kafanski maniri pevanja” koji podrazumeva da je takvo pevanje neiskreno i lišeno emocija pošto je izgubilo dušu. Kao posledica toga, gosti su najviše cenili harizmu, šarm, energiju, a posebno iskrenost izvođača.\nOd muzičara do radnika\nTokom 1950-ih, kao deo javnog insistiranja na formalizovanju “umetničkih aktivnosti” u Jugoslaviji, bilo je od suštinskog značaja uspostaviti profesionalna udruženja koja bi okupljala muzičare i preduzimala konkretne korake i akcije kako bi im pomogla da ostvare svoja “proizvodna prava i preuzmu društvenu odgovornost za svoj posao”. Ipak, u praksi, formalna tela kao što je istaknuto Udruženje muzičkih umetnika Jugoslavije, iako su deklarativno uključivala muzičare bez obzira na žanr, sastojala su se uglavnom od kompozitora i izvođača klasične muzike. “Ova udruženja imaju relativno mali broj muzičara i pevača u svojim redovima, a poznato je da malobrojnost i nerelevantnost nužno vode izolaciji i rigidnosti”, piše časopis Estrada 1969. godine.\nKao posledica toga, u prvoj polovini šezdesetih, sa jačanjem popularne muzike, započeo je proces takozvane estradizacije, sa pokušajem da se uspostavi jedna zajednička platforma i program kako bi se profesionalizovale i institucionalizovale aktivnosti na polju popularne muzike. Pažnja je prvenstveno posvećena inače nepriznatim i zanemarenim muzičkim aktivnostima koje je kulturna politika u većoj meri zaobilazila. Korišćenjem okvira socijalističke modernizacije, uspostavljene su kategorije “estradnog radnika” i “estradnog umetnika” kao pokušaj da se napravi krovni koncept za sve muzičke aktivnosti, bez obzira na žanr i uslove rada. Takvo viđenje estradne umetnosti je bilo predstavljeno u javnim diskursima kao “demokratski način umetničke potrošnje”.\nFormalizacija, profesionalizacija i legitimizacija muzičke profesije bili su glavni ciljevi ovih poteza, uzimajući u obzir spornu službenu, javnu i medijsku percepciju prirode muzičkog rada. “Ovakva situacija nas goni na pomisao da su ovi ljudi van zakona i da nisu radni ljudi kao i svi ostali”, piše Jugoslovenska estrada.\nNajvažniji korak u ostvarivanju ovog cilja je osnivanje Saveza estradnih umetnika Jugoslavije u Dubrovniku 1968. godine kao krovne organizacije za postojeća republička udruženja, sa ciljem uspostavljanja bliže saradnje među njima i nastojanja da budu priznata na teritoriji čitave Jugoslavije. Savez je osnovao časopis Jugoslovenska estrada kao glavno sredstvo oglašavanja svojih aktivnosti. Glavni inicijatori ovih postupaka su tvrdili da je glavni kamen spoticanja “to što se profesionalno bavljenje muzikom ne smatra pravom proizvodnom granom, koja je zakonski regulisana”. Oni su se žalili da, iako zahteva ulaganje napora, vežbu i donosi zaradu, ovakva vrsta rada je dugo bila posmatrana kao pozadina ili dopuna “stvarnom radu”. Bavljenje muzikom (posebno u žanrovima popularne muzike) smatrano je aktivnošću kojom se neko bavi u slobodno vreme van radnog vremena. Priznavanje estradnih radnika nazvano je apsolutno neophodnim kako bi se “suzbio primitivizam u (muzičkom) radu i razumeo zadatak i uloga ove kulturno-umetničke aktivnosti”. Ovo je praćeno i promenom diskursa od gorepomenutih muzikanata do muzičkih radnika.\nPosebno važan je bio pokušaj da se predstave muzičari koji su aktivni u uslužnom sektoru i da se reguliše njihov pravni status, kao i uslovi rada. Kao posledicu toga, Udruženje je osnovalo Jugokoncert 1970. godine, kao prvo formalno telo koje se bavi unajmljivanjem i rezervisanjem izvođača, sa namerom da doprinese formalizaciji i institucionalizaciji muzičkog rada u oblasti uslužne industrije takođe. Jedan od najvažnijih srednjoročnih ciljeva estradizacije je regulacija pravnog statusa, autorskih prava i posebno, socijalnog i zdravstvenog osiguranja za estradne radnike.\nTežeći da uspostavi organizovani muzički rad, estradizacija se kretala između zahteva socijalističke kulturne politike i zahteva tržišta. Glavni cilj je bio organizovati, profesionalizovati i legalizovati prethodno fleksibilan i samostalan posao, uvesti nove modele veza među profesionalnim muzičarima i ojačati vidljivost i javni uticaj udruženja muzičara. Predlagači estradizacije iskoristili su tržišni potencijal popularne muzike kako bi zahtevali adekvatan tretman estradnih radnika. Oni su istakli činjenicu da veliki broj prodatih ploča donosi finansijsku dobit ne samo samim muzičarima, već i državnoj industriji ploča.\nMeđutim, iako je muzička produkcija bila u rukama državnih diskografskih kuća, u praksi je muzičko tržište delovalo u sferi između zakonitog i nezakonitog. Glavni problem je bio nedostatak propisa koji regulišu rad diskografskih kuća (procenat tantijema nije uvek bio tačno određen) i sve je funkcionisalo u sivoj, polulegalnoj zoni. Dok su snimali za državne diskografske kuće, muzičari su zadržavali svoj status samostalnih umetnika i nastavljali da rade uglavnom u neformalnim okolnostima koja su uključivala lične menadžere (vrlo često rođake izvođača) koji su radili bez propisanih dozvola. Štaviše, iako su bili formalno zaposleni u restoranima, bolje reći, u kafanama sa određenim platama, penzijom, zdravstvenim osiguranjem i plaćenim odmorom, muzičari su i dalje svirali na porodičnim ili slavljima u okviru zajednice. Angažovanje muzičara, koje se do kraja šezdesetih vršilo preko koncertnih agencija, ostalo je većim delom van zakona- kontrolisali su ga lični menadžeri za porodična slavlja ili kafane i vlasnici restorana.\nUprkos najboljim namerama, ovi pokušaji ojačavanja položaja muzičara u sektoru usluga su u stvari slabili mogućnosti za organizovan muzički rad. Muzičari su imali slobodu da ostvare novčani prihod i da vode posao kao samostalni preduzetnici, koristeći službene narative “privrednog samoupravljanja” kroz složenu medijaciju različitih interesa i društvenih obaveza. Stoga, bez obzira na napore za njihovu organizaciju, muzičari čiji je rad uglavnom bio vezan za uslužnu industriju i privatna slavlja, zadržali su fleksibilan način rada i neformalno, nesigurno i diskontinuirano zapošljavanje. Čak i kao priznati muzičari i zvezde, zadržali su snažne veze sa uslužnim radom.\nPevačice: “Najteži način lake zarade?”\nU mnogim kulturama i društvima, posebno su ženski izvođači otelotvorenje nejasnoća i složenosti muzičkog rada i kontroverznih narativa njegovih radnih režima. Smatralo se da je profesionalno bavljenje muzikom neprilično zanimanje, označeno manjkom dostojanstva – posebno za ženu- viđeno kao nemoralno. Socijalna kategorija kafanske pevačice najbolje oslikava istoriju marginalizacije i obezvređivanja profesionalnih zabavljača koji su aktivni u uslužnom sektoru. Ukrštanje različitih (samo)pozicioniranja, kao što su godine, etnička pripadnost, klasa, religija i religijska pozadina, imalo je jak uticaj na subjektivnosti rada i karijerne puteve profesionalnih pevačica.\nNajveći deo njih potekao je iz seoskog okruženja, iz porodica poljoprivrednika sa niskim primanjima (neke od njih su bile i romskog porekla). One su obično počinjale da pevaju veoma mlade, sa 16 ili 17 godina, po završetku osnovne ili nakon napuštanja srednje škole, bežeći od kuće u veće selo ili grad. Njihovi lični i profesionalni životi su se razlikovali, pa ipak uslužni sektor koji “proizvodi i zahteva nove afektivne subjektivnosti na radnom mestu” oblikovao je sve subjektivnosti pevačica na sličan način. U svom pismu Ministarstvu prosvete Kraljevine Jugoslavije iz 1931. godine, Ante Grujić, predsednik Udruženja profesionalnih muzičara i vođa orkestra koji je među prvima nastupao na Radio Beogradu, piše o rodnim aspektima kafanskog muziciranja. Upozorava da najveću pretnju profesionalnim muzičarima predstavljaju muzičarke, koje potiskuju i zamenjuju muzičare: “Kakvu vrstu muzike i pesama izvode ove žene, koje za jednu noć postaju muzičarke ili pevačice, ne treba komentarisati. Među njima su i žene koje nemaju ni glas, ni sluh, već su stavljene na scenu samo zato što su lepe i ljudi se skupljaju oko njih.”\nJavna percepcija zabavljačica je stoga nužno uključivala diskurse o nemoralnosti, obeležene sramotom i urođenom nedostojnošću. One su bile osuđivane zbog “lake” zarade u neregulisanoj sferi uslužnog rada, koji nikada nije bio potpuno priznat kao prikladan.\nKako bi dobile posao ili nastavile da rade, za pevačice je bilo izuzetno važno da razviju socijalne veštine i komuniciraju ne samo sa gostima, već i sa menadžerima i vlasnicima kafana i restorana, koji su svi bili muškarci. Prethodno spomenute specifičnosti muzičkog rada- samozaposlenost, noćni rad, putovanje (mobilnost i nomadski način života), direktni kontakt sa gostima u kafanama, restoranima i hotelima- činile su muzički rad posebno teškim za žene.\nSpecifični uslovi rada i stalno iskustvo prekarnosti činili su njihovu poziciju žene još težom i navodile ih da se osećaju posebno ugroženim. Izjava supruga Merime Njegomir u kojoj kaže kako je posao njegove supruge veoma težak i kako bi društvo trebalo bolje da zaštiti taj posao, najbolje oslikava nejasne narative o rodnim aspektima zabave. Uprkos zvaničnim socijalističkim narativima da emancipacija žena treba da bude realizovana primarno kroz zapošljavanje i aktivno učešće u svim sferama javnog života, profesionalne muzičarke nisu bile priznate kao važne radnice i osobe, pristojne žene i domaćice. U njihovim slučajevima, ekonomska nezavisnost nije nužno donosila poštovanje. Uprkos pokušajima da se legitimizuje njihov položaj kao socijalnih subjekata i da se preispita njihovo (samo)priznanje, “neubičajen” posao pevačica je bio viđen kao pretnja moralnim normama i podesnoj ženstvenosti.\nPrema studiji o pevačicama i igračicama u Egiptu, uzroke stigmatizacije igračica i pevačica ne treba tražiti u dominantnim diskursima o zlostavljanju i predrasudama koje se vezuju za profesionalnu zabavu, već u preovlađujućim rodnim ideologijama. Ova studija takođe navodi da se žene opažaju kao primamljivije nego muškarci, što ih čini moćnijima. Kafanske pevačice dokazuju da ovi aspekti ne funcionišu odvojeno: moralni sudovi o kulturnoj ulozi zabavljačica ne izvode se samo iz diskursa o nemoralnosti koji su povezani sa slikom o profesionalnim zabavljačima, već i iz činjenice da su zabavljačice koristile posebne somatske i afektivne tehnike u svojim radnim praksama.\nZabavljanje gostiju u kafani uključivalo je fizičku aktivnost izvođenja kao telesni rad. Stoga je radni režim bio visoko somatski- što zahteva posvećivanje pažnje značenjima tela muzičkih radnika uopšte. Kao što je već rečeno, interakcija između pevača i gosta tokom izvođenja nužno je uključivala somatske elemente. Pevanje “od stola do stola” takođe je uključivalo i poseban kvalitet glasa- vokalne izraze koji prenose posebno emocionalno stanje ili atmosferu koja je obično izražena kroz vešte ukrase. Najuspešnije kafanske pevačice su bile one koje su mogle da ganu gosta senzualnošću, nežnošću i vrlo često, tugom u glasu i da tako izazovu intenzivno angažovanje čula.\nSpecifični kvaliteti kafanskih pevačica kao afektivnih radnica bili su drugi somatski načini stvaranja afekata, kao što su strategije za korišćenje tela kao glavnog oružja. Pevačice su obično (mada ne i nužno) bile obučene provokativno, flertujući golotinjom tako što su pokazivale određene delove tela. Nosile su kratke suknje, dekoltee ili tesnu odeću. Pevanje u kafanama je skoro neminovno uključivalo i ples i to je bio posebno problematičan način izlaganja ženskog tela. Ples se izvodio na provokativan način, uključujući senzualne elemente- pokretanje kukova, njihanje torzoa, ponekad i ples nalik trbušnom, a sve to je zahtevalo odgovarajuću facijalnu ekspresiju i direktan vizuelni kontakt sa gostima. Mnogi gosti su želeli da se pevačica ponaša “intimnije”, tako što će sedeti za njihovim stolom ili čak- sedeti gostu u krilu. Često im je traženo da igraju na stolovima i, kako bi zaradile bakšiš, da dozvole gostima da dodirnu neki deo njihovih tela- gosti su takođe mogli da stave glavu između pevačicinih nogu ili da im stave novac između dojki. Takvi somatski aspekti izvođenja nailazili su na najviše osude, kombinujući “komercijalni odnos sa publikom koja plaća i izlaganje tela nepoznatim muškarcima koji prete ženskoj čednosti”. Izazovni ples i intimniji kontakt sa gostom smatrani su kao deo svesne strategije pevačice da zaradi više novca. Interakcija između pevačica i gostiju nagoveštavala je privlačnost i erotizaciju kako bi zadovoljstvo i želje gostiju bile pojačane, a u svemu tome organska komponenta je ključna.\nZbog stigme koja je bila vezana za radni režim kafana, pevačice su pokušavale da objasne da je njihov rad pošten, težak i isto tako vredan kao i svaki drugi. Težile su da dobiju društvenu vrednost i priznanje, ugled i dostojanstvo i da javno budu ozakonjene kao vredne i poštovane osobe. Jedna interesantna priča, objavljena 1986. godine, o učiteljici koja je počela da peva, ilustruje obezvređivanje uslužnog rada, zbog njegovog povezivanja sa direktnim kontaktom sa gostima. Učiteljica je morala da se izvinjava zbog nastupanja u kafanama i da uverava javnost da se prikladno ponaša tako što ne uzima bakšiš ni za jednu pesmu koju gosti naruče.\nSamoostvarivanje pevačica kroz rad sukobljavalo se sa drugim oblicima samoostvarivanja, posebno sa privatnim životom. Njihove subjektivnosti su bile sasvim definisane zanimanjem, što je posebno otežavalo njihove privatne živote. Profesionalni životi pevačica bili su glavna prepreka ostvarivanju i održavanju porodičnog života: mnoge pevačice, bez obzira na profesionalni uspeh, suočavale su se sa problemom održavanja dugotrajnih veza ili braka. “Lepa ima sve što je potrebno da bude srećna žena: pretvorila se iz Pepeljuge u princezu, stekla slavu, reputaciju i materijalnu sigurnost, putuje i ima posao koji voli, ali sve to zahteva plaćanje cene u privatnom životu”, piše Sabor o pevačici Lepi Lukić 1986. godine.\nUdate pevačice su se žalile na negativne efekte koje uslovi rada imaju na njihove privatne živote. Pevačica Nada Obrić je za Sabor rekla: “Kada sam daleko od kuće, od dece i iscrpljena od turneja, tada poželim da sam u kancelariji i da zaključam sve probleme u 15 časova (po završetku radnog vremena, prim. prev.)”.\nKao što je već spomenuto, estradizacija je pokušala da popravi sliku o lošem ugledu muzičara u sektoru usluga, predstavljajući ih kao sve ostale muzičke radnike koji svoj posao rade profesionalno i predano i tako im obezbedi neku vrstu uticaja: “Pisali smo o ovoj uvaženoj kafanskoj pevačici čiju solidarnost najbolje opisuje činjenica da četiri godine peva u Skadarliji bez ikakve kazne ili nevolje, sa naklonošću celokupne publike”, piše Estrada o Silvani Armenulić.\nOve strategije su bile posebno smišljene za kafanske pevačice čiji su poduhvati predstavljani ne samo kao zabava, već i kao aktivnosti povezane sa socijalnim osvešćivanjem i angažmanom. Časopis Estrada je redovno predstavljao pevačice kao verne sledbenice socijalističkog puta, dobre drugarice i radnice koje aktivno doprinose široj društvenoj sredini. Bile su predstavljene kao jednako uspešne u svim svojim društvenim ulogama- pevačice, radnice, majke i supruge- otelotvorujući socijalistički koncept majke sa radnicom: ne žrtvuju karijere zbog porodice, ali ipak žive u skladu sa patrijarhalnim modelom porodičnog života, tako što su poštene i pristojne supruge.\nRodne radne subjektivnosti\nPrethodno spomenute socijalne predrasude duboko usađene u percepciju o muzičkom radu u uslužnoj industriji su bile ojačane asocijacijama sa trgovinom i profitno orijentisanom prirodom ovih radnih praksi. Nasuprot afektivnom radu koji je danas ključ do kapitalističke proizvodnje vrednosti, muzički rad u socijalističkoj Jugoslaviji je bio cenjeniji ako je bio povezan sa “neprivrednom delatnošću” u skladu sa kanonom nekomercijalizovane socijalističke kulture. Kreativni rad pevačica, nasupriot, tretiran je samo kao profitno orijentisana aktivnost, koja nije relevantna za kulturne, društvene ili zajedničke svrhe. Uprkos službenim narativima o “poštovanim estradnim radnicima”, čak i oni koji su napuštali uslužni rad su retko bili javno priznati kao uspešni preduzetnici. Iako su zarađivali od svog posla i čak imali značajne prihode, novac nije trebalo da bude glavni motivator za samopouzdanje izvođača ili za njihov put do uspeha. Ni nastupanje u prestižnim koncertnim dvoranama ni na luksuznim privatnim zabavama nije moglo da pomogne pevačicama da budu profesionalno priznate. Čak i u slučajevima popularnih zvezda koje su stekle socioekonomsku sigurnost i visok status, unapred obezvređena somatska forma rada u kojoj se novac dobija u zamenu za proizvodnju čulnog i emotivnog angažmana kvarila je javnu percepciju o njima. Od pevačica se očekivalo da proizvedu takvo iskustvo kod gostiju koji plaćaju, ali dok je samo iskustvo uvaženo, ekonomski aspekti takve proizvodnje čine pevačice neiskrenim i moralno ozloglašenim.\nKao posledica toga, pevačicama je bilo važno da sruše sliku o sebi kao “proračunatim ženama”, koje motiviše isključivo finansijski dobitak i javno priznanje. Pričajući o svojim profesionalnim subjektivnostima, pevačice su izbegavale da to artikulišu u okviru trgovine i pokušavale su da naglase lične ili umetničke motive za profesiju izvođača, koji potiču iz njihovih dubokih ličnih egzistencijalnih težnji. “Čak i tada, dok sam bila mlada i nisam baš mnogo razmišljala, znala sam jednu stvar: biti izvođačica, biti pevačica i biti uspešna (ne samo kroz zaradu), biti profesionalac, biti zvezda – moguće je na samo jedan način: raditi ono što radite s ljubavlju, voleti više od novca koji zarađuješ, više od slave koju stičeš ovim poslom, voleti isto onako snažno kao što voliš sebe, svoj život.” Ovaj citat Vesne Zmijanac, jedne od najpoznatijih zvezda novokomponovane narodne muzike tokom 80-ih, čija je biografija obeležena dugim radnim iskustvom u kafani, pokazuje da su pevačice pokušavale da opišu svoj posao ne kao jednostrano svođenje emocija publike na robu, već kao emocionalnu razmenu između profesionalnih muzičara i gostiju; one su govorile o ekonomiji osećanja povezanih sa izvođenjem u kafani kao nekoj vrsti ekonomije razmene. Vesna Zmijanac je o tome rekla: “Oni su trošili novac na mene, to je tačno. Ja sam zauzvrat trošila sebe- svoju dušu. Dobijala sam novac, ali sam skoro ostajala bez (čitave) duše. U stvari, još uvek pokušavam da odgovorim na pitanje ko je u ovoj situaciji zarađivao, a ko trošio.”\nTako su pevačice pokušavale da promene postojeće predstave o profesionalnim zabavljačicama kao proizvođačicama afekta i da predstave svoj rad kao ulaganje afekta i važan sastavni deo njihovih subjektivnosti, strategija samoprepoznavanja i samopredstavljanja.\nKada je Silvana Armenulić, u to vreme najpoznatija zvezda jugoslovenske novokomponovane narodne muzike, poginula u saobraćajnoj nesreći 1976. godine, nijedna vest o njenoj smrti nije emitovana na državnim medijima: “Ista ta televizija koja živi od radnika Estrade, pokazala je svoje pravo lice. Pevače novokomponovane narodne muzike tretiraju kao niža bića, koja nisu vredna pominjanja u samoupravnim vestima”, piše Petar Luković (u Marković 2011: 11). U slučaju Armenulić, popularnost joj nije donela društveno priznanje i profesionalnu reputaciju. Uprkos njenom finansijskom statusu i armiji obožavalaca, pevačice kao što je bila Silvana nisu u javnim diskursima bile priznate kao vredne žene. Rad u profesiji koja je obeležena istorijom moralnog obezvređivanja, diskursima o lošem kvalitetu i nepoštenom radu u sektoru usluga, određivalo je društveni položaj pevačica. Predstavljanje pevačica kao radnih žena nije im pomoglo da uđu u zonu javnog priznanja kroz zaposlenje što je bilo svojstveno rodnoj politici u socijalizmu. Iako su uspele sopstvenim zalaganjem i (često) bile bogate preduzetnice, njihov uspeh je bio narušen sramotom, kontroverzama i nemoralnošću koja je povezivana sa radnim režimima u sektoru usluga i bile su primorane da se bore sa gorčinom, tugom i nepravdom koja je bila povezana sa njihovim poslom.\n“Svi mi, estradni radnici, bez obzira da li smo manje uspešni ili popularni, suočavamo se sa nizom kontradikcija: jednog dana uživamo u svom uspehu i trijumfu, a sledećeg smo na samom dnu i sumnjamo u svoj rad. Linija između slave i bede je tanka.” (Marija Grozdanović za Sabor br. 74, 13. oktobar 1986.god.)\nTa gorčina nije uključivala samo društvenu osudu, već i surove uslove rada povezane sa aspektima starosti, posebno mladolikosti i lepote: starije pevačice nisu imale ni iste mogućnosti za rad niti iste plate kao mlađe. Posle određenih godina, pevačice koje nisu uspele da zarade od svog posla, su često osuđene na siromaštvo, bolest i usamljenost, što je najbolje sumirano u izjavi, čuvene Balkanske romske pevačice Esme Redžepove o svojoj sestri, Sajki, kafanskoj pevačici:”Pojela je kafana.”\nIzjava Veljka Vlahovića da muzički radnici treba da grade nove društvene odnose i novi društveni položaj (Arhiv Jugoslavije-Beograd 1965.) ukazuje na argument da rad treba da proizvodi umetnost koja stvara društvene odnose. U slučaju kafanskih pevačica kao zabavljačica, to što od svoje veštine izvlače novčani prihod, kvarilo je vrednost njihovog umetničkog kreativnog života. Vrednost afektvnih tehnologija kroz muzičku razmenu bila je poželjnija kada nije plaćena i ne bi trebalo da spada u kategoriju robe.\nPolitička ekonomija povezana sa dominantnim shvatanjem muzičkog rada i njegovih materijalnih radnih režima bacala je senku na proizvodne kapacitete pevačica i njihove radne identitete. Vezanost za određene oblike muzičkog rada činila ih je najboljim primerom afektivnih radnika čiji je društveni položaj bio određen kompleksnim idejama o muzičkom radu u socijalističkoj Jugoslaviji; međutim, njihove muzičke biografije nam pružaju opštiji pogled na zabavljačice kao afektivne radnice bez obzira na geografsko područje ili istorijski period. Sem nacionalnosti, godina, klase ili religijskog identiteta, o čemu se uglavnom govori u naučnim radovima, postoji potreba da se u debatu o profesionalnim muzičarkama uključe i rad i njegove prakse, kao jedan od glavnih aspekata u građenju njihove ženstvenosti. Posledice takvog pristupa mogu se videti u ponovnom artikulisanju dominantnih pogleda na moralnost, sramotu, ugled i dostojanstvo. Kao što ovaj članak predlaže, posebno teme vezane za seksualnost i telesne diskurse, ukoliko se o njima teoretiše kroz prizmu somatske produktivnosti mogu pružiti vredan uvid u profesionalne muzičarke kao afektivne radnice. Međutim koncept afektivnog rada može na novi način razjasniti ne samo teme stigmatizacije i marginalizacije, već i proces rodnog otpora, rodne transgresije i (re)aproprijacije, što zahteva dalje istraživanje.\nPrevod sa engleskog: Tamara Mardešić\nIzvor : Ana Hofman (2015): Music (as) Labour: Professional Musicianship, Affective Labour and Gender in Socialist Yugoslavia, Ethnomusicology Forum, DOI: http://www.tandfonline.com/doi/abs/10.1080/17411912.2015.1009479#.ViU36iuJ2KI\n Radnički socijalizam je bio jedinstveni koncept koji je promovisan kao “jugoslovenski put ka socijalizmu” i način da se smanji državno kontrolisanje privrede i omogući da radnici sami donose odluke. Preduzeća u državnom vlasništvu nadgledali su radnički saveti koji su činili svi zaposleni i koji su odlučivali o temama vezanim za podelu rada, opštim metodama proizvodnje, upravljanju, brizi o klijentima i tako dalje.\n Analizirani podaci su uključivali zvanične narative političkih kreatora, kao što su izveštaji i dokumenta, novine i dokumenta muzičkih udruženja, medijske diskurse o muzičkom radu i intervjue sa muzičarima u časopisima posvećenim popularnoj muzici.\n Romi su se vekovima specijalizovali kao profesionalni muzički zabavljači na Balkanu.\n Ova dva oblika rada su se preklapala, jer su mnogi izvođači, iako su snimali ploče, i dalje nastavili da nastupaju na neformalnim i privatnim slavljima (posebno svadbama) kao najvažnijem izvoru prihoda ili u kafanama, posebno za Jugoslovene na privremenom radu u inostranstvu u državama zapadne Evrope. Muzičari su često naglašavali da, bez obzira koliko si popularan i kolika si zvezda, posao je posao- “tezga je tezga”.\n Muzičari su većinom radili za dnevnicu ali mnogi od njih su radili bez formalnog ugovora i pregovarali su o svojoj plati sa vlasnicima kafana i domaćinima slavlja. Takvi uslovi rada su uključivali visoku fleksibilnost i mobilnost i činili ih afektivnim radnicima u smislu prekarnosti.\n Prvo udruženje muzičara osnovano je u Beogradu, u Kraljevini Jugoslaviji 1928. godine pod nazivom Udruženje muzičara, tamburaša, harmonikaša, svirača, pevača i pevačica u Kraljevini Jugoslaviji. Interesantno je da se u arhivskim izvorima spominje i Udruženje muzičarki. Po proceni Jugoslovenske estrade, u Jugoslaviji je 1970. godine bilo oko 40 000 estradnih radnika.\n Neki izvođači su imali svoja “zanimanja” (neki su bili zubari, studenti, itd.), a sviranje ili pevanje im je bio hobi.\n Ana Hofman radi kao istraživačica saradnica u Centru za interdisciplinarna istraživanja Slovenačke akademije nauka i umetnosti u Ljubljani i predavačica na Fakultetu društvenih nauka Univerziteta u Novoj Gorici, Slovenija. Njena specijalnost su muzika i zvuk u socijalizmu i postsocijalizmu, rod, politika sećanja, primenjena etnomuzikologija i neoliberalizam u vezi sa bivšom Jugoslavijom. Njena knjiga “Socijalistička ženskost: rodne politike u muzičkim praksama jugoistočne Srbije” (Brill) objavljena je 2011. godine\nPrev:O rodno zasnovanom nasilju i diskriminaciji u Srbiji\nNext:Igrale se delije


Voša ubedljiva u Pančevu, Dinamik kvari planove Pazarcima - Sportklub\nVoša ubedljiva u Pančevu, Dinamik kvari planove Pazarcima\nSrbija KLS Autor:Branimir Smilić24. mar. 202121:07 > 21:09\nKošarkaši Vojvodine, Dinamika i Metalca ostvarili su pobede u odloženim utakmicama prvenstva Srbije.\nNovosađani su u Pančevu zabeležili 13. uzastopni trijumf u prvenstvu i sa učinkom 24-3 na prvom mestu pretekli su Mladost iz Zemuna koja ima skor 24-2.\nLale su posle tri četvrtine imale 20 poena prednosti, a Tamiš je u poslednjoj deonici samo uspeo da ublaži poraz.\nNajefikasniji u timu aMiroslava Nikolić bio je Dušan Beslać sa 22 poena, uz 8 skokova, a po 19 su dodali Nikola Gaćeša i Stefan Savić. U domaćoj ekipi, koja ima učinak 13-13, Marko Pavićević je zabeležio 28 poena, a Nikola Vujović 16.\nDinamik je u uzbudljivom duelu u Novom Pazaru umalo od gotovog napravio veresiju. Gosti iz Beograda u trećem periodu imali su čak plu 21 (62:41), ali su u poslednjej četvrtini postigli samo osam poena i dozvolili Novom Pazaru da se domogne produžetka.\nIpak, Dinamik je u dodatnih pet minuta bio bolji i četvrtim uzastopnim trijumfom udaljio Pazarce od mesta u Superligi.\nNovi Pazar (16-10) i Zlatibor (17-10) se bore za poslednju, treću, vizu za Superligu, koju su već obezbedili Vojvodina i Mladost.\nU ekipi Saše Nikitovića blistao je Bojan Tomašević sa 24 poena i 10 skokova, Božidar Babović ga je pratio sa 19, a Miroslav Pašajlić je postigao 13 poena. Kod Pazaraca najviše je pokazao Donald Patrik sa 27 poena i 7 asistencija, a Marko Ilić je dodao 20 poena i 9 skokova.\nMetalac je na svom terenu ostvario važnu pobedu protiv Sloge u borbi za opstanak – 86:67. Ekipa iz Valjeva je ostvarila deveti trijumf (9-16) i iza sebe ostavila Dunav (8-19) i Pirot (7-18).\nU domaćem timu istakli su se Slobodan Jovanović sa 22 poena, Zoran Paunović sa 21 (8sk) i Nikola Stefanović sa 16 poena. Slaven Čupković je bio najefikasniji u Slogi sa 22 poena, uz 8 skokova, Nikola Jeftić je zabeležio 17, a Uroš Mirković 13.\nKragujevački Radnički je u Lazarevcu bio siguran protiv Kolubare 99:77.\nU gostujućem sastavu Andreja Stevanović je postigao 33 poena, uz 2 skoka i 4 asistencije, Raško Katić je upusao 17 koševa, 7 skokova i 5 asistencija, a Stefan Đorđević 12.\nU timu iz Lazarevca Nikola Simić se istakao sa 30 poena, a Mladen Vitorović i Jad Halil su zabeležili po 12.\nKK Dynamic BGKK KolubaraKK Metalac ValjevoKK RadničkiKK SlogaKK Tamiš PetrohemijaKK Vojvodina Novi SadKLSOKK Novi Pazar


Jeftini letovi iz Afganistana za Litvaniju - Avionske karte Afganistan Litvanija - eSky.ba\nLetovi iz Afganistana za Litvaniju\nPretražite letove iz Afganistana za Litvaniju\nProvjerite najbolje ponude letova iz Afganistana za Litvaniju\n✔ Postoje li posebne ponude za letove iz Afganistana za Litvaniju na eSky.ba?\n✔ Mogu li se pobrinuti za osiguranje prilikom rezervacije leta iz Afganistana za Litvaniju?\n✔ Ako rezerviram let iz Afganistana za Litvaniju, mogu li rezervirati ujedno i smještaj?\n✔ Koje avio-kompanije nude letove iz Afganistana za Litvaniju?\nBudite sigurni, da na eSky.ba ponuda letova iz Afganistana za Litvaniju uključuje ne samo niskotarifne avio-kompanije, već i one koje su specijalizirane za visoki standard.


Potpisivanje Ugovora o saradnji SZPB sa PU Radosno detinjstvo – program za decu – RTV Panonija\nHomeVestiPotpisivanje Ugovora o saradnji SZPB sa PU Radosno detinjstvo – program za decu\nEDUKATIVNI PROGRAM ZA DECU\n27. septembar 2018 – mart 2019.\nU četvrtak, 27. septembra u 11 sati, potpisivanjem Ugovora o sradnji sa Predškolskom ustanovom „Radosno detinjstvo“ Novi Sad, započeće relizacija programa Umetnička školica. U okviru serije edukativnih programa za decu predškolskog i školskog uzrasta, na ovaj način biće potvrđen nastavak višegodišnje saradnje Spomen-zbirke Pavla Beljanskog sa ovom institucijom.\nSpomen-zbirka Pavla Beljanskog je u okviru serije edukativnih programa namenjenih deci predškolskog i školskog uzrasta ove jeseni pripremila program pod nazivom Umetnička školica. Uz podršku autorki Miomire M. Đurđanović i Sanje Filipović u okviru kreativnih radionica u vrtiću i galeriji koristiće se pilot izdanje „Muzička školica za Orfov instrumentarijum“, priručnik za razvoj muzičkog, govornog i likovnog stvaralaštva. Kroz program će biti predstavljena umetnička dela iz kolekcije Pavla Beljanskog koja su poslužila kao inspiracija za nastanak pesmica iz priručnika, te za vanmuzejske interaktivne radionice Kustos u vrtiću. Nakon ovog dela programa i obilaska stalne postavke deca će biti u prilici da potraže umetničko delo uz kompozicije, dok će u praktičnom delu radionice moći da se oprobaju u različitim likovnim tehnikama. Izložba završnih dečijih radova biće otvorena u januaru 2018. godine. Tokom trajanja, u okviru obeležavanja 8. marta, planiran je program Mami na dar, poseta dece sa mamama, pri čemu deca preuzimaju ulogu kustosa i vodiča kroz stalnu postavku Spomen-zbirke i postavku izložbe njihovih radova. Tokom trajanja izložbe biće organizovana i edukacija vaspitača i likovnih pedagoga.\nUgovor o saradnji potpisaće mr Milana Kvas, v. d. upravnika Spomen-zbirke Pavla Beljanskog i Mirjana Đurđev, direktor PU „Radosno detinjstvo“ Novi Sad.


Republika / Ministarka se šetka, a u njenom resoru totalni haos: Zorana se fotka dok radnici rintaju 14 sati!\nsubota, 11. 1. 2020.| 05:53\nMinistarka građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture Zorana Mihajlović umislila da je nedodirljiva! Dok se ona šetka i slika po gradilištima kiteći se zaslugama predsednika Srbije Aleksandra Vučića, u njenom resoru vlada potpuni haos i javašluk.\nNaime, kako saznaje Srpski telegraf, kod Pančeva je nedavno za dlaku izbegnuta velika tragedija kada su dvojica mašinovođa koji su bez prekida radili 14 sati tokom vožnje teretne kompozicije zaspali za upravljačem. Oni su, prema saznanjima našeg lista, bez zaustavljanja prošli pored dva signala i četiri putna prelaza, ugrozivši svoje glave, koje su samo pukom srećom ostale i dalje na njihovim ramenima.\nPROBUDILI IH MOBILNIM\nTragediju su sprečili otpravnici vozova koji su mašinovođe uporno pozivali mobilnim telefonom sve dok se oni nisu probudili.\nMihajlovićeva bez odgovora\nPitanja o događaju kod Pančeva u kojem su vozovođe mogle da plate glavom Srpski telegraf je poslao mejlom ministarki Mihajlović, ali nam ona nije dostavila odgovore na naša pitanja, osim što nam je iz kabineta rečeno da se za sve obratimo preduzeću "Srbija Kargo".\nOvim povodom u Društvu za železnički prevoz robe "Srbija Kargo" rekli su nam da su upoznati sa navedenim slučajem i da je angažovana Komisija za isleđivanje nezgoda i nesreća, koja će utvrditi sve činjenice i razloge koji su doveli do ovog događaja, u kojem su zamalo stradala dvojica mašinovođa.\n- Moramo da napomenemo da nije bilo nikakvih posledica. Ono što možemo da iznesemo u javnost, pre okončanja istrage, jeste da posedujemo zvanične izjave učesnika u ovom događaju, odnosno da mašinovođe ni u jednom trenutku nisu prijavile da se ne osećaju psihofizički sposobni za završetak smene, tj. za upravljanje vučnim vozilom - rekli su u "Srbija Kargo" za Srpski telegraf.\nIz ovoga proizilazi da se to što je tragedija izbegnuta može smatrati srećnom okolnošću, dok će posle svega odgovornost najverovatnije snositi radnici, a ne v. d. generalnog direktora "Srbija Kargo" Dušan Garibović ili nedajbože ministarka Mihajlović, u čijoj je nadležnosti čitav železnički saobraćaj naše zemlje.\nPodsetimo da se Mihajlovićeva u javnim nastupima često hvali kako je ona zaslužna za izgradnju auto-puteva širom Srbije, pa sve zasluge o tom delu svog resora pripisuje isključivo sebi. Na gradilištima se ona pojavljuje skockana od glave do pete samo kad treba da se slika kako bi u javnosti održala utisak svoje neprikosnovenosti i nezamenljivosti.\nVoli da se razmeće\nZorana Mihajlović se često na javnim događajima pojavljuje sa preskupim, firmiranim torbama, koje umeju da koštaju i po nekoliko prosečnih plata u Srbiji. Kada joj je jednom prilikom skrenuta pažnja da to ne čini, ona je arogantno odgovorila da torbe ne nosi u kampanji, kada se, kako je istakla, susreće sa običnim svetom.\nU SNS ZNAJU ČIME SE BAVI\nMeđutim, svako unutar SNS odlično zna koliko zasluga u svemu, pa i tome čime se bavi ministarka, pripadaju predsedniku Vučiću, kaže za Srpski telegraf poslanik Vladimir Đukanović.\n- Da se razumemo, jasno je kao dan da niko od ovih ministara, pa ni ministarka Mihajlović, ne bi mogli da urade apsolutno ništa bez predsednika Vučića. On je taj koji je obezbedio sredstva za izgradnju auto-puteva, svojim imenom i integritetom stao iza ovih poslova i auto-putevi su urađeni zahvaljujući njemu, a ne Zorani - navodi Đukanović.\nyoutuve.com/ Tanjug News Agency official\nMihajlović: Ðilas i SzS šire laži i mržnju\nMihajlovićeva: Računa se šta je ko uradio za građane!\nSrbija Zorana Mihajlović Gradilište Vladimir Đukanović SNS Ministarka građevinarstva Gradilišta


"Želim da ulijem poverenje javnosti da je vakcina bezbedna"\nSandra Linzi, medicinska sestra na angažovana intenzivnoj nezi, primila je prvu vakcinu u Jevrejskom medicinskom centru na Long Ajlendu. (Video i foto: Reuters)\nU Sjedinjenim Državama u ponedeljak je otpočela najveća dosadašnja kampanja vakcinacije u kojoj će vakcinu protiv koronavirusa prvi primiti zdravstveni radnici zaposleni u bolnicama.\nPrva među njima bila je Sandra Linzi, medicinska sestra na angažovana intenzivnoj nezi, primila je prvu vakcinu u Jevrejskom medicinskom centru na Long Ajlendu.\n"Osećaj je identičan onom kada primate bilo koju drugu vakcinu. Puna sam nade i osećam se rasterećeno. Naslućujem da nastupa period izlečenja. Nadam se da će ovo označiti početak kraja veoma bolnog perioda u našoj istoriji. Želim da ulijem poverenje javnosti da je vakcina bezbedna", rekla je Linzi nakon što je primila vakcinu protiv Kovida 19 koju su razvile i proizvele kompanije "Fajzer" i "Bajontek".\nEndrju Kuomo, koji je prvoj vakcinaciji prisustvovao putem video linka, ocenio je da se ukazuje svetlo na kraju tunela.\n"Ali se radi o dugom tunelu", zaključio je Kuomo.\nSandra Linzi prima čestitke kolega nakon što je primila vakcinu protiv Kovida 19\nUbrzo je informaciju o prvoj vakcinaciji u Sjedinjenim Državama na društvenoj mreži Tviter objavio aktuelni predsednik Donald Tramp.\n"Primljena je prva vakcina. Čestitam Sjedinjenim Državama! Čestitam svetu!", objavio je Tramp.\nPrve doze vakcina protiv Kovida 19, proizvođača Fajzer/Bajontek, u nedelju su poslate širom SAD iz Fajzerovog pogona u Mičigenu.\n"Nadamo se da će vakcinacija početi ekspeditivno, već u ponedeljak", rekao je za CNN uoči početka vakcinacije Stiven Han iz Uprave za hranu i lekove (FDA) koja je u petak po hitnom postupku odobrila vakcinu. On je procenio da bi do kraja godine 20 miliona Amerikanaca moglo da dobije prvu, od potrebne dve doze vakcine.\nPrioritet pri vakcinaciji u Americi imaće zdravstveni radnici i štićenici domova za stare. Za prvi talas vakcinacije planirano je 2,9 miliona doza.\nU javnosti su se pojavile informacije da će među prvima vakcinu primiti i osoblje Bele kuće, ali je predsednik Donald Tramp to na Tviteru negirao i napisao da će oni biti vakcinisani "kasnije, osim ako to nije neophodno".\n"Tražio sam da se napravi ta izmena. Ja nisam na redu da primim vakcinu sada, ali se radujem tome u odgovarajućem trenutku. Hvala".\nU SAD je registrovano najviše obolelih od koronaviursa od svih zemalja na svetu, oko 16 miliona, a umrlo je 300 hiljada ljudi, pokazuju podaci Univerziteta Džons Hopkins.\nMonsef Slaui, glavni savetnik u vladinom timu za razvoj vakcine, rekao je za Foks njuz da bi do kraja marta vakcinu moglo da primi i do sto miliona Amerikanaca.\nIpak, Stiven Han iz FDA je upozorio da je veliki problem to što četvrtina Amerikanaca, prema istraživanjima, i dalje sumnja u vakcinu, bez obzira na to što su je nadležni u SAD odobrili.\nHan je rekao da vlada mora da bude transparentna kada je reč o bezbednosti Fajzer/Bajontek vakcine, ali i vakcine kuće Moderna čije odobrenje će se razmatrati ove nedelje. Obe vakcine su, kako tvrde proizvođači, efikasne 95 odsto.\nRukovodilac vladinog programa za razvoj vakcine Gustave Perna rekao je da će vakcina najpre biti distribuirana u 150 centara, a da bi do srede trebalo da stigne u još 450.\nFajzer/Bajontek vakcina zahteva skladištenje u posebnim uslovima, na minus 70 stepeni Celzijusa, kako bi mogla da opstane duži period.


FIFA sprema milijarde za "novu" Ligu šampiona? @ InfoBijeljina \nKako je prenio Sky News, Liverpool i Manchester United su u pregovorima o učešću u novoj ligi koja bi uključivala desetak najvećih evropskih klubova iz Engleske, Španije, Njemačke, Italije i Francuske koji su takođe u pregovorima sa FIFA-om.\nKako se navodi, projekat Evropske premijer lige podržava Međunarodna fudbalska federacija (FIFA) koja je spremna da ga finansira sa oko pet milijardi funti.\nSky navodi da bi u ovoj ligi moglo da učestvuje do pet engleskih klubova, a takmičenje u novom formatu najranije bi počelo 2022. godine.\nU svom izvještaju Sky se poziva na izvore bliske FIFA-i koji navode da se Međunarodna fudbalska federacija angažovala oko osmišljavanja formata koji bi trebalo da uključi do 18 klubova. Mečevi u ovom takmičenju odigravani bi bili paralelno sa ostalim mečevima svih evropskih takmičenja.\nKruna takmičenja bio bi play-off kojim bi bio utvrđen konačni poredak, a očekuje se da bi nagradni fond za pobjednike mogao da bude i više stotina miliona funti svake godine.\nSky, pozivajući se na svoje 'insajdere' tvrdi da su u pregovorima oko učešća u ovom takmičenju uz Liverpool i United još i Arsenal, Chelsea, Tottenham i Manchester City. Ukoliko se cijela priča ispostavi kao pouzdana biće zanimljivo da vidimo koji će to klub iz takozvane "velike šestorke" izvisiti za priliku da se bori za te stotine miliona funti.\nŠto se tiče klubova iz ostalih zemalja, očekivano, pominju se Real Madrid, Barselona, Atletico Madrid, PSG, Juventus, Bayern..\nTakođe, očekuje se da svi klubovi "osnivači" za samo učešće u novom takmičenju dobiju i po nekoliko stotina miliona funti. Novac će biti raspoređivan po veličini i vrijednosti brenda koji nosi ime kluba pa bi tako United i Real Madrid dobili najveću količinu novca za samo učešće u ligi.\nPodrška UEFA novoj ligi mogla bi da znači da je Evropska fubdalska unija pristala na neku vrstu "unaprijeđene" Lige šampiona i bila bi zapravo znak do sada neviđene saradnje UEFA i FIFA koje su gotovo uvijek u ovakvim situacijama na različitim stranama svaka zbog svojih interesa.\nInsajderi Skyja tvrde ipak da UEFA uopšte nije uključena u cijelu priču i da FIFA na ovaj način potkopava autoritet Evropske kuće fudbala. Ni FIFA ni UEFA nisu se oglasile zvanično po ovom pitanju.


Đerlek: Ako nastavimo ovako vakcinaciju, odličan rezultat do kraja juna\nVesti Autor:RTS, Beta, TV Prva08. apr. 202109:00 > 12:0248 komentara\nMirsad Đerlek je za RTS, rekao da je prvu dozu primilo ukupno 1.578.800 građana, a potpuno je vakcinisano, i prvom i drugom dozom, 1.130.000.\n„Želimo da ubrzamo imunizaciju jer će imati smisla ako za što kraće vreme imunizujemo što veći broj građana“, naglasio je državni sekretar dodajući da je odličan potez povučen kad je odlučeno da se otvore punktovi za građane koji nemaju zakazano.\n„Srbija se polako još više budi i svest ljudi je već na visokom nivou, shvataju da bez vakcinacije ne možemo izaći iz ove situacije“, napominje Đerlek.\n„Oko 8.000 je vakcinisanih samo na Beogradskom univerzitetu, to se dešava i na ostalim. Primetili smo u seoskim sredinama da je veliki broj ljudi 65+ vakcinisan. Izuzetno je važno da nastavimo ovim tempom i da čak iznenadimo Blumberg koji je rekao da ćemo izaći za pet meseci, da smo spremni da taj period skratimo. Ako nastavimo ovim tempom, očekujem da do kraja juna možemo postići odličan rezultat koji će nam omogućiti mirno leto“, naglasio je državni sekretar Ministarstva zdravlja.\n„U poslednjih 19 dana imunizovali smo 4.300 ljudi u Novom Pazaru, protekla dva meseca 5.000, a Tutin je sa 4,5 odsto na začelju. Tu ćemo morati više da radimo, razgovaramo sa ljudima, poslaćemo ljude od struke, videćemo koji je problem, zašto neće da se vakcinišu i rešiti nedoumice“, istakao je Đerlek.\n„U malim mestima očekujemo da za 7 do 10 dana počne da se stabilizuje. Zabrinjava 8.000 ljudi u bolnicama, međutim sistem je potpuno spreman da svakom pacijentu obezbedi mesto ako je indikaija za hospitalno lečenje i bićemo potpuno spremni da odgovorimo izazovu. Nadam se da u narednih nedelju dve dana možemo očekivati stabilizaciju ovog talasa koji je naneo ozbiljne probleme svima u zdravstvenom sistemu“, navodi Đerlek.\n„Vitamini po hitnom postupku, nismo mogli da čekamo da padnu sa neba“\nĐerlek je prethodno izjavio da danas počinje pakovanje oko 700.000 paketa vitamina za penzionere i da bi pošte trebalo da ih distribuiraju od ponedeljka.\n„Naravno da smo morali da ih nabavimo po hitnom postupku, nismo mogli da čekamo da nam padnu sa neba“, rekao Đerlek za TV Prva.\nPrema njegovim rečima, predstavnici „bivše vlasti pokušavaju da neutemeljeno minimiziraju“ ovaj postupak, a neveo je da je nabavka „apsolutno sprovedena po zakonu“.


Od studentske do globalne organizacije - oradio.rs\nOd studentske do globalne organizacije\nMedicinska organizacija Meddy Bear iz Srbije, koja je počela kao studentska Fejsbuk stranica, proslavlja u sredu milion pratilaca na toj društvenoj mreži! U organizaciji su studenti, medicinski radnici, ali i pacijenti, koji mogu da se raspitaju za stručno mišljenje lekara širom sveta. Organizaciju je osnovao Hanna Nawatha, Izraelac koji je završio medicinu na Univerzitetu u Novom Sadu, gde je i sedište organizacije.\n"Nikad nisam razmišljao da će Meddy Bear postati poznat portal, počeo sam to da radim iz hobija. To što imamo milion pratilaca znači povezanost sa ljudima širom sveta, razmena iskustava, praćenje novih tendencija u medicini, novih zahvata, procedura i tehnika. Jednom rečju – razvoj. Imamo mogućnost da doktor iz, na primer, Japana prenese svoje znanje kolegama iz Srbije, SAD, Australije i obratno", kaže za O radio Hanna.\nIako je organizacija globalna, novosadski studenti Medicine iz Meddy Bear-a ipak deluju lokalno, pa učestvuju u različitim akcijama besplatnih pregleda.\nPovodom sjajnog dostignuća od milion pratilaca na fejsbuku, Meddy Bear pravi žurku u sredu 16. decembra u Đardinu od 21 sat. Dođite da podržite studente Medicine, ali i da naučite kako jednostavnom idejom možete da utičete na ceo svet!


TRIZ (ruski: teoriia resheniia isobretatelskikh zadatch, ili u bukvalnom prevodu: „teorija rešavanja zadataka povezanih sa izumom“) je alat za rešavanje problema, analizu i predviđanje, koji je dobijen proučavanjem obrazaca u pronalascima iz globalne patentne literature. Razvio ga je sovjetski pronalazač i autor naučne fantastike Genrich Altshuller (1926-1998) i njegove kolege, počevši 1946. godine, na osnovu opsežnog istraživanja koja je obuhvatila stotine izuma na mnogim različitim poljima kako bi se proizvela #teorija koja definiše opšte obrasce koji su u prirodi inovativnih rešenja i prepoznatljive karakteristike problema koje su ovi izumi prevazišli.\nTRIZ uključuje praktičnu metodologiju, skupove alata, bazu znanja i tehnologiju zasnovanu na modelu za generisanje inovativnih rešenja za rešavanje problema iliti #problemSolving. Koristan je za formulisanje problema, analizu sistema, analizu grešaka i obrasce evolucije sistema.\nDobro je poznat primer kompanije Samsung, koja je uložila mnogo u ugrađivanje TRIZ-a u poslovanje cele kompanije, uključujući sve do izvršnog direktora. Brojke kažu: "2003. godine TRIZ je doveo do 50 novih patenata za Samsung, a samo na jednom projektu, inovaciji u DVD-ovima, Samsungu je uštedio preko 100 miliona dolara. TRIZ je sada obavezan set veština ako želite da napredujete u Samsung-u ."\nOva prezentacija će detaljno prikazati kompletan primer upotrebe TRIZ alata kroz softver (IPS ili DE) koji pomaže kompanijama da učvrste svoj put ka inovacijama.\nKao što ga jedan od poznanika hvali: „Matej Hohnjec je veoma fokusiran profesionalac sa širokim znanjem i posvećenošću svom poslu“ - i mi se slažemo sa tim.\nMatejeve specijalnosti su pre svega Six Sigma - DMAIC (osnovni alat koji se koristi za pokretanje Six Sigma projekata) i DFSS (Design for Six Sigma), ali je i vrlo prepoznatljiv po svom radu na poljima Lean, TPM, Shopfloor Management... Radi na Six Sigma projekatima od 2005. godine, i trenutno je jedan od 4 partnera u konsultantskoj kući 3ZEN.\nU poslednje vreme sve više i više radi sa TRIZ-om, u čemu su mi partneri i Ideation International INC, Mičigen, SAD, koji veruju u proaktivan pristup inovacijskom ciklusu.\nMatejevo gostovanje u Beogradu je definitivnon nešto što svako ko se iole bavi #inovacije kao deo #stalnoUnapređenje ne treba da propusti!


Prvi kontingent kineske donacije Bosni i Hercegovini stigao je danas u Sarajevo, kao rezultat Memoranduma o razumijevanju između Kine i BiH o saradnji u oblasti zdravstva i medicine, koji je potpisan prije sedam dana.\nDonaciju je ministarki civilnih poslova u Savjetu ministara Ankici Gudeljević predao ambasador Narodne republike Kine Ji Ping.\nGudeljević je nakon uručenja naglasila da joj je izuzetno drago što su preduzeti prvi koraci u saradnji između Kine i BiH u okviru tog memoranduma, posebno što se radi o medicinskoj opremi koja će BiH dobro doći u borbi protiv koronavirusa.\nPodsjetio je da je predsjednik Kine Si Đinping nedavno odgovorio na pismo predsjedavajućeg predsjedništva BiH Šefika Džaferovića, te konstatovao da je Kina spremn da jača saradnju u borbi protiv pandemije sa svim zemljama, uključujući BiH.\nIstovremeno, kineske lokalne vlade, civilno društvo i kompanije aktivno pripremaju materijalnu pomoć za BiH i ulažu napore u pronalaženju rješenja za prevoz robe.\nTags #pomoć Kine za BiH


Vesti online / Vesti / Ex YU / Slučaj Orić: "Hvatajte ih žive, eto ih vama u ruke"\nU Sudu BiH u utorak je nastavljeno suđenje ratnom komandantu Srebrenice Naseru Oriću i Sabahudinu Muhiću optuženima za ubistvo tri ratna zarobljenika 1992. u selima oko tog grada u Republici Srpskoj.\nOptužen za ubistvo: Naser Orić\nSvedočili su Branislav Stanojević i Radivoje Ostojić kao bivši pripadnici Vojske RS o napadu na selo Zalazje 12.07.1992.\nPrema optužnici Orić se tereti i za ubistvo Slobodana Ilića u selu Zalazje. Svedok Branislav Stanojević između ostalog je rekao da je iz kuće u kojoj je bio video svog dedu Miladina, Slobodana Ilića i Ivana Cvjetinovića kako su bežali niz njive te da je čuo da je neko komandovao "Hvatajte ih žive, eto ih vama u ruke".\nTo je bio poslednji put da je ovaj svedok video Slobodana Ilića, objavili su mediji u BiH.\n* "Čekali da pomru svedoci pa optužili Orića"\nEX YU Opasni ludaci šetaju slobodni po Srpskoj\nEX YU Slučaj "Orić": Svedok je delovao diletantski\nUtorak 19.04.2016. 18:09\nmuslimani,licemeri....bore se za gradjansku drzavu,a podrzavaju zlocinca nasera!!!!


RTS :: Drugi televizijski "Bunt rok festival"\nBunt rok festival Drugi televizijski "Bunt rok festival"\nDrugi televizijski "Bunt rok festival"\nsreda, 03. feb 2016, 16:10 -> 14:11\nDanas je u Galeriji RTS-a održana konferencija za medije povodom raspisivanja konkursa za prvi televizijski rok festival neafirmisanih rok bendova i autora.\nBunt rok festival prvi je televizijski rok festival čiji je cilj afirmacija domaće pop i rok muzike, kao i formiranje nove srpske rok scene. Festival predstavlja logičan sled dugogodišnjeg postojanja rok emisije Bunt.\nPokretanjem jednog ovakvog, televizijskog, takmičarskog festivala, otvara se novi medijski prostor za veliki broj mladih autora koji nemaju mogućnost da predstave svoj rad. U skladu sa višedecenijskom tradicijom, Radio-televizija Srbije kao Medijski javni servis na ovaj način ostvaruje svoju osnovnu misiju - da informiše i edukuje kvalitetnim programskim sadržajem razvijajući kulturnu svest gledalaca.\nObjava festivala i trajanje konkursa\nObjava konkursa 03.02.2016, zatvaranje konkursa 03.03.2016.\nPravila kvalifikacionih takmičenja\nNakon preslušavanja svih dostavljenih snimaka stručni žiri će izabrati 24 benda koji nastavljaju takmičenje i objaviti spisak. Svaki od odabranih bendova će o svim pojedinostima i nastavku takmičenja biti obavešten od strane organizatora.\nU osam kvalifikacionih TV emisija nastupiće ukupno 24 takmičara, žiri u svakoj kvalifikacionoj emisiji bira po jedan bend koji takmičenje nastavlja u finalu. Ukupno u finalu festivala će učestvovati deset bendova, osam finalista po izboru žirija i dvoje finalista po izboru publike.\nU svakoj kvalifikacionoj emisiji se predstavljaju po tri benda koji su prošli izbor i uživo sviraju dve pesme. Prva je obavezno autorska sa kojom su se prijavili na konkurs, druga je po slobodnom izboru ( autorska ili obrada ).\nU svakoj kvalifikacionoj emisiji nastupa i jedan revijalni rok bend koji uživo izvodi dve pesme.\nNakon emitovanja kvalifikacionih emisija, nastaje pauza od deset dana. U tom periodu se uključuje internet publika koja, među 16 preostalih bendova, glasa za još dvoje finalista.\nFinalni deo takičenja sadrži takmičarski i revijalni deo programa.\nTakmičari/bendovi su obavezni da u finalu izvedu jednu autorsku pesmu, koju su poslali na konkurs i sa kojom su nastupali u kvalifikacijama.\nNakon nastupa svih finalnih bendova nastaje pauza za vreme koje nastupaju revijalni bendovi, a žiri ocenjuju bendove.\nPobednici takmičenja dobijaju 100.000 dinara.\nDrugoplasirani festivala osvaja nagradu u vrednosti od 50.000 dinara.\nTrećeplasirani festivala dobija nagradu u vrednosti od 30.000 dinara.\nSvi finalisti dobijaju plaketu festivala.\nU nagradni fond ulazi i veliki broj nagrada za sve finaliste, donacije sponzora i saradnika festivala demo bendova Bunt Rok Festival.\n1 Bunt rok festival - sredom u 21.50 na RTS 2\n2 Četvrti Bunt rok festival\n3 Bunt rok festival 2018. – konkurs\n4 Završen treći konkurs za "Bunt rok festival"\n5 Bunt rok festival - konkurs\nPrilog Nada! Слава Богу Марковић је неинформисан и идеолошки заслепљен Прво да се укине закон о привременом умањењу...


Evakuisan bazen u Novom Sadu, verovatno zbog curenja hlora iz boce – NovostiDana.rs\nEvakuisan bazen u Novom Sadu, verovatno zbog curenja hlora iz boce\nBazen na Sajmištu u Novom Sadu danas je evakuisan, zbog sumnje da je došlo do curenja hlora, potvrdjeno je u Sportskom centru „Sajmište“. „Evakuisano je sve, nema nikoga u objektu, čekamo ljude iz ‘Vino župe’, njihovu specijalnu ekipu“, kazao je čovek iz obezbedjenja „Sajmišta“ novinaru Bete.\nUpitan da li je „Vino župa“ zadužena za isporuku boca sa hlorom on je odgovorio potvrdno, kao i na pitanje da li se sumnja da je iz jedne od boca curio hlor.\nKako su ranije javili lokalni mediji, bazen je evakuisan oko 13 sati.\nU Javnom preduzeću Sportski i poslovni centar Vojvodina kazali su da će o dešavanjima „uskoro“ informisati javnost preko zvaničnog saopštenja.\nOčevici su ispričali da su posetioci bazena evakuisani tako što im je preko razglasa saopšteno da hitno napuste bazen i objekat, nakon čega su na teren bile izašle ekipe vatrogasaca, hitne pomoći i policije.\nHlor je veoma toksična industrijska hemikalija koja se koristi i za dezinfekciju vode u bazenima.\nU Prvom svetskom ratu bio je masovno korišten i kao nervni otrov, jer pri udisanju većih količina može da parališe centre za disanje u ljudskom mozgu i da ubije.\nPrema navodima eksperata, do izlivanja hlora najčešće dolazi ljudskom nepažnjom ili nestručnim rukovanjem.\nKako bi se detektovalo mesto na boci na kojem je došlo do izbijanja hlora, potrebno je da se pridje za odgovarajućom zaštitnom opremom.\nCentar dosije koji otkriva korupciju ruskih zvaničnika sve češće u centru pažnje\nU napadu na vladinu zgradu u Avganistanu ubijeno najmanje 15 ljudi (VIDEO)


::: ekapija - Nema više zatamnjivanja stakala - Stupio na snagu novi pravilnik za vozila :::\nNema više zatamnjivanja stakala - Stupio na snagu novi pravilnik za vozila Petak, 04. 05. 2012.|11:01 | Izvor: Tanjug de Izmenjeni Pravilnik o tehničkim uslovima za vozila u saobraćaju na putevima, koji između ostalog reguliše zatamnjivanje stakala na automobilima, stupio je danas na snagu.\nDirektor Agencije za bezbednost saobraćaja Stojadin Jovanović je rekao za Tanjug da se njegove odredbe ne odnose na vozila koja su u vlasništvu državnih organa.\n- Novi pravilnik je sa 25 na 30 odsto povećao površinu koja sme da se zatamni na prednjim bočnim staklima na automobilima, a za zadnja bočna i zadnje vetrobransko staklo je sa ranije dozvojenih 25 odsto dozvolio mogućnost da se potpuno zatamne - rekao je Jovanović.\nPrednje vetrobransko staklo ne sme biti naknadno zatamnjeno, jer će vozilo biti tehnički neispravno, a to se odnosi i na bočna stakla koja naknadno mogu biti zatamnjena, dok za ostala stakla nema ograničenja.\nOn je kazao da je jedna od bitnijih izmena da vlasnik vozila ne mora da poseduje rezervne sijalice kao deo obavezne opreme.\nSva teretna vozila najveće dozvoljene mase od tri i po do pet tona imaju rok od 12 meseci od danas da ugrade digitalni tahograf, dok je ranije to bilo predviđeno samo za kamione preko pet tona.\nJovanović je, takođe, naveo da je ranije bila predviđena obaveza da vozila za obuku vozača moraju od 1. jula da imaju digitalne tahografe, koja je novim pravilnikom ukinuta.\nDirektor Agencije za bezbednost saobraćaja je dodao da nema nikakvih novina koje se odnose na sedišta za decu.\nOdržana konstitutivna sednica Saveta za bezbednost proizvoda - Za predsednicu imenovana Tatjana Matić\nNovi atest za gasni uređaj ipak nije obavezan - Preokret u Agenciji za saobraćaj\nVozači zbog novog atesta za gas mogu da tuže državu? - Od ponovne provere TNG uređaja 22 mil EUR\nČekaju dva meseca na atest za gasni uređaj - Novi namet od 6.000 dinara nije jedina muka za vozače\nPravilnik o tehničkim uslovima za vozila u saobraćaju na putevima


"Španija ne priznaje Kosovo, iskrena podrška Srbiji" - Radio Kontakt Plus\n20:01, 04.05.2021Izvor: Tanjug, RTS\nŠpanska ministarka je ponovila da Španija podržava briselski dijalog, kao najbolji način da se dođe do rešenja problema.\n"Španija se drži principa da ne priznaje Kosovo. Branili smo taj stav do sada, radimo to danas, a nastavićemo i u budućnosti", rekla je Gonsales Laj.\nGonsalesova je istakla da kosovsko pitanje treba da se reši u okviru dijaloga Beograda i Prištine.\n"Moramo još odlučnije da podržimo taj dijalog, kao put za miroljubivo rešenje pitanja Kosova i Metohije", rekla je španska ministarka.\nSrpski ministar spoljnih poslova, Nikola Selaković, na pitanje šta će Srbija učiniti ako EU bude zatražila priznanje nezavisnosti Kosova za pristup Uniji, odgovorio je da je trenutna situacija takva da pet od 27 zemalja ne priznaje Kosovo kao državu.\n"Siguran sam da nema prostora za takav pristup u kojem će Srbija biti zemlja koja će biti suočena sa uslovom koji niko nije imao. Zvaničan stav Srbije je da samo kompromis može biti jedino održivo rešenje, u kojem će obe strane dobiti dovoljno, a nijedna sve", rekao je Selaković.\nBeograd je, ističe, ispunio sve svoje obaveze, ali Priština nikada nije ni počela da ispunjava jedinu koju je imala, uspostavljanje Zajednice srpskih opština.\n"Dijalogu je posredovala EU, kao što je i sada slučaj. Očekujemo od EU, ne da nas pita da priznamo jednostranu proglašenu nezavisnost Kosova, već da izvrši prtisak na Prištinu da ispuni obaveze koje je preuzela u dijalogu", rekao je Selaković.\nSelaković se u Madridu sastao i sa generalnom sekretarkom Ibero-američkog generalnog sekretarijata (SEGIB), Rebekom Grinslan.\nNa sastanku je bilo reči o saradnji Srbije sa zemljama članicama ove institucije.\nTagovi: ŠpanijaSrbijaPriznanje Kosova\nKosovo doživelo drugi uzastopni poraz u kvalifikacijama za Mundijal\nBartolome: Španija ne menja stav o Kosovu, ma ko da traži od nas priznanje


Zdravo je, ali za muškarce...\nZdravo je, ali za muškarce…\n7. aprila 2017. 06:00\nAko spadate u aktivne ljubitelje biciklizma, sigurno ste barem jednom osetili da se, premda on prija vašoj psihi, mišićima, plućima i opštem stanju, vaša “intimna zona” ne oseća baš tako prijatno prilikom vožnje, naročito ukoliko ona duže traje.\nSve je veći broj biciklista koji se obraćaju lekarima zbog smetnji sa erekcijom, problema sa krvotokom i bolova u polnim organima. Uzrok velikog dela navedenih tegoba upravo je sedlo na biciklu, a androlog (muški “ginekolog”) dr Andreas Jungvirt iz Salburga potrudio se, zbog toga, da izume nov model koji bi mogao da prevaziđe ove probleme. “Lako sedlo“, kako je naziv ovog modela, razvijeno je u Sjedinjenim Državama, pod vođstvom urologa dr Irvina Goldstejna iz Bostona. Površinu za sedenje čine dva ovala koja se dodiruju i dozvoljavaju da perineum (međica, predeo između stidnice i čmara) i genitalije ostanu slobodni.\nDr Jungvirt iznosi neverovatne podatke: “Samo u SAD oko 100.000 muškaraca pati od erektivnih smetnji zbog vožnje bicikla. I u Austriji istraživanja pokazuju da je broj pacijenata sa patološkim oboljenjima uzrokovanim vožnjom bicikla visok, čak i u delu populacije koji na ovom prevoznom sredstvu provodi do dva časa dnevno” i ispoljava optimizam u pogledu svog izuma: “Dokazana je i veza između impotencije i biciklizma, a mi verujemo da će novo sedlo moći da reši sve ove probleme.”


U prva tri mjeseca 2017 godine Nacionalna SOS linija zaprimila 814 poziva – SOS Telefon\nHome / SOS linija / U prva tri mjeseca 2017 godine Nacionalna SOS linija zaprimila 814 poziva\nU prva tri mjeseca 2017 godine Nacionalna SOS linija zaprimila 814 poziva\nSOS Linija 2017-04-05\tSOS linija Ostavite komentar 58 Pregleda\nProjektni tim Nacionalne SOS linije za žrtve nasilja u porodici obavještava javnost da je u periodu od 1. januara do 31. marta 2017. godine primljeno ukupno 814 poziva. Od ukupnog broja poziva, 706 (86,73%) uputile su žrtve nasilja u porodici lično, 25 (3,07%) uputili su rođaci, 21 (2,57%) centri bezbjednosti, 39 (4,79%) centri za socijalni rad, a 19 građani (17,60%) ostali.\nU navedenom periodu Nacionalna SOS linija za žrtve nasilja u porodici pružila je ukupno 999 usluga u sljedećim segmentima: 508 informisanja, 297 povjerljivih razgovora, 15 posredovanja ka institucijama, od čega i 9 urgentnih intervencija, 79 psiholoških savjetovanja, 7 upućivanja, 8 zahtjeva za smještaj u sklonište za žrtve nasilja u porodici i ostalo.\nU periodu od 01.01. do 31.03.2017. godine, 182 osobe su uputile poziv za pomoć, a od navedenog broja, njih 137 je uputilo lično poziv za pomoć, a 45 osoba uputile su poziv u korist žrtve.\nNajviše poziva stiglo je iz Nikšića – 375, iz Podgorice – 215, zatim iz H. Novog – 48, Bara – 35, Budve i Rožaja – po 25, Kotora – 23, Ulcinja – 14, Bijelog Polja – 13, Berana – 10, Cetinja – 7, Danilovgrada i Pljevalja – po 5, Mojkovca – 3, Plužina – 2 i iz Andrijevice, Petnjice, Plava i Tivta po 1 poziv.\nPodsjećamo da radom SOS linije za žrtve nasilja u porodici koordinira SOS telefon za žene i djecu žrtve nasilja Nikšić, da je linija besplatna za pozive sa bilo koje mreže u Crnoj Gori i dostupna 24 sata, 7 dana u sedmici. Servis predstavlja prvi i najvažniji kontakt za podršku žrtvama nasilja u porodici. Konsultantkinje koje rade na liniji imaju zadatak da ojačaju snage žrtve, servisiraju njene akutne potrebe, podrže je da osnaži svoje kompetencije i povrati kontrolu nad svojim životom. Servis osnažuje i pruža podršku žrtvi kroz sljedeće segmente: emocionalnu podršku, informisanje o pravima i mogućnostima za žrtvu, konsultacije i pomoć u kriznim situacijama, upućivanje na druge organizacije, ustanove i institucije i psihološko savjetovanje.


Čukarički i opština Čukarica rešili imovinsko-pravni status kluba\nBeta 14. jula 2015. 16:15\nFudbalski klub Čukarički i opština Čukarica potpisali su danas ugovor o načinu korišćenja sportskog kompleksa kojim je rešen imovinsko-pravni status kluba i zaštićena državna imovina.\nTo je prvi model ugovora između države i privatnog kluba i napravljen je na deset godina uz mogućnost da se u zavisnosti od investicija produži za još deset godina.\n„Za FK Čukarički je sklapanje ovog ugovora izuzetno važno za nastavak rada i postizanja sportskih rezultata. Nastavićemo da se kao dobar domaćin staramo i unapređujemo sportski kompleks u cilju da kod nas uskoro nastupi i reprezentacija Srbije. Ekipa FK Čukarički daje svoj maksimum da na utakmicama na evropskom takmičenju promoviše Srbiju kroz prave vrednosti odnosno rad i zalaganje“, navodi se u saopštenju kluba.\nUgovor, koji štiti državnu imovinu, kao i planirana ulaganja vlasnika kluba, potpisali su u zgradi opštine Čukarica zamenik predsednika opštine Uroš Janković i direktor Čukaričkog Dragan Ilić.\n„Važno je da smo ugovorom zaštitili državnu imovinu, ali i interes fudbalskog kluba koji će sopstvenim ulaganjima doprineti razvoju sporta na Čukarici, kao i promociji opštine, grada i države. Opština i grad će se truditi da kao nosioci projekta pribave sve neophodne dozvole, a klub će nastaviti da ulaže sredstva u izgradnju kompleksa. Ovim ugovorom skinuli smo sa države veliki teret održavanja takvog jednog kompleksa koje je izuzetno skupo, a sa druge strane omogućili pravnu sigurnost za uložena sredstva“, rekao je Janković\nKako se navodi u saopštenju, cilj kluba je da kompletnom izgradnjom sportskog kompleksa na Banovom brdu omogući nesmetan razvoj Čukaričkog i ispuni normative neophodne za takmičenja u Super ligi i pod okriljem Evropske fudbalske unije (UEFA).


Sport klub - Blic Sport\nSve što su NBA timovi do sada uradili gotovo nema nikakvog značaja osim prednosti domaćeg terena, što u i nije neka velika prednost. Rekord Golden Stejt Voriorsa je sada samo još jedna crtica u istoriji, treba dobiti četiri protivnika po četiri puta da bi se odbranila titula.\nŠpanska Primera još tri sezone na Sportklubu\nVodeći sportski kanal u regionu, Sport klub, i španska Primera nastavljaju saradnju i naredne tri sezone.\nKlinsmanovi puleni brane titulu, počinje prvenstvo Severne i Srednje Amerike\nJoš jedna novina na Sport klubu, malo egzotičnog fudbala - od prvog do poslednjeg trenutka bićete u prilici da gledate KONKAKAF Gold Kup, odnosno, prvenstvo Severne i Srednje Amerike, počevši od srede 8. jula jedan sat posle ponoći na SK 1.\nNaskar stiže u Kaliforniju\nNaskar je poznat i kao "Južnjački sport", sport koji prate takozvani „redneksi“ iz Luizijane i Alabame. Baš zbog toga, biće zanimljivo videti gostovanje ove serije u opuštenoj, surferskoj Kaliforniji, koja ima potpuno drugačije shvatanje stvari. A, ne zaboravimo i to da je Kalifornija tek proslavila NBA titulu Golden Stejt Voriorsa\nU ponedeljak počinje Vimbldon. Više je on običnog teniskog turnira. Štaviše, sa pravom ga i zovu nezvaničnim prvenstvom sveta.\nMoto GP u Holandiji, Rosi osvojio 61. pol poziciju\nNema predaha, nastavlja se fantastična Moto GP sezona trkom za Veliku nagradu Holandije, u subotu od 14 časova uz direktan prenos na Sport klubu (SK 3).\nAtletska elita u četvrtak na mitingu u Oslu\nSkandinavci uvek imaju vrhunske takmičare u atletici, a imaju i dva vrhunska mitinga, u Stokholmu i Oslu, koji će biti domaćin u četvrtak, uz direktan prenos na Sport klubu (SK 1) od 20 časova.\nVečni grad čeka atletsku elitu, sve spremno za spektakl u Rimu\n"Večni grad" Rim dočekaće neke od najboljih atletičara i atletičarki današnjice, biće tu mnogo olimpijskih i svetskih šampiona, a sve u okviru mitinga Dijamantske lige.\nDerbi sa kapitalnim ulogom: Junajted čeka Arsenal u borbi za Ligu šampiona\nZa nešto više od 20 godina postojanja Premijer lige u ovom formatu, Arsenal i Mančester junajted su najuspešnija dva tima. Titula jeste pripala Čelsiju, ali će derbi u 37, pretposlednjem kolu Premijer lige imati ogroman ulog. Direktan prenos sa Old Traforda biće na Sport klubu (SK 1) od 17 časova.\nČelsi sa titulom dočekuje derbi protiv Liverpula\nČelsi je obezbedio titulu šampiona Engleske, ali Žoze Murinjo sigurno neće hteti da se zaustavi na tome, već da dobije sve utakmice do kraja sezone, napravi što veću razliku, a jedan od omiljenih rivala mu je Liverpul, koji bi mogao definitivno da izbaci iz trke za Ligu šampiona. Okršaj je zakazan za nedelju od 17 časova uz direktan prenos na Sport klubu (SK 1).\nPrvi turnir u Istanbulu, Rodžer Federer popularizuje tenis u Turskoj\nPrvi put, ATP tur će gostovati u Istanbulu, jednom od najvećih gradova na svetu, i jednom od onih sa najvećim istorijskim značajem.\nNadal predvodi tenisere u Barseloni, Ana Ivanović i dame igraju u Štutgartu\nU gradu Gaudija i Dalija, nedelju dana će se zaboraviti na košarku i na fudbal, jer se održava teniski turnir, uz direktne prenose na kanalima Sport kluba počevši od utorka u 12 časova, od kada će biti prenošeni i mečevi teniserki na turniru u Štutgartu.\nBurna sportska nedelja zakovala za TV: Novak, Budućnost - Partizan, El klasiko...\nNedelja, za sve one koji su je proveli uz Sport klub, ostaće dan za pamćenje: u jednom danu širom sveta na ovim kanalima odigravali su se mečevi odluke – od fudbala preko košarke, pa do tenisa.


Moskva: Ništa od obnove saobraćaja sa Egiptom - Ekonomske Vesti\nEvropska komisija: Putnicima za otkazane letove novac se vraća u roku od 14 dana!\nSlovencima preporučeno da ne putuju u Srbiju, BiH, Kosovo\nDirektorka Bežanijske kose: Nosite maske i ako ste preboleli Covid-19\nDa smo svi išli na derbi i stranačke žurke do ovoga ne bi došlo\nTramp 9.500 vojnika iz Nemačke seli u Poljsku i druge evropske zemlje?\n29. mar. 2016 Andrija Matić 0 Comments avio saobraćaj, Egipat, Franc Klincevič, Kipar, terorizam\nPrvi zamenik predsednika Odbora za odbranu i bezbednost Saveta federacije Rusije Franc Klincevič izjavio je danas da o obnovi aviosaobraćaja izmedju te zemlje i Egipta ne može biti reči.\n„Posle onoga što se dogodilo kategorično je nedopustivo govoriti o obnovi saobraćaja sa Egiptom. Sada je jasno da o tome ne može biti ni govora, u Egiptu nisu spremni da obezbede bezbednost našim turistima“, rekao je Klincevič, a prenosi RIA Novosti.\nJutros je Egipćanin Ibrahim Samaha oteo avion Egyptair A 320 na liniji Aleksandrija – Kairo sa namerom da ga preusmeri ka Turskoj. Zbog nedostatka goriva avion je sleteo u Latnaki, gde su oslobodjeni svi putnici. Pretpostavlja se da se u avionu nalazilo izmedju 58 i 60 putnika.\nOtmičar je pretio eksplozivom, ali stručnjaci sumnjaju da je u letilici bilo ekplozivne naprave.\nMediji su preneli informaciju egipatskog lista Al-ahram da se radi o Ibrahimu Samahi, profesoru Univerziteta u Atlanti. Njegovi motivi za otmicu aviona nisu poznati budući da nije postavio nikakve zahteve sem što je zatražio politički azil na Kipru. Na aerodrom u Larnaki stiže i njegova bivša žena koja živi na Kipru i za koju je pregovaračima predao pismo na četiri strane napisano na arapskom jeziku. “Sve je uvek vezano za ženu“, prokomentarisao je ovu novu okolnost predsednik Kipra Nikos Anastaziadis.\nEgipat je bio druga najomiljenija turistička destinacija gradjana Rusije dok 31. oktobra prošle godine nad Sinajskim poluostrvom nije oboren ruski putnički avion kompanije Metrojet sa 224 putnika i člana posade. Niko nije preživeo.\nNajpre je Velika Britanija objavila da se radilo o terorističkom aktu, a zatim je tu verziju potvrdila Federalna služba bezbednosti Rusije.\nRusija je obustavila čarter letove sa Egiptom, a ruskim turooperaterima je zabranjena prodaja turističkih aranžmana za tu zemlju.\nEgipat je, u saradnji sa stručnjacima iz Rusije i Britanije, preduzeo mnoge mere na poboljšanju bezbednosti svojih aerodroma. Ministarstvo saobraćaja Rusije ranije je najavilo da će u aprilu izvršiti još jednu proveru bezbednosti egipatskih aerodroma.\n← Ruse najviše brinu inflacija i siromaštvo\nRusija postala najveći svetski kupac zlata →\nPolicijski zvaničnik: 35 mrtvih, oko 100 talaca u koncertnoj dvorani\n„Draga, srušiću avion ako me ostaviš“


U modernizaciju Vojske Srbije od kraja 2016 do danas uloženo oko 830 miliona evra\nKolona tenkova Vojske Srbije (foto: www.vs.rs/MC Odbrana Jovo Mamula)\nSrbije je od decembra 2016. za nabavke novih sredstava ratne tehnike za modernizaciju oružanih snaga uključujući remont i održavanje naoružanja i vojne opreme potrošila blizu 830 miliona evra. To se može proračunati iz završnih računa budžeta za period 2016-2018. godine i iz Zakona o budžetu za ovu godinu.\nU taj iznos ulaze ekonomske klasifikacije 512 - MAŠINE I OPREMA koja se odnosi na nabavke novih sredstava i 425 – TEKUĆE POPRAVKE I ODRŽAVANJE jer je to izvor finansiranja za na primer radove na borbenim avionima MiG-29 i Orao ali i infrastrukture.\nObzirom da nisu precizirani konkretni troškovi moramo da pođemo od procene da rast troškova za stavke 512 i 425 ima direktnu vezu sa nabavkama nove tehnike iz inostranstva.\nZatim, u domaćim preduzećim i vojni ustanovama pokrenuti su programi modernizacije nekih sredstava naoružanja uz istovremeno remont. Zato redovni remont nema veći udeo u rastu troškova i cenimo da su većina namenskih budžetskih stavki predviđene za modernizaciju VS.\nUlaganja u 2016. godini\nTalas novih ugovora pokrenut je u poslednjoj nedelji decembra 2016. kada su potpisani ugovori sa Erbasom za nabavku devet H145M za VS i policiju i ugovor sa ruskom firmom Rosoboronoexport za prijem šest MiG-29 iz ruske donacije i tehničku podršku i rezervne delove za te avione i četiri aviona nasleđena iz doba SFRJ.\nDo tih ugovora budžet za modernizaciju je bio skroman i prema zakonu o budžetu za 2016. planirano je po klasifikaciji 512 oko 40,5 miliona evra (zbog lakše računice koristićemo kurs iz decembra godine na koju se odnosi budžet) uključujući posebni budžetski fond za naoružanje i vojnu opremu i program modernizacije Galeba G-4 koji nije realizovan.\nPo klasifikaciji 425 odobreno je oko 20,23 miliona evra. Skok potrošnje usledio je tek u decembru i finansiran je preusmeravanjem novca iz budžeta ostalih ministarstava.\nAnalizom završnog računa budžeta za 2016. godinu može se pronaći izvor dodatnog novca: neimenovanog datuma sredinom decembra iz budžeta Ministarstva državne uprave i lokalne samouprave na resor odbrane preusmereno je oko 52,84 miliona evra i iz istog izvora na Ministarstvo unutrašnjih poslova oko 19,96 miliona evra.\nTransferi novca za oba ministarstva sile u isto vreme realizovani su u vreme kada su završavani pregovori sa Erbasom za nabavku devet helikoptera H-145M za vojsku i policiju.\nIznos tog ugovora potpisanog 29. decembra 2016. godine bio je poverljiv i Erbas je striktno čuvao podatak na zahtev Vlade Srbije, ali predsednik Vučić je juna ove godine rekao da se radi o 105 miliona evra. Podatak o tranferu novca, u evrima oko 72,8 miliona evra, sasvim jasno može da se dovede u vezu sa plaćanjem za H145M, ali u zvaničnom izveštaju za razliku od ostalih transfera između vladinih resora nema podataka - sve je ostalo poverljivo.\nPoslednje nedelje decembra 2016. godine potpisani su i prva dva ugovora sa Rosoboronexport za program MiG-29 koje je trebalo platiti. Za resor odbrane, odlukom Vlade od 23. decembra obezbeđeno je oko 24,5 miliona evra koja nisu bila predviđena budžetom. Taj novac podeljen je na dve budžetske stavke – oko 12,55 miliona evra za posebnu programsku aktivnost nazvanu „Unapređenje stanja u oblasti naoružanja i vojne opreme“ po klasifikaciji 512 i oko 11,96 miliona evra po klasifikaciji 425.\nPovećanje budžeta i podela novca podudara se programom MiG-29 jer se radi o poslu u koji su uključene i nabavke novih uređaja za prilagođavanje šest aviona iz ruske donacije avionici koji su četiri aviona iz 101. lovačke avijacijske eskadrile dobila na remontu provedenom 2008. i 2011. godine, a po klasifikaciji 425 cenimo da su obuhvaćeni radovi na produžetku resursa svih 10 aviona.\nRadi se samo o delu novca za program MiG koji je finansiran iz narednih budžetskih godina i još uvek je jedan od troškova sistema odbrane.\nInteresantno je poreklo novca za MiG-ove – iz budžeta MDULS prebačeno je odbrani novac za klasifikaciju 512, a iz budžeta Ministarstva za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja novac za klasifikaciju 425.\nU 2016. obezbeđen je za naoružanje po klasifikaciji 512 još jedan transfer 29. decembra kada je ministarstvo zdravlja dalo oko 5,67 miliona evra, a ministarstvo rada još oko 1,62 miliona evra.\nZbroj izdvajanja po klasifikacijama 512 i 425 u 2016. godini prema završnom računu budžeta iznosi oko 145,36 miliona evra.\nModernizacija u 2017. i 2018. godini\nUlaganja u nabavke naoružanja i modernizaciju nastavljena su 2017. i 2018. godine. Ugovorena su iz Rusije četiri helikoptera Mi-35M, 3 Mi-17V-5, baterije sistema PVO Pancir-S1, automatske puške SCAR-L i puškomitraljezi Minimi od belgijske kompanije FN Herstal, kineski dronovi i drugo.\nFinansiran je domaći razvoj naoružanja uključujući ulaganja u Vojnotehnički institut (VTI) u Žarkovu i izradu desetina raznih prototipova i funkcionalnih modela. Neki su dovedeni do naoružanja i u oktobru ove godine počeo je rad u FAP-u na izradi nulte serije komandno-izviđačkih borbenih vozila BOV-KIV konverzijom od zastarelih samohodnih protivavionskih oruđa BOV-3 izrađenih u Mariboru osamdesetih godina. Takođe, radi se na modernizaciji i remontu samohodnih višecevnih lansera raketa Oganj.\nBudžet za velika ulaganja u modernizaciju sredstava ratne tehnike nije planiran u većem obimu u budžetima ministarstva odbrane i problem je rešavan prema predsedniku Aleksandru Vučiću tekućim budžetskim rezervama i novcem iz suficita.\nPrema završnim računima budžeta znatan deo nabavki nije planiran zakonom o budžetu za tekući godinu i naknadno su obezbeđena potrebna sredstva.\nZakonom o budžetu za 2017. godinu za namenski budžetski fond za naoružanje određeno je oko 1,8 miliona evra, a prema završnom računu ministarstva odbrane potrošeno je oko 47,62 miliona evra.\nJedan veći transfer za budžetski fond od oko 15,41 miliona evra ministarstvo finansija obezbedilo je poslednje nedelje oktobra 2017. godine sa prikrivenim izvorom i svrhom u završnom računu budžeta – ostavljeno je samo prazno polje pa možemo samo nagađati za koji od novih borbenih sistema je iskorišćen taj novac.\nZa naoružanje je u decembru obezbeđeno iz ministarstva finansija dodatnih oko 22,65 miliona evra. Tokom 2017. za odbranu bilo je i drugih transfera, ali sa jasno definisanom namenom za uniforme M10 i čizme, za podršku remotnim zavodima u Batajnici i Čačku i dnevnice ljudstva na jugu, ali to su precizno definisani izdaci za razliku od transfera za povrljive ugovore. U 2017. godini po klasifikacijama 512 i 425 potrošeno je 104,62 miliona evra.\nU budžetu za 2018. za nabavke naoružanja u delu budžeta za vojnu odbranu po klasifikaciji 512 predviđeno je oko 74,18 miliona evra, ali realizacija je bila čak 171,98 miliona evra.\nJedan za analizu nabavki naoružanja interesantan transfer za domaće prilike vrlo velikog iznosa od oko 106,8 miliona evra iz ministarstva finansija u ministarstvo odbrane 6. jula 2018. godine. Naravno taj transfer klasifikovan kao poverljiv, ali obzirom na datum i prosečni rok izrade borbenih sistema od 12-18 meseci može da se poveže sa paketom nabavki iz Rusije u kojem su Mi-35M, Mi-17V-5 i Pancir-S1, kao deo računa za ta sredstva ratne tehnike.\nDodatnih oko 2,58 miliona evra, takođe za poverljive namene, odbrana je dobila 25. oktobra od ministarstva finansija. Zatim, 29. novembra od ministarstva privrede i ministarstva građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture preusmereno je na odbranu oko 15,22 miliona evra.\nPrema završnom računu budžeta za 2018. godinu po klasifikacijama 512 i 425 utrošeno je 223,65 miliona evra.\nModernizacija u 2019. i 2020. godini\nU budžetu za tekuću godinu samo po klasifikaciji 512 u vojnoj odbrani odobreno je rekordnih oko 182,6 miliona evra (prema aktuelnom kursu). Odlukom Vlade od 7. oktobra iz budžetskog viška povećani je budžet za nabavku naoružanja na oko 233,48 miliona evra.\nKada se zbroje svi izdaci po klasifikacijama 512 i 425 u ovoj godini predviđeno je da se potroši oko 356,25 miliona evra.\nNakon dinamičkog rasta troškova za modernizaciju u 2020. godini prema predlogu budžeta predviđeno je da se potrošni znatno manje novca u odnosnu na ovu godinu – za klasifikaciju 512 predviđeno je oko 218,32 miliona evra. Zbroj troškova od 2016. preći će jednu milijardu evra obzirom da je realizacija plana budžeta obično bila vrlo blizu 100%.


Uhapšen čovek koji je pretio preko fejsbuka Vučiću i Milomiru Mariću\nOktobar 30, 2019 Oktobar 30, 2019 ŽURNAL\nPolicijski službenici Uprave za organizovani i teški kriminalitet Ministarstva unutrašnjih poslova Republike Srpske uhapsili su osobu sa inicijalima M.M. iz Bratunca zbog sumnje da je pretio predsedniku Srbije Aleksandru Vučiću i još dvema osobama.\nOn je uhapšen zbog postojanja osnova sumnje da je izvršio krivična dela ugrožavanje bezbednosti i nedozvoljeni promet oružja ili eksplozivnih materija.\nPostupajući po zahtevu Ministarstva unutrašnjih poslova Srbije, utvrđeno je da je ovo lice na društvenoj mreži Fejsbuk napravilo više objava u kojima je uputio pretnje predsedniku Srbije Aleksandru Vučiću i uredniku i novinarki televizije Happy Milomiru Mariću i Jovani Grgurević.\nPolicijski službenici Uprave BiH su u saradnji sa Policijskom upravom Zvornik izvršili pretres objekata koje koristi lice lišeno slobode, odakle su izuzeti predmeti koji se mogu dovesti u vezu s navedenim krivičnim delima.\nSve aktivnosti se sprovode pod nadzorom Okružnog javnog tužilaštva Bijeljina, saopšteno je iz MUP-a.


Predsedavajući Grupacije za promet naftom i naftnim derivatima, Dragan Trišić, za Srpskainfo kaže da je poslednjih mesec dana gorivo na benzinskim pumpama poskupilo u proseku za 10 feninga po litri, piše Srpskainfo.\n– Naši distributeri su samo korigovali cenovnike s nabavnim cenama iz rafinerija. Dakle, maloprodajne cene u Republici Srpskoj zavise direktno od rafinerijskih cena iz okruženja, odnosno iz Srbije i Hrvatske – navodi Trišić.\nCene goriva na pumpama\nGorivo na svetskom tržištu je, kako dodaje, poskupilo u poslednja dva meseca. Na konstataciju da je i dalje pandemija novog virusa korona, da su ograničenja o kretanjima ljudi u celom svetu na snazi, zbog čega je potrošnja nafte smanjenje, Trišić kaže da su razlozi geopolitičke prirode.\nPodsećamo da je na samom početku epidemije novog virusa korona u Republici Srpskoj gorivo bilo izuzetno skupo imajući u vidu da je nafta na tržištu znatno bila pojeftinila. Cena po litri je bila u proseku 2,20 KM. To su uvideli i u Vladi Republike Srpske, pa je Ministarstvo trgovine i turizma RS u aprilu prošle godine donelo Uredbu o ograničenoj marži u maloprodaji na 0,25 KM po litri, a 0,06 KM u veleprodaji.


Klett grupa nametala nepravične uslove poslovanja - Ekonomija - Dnevni list Danas\nPočetna » Vesti » Ekonomija » Klett grupa nametala nepravične uslove poslovanja\nKomisija za zaštitu konkurencije ispituje da li je bilo zloupotreba na tržištu udžbenika\nLj. Bukvić25.10.2021. 18:00\nFoto: Izdavačka kuća Klett\nKomisija za zaštitu konkurencije pokrenula je postupak protiv izdavačke kuće Klett i sa njom povezanih izdavača Freske i Novog logosa, u nameri da ispita da li su povredili konkurenciju na tržištu udžbenika za osnovnu školu i samim tim prekršili zakon.\nKomisija je analizirajući podatke o prihodima od prodaje udžbenika u periodu od 2018. do 2020. došla do osnovane pretpostavke, kako se navodi u njihovom obrazloženju, da Klett grupa ima značajan udeo na tržištu prodaje udžbenika za osnovno obrazovanje, više od 50 odsto, pri čemu prvi sledeći konkurent u odnosu na njih ima neznatan tržišni udeo.\nNa adresu KZK-a stigle su primedbe konkurentskih firmi na rad Kletta, jedna od njih došla je od izdavačke kuće Epoha iz Požege, koja je jula ove godine podnela inicijativu da se ispita zloupotreba dominantnog položaja koji Klett ima i to zbog „odbijanja nastavka saradnje“.\nIz Knjižare Vulkan, koja je na tržište udžbenika ušla 2018, Komisiji su rekli da je njihova načelno dogovorena saradnja sa poljskom firmom Learnetic prekinuta, odnosno nikada nije došlo do ugovora, jer je Klett – sa kojim je Learnetic sarađivao u tom trenutku – zapretio poljskom izdavaču da će prekinuti saradnju sa njima u svim ostalim zemljama ukoliko uđu u posao sa Vulkanom.\nVulkan je nakon toga, kako se navodi u zaključku odluke KZK-a, bio primoran da uspostavi saradnju sa drugim vlasnikom digitalne platforme.\nKomisija je analizirajući tržište udžbenika došla i do podataka o tome da je Klett školama u Srbiji slao mejlove u kojima ih obaveštavao o novom sistemu rada i smanjenju broja knjižara sa kojima rade, u isto vreme preporučujući im sa kojim bi konkretno distributerima trebalo da sarađuju.\nOsim toga, Klett ima ugovore u kojima se zabranjuje dalja prodaja njihovih udžbenika, tako da, napominju u obrazloženju svoje odluke iz KZK-a, distributeri i knjižare kojima Klett odbije saradnju nemaju drugu mogućnost da dođu do udžbenika Kletta koji su najzastupljeniji na tržištu, što može da dovede do lošijih konkurentskih uslova na tržištu.\n„Podaci iz analize su pokazali da Klett grupa zaključuje tipske ugovore, a Komisija je konstatovala da se različiti rabati odobravaju u zavisnosti od toga da li se udžbenici prodaju u pretplati ili redovnoj prodaji“, navodi KZK i dodaje da je konstatovano i da se distributerima odobravaju različiti rabati, koji se kreću od 20 do 30 odsto. Zbog ovoga, distributeri koji prodaju udžbenike raznih izdavača su motivisani da potenciraju one koji im odobravaju veće rabate.\nKZK tako, na osnovu svega otkrivenog tokom sektorske analize, osnovano pretpostavlja da su društva u okviru Klett grupe od 2014. neposredno ili posredno nametala nepravične kupovne ili prodajne cene ili druge nepravične uslove poslovanja, ograničavala tržište i odbijala saradnju što za posledicu ima ili može imati značajno ograničavanje, narušavanje ili sprečavanje konkurencije na tržištu udžbenika za osnovno obrazovanje.\nDok traje postupak Komisija za zaštitu konkurencije ne komentariše svoje odluke, ni u Klettu nisu želeli da komentarišu dok je postupak u toku.\nU Vulkan izdavaštvu za Danas kažu da je Komisija za zaštitu konkurencije početkom godine uputila zahtev njihovoj izdavačkoj kući za dostavu podataka za potrebe analize tržišta udžbenika.\n„Iz podataka koji su traženi zaključili smo da se radi o ozbiljnoj analizi. Iz izveštaja shvatamo da je Komisija potvrdila monopolski položaj grupacije Klett. Značajno je za sve aktere na tržištu udžbenika da se ovaj posao odradi do kraja i obezbedi poštovanje zakona i jednaki uslovi za sve izdavačke kuće“, ističu iz Vulkan izdavaštva. Bitno je, napominju oni, i koliko će sam postupak trajati i šta će preduzeti nadležno Ministarstvo po pitanju izbora udžbenika ukoliko se dokaže zloupotreba monopolskog položaja.\nVlasnik izdavačke kuće Saznanje i njen jedini autor Mićo Mitrović ne želi da komentariše postupak koji je u toku, ali napominje da je na tržištu udžbenika situacija loša, teški kriminal. Boji se, kako kaže, da ne bude „tresla se gora, rodio se miš“, kao što se desilo sa mnogim sličnim akcijama tužilaštava u prethodnom periodu.\n„Zakon kaže da se ne sme ništa poklanjati nikome, nikakve pakete školama, a to se dešavalo, da se dele paketi. Imamo podmićivanje, vođenje na seminare“, napominje Mitrović.\nOn kaže da ne drži promocije udžbenika na kojima se često dele i obećavaju nedozvoljene stvari – on jedino pošalje udžbenike nastavnicima koji odlučuju da li im se udžbenik sviđa ili ne.\n„Pola od toga završi u smeću da ne bi došlo do nastavnika, neki uzmu, međutim malo je onih koji pored direktora mogu da izaberu ono što im se dopada. Nastavnici teško mogu sami da odaberu, a ako znamo da 40 odsto njih nisu za stalno zaposleni, a od direktora zavisi da li će i kada dobiti posao onda je sve jasno“, ističe Mitrović za Danas i kaže da naravno ima i veoma časnih direktora od kojih su mnogi prijavljivali nezakonite postupke izdavača.\nOn naglašava da je stanje takvo da se može samo debelim rezom preseći jer više „nema smisla“. Taj debeli rez bi, smatra on, podrazumevao pre svega drakonske kazne, ali ne iste za male izdavačke kuće kojoj bi milion dinara značilo gašenje i velike koje milione troše na nezakonite radnje. Prva kazna, napominje on, treba svakoga da dovede na duboko razmišljanje, a druga do zatvaranja izdavačke kuće.\nViše para a manje đaka\nKomisija za zaštitu konkurencije posmatrala je i uslove za odobravanje rabata, te je uočila da je u toku te dve godine prisutan rast prihoda izdavača od prodaje udžbenika od 24 odsto iako je u isto vreme broj učenika opao za tri odsto. „Iz analize strukture cene koštanja proizilazi da polovinu troškova kod Klett grupe čine ostali troškovi, što nije slučaj kod drugih izdavača, pri čemu nije precizno utvrđeno šta ovi troškovi predstavljaju“, ističe se u obrazloženju Komisije.\nKlett grupaKomisija za zaštitu konkurencijeposlovanjeusloviBeograd


18 marta, 2021 - FK Radnički Niš\nGaćinović pred Čukarički: Moramo biti na maksimumu\nU premijernoj utakmici 27. kola Superlige Srbije fudbaleri Radničkog u subotu od 16 časova gostuju Čukaričkom. Niški tim na teško gostovanje odlazi u pozitivnom raspoloženju, nakon dobre igre i pobede protiv TSC-a u nedelju. Radnički je deveti na tabeli sa 37 bodova na svom kontu, dok je ekipa sa Banovog brda četvrta sa 51 bodom. […]\nFudbaleri Radničkog u nedelju od 15 časova dočekuju TSC iz Bačke Topole, u sklopu 26. kola Superlige Srbije. Meč protiv neugodnog TSC-a za Radnički dolazi u jako lošem trenutku. Tim sa Čaira vezao je dva prvenstvena poraza od Spartaka (0:1) i Proletera (1:2), izgubio je čak četiri utakmice u drugom delu sezone, dok je TSC […]\nFudbaleri Radničkog u sredu od 16.05 sati gostuju novosadskom Proleteru, u utakmici 25. kola Superlige Srbije. Obe ekipe su u prošlom kolu pretrpele poraze. Radnički od Spartaka sa 1:0, a Proleter od Crvene zvezde sa 4:0. Nišlije u ovaj meč ulaze kao devetoplasirane na tabeli sa 34 osvojena boda, dok je Proleter sedmi sa dva […]\nFudbaleri Radničkog u subotu od 14 časova dočekuju Spartak iz Subotice, u susretu 24. kola Superlige Srbije. Izabranici Vladiira Gaćinovića u ovaj susret ulaze nakon prekida loše serije i pobede od 2:0 na gostovanju Mačvi, što im je bio prvi trijumf u drugom delu sezone. Spartak je, sa druge strane, u prošlom kolu na svom […]\nFudbaleri Radničkog u ponedeljak od 15 časova gostuju Mačvi, u susretu 23. kola Superlige Srbije. Nišlije u ovaj susret ulaze kao devetoplasirane na tabeli sa 31 bodom, dok je Mačva na 18. poziciji sa 17 bodova. Duel u Šapcu najavio je šef stručnog štaba Radničkog Vladimir Gaćinović. –Čeka nas još jedan „vruć“ teren poput onog […]\nFudbaleri Radničkog u sredu od 16 časova gostuju Novom Pazaru, u susretu 22. kola Superlige Srbije. Niški tim u ovaj meč ulazi kao osmoplasirani na tabeli sa 31 osvojenim bodom, dok je Novi Pazar na 14. poziciji sa deset bodova manje. U prvom delu sezone Radnički je savladao Novi Pazar na svom stadionu rezultatom 2:1. […]\nFudbaleri Radničkog remizirali su bez golova sa Čukaričkim na gostovanju, u premijernoj utakmici 27. kola Superlige Srbije. Duel na Banovom brdu bio je ispod očekivanja, uglavnom se vodila borba na sredini terena, bilo je veoma malo šuteva na gol, a sva uzbuđenja desila su se u sudijskoj nadoknadi vremena, kada je golman Radničkog Borivoje Ristić […]\nFudbaleri Radničkog pobedili su TSC sa 2:0, u utakmici 26. kola Superlige Srbije. Pogotke za veoma važna tri boda Nišlija postigli su Žarko Marković u 25. i Nenad Gavrić u 52. minutu. Radnički je bio pod velikim pritiskom pred ovaj meč i pokazao je da ima karakter. Trener Vladimir Gaćinović promenio je formaciju, zaigrao sa […]\nRadnički je u sklopu 25. kola poražen od Proletera u Novom Sadu sa 2:1. Strelci za domaći tim bili su Živojinović u 33. i Mitrović u 63. minutu, dok je pogotak za Radnički postigao Žarko Marković u 75. minutu. Radnički je tokom svih 90 minuta na „Karađorđu“ imao inicijativu i bio puno bolji rival, nije […]\nFudbaleri Radničkog poraženi su od Spartaka sa 1:0, u utakmici 24. kola Superlige Srbije. Trenutak odluke na stadionu Čair dogodio se u 82. minutu, kada je Japanac Šimura dobro reagovao u kaznenom prostoru Radničkog i savladao mladog golmana Milorada Kojića, čija je kardinalna greška kumovala ovom pogotku. Utakmica je igrana po jakom vetru, nije bilo […]


Повећан број прегледа у здравственим установама у Прокупљу - Град Прокупље\nU poslednja 24 sata, u Kovid prijemno-trijažnim ambulantama Opšte bolnice „Dr Aleksa Savić“ u Prokuplju, pregledano je 178 pacijenata sa simptomima respiratornih infekcija pod sumnjom ili pozitivnih na Kovid -19.\nSa današnjim danom u Opštoj bolnici „Dr Aleksa Savić“, hospitalizovano je 67 pacijenata sa teritorije Topličkog okruga, dok je kod 59 pacijenata potvrđeno prisustvo virusa Kovid -19.\n–Hospitalizovani pacijenti su sa bronhopneumonijom i srednje-teškom kliničkom slikom. Na kiseoničkoj potpori trenutno je 36 pacijenata i svi su pod 24-časovnim nadzorom lekara i medicinskog osoblja, istakli su u ovoj zdravstvenoj ustanovi.\nNažalost, uprkos svim naporima lekara, u toku jučerašnjeg dana jedan pacijent iz Opštine Kuršumlija zaražen ovim virusom preminuo je u Kovid odeljenju. Transportovanih pacijenata na dalje lečenje nije bilo.\nU Kovid ambulanti prokupačkog Doma zdravlja u poslednja 24 sata pregledano je 174 pacijenta pod sumnjom ili pozitivnih na Kovid -19, od kojih je 24 poslato u kućnu izolaciju, dok je 16 upućeno u bolnicu na dalje ispitivanje i lečenje.