Kattens Venner Marts 2014 by Kattens Værn - issuu\nkattensvenner Nummer 1 • marts 2014\n25 år for kattene\nNår dine katteTrænslås din kat\nMEDLEMMER Vi er altid meget imponerede, når vi oplever privatpersoner, der kæmper en ekstraordinær kamp for kattene.\nKATTENS VENNER 1 2014 Medlemsblad for dyreværnsforeningen Kattens Værn Udkommer 4 gange årligt. ISSN 0902-9745.\nDeadline Materiale til Kattens Venner nr. 2 skal være os i hænde senest 01.04. 2014. Bladet udkommer primo juni 2014.\nVi håber, at det lykkes at få skabt en aftale med Svendborg Kommune igen, og vi vil selvfølgelig vende tilbage til det, hvis det lader sig gøre. Men tak for den lokale ildhu – det varmer i en kold tid.\nkattensvenner Nummer 1 • januar 2014\nEn rigtig kattedronning En ekstraordiær indsats\nI Svendborg har en enkelt lokal ildsjæl taget kampen op for at genetablere en aftale mellem kommunen og Kattens Værn. Hun er initiativtager til en lokal underskriftsindsamling, og hun har også været i de lokale medier for at fortælle om forholdene for kommunens herreløse katte. Indtil videre har hun fået en boligforening i Svendborg, hvor der var et særligt problem med mængden af katte, til at oprette en sag hos os, og det har inspireret endnu en boligforening til at gøre det samme. Det kan være en hård kamp at kæmpe, når man står alene med det, og selvom vi hjælper, det vi kan i forhold til kommunen, for eksempel ved at infor-\nForsidefoto: Odd Endre Pettersen\nmere om fordelene ved at have en indfangningsaftale med os, så er det i sidste ende altid det lokale pres og dokumentation af det egentlige problem, der skal til, for at kommunen får øjnene op for, hvorfor en samarbejdsaftale med os er en god idé. For en god ordens skyld kan jeg fortælle, at vi ikke tjener penge på kommuneaftalerne, så det er kun i kattenes interesse, at vi gerne vil samarbejde med så mange kommuner som muligt.\nI dette nummer af Kattens Venner kan du læse historien om Maria Wincentz Christiansens kamp for at få neutraliseret vilde katte i Karise. Endnu en ildsjæl, der har ydet en ekstraordinær indsats for kattene, og det endda med lokal modstand. Vi hører ind imellem de gode historier om jer, der går den ekstra mil for kattene, men vi ved, at der er mange flere af jer derude, som vi aldrig hører om. Alle som en skal I have tak for den indsats, I gør for kattene. Vi ved, at det ikke altid er en let kamp. I øjeblikket arbejdes der i Folketinget på en revideret udgave af Mark- og Vejfredsloven og på en Bekendtgørelse omkring Erhvervsmæssig handel og opdræt af dyr. Vi vender tilbage med en uddybning her i bladet, hvis der er konsekvenser for landets katteejere i de to lovarbejder. En sidste ting – husk at kigge i bladet efter indkaldelsen til årets generalforsamling i foreningen. Vi håber at se rigtig mange af jer den 24. april.\nkattensvenner Indhold nr. 1 2014\n12\tEt varigt poteaftryk  Historien om et kort, men intenst, liv med kat.\n04\tEn rigtig kattedronning\n14\tNår dine katte slås\n06\t25 år for kattene\n16\tJane kom hjem efter otte år\nEn indædt kamp for kattene\n Kattens Værns Jan Flesborg fejrer imponerende 25 års jubilæum.\n07\tGlade genudsættere i Gentofte 10\tTilpas foderet til katten\nSådan undgår du, at katten bliver overvægtig.\nSidste del af træn din kat.\n18\tPlejefar for fem charmetrolde\n Alex har været plejefar for fem af Kattens Værns killinger.\n25\tForgæves musefangst I HVERT NUMMER 17 22 23 27\nKattedronning For ti år siden flyttede jeg ind i den gamle hestestald, som var en del af den tidligere brandstation i Karise.\nTekst og foto: Maria Wincentz Christiansen\nJeg havde to katte med, men de blev jagtet af nogle vilde katte hver gang, de gik ud. Til sidst fandt jeg frem til foderværten og bad ham få dem tjekket og neutraliseret, men han var bedøvende ligeglad. Efter et stykke tid opdagede jeg flere og flere katte i området. De lignede udsultede, loppebefængte skeletter. Så gik jeg igen ned til ham, og denne gang tilbød jeg ham at indfange alle kattene og køre dem til dyrlægen, hvis han betalte.\nde katte, der kom, så jeg kunne finde ud af, hvor mange der var. Jeg kom op på 32 voksne katte, og så kom sommeren, og der skete det, der bare ikke skulle ske. Killinger dukkede op alle vegne, i rosenbedet, under de knuste papkasser, der skulle til genbrug. De var overalt.\nDer gik et par år, og den ældre herre døde. Kattene blev herefter overladt til sig selv. Jeg forsøgte at få lavet en indsamling, så de i det mindste kunne blive neutraliseret. Men ingen ville hjælpe. Så kontaktede jeg kommunen, og heller ikke der var der mulighed for hjælp.\nSå var gode råd dyre, for jeg er ikke typen der afliver et dyr, uden at der er grund til det. Så jeg indsamlede alle killingerne, tømte den ene stue og fik lavet et ”børneværelse” Åbnede et vindue så mødrene kunne komme ind til dem, og så var det bare at vente. 18 killinger blev det til, og de blev alle tamme, samt to af møderne blev roligere og endte med at blive indenfor. Jeg fik afsat 15 af killingerne, og besluttet at beholde de sidste tre og fik dem neutraliseret.\nSå tog jeg en beslutning. Jeg begyndte at fodre kattene hos mig og fandt et kladdehæfte. Deri skrev jeg kendetegn ned på\nÅret efter var den gal igen, og selvom jeg var udstyret med P-piller, så var det ikke dem alle, der hoppede på den.\nMen jeg kunne bare skrubbe ad helvede til.\nÅret efter kom en af vildkattene ind i stuen, da døren stod åben. Jeg har aldrig kunnet tale med hende, men alligevel hoppede hun op i benenden af sofaen. Hun må have følt sig beskyttet, hun gav et jammer fra sig, og der gik vandet. Jeg gjorde klar til hende i klædeskabet i soveværelset, og hun gik selv derind. Der kom de dejligste fem killinger. Denne gang nåede de kun op på 15 styk i alt. Desværre fik jeg stadig ingen opbakning fra naboerne. Man kan sige, at jeg i stedet fik set deres værste side De forsøgte at køre kattene ned, og den ene gang lykkes det, og jeg måtte af sted til dyrlægen med Soffie, som slap med brud på benet. Der blev fundet pigtrådsfælder ved åen, som kostede en af de vilde katte en tur i narkose, og han blev syet med 15 sting. Men om det var nogle drenge, som syntes, at det var sjovt at lege med pigtråd vides ikke. Et år fik jeg opsat mine fine, hvide havemøbler om foråret og kom hjem 20\nJeg elsker hver og en af mine ti katte, og nu starter min sidste mission. De skal alle føle sig så trygge hos mig, at de tør lade mig kæle dem. Kattedronningen er allerede godt på vej. Maria Wincentz Christiansen\nminutter senere, hvor de var indsmurt i kattelort. Jeg fik trusler og grimme tilråb, men ingen ville tale et fornuftigt ord med mig. Jeg har selv betalt for, at kattene blev neutraliseret, indtil det gik galt for to år siden. Jeg kom alvorligt til skade, og pludselig kunne jeg intet. Jeg stod pludselig uden arbejde, indtægt, venner og kæreste, og alt hvad jeg havde, var mit hus og kattene. En enkelt vild kat har været det største problem for mig, for hun var umulig at fange, og hver gang jeg proppede piller i\nhendes mad, valgte hun ikke at spise. Hvis vi forsøgte at fange hende i en kattefælde, undgik hun også den. Hvert år lagde hun to kuld killinger, og der var minimum fire killinger hver gang, og jeg ved, at hun har været her i området de sidste 13 år. Men i år besluttede jeg mig for at få Kattens Værn ind og hjælpe med at få neutraliseret de sidste, både for den gamle kattedronnings skyld, men også fordi jeg bare ikke kan gøre det samme arbejde, efter jeg kom galt af sted. Det lykkedes at indfange den snu kattedronning, der nu endelig er neutraliseret ligesom resten af flokken, der tæller ti katte i alt. Så i dag sidder jeg her med et lettelsens suk. Alle katte har et hjem, hvor de kan få mad, varme og ly for vejret, og der kommer ikke flere killinger til. Den gamle kattedronning har sat over 104 killinger i verden, og tænk, det er kun en kat. Nu er der endelig ro, og jeg håber, at\nalle, der kan gøre en forskel, vælger at få neutraliseret deres kat og tager ansvar, når de anskaffer sig et kæledyr. Jeg elsker hver og en af mine ti katte, og nu starter min sidste mission. De skal alle føle sig så trygge hos mig, at de tør lade mig kæle dem. Kattedronningen er allerede godt på vej.\nMARIA WINCENTZ CHRISTIANSEN har givet os\nen opdatering på facebook, hvor denne historie også har været bragt. Mazur, som kattedronningen hedder, er blevet rigtig kælen, og hun kan nu løftes forsigtigt op på skødet. Besøg Kattens Værn på Facebook www.facebook.com/KattensVaern\ne n e t t a k for\nDen 1. april har Kattens Værns chefinspektør Jan Flesborg 25 års jubilæum. Her kan du læse en kort opsummering af de mange års indsats for kattene\nPå det tidspunkt var jeg arbejdssøgende og afløste med at køre stafet og hente katte forskellige steder, når de fastansatte var på ferie.\nTekst: Jan Flesborg Foto: Ernst Rasmussen og Maria Skov\nTiden går nemt, når der skal indfanges katte. Derfor er der nu gået mere end 25 år i kattenes tjeneste. Den ene sag afløser den næste, og der er altid sager, der kræver mere tid for at blive løst. Ofte hjælper det bedst at være lige dèr - på det rette tid og det rette sted. Jeg indfanger katte stort set hver dag, og selvom det ikke synes af mange, løber antallet alligevel op. Det bliver vel rundt regnet 150.000 katte gennem årene, som jeg har indfanget. Jeg startede som frivillig på internatet, da min kone Judit i 1983 startede som frivillig. Hun så et opslag i en købmandsbutik i Vanløse, hvor man søgte frivillige til internatet, der lå på Frederiksberg. Jeg var med til at rive tapet af væggene i kælderen, før der var kattebure dernede, og ordne haven, så der senere kunne bygges løbegård. Det frivillige arbejde blev sat i system, og det betød, at jeg var der i hvert fald seks timer ugentligt med fodring og rengøring.\nog på vejen kunne der komme opkald om nødstedte katte, som også skulle hentes. Jeg kan godt lide katte og deres væsen. Især den lidt grimme baggårdskat med farver, der ligner en væltet malerbøtte. Den er dybt charmerende, og katten gør jo bare det, den er bedst til, og jeg mener at gøre en stor ære i at behandle alle katte godt. Arbejdet har udviklet sig i løbet af årene. Førhen mødte de autoriserede inspektører om morgenen på Kattens Værn og aftalte indfangning fra fastnet til de forskellige viceværter, inden vi kørte ud til ejendommene og påbegyndte opsætningen af fælder. Kattens Værn havde tre biler som af og til blev delt mellem inspektørerne. Bilerne havde 15 kilos tunge radiotelefoner monteret i bilerne. Når man skulle ringe, måtte det gå via rigstelefonen eller Lyngby Radio.\nMens jeg var frivillig, fik jeg stukket en seddel i hånden, der drejede sig om indfangning af katte, hvor jeg selv boede. Det fremgik, at der var mange vilde katte i Farum, og min nabo havde anmeldt sagen. Det betød, at jeg i realiteten skulle indfange min egen kat. Jeg tog en kopi af sagen og skrev henover med store typer: At katte med øremærke og halsbånd ikke var vilde. Den hængte jeg op, hvor jeg boede, og nogen klagede til kommunen, som derefter klagede til Kattens Værn. Det resulterede i en bortvisning fra Kattens Værn. Senere forklarede jeg sammenhængen til bestyrelsen, og jeg kunne komme tilbage igen efter en undskyldning.\nSenere fik vi moderne GSM mobiltelefoner, som var skruet fast i bilerne, og til sidst kom de velkendte små Nokia 1100. Det var dyrt at ringe dengang, og et opkald til inspektøren fra en mønttelefon kunne nemt koste 40 kroner i minuttet. Mange af de fattige kattedamer ringede derfor til kontoret, som måtte ringe til inspektøren og bede om, at vi ringede op til kattedamerne. I 2004 fik vi både GPS og en elektronisk kørebog installeret i bilen, så vi kunne spores uanset tidspunktet. Det vakte naturligvis harme blandt kollegerne, som mente at tilliden var brudt, men systemet var dyrt og blev ikke udnyttet helt, og\nJeg havde været frivillig i nogen tid, da den daværende bestyrelse besluttede at uddanne mig som katteinspektør. Forinden havde jeg hjulpet en af inspektørerne med at hente katte og køre kattene til dyrlægen og retur.\ni Brøndby den 28. maj mellem kl. 15 og 17. Alle, der gerne vil være med til at fejre Jans indsats for kattene, er velkomne til at kigge forbi på Sandager 11, 2605 Brøndby.\nDer kunne være 17 katte eller mere i en bil med transportbure, og de skulle bæres ned til dyrlægen. Af og til måtte jeg vente på, at de var færdigbehandlede, inden jeg kørte tilbage til internatet med kattene,\nJAN FLESBORGS JUBILÆUM\nSamme dag fra klokken 14-15 er der officiel indvielse af Kattens Værn på Sandager.\nget til at sætte indsatsen over styr, når der er for mange katte og for få hjem.\ni dag er det afløst af en applikation og mails på en smartphone. Katteværnstjenesten udvidede sig fra at tælle tre inspektørkolleger til at være landsdækkende med ni inspektører og internater forskellige steder i landet. På et tidspunkt var Kattens Værn med i TV2s Eleva2eren. Udsendelsen gav et forkert billede af vores arbejde, og selvom jeg blev interviewet om arbejdet, blev der speaket henover indslaget, at Kattens Værn tjente penge, hver gang vi aflivede en kat. Udsendelsen bevirkede, at folk rakte tunge eller truede mig, når jeg var på arbejde. Senere var Puk fra børnefjernsynet med til genudsætning af katte, og den udsendelse var så positiv, at Eleva2eren blev glemt. I dag er jeg chef for inspektørerne og har ansvaret for, at indfangningen foretages på bedste måde. På trods af den tekniske udvikling er det bedste værktøj stadig en aflang kassefælde med net på siderne og en lang snor til at styre lukkemekanismen med. Selve fælderne har kun udviklet sig\nlidt. De er mere vejrstabile, og fikseringsburene, som skåner kattene ved behandling og eventuel aflivning, er bedre at betjene i dag end førhen. Det er tiltalende at være i en non profit organisation, og arbejdet i det fri tiltaler mig. Sammen med kollegerne gør jeg en forskel. Jeg sætter stor pris på, at der er frihed til at bruge den nødvendige tid på at gøre arbejdet ordentligt. Hvert år laver jeg opgørelser over vores indfangning, og statistikken taler sit klare sprog. Det går den rigtige vej i antallet af sager, men det går langsomt. Kollegerne taler tit om arbejdet og om, om indsatsen overhovedet nytter, for der skal ikke me-\nDet er et stort dilemma, at vi bor så tæt og har så mange katte, at vi er nødt til at neutralisere dem for at kunne leve i fred med dyrene. Nogle af de vilde katte er så heldige at have en fodervært og at være accepteret i baggården, og det er en fornøjelse at sætte en vildkat fri igen, efter at den er blevet opereret og mærket. Jeg sætter en ære i at behandle kattene ordentligt og give dem en fair chance for at få et nyt hjem eller blive genudsat. Det giver mig en god fornemmelse, når folk kan huske, at jeg har hjulpet dem for mange år siden. Alt dette arbejde kunne dog slet ikke lade sig gøre uden kollegerne på internatet, kontoret og dyrlægen, som alle er med til at redde kattene. Man skulle tro, at det er nemt at indfange katte, men i virkeligheden er det noget mere kompliceret. Det er også derfor, jeg stadig er her efter 25 år.\nGLADE GENUDS I GENTO ÆTTERE FTE\tVed Ge\nntofteh us i Gen holder tofte syv gen u ds som Be nny Mik atte katte til, ke kone Ki rsten sø lsen og hans rger go dt for.\nSå er der på rad o serveret. Næsten g genudsæ række spiser de sy ttere pæn t ved sid v af hinan en d at hapse en. Ingen forsøg er li sideman dt ekstra ved d er nok m en. De ved, der ad til all e.\nBenny Mikkelsen nyder den daglige kontakt med kattene\nDa klokken nærmer sig spisetid, begynder man at kunne ane de levende skygger i buskene, når man kigger ud af køkkenvinduet fra tredje sal. Men de er flygtige og hurtigt uden for synsvidde igen. Benny Mikkelsen åbner vinduet og kalder ned mod stien, og med et er de fremme, alle syv katte, mens de kigger forventningsfuldt op på madfar. Men de må vente lidt endnu, for et godt måltid kræver forberedelse. Benny Mikkelsen finder både kattemad, kartoffelvand og rejer frem, som hans syv katte skal have glæde af. Den våde kattefoder bliver blandet med kartoffelvandet for vitaminernes skyld, og tørfoderet er med for at sikre, at de bliver helt mætte. Rejerne er bare en lille snack til at runde måltidet af. Da maden er færdigblandet, pakker Benny Mikkelsen det hele i et lille stofnet sammen med en afspiller, hvor rolig brasiliansk Bossa Nova får lov at sætte\nDesserten står på rejer, og kattene er vilde med det.\nstemningen i dag. Benny Mikkelsen har altid musik med ned på stien, når han fodrer kattene. ”Det beroliger,” som han siger.\nTil nytte Benny Mikkelsen og hans kone Kirsten har taget ansvaret for de syv katte i cirka ti år. Folmer, Fidelino og Lille Bjørn, Aisha og Misha. De har alle et navn. ”Prøv at se hende, hun bliver bare smukkere og smukkere med tiden. Hun ligner næsten en killing,” siger Benny Mikkelsen henført, mens han peger på den lille hunkat Aisha. Som han almindeligvis kalder Dronningen. Benny Mikkelsen er pensionist, og hans kone arbejder stadig. Når de skal på ferie, står gode naboer klar til at hjælpe med den daglige kattepasning, så katteholdet ikke går forgæves efter god mad, så længe ferien varer. Kattene har også efterhånden vist deres værd over for Gentoftehus’ mange beboere. ”Vi har ikke problemer med rotter her i gården. De har rottefælder sat op i\ngårdene ved siden af, men det er ikke nødvendigt her. Kattene holder dem godt væk,” siger Benny Mikkelsen.\nI god stand Fidelino og Lille Bjørn er de mest kælne af kattene. Fremmede kan umiddelbart ikke røre dem, men Benny Mikkelsen kan komme til dem uden problemer, alle undtagen Aisha. ”Jeg håber at kunne komme til at nusse lidt med hende en dag, men hun løber stadig væk. Men det skal nu nok lykkes, det er det jo med alle de andre,” siger Benny Mikkelsen. Kattene luffer maden i sig, men tempoet er ikke helt så højt, som man ofte kan se i så stor en flok. Det virker som om, at kattene har lært, at de alle får alt, de kan spise, og at Benny Mikkelsen er opmærksom på dem alle, så ingen risikerer at blive overset. ”Jeg er godt klar over, at de er i god foderstand, men det er jo ingen skade til, at de har det godt,” siger han med et smil.\nSmukke Fidelino venter pænt på, at maden bliver serveret.\nDer er ingen tvivl om, at kattene ved Gentoftehus bliver fodret godt. Alle som en har de en smuk, blank pels.\nMisha renser pelsen efter, at festmåltidet er forbi\nTilpas foderet til katten\nEn ny undersøgelse påviser, hvor vigtigt det er, at særligt neutraliserede katte får en kost tilpasset deres nye tilstand og stofskifte. Ellers risikerer katten at blive overvægtig.\nEn neutraliseret kat risikerer i høj grad at blive for tyk, hvis ikke man som ejer sørger for at tilpasse både foder og mængde til kattens nye tilstand. En ny undersøgelse foretaget af et foderfirma har påvist vigtigheden af at skifte til en kaloriereduceret diæt efter neutraliseringen af katten. 187 katte blev i forsøget delt i to grupper. Den ene fulgte den almindelige kost, mens den anden skiftede til kaloriereduceret diæt efter indgrebet.\nen ikke b\nt katt Pas på, a\nSeks måneder efter neutralisationen var risikoen for overvægt hos de katte, der var fortsat på en almindelig diæt, fire gange så høj, som hos kattene, der havde fået kaloriereduceret kost. Kattens Værns dyrlæge Tom Schantz Kristensen siger: ”De fleste katteejere ved det jo godt, men derfor er det altid godt at have data at forholde sig til. Det er vigtigt,\nat man sørger for at passe på kattens vægt, når den er blevet neutraliseret. Mange glemmer måske, at det er ligeså vigtigt, hvis den bliver neutraliseret som killing. Det er en dårlig idé at lade den fortsætte på killingefoder efterfølgende. Skift til en anden type foder, der er tilpasset en neutraliseret kat.” Dyrlægen ser hver eneste dag eksempler på overvægtige katte. Både moderate og svære tilfælde. ”Desværre er overvægt blandt katte meget udbredt, og i særdeleshed hos indekatte, der ikke får rørt sig så meget som de katte, der får lov til at komme ud. Når katten bliver overvægtig, risikerer den de samme følgesygdomme, som vi mennesker får: Diabetes, problemer med de indre organer og den får svært ved at soignere sig. Derfor er der ingen undskyldning som katteejer for ikke at tage det her alvorligt og passe på kattens vægt, som man passer på sig selv” understreger Tom Schantz Kristensen. Han tilføjer, at man ud over den tilpassede diæt også kan sørge for at aktivere katten, så den rører sig mere, og desuden moderere fodermængden, hvis katten uheldigvis har fået lidt for meget på sidebenene.\nPOTEAFTRYK Klokken er 22. Det er tre timer siden, Darcy måtte opgive kampen mod leukæmien, og jeg kan ikke få tårerne til at stoppe. Knap to år nåede hun at blive, men tomrummet i mit hjerte føles som om, vi har haft et langt liv sammen.\nTekst og foto: Bente Oure\nHun var egentlig ikke en del af mine planer. I det kuld på fem, som hun var en del af, var der én hankat. Og han var min. Jeg fulgte ham fra, han fik øjne, da jeg kendte familien, der ejede hans mor. Han skulle hedde Loki, og han var kommet til verden på samme dag, som min tredje kat mistede kampen mod leukæmi. Det gør så ondt hver gang. Gennem de tolv uger, jeg måtte vente, havde jeg godt set, hvor skønt han legede med en anden killing fra kuldet - en fantastisk trefarvet hunkat, med en ganske særlig rød trekant i ansigtet. Jo-jo, jeg havde da godt se det. Men jeg skulle have én kat. Èn! Det blev så til to. Loki og Darcy. Sådan kan det gå.\nMen så blev Loki syg efter en vaccination. Det viste sig at være leukæmi igen, og det var så skidt, at han måtte aflives. Det viste sig, at deres mor også var død af leukæmi, og da Darcy blev testet, var hun også positiv, men hun viste ingen tegn på at være syg. Jeg kunne ikke aflive hende. En frisk og kælen stor killing med glimt i øjet. Dyrlægen syntes, jeg skulle tage hende med hjem og holde hende fra andre katte. Darcy havde mulighed for at gå i kattegård, hvilket passede hende fint, for hun kunne også bedst lide at gå sammen med mig og strejfede aldrig. Jeg var lidt nervøs for, hvordan hun ville klare sig uden sin bror, og hun gik da også noget og kiggede efter ham den første dag. Ved sengetid blev hun dog enig med sig selv om, at nogen måtte fortsætte den gode tradition med at bide i næse, så hun lagde sig i min arm med snuden mod min næse, men i stedet fik jeg en masse nus og gnubben. I en halv time. Sådan faldt hun i søvn. Hver nat siden da. Og sådan skulle vi også starte hver dag.\nDe havde det fortrinligt sammen. Det var Loki, der førte an i narrestregerne, der omhandlede svingture i gardinerne, fræs under sofaen og rap morgenvækning med bid i min næse. Og når der endelig skulle hviles, sov de op ad hinanden.\nMorgenrutiner havde hun også. Mit morgenbad fik jeg heller ikke alene. Hun satte sig uden for forhænget og ventede til, der blev slukket for vandet, så skulle hun op i mine arme og mærke varmen. Derefter fulgte en halv times nussen og kælen. Jeg begyndte at sætte vækkeuret en time tidligere, end jeg plejede, fordi vi skulle nå alle vores rutiner, ellers kom jeg for sent på arbejde, men jeg ville ikke undvære dem. Vi glemte helt leukæmien, indtil hun en dag begyndte at skrante. Hun kom resolut til dyrlæge, der hurtigt fik øje på leukæmien i hendes journal og foreslog en aflivning. Det var jeg ikke parat til, og nærmere undersøgelse viste en halsbetændelse, som blev slået ned med penicillin. Så vi fortsatte vores tosomhed med sneboldkampe i haven i februar 2013, hvor hun underminerede hele gårdhaven med små tunneller i kattestørrelse, hvor hun lå på lur, indtil jeg var inden for rækkevidde til en forskrækkelse. Og efter sådan en tur vankede der en kop kakao til mig, hvilket betød, at vi kunne tage os en festlig kamp om ejerskabet af den flødeskum, der var på toppen. Efter den kamp, som jeg altid tabte, skulle vi ned og ligge på sofaen med et tæppe med Darcy på min hofte, så hun vidste hvor hun havde mig. Og så var det ellers lige meget, hvor vanddrivende kakao er! Vi flyttede til Stege, hvor der var gårdhave, der lige passede til en hyggelig kat, der kunne lide at slikke solskin. Det var dog lidt svært at overlade flyttekasserne til hende, for hun kunne ikke dy sig for at lave konfetti af dem. Selvfølgelig havde jeg en kat-sitter i form af verdens mest katteangste kvinde, min gode veninde Karen, der, trods stor angst, passede min lille pige, når jeg var væk en weekend. Darcys dejlige væsen fik endda min katte-forskrækkede veninde til at udbryde: ”Hun er den første kat, jeg faktisk holder af ”. Men Darcy var også opsat på at vinde hendes hjerte og lagde sig resolut på hende, fordi Karen var for bange til at prøve at flytte hende. Ingen i min omgangskreds var i tvivl om, at Darcy var min allerbedste lille pige. Hun var nummer et, og hun var møgforkælet. Et parløb, som jeg huskede at værdsætte hver evig eneste dag.\nHun var ikke i tvivl om, at hun var elsket, og sådan gik et år og otte måneder med sjov, ballade og en masse næsenus.\nKronch Adult fra Henne Pet Food er den helt rigtige opskrift på et tørfoder, der sørger for optimal dækning af protein - baseret på frisk laks! Den friske laks er kilden til indeholdet af omega 3 og 6 fedtyrer. Sammen med de øvrige livsvigtige ingredienser sørger Kronch Adult for: Sund og glansfuld pels Højt immunforsvar Stærke tænder og kløer Sund fordøjelse Antihårbolleeffekt\nOg så var det slut. På få uger tog leukæmien over, og Darcy blev træt og modløs. Ikke den kat, som undergravede hele haven i sneen eller kæmpede for flødeskummet på kakaoen. Hun var den sidste tilbage fra sit kuld. Alle de andre var bukket under for længst. Og også jeg måtte nu køre den benhårde tur til dyrlægen, der tog imod os med knus og kram og fik givet Darcy en stille og fredelig afslutning på et alt for kort liv. Og nu sidder jeg her i sofaen. Tre timer efter vores afsked, Med savnet. Og med minderne. Det var så kort. Men så intenst og så fantastisk. Jeg huskede at elske hvert sekund, vi havde sammen, og hun har efterladt et poteaftryk i mit hjerte, jeg vil tage med mig altid. Jeg elsker dig, Darcy. Tusind, tusind tak. Leukæmi er en virussygdom, der ligesom katte-AIDS ødelægger de hvide blodlegemer. Samtidig kan virussen medføre kræft og blodmangel. Katteleukæmi forekommer oftest steder, hvor der er mange katte samlet.\nFoderet er pakket i en praktisk karton, der nemt kan bæres og hver pakke indeholder 3 poser med genluk á 750 g, som rækker til ca. 2 uger*. På den måde holder foderet sig friskt og katten mister ikke interessen. *En kat på 4 kilo skal have 55-65 g/dag afhængig af hvor korrekt dens vægt er i forhold til dens størrelse.\nNÅR DINE KATTE SLÅS Tekst: Eksam. adfærdsrådgiver Helle Lenschow\nKatte stammer fra solitære dyr, men takket være domesticeringen, som er den proces over tid, hvor et dyr gøres tamt, er deres tolerancetærskel overfor artsfæller og andre dyr – herunder mennesker – øget. Når man har flere katte sammen, kan der dog stadig af forskellige årsager opstå problemer, og nogle gange kan kattene slås eller jage hinanden. Når det sker, kan sådanne katte nærmest virke solitære i forhold til hinanden igen, men det er de ikke. Årsagen er, at kattene lærer at forbinde hinanden med ubehag, og at de sidder fast i en art ond cirkel. Slagsmål og uenigheder mellem katte i samme hjem, er ikke en let opgave at løse. Det tager tid og kræver stor tålmodighed og en intensiv indsats fra ejeren. Især hvis problemerne først har fået lov at udvikle sig over længere tid, så adfærden også er blevet en vane. Alligevel vil jeg anbefale dig at forsøge at træne dine katte til et liv med en højere livskvalitet, for det er muligt, selvom det er en svær opgave. Ofte vil den ene kat i sådan en situation virke fremadfarende, mens den anden vil virke utryg. Den sidste kat får ejeren ofte ondt af og trøster, mens den første måske får skæld ud, fordi den syner aggressiv. Men aggressionerne bunder ofte i usikkerhed, så den kat, der angriber, burde faktisk trøstes lige så meget. Genetik og læring bestemmer, hvordan et dyr reagerer i en given situation under pres. Nogle viger bort, andre går frem, men den underliggende motivation er ofte den samme – utryghed og forsøg på at skabe afstand. At gå og være utryg hele tiden slider på organismen, det gør en kat stresset, og jo mere stresset en kat er, jo voldsommere vil dens reaktioner blive over tid. Slagsmålene går derfor ikke over af sig selv. De bliver ofte værre. Stress er noget skidt – det går ud over ens immunforsvar, og i sidste ende kan aggression/utryghed derfor forkorte kattens liv. Som ejer bliver du også trist af at se dine katte slås. Både du og kattene fortjener derfor, at du lægger en indsats i at vende kattenes samvær i positiv retning. Ofte er der tale om en midlertidig ekstra-indsats. Du er inde og regulere en adfærd, og senere behøver du ikke nødvendigvis foretage den træning, som du gør i denne periode af kattenes liv.\nAnvender du redskaberne korrekt og ofte nok i perioden, vil du normalt se en forbedring inden for en til to måneder. Ellers bør du kontakte en uddannet adfærdsrådgiver og bede denne om et hjemmebesøg og en individuel vurdering af netop din kat og jeres situation.\nUndersøg altid for smerter Først bør du sikre dig, at din kat ikke har smerter. Det gør du ved at lade en dygtig dyrlæge undersøge din kat grundigt. Er årsagen fysisk, vil træningen alene ikke virke uden behandling, men det kan bagefter alligevel være nødvendigt at anvende nogle af redskaberne i dette program. I så fald vil du dog ofte kunne løse adfærden hurtigere og med en mindre massiv indsats, end hvis årsagen alene er psykisk. Det er ikke altid muligt at finde årsagen til, at to katte ikke enes, men husk, at din kat aldrig reagerer aggressivt med vilje. Reaktionen ligger uden for viljens kontrol. Det handler om at overleve. Da adfærden er forbundet med evnen til at overleve, og ofte dækker over usikkerhed, skal du væbne dig med tålmodighed og gå yderst gradvis frem. Undlad at sætte kattene i situationer, hvor de presses, mens træningen står på. Det vil forsinke processen og give tilbagefald. Da der i denne situation er en kat, der modtager tævene, bør du hele tiden foretage en løbende vurdering af, hvorvidt det er forsvarligt at fortsætte eller ej. Hav hele tiden dine kattes tarv i fokus, og husk, at den kat, der angriber også mistrives med adfærden. I fald du kan se forværringer, kan du enten bede en uddannet behandler om en vurdering, eller du kan vurdere, om du bør omplacere den ene af de to katte. Beslutningen er svær, men i det mindste foretager du dette svære valg efter, at du har forsøgt at løse problemerne imellem dem på ansvarlig vis. Det er også at vise ansvar. Vær sikker på, at du ikke overser smerter som årsag, før du omplacerer en kat. Endelig bør du være opmærksom på ikke at belønne angrebene mellem de to katte. Mange ejere rejser sig og vil skille dem ad, men faktisk kan den opmærksomhed vedligeholde slagsmålene, da kattene får noget ud af adfærden. Forlad i stedet rummet, hvis dine katte ved et uheld kommer op at slås, kald på dem fra et andet rum, lav en\nhøj lyd i et andet rum og afled dem uden at gå direkte ind i situationen. Hvis de virkelig ryger i slagsmål med hinanden, så stik ikke dine hænder ned imellem dem. Kast et tæppe over den ene kat, og luk dem straks hver for sig, eller kast vand på dem, og luk dem hver for sig. Disse metoder kan synes voldsomme, men katte, der virkelig slås, er ikke at spøge med. Tænk på din egen sikkerhed – og husk, at det er usandsynligt, at situationen nogensinde ender der – jeg skriver det kun, fordi jeg ved, at der kan ske fejl undervejs, og så er det vigtigt, at du som ejer ved, hvad du kan gøre.\nDette kan du gøre Den metode du kan anvende hedder kontrabetingning. Det betyder at modindlære. I dag er din ene kat utryg, mens den anden er aggressiv (og faktisk også utryg – denne kat viser det bare på en anden måde). Du modindlærer via metoden en ny følelse i kattene, som er tryghed. Til dette anvender du mad, da mad starter fordøjelsen automatisk – og, som du nok ved fra dig selv, skaber mæthed og fordøjelse ro og tilfredshed. Den gode følelse af ro og tilpashed kan du ved at gå gradvist frem overføre til de ting i omgivelserne, der gør katten utryg/aggressiv. Metoden stammer fra forskeren Ivan Pavlov, der fandt ud af, at hans forsøgshunde savlede ved lyden af en klokke, fordi den varslede mad. Hundene savlede til sidst, bare de hørte klokken. Også selvom de ikke kunne se maden endnu. Med andre ord – de savlede i positiv forventning om mad. På samme måde kan du via metoden lære din kat, at synet af den anden kat varsler noget rart – nemlig mad. Det er ikke meningen, at kattene skal have mad på denne måde resten af deres liv sammen. Du arbejder med adfærden, indtil kattene er rolige ved synet af hinanden og igen kan leve sammen uden at slås. Det følgende er et generelt eksempel. Da alle katte er individer og ikke to er ens, bør du tilpasse træningen til netop dine katte og dit hjem. Hvis du ikke oplever fremgang, bør du kontakte en uddannet adfærdsrådgiver for råd. Metoden er simpel, men svær at anvende i praksis. Det er normalt, at en ejer skal have den demonstreret først.\nGenerelt om træningen •\tFind nogle rigtig lækre, bløde godbidder,\nsom dine katte elsker. Brug dem kun i denne træning. Det kan være tun, kylling, makrelsalat – netop det, som dine katte finder mest lækkert. Jo mere lækker godbid, jo hurtigere resultat. •\tGiv ganske små bidder af gangen, men sørg for, at godbidderne kommer i en lind strøm især i starten. Vær gavmild med at fodre i denne træning. Husk, at du belønner al rolig adfærd. •\tAl træning foregår på kattenes præmisser. Hvis du presser en utryg eller aggressiv kat, vil du øge kattens problemadfærd. Lad kattene bestemme tempoet og lad kattene søge væk undervejs, hvis de har brug for det. •\tGår kattene, så stop træningen – tag en pause og prøv igen senere. Kattene lærer også i pausen. •\tTræn kort tid, men ofte – gerne flere gange dagligt. •\tForsøg aldrig at lokke kattene, da det kan øge utrygheden, hvis kattene opdager, at du forsøger at snyde dem hen til hinanden. •\tHvis du har flere katte, så lad dem gå frit i rummet, som de plejer. Hvis de forstyrrer, så luk dem væk, mens I træner. •\tDu kan hele tiden måle, om dine katte er trygge, og om afstanden er stor nok. Vil kattene ikke spise dine godbidder, så er den anden kat for tæt på. Øg da afstanden. •\tØg også afstanden, hvis den ene kat puster sig op eller på anden vis stresser. •\tDet er meningen, at kattene skal se hinanden og forholde sig til hinanden, når de ser på hinanden, men du skal hele tiden arbejde lige under kattenes reaktions- og stresstærskel – det vil sige – kattene skal være på så tilpas afstand, at de forholder sig roligt til hinanden, så du kan belønne roen og dermed øge den.\nIndlær et markørord Under træningen skal du bruge et markørord. Hvis du klikkertræner din kat, kender du til brugen af en markør. I dette arbejde vil jeg anbefale dig at anvende et andet ord end kliklyden. Hvis kattene undervejs får et chok eller angribes, risikerer du, at kattene ikke længere vil arbejde for kliklyden, da de forbinder lyden med noget ubehageligt. Vælg i stedet et vrøvleord. Det skal være et ord, som du aldrig siger til kattene ellers, som er kort og præcist, og som altid følges af en lækker godbid. Jeg vil i det efterfølgende anvende vrøvleordet ”dub” og ”bom” – da der er to katte involveret, har du brug for to markørord. Det ene ord indlærer du til den ene kat, det andet til den anden.\nHerefter kan du træne med begge katte samtidig, uden at hjemmets øvrige katte forstår, hvad der foregår. Herefter kan du i træningen på skift belønne de to katte for at forholde sig roligt til hinanden. Måske forholder den ene kat sig mere til den anden end omvendt. I så fald arbejder du bare mere med denne kat. Det vil ofte være den utrygge kat, der har behov for at holde mere øje med dens plageånd end omvendt. Husk dog også at komme ind og kontrabetinge den aggressive kat, så begge får deres forventninger ved synet af den anden kat skiftet ud til positive forventninger, så begge får belønnet rolig adfærd. Hvis kattene er meget utrygge, så luk en netdør imellem dem, og arbejd med en kat ad gangen på hver side af netdøren. Du kan måske give den ene kat, som du ikke arbejder aktivt med, mad i en skål, så den bliver siddende inden for synsvinkel, mens du kontrabetinger den anden kat og omvendt.\nDu indlærer markørordet på følgende måde •\tsig dub og giv katten en godbid •\tgentag 20 gange •\therefter skal katten altid have en godbid, når du har sagt dub/bom en gang.\nMetoden er Dub = godbid Dub = godbid Sig kun dub en gang og giv en enkel godbid lige efter. Gentag herefter med kat nummer 2 og et nyt markørord som for eksempel bom. Indlær hver kats markørord med hver kat alene i et rum hos dig.\nVigtigt at huske Når du ikke arbejder aktivt med kattene, så adskil dem. Det af afgørende for succes, at dine katte ikke får lov til at få flere dårlige oplevelser sammen. I denne træning skal du skifte kattenes associationer ud med nye. Lige nu forbinder den ene kat synet af den anden med utryghed og måske smerte, mens den anden forbinder synet af kat nummer et med utryghed og angreb. Du skal bryde en negativ spiral, som kattene lige nu sidder fast i. Det er derfor afgørende, at du for en periode tager kontrol over al kattenes samvær ved kun at have dem sammen, når du kontrabetinger. Du kan med fordel give begge katte Zylkene og Bach RescueRemedy samtidig.\nDet er min erfaring, at især de katte, der angriber andre katte, reagerer rigtig godt på en kombination af disse to midler samtidig med træningen. Giv også den utrygge kat midlerne. De letter din træning, da de uden at dope, tager toppen af stress. Stress mindsker evnen til at lære nyt, så du har stor gavn af at bringe stressniveauet ned. Hvis kattene stresser op, så adskil dem, løft eventuelt den ene væk, eller afled dem som beskrevet. Stop situationen uden at sige noget men på en rolig måde, før de begynder at slås. Forsøg igen, når de er rolige men med større afstand og måske en netdør imellem.\nSå starter træningen •\tLuk kattene ind i rummet og lad dem bevæge sig frit. •\tHver gang kattene ser på hinanden, sig dub eller bom (alt efter hvilket kat der ser på den anden) og giv katten, som du har sagt ordet til, en lækker godbid •\tStart på stor afstand og sig dub/bom hver eneste gang, at kattene ser på hinanden og giv en godbid bagefter.\nMetoden er kort fortalt: Kat ser på kat => du siger dub/bom og giver katten, der så roligt på den anden kat, en godbid. Gentag flere gange, men husk pauserne. •\tLad kattene bestemme, hvor tæt de vil være på hinanden. •\tMarker al rolig adfærd mellem de to katte med dub/bom og godbid. •\tGå frem stille og roligt uden at presse eller lokke. Lad kattene bestemme, hvor hurtigt I går frem. Hvis du anvender metoden korrekt, vil dine katte på sigt forbinde synet af hinanden med noget rart, og det vil skabe den tilfredshed og tryghed i kattene, som de oplever, når de er mætte og fordøjer. Utryghed og aggressivitet vil gradvis vige for den nye rare følelse i kattene, og de vil stoppe med at slås, fordi utrygheden imellem dem forsvinder.\nDette var den sidste af tre klikkertræningsartikler fra adfærdsterapeut Helle Lenschow. Helle afholder jævnligt kurser om kattes adfærd og træningshold for katte. Du kan læse mere på www.nemokatoghund.dk.\nJane kom hjem efter otte år Kattens Værns inspektør Gitte Guldhammer kunne i december forene en glad Lisette Olesen med katten Jane, der har været savnet siden 2005.\nTekst: Maria Skov Foto: Gitte Guldhammer\nDa katteinspektør Gitte Guldhammer i december indfangede en kat, der holdt til ved en kvinde på Fyn, troede hun, at det var endnu en vild kat, hun havde med at gøre. Men ved nærmere eftersyn viste kattens ører at gemme på resterne af en øretatovering, som ikke var blandt de letteste at læse. ”Jeg brugte en del tid på at rense dens ører op, og heldigvis var tatoveringen lavet korrekt, så jeg efterhånden kunne få stykket nummeret sammen via resterne i begge ører,” fortæller Gitte Guldhammer.\nSvær at tyde Det tog hende flere dage, men hun gav ikke op, fordi øretatoveringen netop understregede, at et eller andet sted var der en ejer, der savnede sin kat. ”Da jeg fik tydet tatoveringen viste det sig desværre, at adressen var hemmelig, så jeg måtte have fat i politiet for at få hjælp til at komme i kontakt med ejeren,” fortæller Gitte Guldhammer.\nJanes ejer Lisette Olesen supplerer: ”Min mor blev ringet op af politiet, der fortalte, at Kattens Værn gerne ville i kontakt med mig. De havde forsøgt at få fat på mig, men jeg havde ikke været hjemme. Jeg synes, det er rart at vide, at politiet vil gå ind og hjælpe i sådan en situation, og det var helt fantastisk at høre, at de havde fundet min kat,” siger hun.\nGenkendte straks sin ejer Kort før jul kørte Gitte Guldhammer forbi med Jane, og der var ingen tvivl om, at katten genkendte sin ejer. ”Overfor mig var katten ikke videre snakkesalig, men det var tydeligt, da Lisette tog katten op, at den kendte hende. Den kunne også genkende sin bror, Tarzan, som den er vokset op med,” siger Gitte Guldhammer. For Lisette Olesen har det været meget specielt at få Jane hjem efter så mange år. Hun havde selvfølgelig søgt efter katten og efterlyst den undervejs, men hun opgav efterhånden at se Jane igen. ”Da hun havde været væk et år, kom hun hjem en tur, men jeg kunne se, at hun\nhavde killinger, så jeg blev nødt til at lukke hende ud igen. Jeg fulgte efter hende, men jeg kunne ikke følge med, da hun gik ind over en grund, og siden så jeg ikke mere til hende. Hun blev fundet 500 meter fra, hvor jeg boede dengang, hun blev væk, så hun har ikke været langt væk,” siger hun.\nPasset godt på Lisette Olesen er rigtig glad for, at det ser ud som om, at andre har taget sig af Jane i årenes løb. Det er med sikkerhed tilfældet det sidste år, hvor Jane blev passet godt på og fodret det sted, hvor hun holdt til. ”Hun er pæn i pelsen, og hun er sund og rask. Nu er hun også kommet til dyrlægen og er blevet steriliseret, så hun forhåbentligt ikke løber væk igen” siger hun. Lisette er glad for, at øremærket bragte Jane hjem igen, og for katteinspektør Gitte Guldhammer har det også været en god oplevelse at kunne bringe kat og ejer sammen efter så mange år. ”De otte år er rekord for mig. Det er ikke noget, man oplever hver dag, men det viser heldigvis med al tydelighed, at øremærket er med til at redde katten,” siger hun.\nAlex Folkmann nød sidste sommer gennem tre måneder at hjælpe fem killinger på vej til en god tilværelse.\nPlejefar for fem charmetrolde I stedet for at holde ferie brugte Alex Folkmann hele sidste sommer på at pleje fem killinger og en kattemor for Kattens Værn.\n”Jeg tror, det er svært at gøre sig klart, hvor meget arbejde, der er ligger i det. Men heldigvis er det også sjovt.” Ordene er Alex Folkmanns. Gennem knap tre måneder sidste sommer passede, plejede og nussede han om en kattemor og hendes kuld på fem killinger i sin og kærestens lejlighed på Østerbro i København. Det kunne næsten lyde som om, den 32-årige sosu-assistent fortryder at have meldt sig som frivillig plejefar, men det er heldigvis langt fra tilfældet. Han har elsket hvert et øjeblik med kattene, og han har nydt at se killingerne vokse sig store, modige og trygge. ”De sidste uger, inden jeg afleverede dem, gjorde jeg rent hver anden dag. Jeg var slet ikke klar over, at det ville blive nødvendigt.\nVil du være plejefamilie? Kattens Værns tre internater mangler hvert år plejefamilier. Vi mangler både plejefamilier uden kat i forvejen, der kan tage en missemor med killinger i pleje. Og familier, der har kat i forvejen, som kan tage moderløse killinger i pleje. Ring til dit nærmeste internat og hør nærmere, hvis du har fået mod på at hjælpe et kuld killinger godt fra start.\nMen samtidig blev det også meget sjovere, end da de var helt små. De fik hver deres personlighed,” fortæller han begejstret. Hvorefter han begynder at fortælle om de karaktertræk, der knytter sig til hver enkelt af hans plejekillinger. Han taler om dem med en ømhed, der er så tydelig, at de små uldtotter må kunne mærke varmen fra hans stemme, selvom de for længst er faldet godt til i nye familier\nEn spændende udvikling Alex Folkmann lærte killingerne så godt at kende, fordi han havde ekstraordinært lang tid med dem. De var kun en uge gamle, da de kom ind på Kattens Værns internat i Brøndby, hvorefter de hurtigt kom videre i pleje. I begyndelsen boede de i soveværelset under en stol, hvor Alex Folkmann og hans kæreste nøjedes med at stryge dem lidt over pelsen, når de diede, indtil de så småt begyndte at udforske verden. Herefter arbejdede de begge på at gøre dem så vant til mennesker som muligt. Det er netop vigtigt, at killingerne fra de er helt små bliver nusset og mulet, og at de bliver udsat for en palet af dagligdags lyde som støvsugeren, skramlen med pander og masser af mennesker i alle aldre. Alle de ting, der udgør en hverdag i en familie, så de bliver godt rustede til at blive adopterede. For killinger er perioden, mens de er to til syv uger, den vigtigste i deres liv. Det er her, de lærer at være katte, og det er her, det er vigtigt, at de bliver socialiserede og\nprægede af mennesker, så de dermed også bliver gode familiekatte. Jo bedre socialiseringen går, jo lettere bliver det at finde en ny familie til killingen. Når de er opsøgende, kærlige og vant til kontakt med mennesker, går det stærkt med at finde en ny familie til dem. Alle Alex Folkmanns fem killinger blev nogle nysgerrige, små spindemaskiner, så der var ingen tvivl om, at han lagde mange kærlige kræfter i kuldet.\nInteresseret i dyr Alex Folkmann er meget interesseret i dyr og dyreadfærd. Han er netop begyndt både på uddannelsen til hundetræner og uddannelsen til dyreadfærdsterapeut. Det er den interesse, der fik ham til at melde sig som plejefar. Og han er gået op i rollen med liv og sjæl. Plejefamilierne får mad, grus, legetøj og alt andet, man skal bruge med fra internatet, men han har alligevel ikke kunnet lade være med at købe både kradsemiljøer og ekstra legetøj til dem. Måske hans engagement og mange aktiveringsmuligheder har bidraget til, at killingerne næsten ikke har ødelagt noget i hjemmet, der ellers er fyldt med antikviteter og nips, som en killingepote let kunne komme til at skubbe til. ”En enkelt lampe og et par billedrammer er gået i stykker i det samme uheld, hvor en af killingerne kom til at vælte et lille bord, men det er det. Faktisk har det ikke\nJagtlege er gode til aktivering af katten. Det er når byttet bevæger sig væk fra katten. Når katten fanger og ”dræber” byttet, kan det være en god idé at give katten et styk tørfoder.\nGODE RÅD TIL AKTIVERING AF INDE-KATTE Af: Alex Folkmann\nAktivering og stimulering lægger sig tæt op af hinanden, men dog er der forskelle. At aktivere sin kat kan både indebære fysisk samt mental træning. At stimulere sin kat er mere rettet mod at øge kattens mentale styrke, det vil sige at holde hjernen i gang, og derved øge kattens psykiske velbefindende. Senere i artiklen beskriver jeg belønning i form af almindeligt tørfoder, som min kat i forvejen er vild med. Derfor er det ikke svært at motivere katten på den måde. Katte skal se mening i det, de er i gang med. At løbe rundt eller jage en laserstråle skal føre til et resultat på et eller andet tidspunkt. Især killinger ser ud til at lege for sjov, men hvis man iagttager deres kropssprog nøje, så er det meget mere end bare leg. De træner nemlig deres færdigheder og muskler for at kunne få adgang til eftertragtede ressourcer såsom mad, mage og ly. Alt det lærer de ved at jage, nedlægge bytte, forsvare sig, skræmme uvedkommende og - ikke mindst for en han – at vinde over konkurrerende hanner.\nværet svært at holde dem nede fra spisebordet, vindueskarmen eller reolen,” siger han.\nNeva bliver på Østerbro Alex Folkmann og hans kæreste har undladt at navngive killingerne for at forsøge ikke at knytte sig alt for meget til dem. Med en undtagelse: Neva. En smuk siameserkilling, som parret forelskede sig i øjeblikkeligt. Hende valgte de at beholde. Alex Folkmann var meget nervøs for, hvordan det ville blive at aflevere killingerne tilbage til internatet. For selv med alverdens forsøg på ikke at knytte sig til dem, blev han utroligt glad for hver eneste af killingerne. Men netop det, han havde frygtet allermest viste sig heldigvis ikke at være så trist, som han havde troet. ”Det viste sig faktisk, at det slet ikke var så slemt. Jeg vidste jo, at det ville komme, så på dagen tog jeg det helt roligt og kørte ud med kattene. Jeg var spændt på at se, hvordan Neva ville klare at blive alene tilbage,\nLege og legetøj Den opfattelse, at katte kan og skal underholde sig selv, holder ikke i længden. Ved at lade katten lege alene risikerer man, at katten kommer til at kede sig, bliver passiv med følgesygdomme samt isolerer sig endnu mere fra ejeren. Ved at lege sammen med sin kat, lærer man sin kat at kende og omvendt. Legen hjælper med at knytte stærke bånd til katten og at opbygge gensidig tillid. Katten lærer ejerens måde at være på, toneleje samt kropssprog. Ejeren lærer også sin kat at kende gennem leg, og derfor er det også ekstra vigtigt som nybagt katteejer at lege med katten, så begge knytter sig hurtigere til hinanden. Der er ikke nogen katte, som er ens, og derfor leger de forskelligt og foretrækker forskellige legetøj. Nogle katte elsker at lege med bolde, andre er ligeglade eller mindre interesserede i det. Legene skal være afvekslende og ikke præget af en rutine, eftersom katten hurtigt vil miste interesse.\nmen da jeg kom hjem, sov hun stadig, og da hun endelig vågnede, gik hun rundt som om, der altid kun havde været hende i lejligheden. Så ikke engang det havde jeg behøvet at bekymre mig om, siger Alex Folkmann.\nGemmelege fungerer også godt til aktivering. Man kan gemme maden forskellige steder inde i huset og lade katten selv finde dem ved hjælp af lugtesansen. Man øger sværhedsgraden med tiden ved at placere maden svært tilgængelige steder. Men husk at tænke på kattens sikkerhed, når du gemmer godbidderne. Aktivitetslege kræver ikke så meget af katteejeren. Markedet er fyldt med legetøj til at aktivere katten og udfordre dens intelligens. Legetøjet skal gemmes væk, når katten er færdig med det. Det gælder i øvrigt al kattens legetøj, så den ikke bliver træt af det. Klikkertræning er i øvrigt en fantastisk og underholdende metode at aktivere din kat, hvis du har mod på at kaste dig ud i træningen. Nogle katte kan finde på at begynde en leg alene, andre forventer en mere aktiv deltagelse fra ejerens side. Under alle omstændigheder er det en god idé, at du tager initiativ til at aktivere og stimulere katten på forskellige måder.\nHan fulgte bagefter med på Kattens Værns hjemmeside for at se, hvornår ”hans” killinger og kattemor fik nyt hjem. ”Da den sidste blev adopteret, blev jeg glad. Det er godt, at de har fået deres egne familier,” siger han. Fem killinger i fem farver. Det var et umage kuld, som Alex Folkmann og hans kæreste tog sig af.\nLækre t-shirts af 100% økologisk bomuld, der er ekstra glatte og ensartede i vævningen. Forkrympede, så de stort set ikke ændrer sig i vask. Str.: S –XXL NB: Hvis du er af hunkøn, så skal du vælge en størrelse mindre, end du normalt bruger – så passer den.\n99,Mulepose Ekstra kraftig mulepose m/stor logokat.\nTermokander 199,De eftertragtede termokander, der holder rigtig godt på varmen, skulle vi hilse og sige fra ejere af termokanden.\nHalvgennemsigtig. Logoet tåler ikke maskinopvask. EUgodkendt. Fri for phtalater! Mål: 15x12x 4,8 cm. Producent: Rosti Mepal.\nrø n Rø d Vi nr ø O d ra ng H e vid Sø lv\nstk. Drikkedunke á kr. 45,stk. Drikkedunke á kr. 45,-\nstk. Krus á kr. 49,-\nstk. Krus i sæt m/ske á kr. 149,-\nul Pi nk\nng m e e Bl grø å n\nJeg har en 14 år gammel hunkat, Cleo. Det er en almindelig huskat, måske blandet med en orientaler. Jeg har haft den siden killing. Den har altid ”snakket” meget, men aldrig så det har givet problemer. Inden for de sidste par år er den begyndt at mjave højt og indtrængende samtidig med, at den er blevet hyperaktiv om natten. Det forstyrrer vores nattesøvn. Hvad kan vi gøre ved det?\nVenligst Sofie Jensen\nTak for din mail, Sofie.\nDin kat er en seniorkat, og med alderen følger ofte ændringer i kattens adfærd, som i mange tilfælde kan give problemer. Næsten en tredjedel af katte mellem 11 og 14 år og halvdelen af katte over 15 år udvikler adfærdsproblemer i større eller mindre generende grad. Der kan være tale om urenlighedsproblemer, ændrede sociale relationer, ændret aktivitet og for eksempel natlig højlydt vokalisering. Årsagen til Cleo`s natlige ”snakken” kan være mange. Kronisk forhøjet blodtryk på grund af dårlige nyrer og dermed følgende ubehag for katten er en mulig årsag. Ligeledes\nkan forhøjet stofskifte forårsage ændringer i kattens aktivitetsmønster medførende rastløshed, hyperaktivitet og natlig vokalisering. Kroniske smerter fra for eksempel gigtplagede led er ligeledes en mulig årsag.\npositive handlinger, for så er der risiko for, at den vil gentage handlingen næste nat.\nForøget vokalisering kan også ses i forbindelse med nedsat sanseevne, altså ved svækket syn eller hørelse, hvor katten ved at bruge stemmen kan påkalde sig opmærksomhed og på den måde kompensere for sit syns- eller høretab.\nJeg har bemærket, at min kat, der får lov at løbe ude, kan finde på at lugte til steder på en speciel måde, som om den sniffer. Det kan være på planter, sten eller plankeværk. Ved du, hvad der sker?\nDer kan også være tale om senil vokalisering som følge af cognitiv dysfunktion, altså en slags Alzheimer-lignende tilstand, hvor katten udviser desorientering i tid og rum, ændringer i indlært adfærd og hukommelse og kan gå hvileløst og rastløst omkring.\nTak for din mail, Klaus\nEndelig kan evnen til at ”snakke” ligge lidt i generne. Nogle racekatte, som for eksempel orientalere kan snakke meget. Det er kendt som ”siamsnakken”.\nSandsynligvis er der tale om det, man kalder flehmen. En tilstand, hvor katten inhalerer dufte afsat af andre katte. Katten berører stedet med sin næse og måske tungespids, den strækker hoved og hals, trækker sine overlæber op og åbner munden en lille smule. Katten kan vise flehmen i kortere eller længere tid.\nDet kan være meget svært at afgøre, hvad den nøjagtige årsag er til Cleo´s natlige adfærd. Jeg vil anbefale, at Cleo får en senior-undersøgelse med fokus på udredning af organstatus af nyrer, lever og skjoldbruskkirtel samt undersøgelse for gigt og andre mere kroniske tilstande. Behandlingen mod vokaliseringen må rette sig mod eventuelle organforandringer. Behandling med antidrepessiva og angstdæmpende medicin kan komme på tale. Måske kan du blive nødt til at leve med Cleo`s adfærd.\nLige bag fortænderne i overmunden er der et organ, det vomeronasale organ, også kaldet det Jacobsonske organ. I det organ er der ophobning af specielle duftceller, og fordi organet har forbindelse både til næsehule og munden, kan dufte inhaleret gennem munden trænge op i næsehulen til lugteceller der. Det er specielt afsat urin eller dufte fra hunkatte i løbetid, der kan udløse flehmen, og derfor er det ofte hankatte, der udviser adfærden. Men både hunkatte og kastrerede hankatte kan udvise flehmen, når de undersøger dufte.\nEn ting, du ikke må gøre, er at efterkomme dens mjaven med mad eller andre\nNy ansat i Aalborg C a ri n a Fr ie r\nH a n se n\nInternatet i Aalborg har siden november haft glæde af Carina Frier Hansen, der er nyansat på internatet. Carina er uddannet dyrepasser, og internatet har stor glæde af hendes viden om dyr og dyreadfærd i det daglige arbejde med kattene.\nGeneralforsamlingen i år bliver afholdt torsdag den 24. april, og alle medlemmer af Kattens Værn er velkomne til at møde op. Den officielle indkaldelse til generalforsamlingen kan læses på næste side.\nVed Nikolaj Ørhgaards bisættelse den 18. januar i Præstø blev der doneret 8.025 kroner til vores arbejde. Donationerne blev givet i forbindelse med bisættelsen i stedet for blomster. Tak til de pårørende for støtten.\nVi lægger igen i år regnskabet på hjemmesiden www.kattens.vaern.dk op til generalforsamlingen.\nÅBENT HUS I BRØNDBY FOR FØRSTE GANG Så kan vi endelig byde jer velkommen ind på den nye matrikel. Lørdag den 10. maj fra kl. 12 til 15 er I alle meget velkomne på Sandager 11 i Brøndby, hvor I kan se vores skønne internat og flotte dyrlægeklinik. ”Vi glæder os rigtig meget til at byde indenfor og vise rundt. Det er nogle skønne lokaler med bedre plads til kattene, og det vil vi selvfølgelig gerne vise frem,” siger internatsleder Tine Fosdal. Både dyrlæge og veterinærsygeplejersken vil være til at træffe i klinikken, hvor man kan få gode råd og stille spørgsmål vedrørende kattens sundhed. Der vil også være en konkurrence, hvor man kan vinde foder til en værdi af 600 kroner. Internatet uddeler gratis foderprøver på Hill’s, og der vil være rigeligt kaffe på kanden. Og så er der selvfølgelig også masser af skønne katte. •\tInternatet i Aalborg holder også Åbent Hus den 10. maj klokken 12-15. •\tInternatet i Slagelse inviterer indenfor den 16. april klokken 13 til 17.30. Kattens Værn • www.kattens-vaern.dk • www.katteregister.dk\nBOGT KA O AL T GE Lise Andreasen og Niels Dalgaard (red.): Hvad Fluffy vidste. 16 science fiction-katte. Valby: Science Fiction Cirklen, 2013. Kan købes via www.sciencefiction.dk.\nKatte på rejse i tid og rum Den amerikanske tv-station Fox havde i efteråret en nyhed om, at Iran overvejer at bemande en rumfærd med en langhåret perserkat. I science fiction-verdenen er katte ikke noget nyt, og senest har Lise Andreasen og Niels Dalgaard fra den danske Science Fiction Cirkel samlet 16 historier om katte. Dalgaard har oversat dem til dansk i bogen ”Hvad Fluffy vidste”. I fortællingen ’Smis’ ses (rum)skibskatte som uundværlige. En af de menneskelige hovedpersoner erklærer ”jeg vil i hvert\nbogKATaloget: Anmeldelser af litteratur om katte fald ligeud nægte at tjene på et skib uden kat. Periodiske vakuum-udluftninger for at udrydde skadedyr tiltaler mig ikke”. Katte med killinger anses ikke som et problem, men er eftertragtede og kan byttes for eksklusive kontrakter. En herlig fremtidsvision. Historien beskriver dog også nogle af de praktiske vanskeligheder ved katte i rummet, som for eksempel at sikre en kattebakke til brug i frit fald. Flere af forfatterne har stor sans for kattes adfærd og evne til at kommunikere. I ’Et ceremonielt spørgsmål’ trues undersåtten, Hank, med ’afkatning’. Han skal aflevere sin kat til en mere privilegeret person, men svarer at katten ”kommer hen til dig hvis han selv vil, mister”. Hanks kat bidrager dermed til social forandring, men viser også, at selv om folk bestemmer, bestemmer de ikke over katte. I flere af historierne kan kattene tale eller tænke ’højt’, hvilket kan være et tveægget sværd for deres personer. Kattene siger\nnemlig deres mening, som har et velkendt udgangspunkt i deres helt egne behov. I den klassiske fortælling ’Tobermory’ siger katten til en befippet dame, der spildte mælk, da hun ville skænke for katte, at det ”er trods alt ikke mit Axminstertæppe”. Og selv i den højteknologiske fremtid leger katte med den mad, de fanger (også selv om det er en stegt kammusling), og de kan stadig ikke lide lukkede døre. ”Hvad Fluffy vidste” er et tankevækkende skønlitterært bidrag om katten og fremtiden. Der er lagt et stort arbejde i både udvælgelse og oversættelse af fortællingerne, og det er flot, at et så lille sprogområde som Danmark har fået en antologi, der tematiserer katte i science fiction-historier. Anmeldt af Birthe Hansen\nIndkaldelse til Kattens Værns årlige generalforsamling Dagsordenen er følgende 1.\tValg af dirigent 2.\tIndlevering og godkendelse af fuldmagter 3.\tBestyrelsens beretning 4.\tForelæggelse af revideret årsregnskab til godkendelse 5.\tIndkomne forslag 6.\tFastsættelse af kontingent 7.\tValg af bestyrelsesmedlemmer og suppleanter 8.\tValg af revisor og revisorsuppleant 9.\tEventuelt\nGeneralforsamlingen afholdes: Torsdag den 24. april 2014, kl. 15.30 til kl. 17.30 Kedelhallen, Nyelandsvej 75A, 2000 Frederiksberg. Der er åbent for registrering af fuldmagter, kontrol af medlemsnumre m.v., fra kl. 15.00. Med venlig hilsen Bestyrelsen\n”Forgangne nat vor sultne kat En ung og lækker mus fik fat. Men da den i det samme så en rotte, lod den musen gå. Nu katten efter rotten sprang, Men fik en næse nok så lang. Og mus og rotte, begge to, Slap lykkeligt af kattens klo.”\nFORGÆVES MUSEFANGST Mange husker sikkert den gamle børnevise. Her er en beretning fra det virkelige liv, der på fin vis virker som inspireret af verset. Af Birgitte Mandel\nEn katteejer fortalte mig nemlig om en ligeså mislykket musefangst, som hun selv var vidne til: En sommerdag står vor katte-ejer i havedøren og nyder vejret. Så dukker familiens kat op i det fjerne. Den får øje på sin\n”mor” og spæner glad og stolt hen over græsplænen for at vise sit bytte frem. Den har fanget en mus – et bidrag til familiens husholdning. En spillevende mus har den i gabet. Men i farten taber den musen, der skyndsomt piler væk, inden katten kan nå at reagere. Det bliver bemærket af en skade på naboens tagryg. Lynhurtigt dykker ska-\nden ned, griber musen og flyver væk med den i næbbet – for øjnene af en måbende kat og en grinende katte-ejer. Moralen fra den gamle børnevise er blevet opfyldt igen – om end med en ”skade-lig” tilføjelse.\nVores liv med katte startede i en forholdsvis sen alder for omkring 16 år siden.\nselvfølge indtaget os og alle værelser i sit nye hjem på Østerbro. Hun syntes vist, det var ganske rart at slippe af med de frække drenge, hun havde delt rum med.\nTekst og foto: Birthe Østerlund\nDengang som nu boede vi i en lejlighed på Østerbro, og nogenlunde samtidig med vores første kat fik vi os et landhus på Falster til weekend- og ferieophold. I en årrække blev det til tre dejlige og meget forskellige katte, som vi til vores store sorg mistede lige efter hinanden inden for 1½ år. Et liv uden kat kunne vi ikke forestille os, så vi gjorde en del overvejelser omkring valget af en ny killing. Det var februar, og ikke ligefrem killingesæson, men vi opsøgte Kattens Værn og besøgte kælderen med killinger. Der løb et par herlige killingedrenge rundt, men i et hjørne, godt gemt i et klatre-arrangement, sad en betuttet og skræmt lille gråstribet killingepige. Min mands hjerte smeltede omgående, og vi var enige. Inden dagen var omme, havde Gigi med største\nFørste dag hos nye mennesker var overvældende og spændende på én gang. Billedet viser en fortsat let betuttet Gigi, som nok undrer sig over, hvad der allerede er sket i hendes korte liv. Hun blev fundet i december 2012 foran et indkøbscenter i Helsingør, lille, sulten og helt alene i verden. Kattens Værn tog hende under sine vinger, og hun kom i familiepleje hos en sød dame og blev fodret op. Derfra skulle hun videre i livet, og det blev så hos os. Hun har en energi som et kuglelyn, hvirvler rundt i alle hjørner, og når hun skal være ”farlig” og skyder ryg, foregår det i hop på to ben med forpoterne over hovedet. Vi morede os kongeligt, da vi første gang så hende i den positur. Det mærkeligste er dog, at det samme gælder toiletbesøg, hvor hun sidder på bagbenene og halen, dog uden at hoppe. Gigi’s første måneder foregik indendørs i København. Til vores overraskelse kom hun i løbetid blot fire måneder gammel. Hun blev skyndsomst neutraliseret hos Kattens Værns dyrlæge, hvilket dog ikke hindrer hende i at opføre sig indladende over for de store hankatte på Falster. Hos dyrlægen fik vi nogle gode råd omkring fodringen af Gigi, som havde tendens til diarré. Et par måneders diætfodring hjalp heldigvis på det problem. Den bedste ting, vi har købt til hende, er et højt kradse- og klatretræ med diverse forgreninger, blandt andet den her ”hængekøje”. Der kan hun i passende højde ligge og kigge ud ad vinduet, og i øvrigt holde øje med os. Men nu er hun blevet så stor og tung, at hængekøjen er begyndt at hænge faretruende skævt, så hun har fået en anden og mere robust udgave.\tMen allerbedst er det at klatre i troldpilen på Falster. Gigi kom for første gang med til Falster i marts måned. Hun var stadig en sjov\nog uvorn killing på fem måneder, som bestemt ikke havde lyst til at lystre. Vores nærmeste naboer er landmænd, det vil sige, i perioder kører store landbrugsmaskiner forbi på vejen tæt ved vores hus. Vi har måttet begrave mange vildkatte dernede, fordi de er blevet påkørt af biler. Så måske især med alderen er vi blevet forsigtige med bare at lade vores kat gå frit. Gigi måtte finde sig i at gå tur med os i sele, klart nok ikke uden stærke protester de første par gange. Men hun er en yderst samarbejdsvillig kat, og ret hurtigt accepterede hun selen. Til at begynde med tog vi adskillige gåture i haven i løbet af en dag. Det gentog sig i nogle måneder, men så kunne selen fjernes. En af os går altid med hende ude og kan selvfølgelig ikke garantere, at hun ikke laver afstikkere. Især, hvis hun\ner alene, men indtil nu har hun ikke lavet smutture. Børn er hun ikke vild med, så børnebørnene må finde sig i kun at se halen af hende, når de dukker op. Vi går ud fra, det må tilskrives hendes ukendte opvækst. Det, de går glip af, får min mand og jeg til gengæld hundredfold tilbage. Gigi er den kærligste og mest livsglade kat, vi har kendt, og hendes glæde smitter dejligt af på os. Hun har et veludviklet sprog, som vi efter bedste evne efterligner. Sommetider med forkert udtale, hvilket tydeligt kan ses på hende, men hun er overbærende, så der konverseres en del i hjemmet. Hun sover hos os, og som katte jo gør, tilpasser de sig vores tidsrytme, så et vækkeur er ikke nødvendigt. Gigi ved, hvornår vi skal op!\n2.\tKattens Værn Aalborg Internatsleder Christian R. Poulsen Struervej 80, 9220 Aalborg Ø Telefon: 98 15 12 88 Telefontid mandag til fredag 10-13 Åben for formidling: onsdag og fredag 13-17.30, og første lørdag i måneden 13-16. E-mail: aalborg@kattens-vaern.dk\nSekretariatets adresse: Sandager 11, 2605 Brøndby Telefon: 38 88 12 00 Telefontid mandag til torsdag 10 – 15 Telefontid fredag 10-14 (gældende fra 01.10.08) Dog lukket mellem 12 – 12.30 e-mail: kv@kattens-vaern.dk · www.kattens-vaern.dk\nKattens Venner Marts 2014


Resultat af OK21-forhandlingerne på statens område\nGL / Løn og ansættelse / Overenskomst / Resultat af OK21-forhandlingerne på statens område\nLørdag den 6. februar 2021 blev overenskomstforhandlingerne på statens område afsluttet efter et intenst forhandlingsforløb. Det bliver en treårig overenskomst med generelle lønstigninger på 4,42% og med præciseringer i forhold til gymnasielærernes arbejdstid.\nDet har været svære overenskomstforhandlinger, bl.a. fordi der har været forhandlet i coronaens skygge med en stram økonomi til følge.\nDet er vurderingen, at resultatet vil sikre gymnasielærernes realløn, og for første gang siden 2013 er der kommet om end mindre, så dog meget vigtige præciseringer i forhold til rammerne om gymnasielærernes arbejdstid:\nVed normperiodens begyndelse skal leder og lærer drøfte den forventede opgaveportefølje mhp. at sikre sammenhæng mellem opgaver og tid. Herefter skal der være en løbende dialog mellem leder og lærer, og timeforbruget skal godkendes mindst hvert kvartal. Det godkendte timetal skal danne grundlag for opgørelsen af det samlede timeforbrug i normperioden, men udgør ikke en endelig stillingtagen til eventuelt merarbejde.\n"Med en kvartalsmæssig ledelsesgodkendelse er det min vurdering, at det kræver en særdeles god forklaring at afvise arbejdet ved årets afslutning, hvis ledelsen har godkendt tidsforbruget efter de første tre kvartaler," konstaterer Tomas Kepler, formand for GL.\nHvis timeforbruget i et kvartal overstiger den normale arbejdstid i gennemsnit pr. uge, skal lederen og læreren drøfte arbejdets omfang.\nVed normperiodens udløb skal ledelsen og TR drøfte en samlet opgørelse af timeforbruget ud fra medarbejdernes tidsregistreringer. Drøftelsen skal give TR indsigt i det samlede tidsforbrug sammenholdt med ledelsens planlægningstal.\nLokalt kan man aftale at fravige og/eller supplere ovenstående bestemmelser.\n"Det har i den grad været afgørende for mig, at vi fik taget hul på at gøre lærernes arbejdstid mere gennemskuelig og jævn, samt sikre at spørgsmål om tidsforbrug på opgaverne ikke bare skubbes til skoleårets afslutning. Hvis vi som gymnasielærere skal kunne levere en ordentlig undervisning, skal der være en sammenhæng mellem opgaverne og tiden til at løse dem. Det kan ledelserne nu ikke længere undslå sig for at drøfte med lærerne, såvel forud for som i løbet af skoleåret. Blandt andet med de kvartalsvise godkendelser af timeforbruget og med TR's og ledelsens drøftelser ved årsafslutningen, så tror jeg, at vi begynder at bevæge os tættere på en gennemskuelig arbejdstid, og mere ordnede forhold," siger Tomas Kepler.\nHan hæfter sig også ved selve det, at tillidsrepræsentanten og dermed et kollektivt niveau for drøftelserne mellem medarbejdere og ledelse skrives ind i overenskomsten som et ufravigeligt proceskrav. Tillidsrepræsentanten er på banen igen i overenskomstteksten", fastslår Kepler. Endeligt fremhæver formanden, at aftalen præciserer, at man kan indgå lokal aftale om arbejdstid. Det understreger, at arbejdstidens tilrettelæggelse er en naturlig del af det lokale partssamarbejde.\nTomas Kepler siger om forhandlingsforløbet, at det var rigtigt at slå sig sammen med de øvrige akademikerorganisationer med undervisere og med AC's formand Lars Qvistgaard for bordenden om underviserkravene. "Det har været yderst svære forhandlinger på underviserområdet. Arbejdsgiverne har igen og igen gentaget, at de var tilfredse med de gældende regler på området, og det har været tydeligt, at det har været det samlede AC bag kravene, der har medført, at vi for første gang siden 2013 har fået slået hul på isen og fået gjort noget ved lærernes arbejdstid. Derfor vil jeg gerne takke Lars og de øvrige AC-organisationer for et godt samarbejde," siger Kepler.\nSelv om det ikke er et stort resultat, men et forhandlingsresultat i en coronakrisetid, så er der også andre, markante takter, der glæder GL-formanden: "Kampen om rammen har været hård, men det er lykkedes at fastholde de statsansattes realløn. Bedre forhold for seniorer er et af vores krav, som ofte er blevet bragt op af vores medlemmer på skolemøder samt af medlemmer af vores repræsentantskab, og med OK21 får seniorer, fra det kalender år hvor de fylder 62 år to årlige seniordage.\nTillidsrepræsentanterne får nu sort på hvidt, at de har krav på lønoplysninger på de ansatte, når de skal forhandle løn, og er derigennem også på banen som en overenskomstdefineret faktor, ledelserne er nødt til at forholde sig til.\nStår man i den forfærdelige situation at have mistet et barn, så får begge forældre nu mulighed for at holde et halvt års orlov med løn.\nOg som noget helt nyt i overenskomstsammenhænge, så får medarbejderne nu mulighed for at blive inddraget i en grøn omstilling af arbejdspladsen."\nGL's hovedbestyrelse har forholdt sig til resultatet. 10 ud af hovedbestyrelsens 13 medlemmer anbefaler resultatet.\n10. marts 2021 vil GL's repræsentantskab forholde sig til resultatet, og derefter skal det til urafstemning blandt GL's medlemmer. GL's afstemningsresultat indgår i Akademikernes samlede stillingtagen.\nSe GL's gennemgang af resultatet her\nSe GL's gennemgang af resultatet her


En elefant: december 2011\nJeg har de sidste dage læst en masse årsopdateringer, tilbageblik, og ikke mindst en masse nytårs forsæt/mål. Hvilket har været meget spænede og inspirerende.\nOg derfor vil jeg benytte lejligheden til at offentliggøre nogle af de mål jeg gerne vil nå i 2012.\nJeg må hellere få færdiggjort det patchwork tæppe, som skal blive til at sengetæppe til Carls nye seng. Det er ved at være noget tid siden jeg sidst viste det, mest fordi der ikke er sket særlig meget siden, men klik her og se hvor langt jeg er kommet, eller rettere, hvor langt jeg har tilbage.\nJeg vil gerne strikke den vest til mig selv, som jeg købte garn til i påskeferien.\nJeg vil så gerne sy noget mere, det er bare lidt svært når der hele tiden kommer hæklenåle, og strikkepinde i vejen.\nHolde op med at give alt væk, inklusiv mig selv.\nStrikke en bluse til Carl, som jeg også har købt til.\nNedbringe mit garn og stof lager.\nOprydning i krearum, så det hele kan være der.\nStoppe negativ energi, og sprede god energi omkring mig.\nNyde min familie og venner, og holde det på et niveau hvor jeg ikke bliver stresset.\nKlappe mig selv på skulderen istedet for at dunke, mig selv i hovedet.\nPu ha det var mange mål, jeg glæder mig til at lave en opdatering på dem om et år, hvor det hele forhåbenligt er nået.\nOg så får i lige et billede af mit stuegulv, som det har set ud siden juleaften. Der er ingen tvivl om at min mand og Carl har hygget imens jeg har sovet efter nattevagter.\nJulegave afsløring # 2 & Brødkurvs DIY\nJeg viste et lille snak peek af min mindste lillebors jule gave.\nHer er den så, det er et par vaflede grydelapper al la Karen, og en brødkurv.\nIdéen til kontrastfarven har jeg fra Lutter Idyl.\nKurven er hæklet med to tråd havblik, på nål 3, for at gøre den godt fast.\nJeg har lavet en cirkel med 6 m. og taget 6 maske ud, i hver cirkel, indtil jeg opnåede den ønskede størrelse, i dette tilfælde indtil der var 23 masker imellem udtagningerne, og så har jeg bare hæklet lide op indtil at jeg havde den ønskede højde på kurven.\nOg det bedste af det hele var at min 19 årige lillebror, faktisk syntes at gaven var ret fed, og han blev derfor meget glad for den. Så er det jo igen helt perfekt at give hjemmelavet gaver.\nEtiketter: Brødkurv, DIY, Grydelapper, Hækleri\nJulegave afsløring # 1\nMin mors gave som jeg tidligere har vist et lille snak peek af, endte med at så sådanne ud.\nGarn: Kauni (100% Uld) ca 100g = 700 meter\nForbrug: 186 g\nStørrelse: B = 85 cm, L = 205 cm\nOpskrift: Start med 6m, tag 1m ud på hver anden p, og når den ønskede bredde er nået tages 1m ind på hveranden p.\nTeknik: Der strikkes kun i ret.\nSværhedsgrad: Virkelig nem, men det har taget en del tid.\nEtiketter: Julegaver, Sjal, Strikkeri\nDa jeg købte dette billede, fulgte der en lille ekstra gave med, og jeg synes også lige at disse fine juletræer fortjener en lille fremvisning.\nEndnu engang tak Anja.\nJeg skulle bruge en hurtig barselsgave (hurtig da jeg jo ikke har så meget hækletid, grundet julegave produktion), og valget faldt på en god efterligning af Mettes sprutte. Jeg har puttet en rasledåse i, og jeg er heltsikker på at alle armene nok skal blive godt gennemgnasket.\nHer har i min udgave.\nDet klart fedeste var at modtageren, blev så ubeskrivelig glad, og hun troede først at det var en fra et af de store moderne firmaer, men da det gik op for hende at den er hjemmegjort, blev glæden kun større, både for hende, men også for mig, det er jo lige denne oplevelse, der gør det så fantastisk at give hjemmelavede gaver.\nEtiketter: Bamse, Barselsgave, Blæksprutte, Hækleri, Legetøj\nFra Emils værelse, til vores stue.\nEn dag aften hvor jeg kiggede lidt rundt i blogland stødte jeg pludselig på dette indlæg, og jeg forelskede mig sådanne i dette billede.\nJeg skrev en kommentar til indlæget, hvor jeg spurte om det var et Anja ville sælge, hvilket ikke var Anjas første tanke, men nu er jeg så heldig at jeg er blevet den heldige ejer af et billede, Anja egentligt havde lavet til hendes søn, Emils værelse.\nDet hænger så smukt i min stue.\nFørst overbeviste jeg min mand om at han kunne give mig det i julegave, og nu er det endt med at vi har brugt nogle af de penge vi fik i bryllupsgave, og at jeg alligevel får en julegave.\nJeg er bare en heldig en.\nBladene på træet er lavet af tapet.\nBeklager den lidt ringe billede kvalitet, men det er ikke nemt at fotografere i sollys i disse tider.\nStor dreng, stor seng\nMin lille Carl er nu blevet 2 år, og Anders synes at vi skulle fejre dette ved at Carl skulle have familiens gamle arve kalekammer seng. Og den er nu sat frem, og Carl sover nu for anden gang i den.\nSengen er kæmpe stor (170x100cm), og det er lidt svært at finde lille Carl, når vi lige skal tjekke om han har dynen på inden vi selv går i seng.\nOg den mangler selvfølgelig en masse endnu, inden jeg synes at den er helt fuldendt. Jeg vil gerne lave en masse fede puder til sengen, og et super sejt sengetæppe, men det bliver nok først efter jul, da der stadig mangler at blive produceret en del julegaver.\nJulegaver # 2\nKender du Blogloving\nLone (Frk. Fill), gjorde mig opmærksom på denne fantastiske app. til Iphone, og andet appel udstyr tror jeg.\nDet er en gratis app, og jeg kan læse alle de blogs jeg følger via denne, og hvis det så er et indlægjeg skal vende tilbage til, sender jeg bare en mail med linket til mig selv. Jeg synes det er fantastisk, og synes at alle skal kende muligheden for at læse blogs på farten.


På Herrens Mark bogstaveligt - På Herrens mark\nJeg ville lige kigge forbi og sige Hej. Jeg pønser på et par indlæg der snart kommer op.\nMen egentlig vil jeg bare lige løfte sløret en liiille smule for, at der er sket noget skønt:\nJeg har bogstavelig talt været på Herrens Mark. Det var i onsdags ude hos Vilde Violer i Birkerød (der dyrker økologiske blomster).\nHer var jeg ude med dygtige Camilla Engrob, som skal hjælpe med mig layoutet til min bog. Vi skulle have nogle billeder til forsiden, og jeg må sige, at jeg tror vi fik det pletskud, jeg havde håbet på! Åh, altså hvor jeg glæder mig til I skal se.\nLige nu får I bare resterne af begivenheden.\nNemlig den lidt halvdøsige buket som jeg krammede mellem hænderne, og som symboliserer det jeg allerhelst vil med bogen: dyrke skønheden, skaberværket, det gode og smukke. Reflektere over livet, sorgen, håbet, glæden. Livet på Herrens Mark.\n26. august 2017\tby Kamilla Maria Jakobsen\nFødselsdag & dessert grand prix\nReply\tBente Christa Hansen 26. august 2017 at 11:30\nKamilla, jeg glæder mig til at se mere, når du løfter sløret!


Dansk Folkeparti får en uhørt tung vælgerlussing - politiken.dk\nVenstre erobrer pladsen som største parti med en mere EU-positiv linje. Dansk Folkeparti får stryg. Pia Kjærsgaard giver ’klimatosser’ skylden.\nPeter Skaarup og Morten Messerschmidt måtte konstatere, at Dansk Folkeparti ifølge tv-stationernes exitpolls stod til en vælgerlussing.\nPeter Skaarup og Morten Messerschmidt måtte konstatere, at Dansk Folkeparti ifølge tv-stationernes exitpolls stod til en vælgerlussing. Foto: Jens Dresling\nEP-valg 27. maj 2019 kl. 01.35\nI sine 24 år i dansk politik har Dansk Folkeparti stort set kun oplevet fremgang ved valgene, men søndag aften måtte formand Kristian Thulesen Dahl indkassere et sviende valgnederlag, og meget tyder på, at der ved folketingsvalget i næste uge venter ham et mere.\nPå Christiansborg havde Dansk Folkeparti placeret en paptolder og en minigrænsebom ved indgangsdøren til Snapstinget, men han kunne ikke holde den barske virkelighed ude.\nFra et usædvanlig godt resultat i 2014 med fire mandater blev Dansk Folkeparti skåret helt ned til et enkelt. Da Thulesen Dahl tidligere end de andre partiledere trådte frem og gav tidsånden skylden for nederlaget, klappede partifællerne trodsigt. Thulesen sagde, at det kan godt være, at der dengang ved parlamentsvalget i 2014 var mere fokus på partiets mærkesager som social dumping, velfærdsturisme og migration, mens der denne gang har været mere fokus på klima.


Rapidus » ANALYSE: Det borgerlige Sverige er farlig for det borgerlige Danmark\nANALYSE: Det borgerlige Sverige er farlig for det borgerlige Danmark\nKort sagt: Der er snart ikke en svensk minister, som ikke har været på besøg over sundet - her godt et år efter den svenske, borgerlige regering kom til. De borgerlige familiebånd og kemien synes i orden - modsat under Sveriges socialdemokratiske regering.\nMen noget er ved at gå galt. Den danske regerings rolle som den erfarne, borgerlige storebror bliver i dag forstyrret af selvsikre, svenske regeringsmanerer eksempelvis i Øresunds-, skatte- og udlændingespørgsmål.\nSveriges tidligere socialdemokratiske statsminister, Göran Persson, sagde det direkte i et interview for blot en uge siden i Berlingske Tidende: Han kaldte samarbejdet med Danmarks borgerlige statsminister, Anders Fogh Rasmussen, for "korrekt og forretningsmæssigt" og understregede, at de var "naturligvis ikke venner". Fogh og han mødtes aldrig til et bilateralt møde - sådan mand til mand.\nHelt anderledes så det ud for knap ét år siden, da Sveriges dengang nytiltrådte, unge statsminister, Fredrik Reinfeldt, som noget af det første besøgte København og lagde op til en borgerlig omfavnelse. Rollen passede den erfarne Fogh godt: Danmark lærte fra sig, for Reinfeldt ønskede et fleksibelt arbejdsmarked som i Danmark - og en mere effektiv offentlig sektor.\nMen hurtigt blev advarselslamperne tændt i København. Reinfeldt lagde op til skattelettelser for milliarder. Forbrødringen måtte høre op, for i Danmark er balancegangen kendt: Den konservative regeringspartner vil have skattelettelser som i Sverige, mens Foghs parti, Venstre, ikke tør gå så langt af frygt for at give socialdemokraterne for gode kort.\nFogh måtte derfor blankt afvise - sidste år - at de svenske skattelettelser pressede Danmark.\nMen så er der gået ét år. Denne uge var et dansk lynvalg tæt på. Det blev kun forhindret fordi det lykkedes at lave netop en skatteaftale, som til de konservatives fortrydelse ikke gav lettelser på højere lønnedes sidst tjente kroner, men dog skattelettelser i mellemindkomsterne.\nMed andre ord: Sverige er et farligt emne i den danske, borgerlige, politiske balancegang.\nEt andet eksempel på Sveriges farlighed er den danske såkaldte 24-årsregel. Der bor nu i Malmø op mod 2.000 danskere, som sammen med udenlandske partnere er flyttet for bl. a. at slippe for 24-års reglen, der forhindrer familiesammenføring for unge under 24 år. Reglens skal bremse tvangsægteskaber, men Sverige kritiserer fordi reglen ses som et indgreb i den fri vilje. Og de borgerlige i Sverige følger ikke med en svensk 24-års regel, selv om foreningen Ægteskab Uden Grænser i Sverige mener, at der hver måned flytter 60-80 danske par til Skåne for at slippe udenom Danmarks udlændingelov. Venstres integrationsminister, Rikke Hvilshøj, har nægtet at kommentere den svenske kritik.\nEndnu et farligt emne for den danske, borgerlige regering er Øresund. Kilder tæt på forhandlinger mellem regeringerne kan pege på en - i begyndelsen - bedre kemi efter Sverige skiftede politisk farve. Øresund blev - i hvert fald retorisk - opprioriteret i Sverige. Men det var svært at få resultater. Embedsmændene i Sverige og Danmark var stædig forbeholdne over for hinanden. Öresundskomiteen har været ude i en mægling for at få et samarbejde i gang.\nIgen var Sverige for langt fremme til at Danmark kunne følge med. Den Øresundansvarlige minister, Cristina Husmark Pehrsson, holdt Øresundshøring i Malmø i foråret - uden dansk ministerdeltagelse - og med en hidtil uset, svensk, retorisk målrettethed. Den fandt man også få måneder før hos Sveriges arbejdsmarkedsminister, Sven Otto Littorin, som tog mod Region Hovedstadens formand, Vibeke Storm Rasmussen, og lovede vilje til at løse barriereproblemerne.\nSom påpeget i sidste uges analyse har Sverige også en bremseklods i form af ministeriel opsplitning af Øresundsarbejdet mellem ministerierne. En lignende opsplitning bremser i Danmark.\nMen i Danmark har en Øresundsansvarlig minister ikke trådt i karakter. Cristina Husmark Pehrssons pendant, som hun har mødt, er den konservative miljøminister, Connie Hedegaard, som også er minister for nordiske anliggender. I Nordisk Ministerråd erklærede hun som formand i 2005, at "Øresundsregionen vil blive forgangseksempel for nordisk integration på arbejdsmarkedet." Men siden har der været ret stille fra hende i Øresundsspørgsmål. Det hjælper heller ikke i Øresundsarbejdet, at den danske skatte-, erhvervs- og statsminister de seneste år har været i en benægtelsesfase omkring barriereproblemer. Måske klogt, hvis man vil bremse en debat. Men ikke alle lader sig stoppe.\nEn af de få, der spørger til Øresundsudviklingen i Folketinget, er den socialdemokratiske retsordfører, Karen Hækkerup. Hun oplever at aben sendes videre mellem ministerierne, så intet sker fordi Øresundsregionen opfattes som et lokalt anliggende. Der er også et dansk fravær af overordnet ledelse af Øresundsprojektet på regeringsplan.\nIndtil videre er aben hos beskæftigelsesminister Claus Hjorth Frederiksen. Det er i hans regi, at samarbejdet med Sverige om arbejdsmarkedet i en ny arbejdsgruppe skal køre videre.\nBilledet er vendt 180 grader: I socialdemokratiske regeringsperioder i de to lande var Sverige Danmarks store forbillede. Nu er Danmarks borgerligere regering i den bizarre situation, at man helst ikke taler om Sveriges borgerlige regering - og tit distancerer man sig fra den.\nDet borgerlige Sverige er blevet farlig for det borgerlige Danmark.\nPS. I marts skrev den danske og svenske statsminister et fælles debatindlæg i bl.a. dagbladet Politiken, hvor de opfordrede EU til ambitiøse mål for klimaet. Det må især ses som et forsøg på at styrke Reinfeldt indenrigspolitisk. Men det er eneste gang en dansk-svensk synergi mellem de borgerlige statsministre er blevet synlig. Og indlægget omhandlede ikke indenrigspolitiske spørgsmål.


Hvorfor vælge Noxite®?\nNoxite® er det helt rigtige til alle, som ønsker at bidrage til et renere miljø. De patenterede Noxite® produkter kan reducere antallet af de sundhedsskadelige nitrogenoxider, som bl.a. benzinbiler og produktionsanlæg hver eneste dag udleder i stadig stigende mængder.\nNitrogenoxiderne, ofte blot kaldet Nox, neutraliseres effektivt af Noxite®s unikke overflade – udelukkende ved hjælp af vinden, solen og regnen. Faktisk kan et tag på 100 m2 hvert år neutralisere den mængde Nox-partikler, som en almindelig benzinbil udleder ved at køre 3.000 km om året.\nOg det bedste af det hele er, at du ikke kun gør miljøet en tjeneste, når du vælger Noxite®. Du styrker også dit grønne image. Hver eneste dag i hele tagets levetid.\nNoxite® er en Eco-Activ® løsning fra Icopal.\nHvis du vil bygge miljøvenligt …\nUanset om du planlægger et renoveringsprojekt eller skal i gang med at bygge nyt, er Noxite® det oplagte valg, når du ønsker at bidrage til et renere miljø. Alt, du skal gøre, er at lægge Noxite® på din bolig eller bygning – så klarer vinden, solen og regnen resten. Helt enkelt og meget, meget effektivt.\nDet innovative og intelligente byggemateriale Noxite® skaber et renere og sundere miljø omkring hjemmet eller virksomheden. For erhvervsvirksomheder vil det oven i købet have en positiv effekt på det grønne regnskab – og det endda på en både socialt og økonomisk ansvarlig måde.\nKlik på fanen ”Om Noxite” ovenfor, og læs mere om, hvordan Noxite® løsningerne fungerer.\nDine Noxite® muligheder\nNoxite® sortimentet omfatter løsninger til både flade tage og tage med hældning. Icopal Top 500 Noxite® er specielt velegnet til professionel udførelse, mens Icopal Shingles Noxite® og Icopal TopSafe Noxite® også egner sig til gør det selv-udførelse.\nDe lyse Noxite® membraner og de lyse Shingles åbner op for helt nye æstetiske og designmæssige muligheder. Herudover medvirker den lyse farve til at øge solrefleksionen, hvilket oven i købet kan reducere dit energiforbrug til køling.


Backup-løsning – hvad skal jeg vælge? - Gaming.dk\nBackup-løsning – hvad skal jeg vælge? 0\nnyheder | 3. april 2018, 20.35 | 0 Redigér\nNår først uheldet er ude, og din computer er stået af, er det virkelig ærgerligt ikke at have en backup af sine private filer. Vi har med garanti alle prøvet at miste et eller andet på computeren, som vi har brugt tid og energi på. Diverse backup-løsninger gør livet en smule nemmere.\nHelt kort er en backup-løsning et sted, hvor du har en sikkerhedskopi af din harddisk.\nGem din data i skyen\nDen mest brugte form for backup er en såkaldt cloud-løsning. Tilmed af cloud-løsninger virkelig simple og brugervenlige.\nDer findes en lang række af forskellige cloud-løsninger, som fungerer nærmest ens. Det er derfor en smagssag og et spørgsmål om præference, i forhold til hvilken løsning man vælger.\nDe mest kendte cloud-tjenester tilbydes af virksomheder som Dropbox, OneDrive, Google og Apple.\nFælles for alle ovenstående cloud-tjenester er, at de fungerer bedst, når du vil tage en backup af enkelte filer. Det kan være alt fra billeder og musikfiler til dokumenter. Det gode ved cloud-løsninger er letheden og tilgængeligheden. Du kan med de forskellige tjenester nemt indstille din computer til automatisk at gemme dit arbejde både på harddisken og i skyen. På den måde er du godt dækket ind, hvis uheldet skulle være ude.\nBagsiden er de store cloud-tjenester\nDe store virksomheders cloud-løsninger er fulde af innovation, kreativitet, brugervenlighed og funktionalitet. Alligevel er der en bagside ved tjenesterne. Først og fremmest har du begrænset plads til rådighed i mange af skyerne. På de forskellige tjenester har du adgang til en beskeden mængde lagerplads. Herefter skal du frem med pengepungen for at få lov til at få mere lagerplads. Typisk bliver du faktureret hver måned for x antal gigabytes per ekstra lagerplads.\nCloud-tjenester er derfor ikke ideelle, hvis du står og skal have lavet en backup på 100.000 billeder fra sommerens interrail eller tur til USA – det bliver hurtigt rigtig dyrt. Her er en ekstern harddisk måske bedre.\nEr der alternative løsninger til de store virksomheders cloud storage?\nHvad mange ikke ved er, at små virksomheder er begyndt at tilbyde backup-løsninger til konkurrencedygtige priser. Et stærkt alternativ til de store amerikanske virksomheder kunne således være Onlime Her betaler du et årligt beløb for ubegrænset plads i skyen.\nHer har du en løsning, hvor du ikke skal sidde at opgradere lagerplads hele tiden for at få plads til din data. I stedet får du mod et beløb al den plads, du har brug for. Du slipper for at skulle uploade sommerferiebillederne på en separat enhed, og du kan derfor i stedet have det hele samlet ét sted.\nVælg en cloud-løsning\nCloud-løsningen er uden tvivl den bedste backup-løsning lige nu. De er pålidelige og ekstremt brugervenlige, men med ovenstående in mente er der gode grunde til at overveje alternative cloud-tjenester end de klassiske. Der kan være både tid og penge at spare ved at vælge en løsning som eksempelvis onlime.dk.\nPris og plads er dog langt fra de eneste parametre, der bør være med i overvejelserne, når du skal vælge leverandør. Andre vigtige spørgsmål, du bør stille dig selv, er, hvordan cloud-løsningen er integreret med forskellige apps og styresystemer. Derudover også om sikkerheden og stabiliteten er i orden, og om hastighederne ved upload og download er tilfredsstillende.\nGod fornøjelse med at finde din backup-løsning.\nπ Rendered for 54.226.175.101 (unknown generic generic0 other) at 2019-03-24 08:38:05 UTC running v834 (8ce69f00653fcc813d2485eb07ba25f4dd9756b3)


Inden nedlukningsperioden begyndte nåede DBU Sjællands formand at drøfte reformen på en række formandslunges i februar og marts. Den klubinddragelse fortsætter, når landet igen åbner op.\n”I DBU Sjælland vil vi så snart det igen er muligt genoptage møderne i formandsloungerne, så dialogen med klubberne fortsættes frem mod en ny mødetato. Dialogen med klubberne har været rigtig givtig og har affødt gode drøftelser i de formandslounges, der er afholdt indtil nu. Derfor vil vi fortsætte med at give klubberne mulighed at få information og drøfte reformen i en velkendt forsamling, når denne særlige situation er ovre. Det er meget centralt, at samtalen bliver forankret i klubbernes hverdag. Det er en vigtig proces, og det skal der være tid til”, siger Jakob Koed, formand for DBU Sjælland.\nOm reformen af DBU Bredde+