Eesti haridusfoorum 25: Missuguseks kujuneb meie homne haridus? : Õpetajate Leht\nEesti haridusfoorum 25: Missuguseks kujuneb meie homne haridus?\n11. dets. 2020 Raivo Juurak toimetaja - Kommenteeri artiklit\nEesti haridusfoorumi 25. aastapäeval tuli muuhulgas jutuks ka distantsõpe. Fotol arutlevad sellel teemal Aleksander-Eeri Laupmaa, Viive Jüriso ja Ene-Silvia Sarv. Kõnejuht on Reet Laja. Fotod: Raivo Juurak ja kuvatõmmised\nFoorumi peaesineja Marju Lauristin toonitas, et meie koolid vajavad õppeprotsessi strateegilise planeerimise koolitust.\nArutelu hariduse ja töö teemal.\nKrista Loogma andis lühikese ülevaate Eesti haridusfoorumi suurematest tegemistest möödunud 25 aasta jooksul.\nPõimfoorumi napp publik. Esireas Reet Laja, Ene-Silvia Sarv ja Aivar Soe.\nHomses hariduses on rohkem vabadust, solidaarsust, võrdsust. Õpitakse mitmes eri kohas: koolimajas, veebis, muuseumis, spordi- või muusikaringis jm. Õpetaja on õppeprotsessi strateegiline juht. Õpilased õpivad probleeme lahendama.\n5. detsembril toimus Tallinna ülikoolis foorum „Tulevikukool – avatud haridusruum“, millega tähistati Eesti haridusfoorumi (EHF) 25. aastapäeva. Tegemist oli põim- ehk hübriidfoorumiga, sest TLÜ aulas oli kohal vaid kümmekond inimest, seevastu ettekannete ja arutelude jälgijaid Youtube’i kanalil oli paarisaja ringis. Foorumit saab järele vaadata lingilt https://youtu.be/pRIqyMyCBpE.\nKoolist saab õpistrateegiate ja logistikakeskus\nEHF-i juhatuse liige Marju Lauristin keskendus oma ettekandes põhimõtetele, millest on Eesti haridusfoorum algusest peale lähtunud – et hariduses oleks rohkem vabadust, solidaarsust ja võrdsust. Konkreetsemalt tähendab see, et hariduse keskpunkti on tõstetud õppija – tema isik, huvid, vajadused, areng ning kõik muu tema ümber toimuv. Praegu peetakse sellist lähenemist iseenesestmõistetavaks, kuid varem on tulnud isegi ühele haridusministrile selgitada, et just õppijakesksus on suund, mida tasub järgida, meenutas ettekandja.\nLauristin rõhutas, et EHF on algusest peale lähtunud mõttest, et ei õpita ainult koolimajas, vaid ka muuseumis, spordi- või muusikaringis, kodus ja nüüd juba ka veebis. Kevadine distantsõpe näitas, et veebis õppimine ei ole utoopia, vaid reaalsus, sedastas Lauristin. EHF-i suvel tehtud uuringust selgus, et ligi kolmandik õpilastest lausa nautis iseseisvat õppimist. Siit ka küsimus: kas see kolmandik klassist ei peaks suurema osa ajast õppima iseseisvalt? Õpetajal jääks rohkem aega tegelda nendega, kes vajavad abi.\nKuid suvisest uuringust selgus ka, et koolid tulid distantsõppega toime väga erinevalt. Kus osati uut moodi õpetamise põhimõtted omavahel ja lapsevanematega läbi arutada ja kokku leppida, seal saadi hästi hakkama. Kus seda ei tehtud, läks nii õpetajatel, õpilastel kui ka vanematel raskeks. Sellest kogemusest näeme, kui tähtis on praegu ja ka edaspidi osata õppeprotsessi strateegiliselt planeerida, toonitas Lauristin, lisades, et tulevikukool on õpistrateegiate keskus ja õpetaja õpiprotsessi strateegiline juht. Distantsõpe andis strateegilise planeerimise suurepäraseid kogemusi ja nendest tuleb nüüd välja tuua see, mis sobib kõigile koolidele, märkis Lauristin.\nKui kiiresti või aeglaselt tuleks õppimises edasi liikuda? Kuidas hoida tasakaalus õppimist koolimajas, veebis, huviringides? Kuidas liikuda kolmes eri keskkonnas paralleelselt edasi nii, et õppijal areneksid kõlbelised põhimõtted, vastutusvõime, enesejuhtimise ja muutumise oskus? Kõiki neid seoseid peab õpetaja oskama õppeprotsessi strateegilise juhina jälgida ja suunata. Ta peab oskama õppimise aega ja kohta planeerida, panna õpilasi üksteiselt õppima ning aineõpetajaid ühiselt pingutama jne. See kõik meenutab keerukat logistikaülesannet ja eeldab õppeprotsessi strateegilise juhtimise koolitust, mida ülikoolid praegu veel ei paku, nentis Lauristin.\nKuid miks ei võiks õppeprotsessi planeerida arvuti? Marju Lauristin selgitas, et õppe planeerimine „ajuroboti“ abiga vähendaks nii õppija kui ka õpetaja omavastutust ja võib piltlikult öeldes viia selleni, et oskus vajutada rohelist, kollast või punast nuppu ongi kogu tarkus. Lauristin rõhutas, et elukestva õppe strateegias aastateks 2020‒2035 lähtutakse täpselt vastupidisest arusaamast, mille järgi jääb inimene õppides oma maailma keskpunktiks ja mõistab ennast ümbritsevat maailma ning arvuti on talle ainult hea abiline ja töövahend.\nEesti haridusfoorumi 25. aastapäeva tähistamisel arutati ka hariduse ja töö seoseid. Vestlusringis osalesid infotehnoloogia ja telekommunikatsiooni liidu (ITL) juhatuse liige Ants Sild, ametiühingute keskliidu juhatuse esimees Peep Peterson, idufirmade ühenduse asutajate seltsi juhatuse liige Triin Kask, väikeettevõtete assotsiatsiooni EVEA esindaja Maire Forsel, Fiizy personalijuht Estel Pukk ja põllumajandus-kaubanduskoja juhatuse esimees Roomet Sõrmus.\nAnts Sild nentis, et üldiselt on tööandjad Eesti hariduse arengu suhtes optimistlikud. Samas tõi ta välja, mida saaks teha paremini. Näiteks on vaja luua töökeskse õppimise uurimisrühm. Praegu tegeldakse üksisiku õppimisega, aga vaja on õpetada ka seda, kuidas õpib organisatsioon. Teiseks pidas Sild vajalikuks kokkulepet, et töötaja kõige olulisem pädevus on oskus probleeme lahendada. Sild märkis, et paljud töötajatele pakutavad koolitused on liiga lihtsad, vaja on sügavuti minevaid keerumakaid koolitusi. Kui Ants Sild küsis, kes peaks neid põhjalikumaid koolitusi tellima, pakkus Marju Lauristin, et tuleb luua tööministeerium, kes telliks selliseid koolitusi, sest need aitaksid teadusel ettevõtetesse jõuda. Ettevõtted ja ülikoolid vajavad riigi poolt partnerit, ütles Lauristin, lisades, et praegu kirjutavad Eesti teadlased majanduse kohta ingliskeelseid artikleid, mis võivad olla väga heal tasemel, kuid ei jõua meie ettevõteteni. Ants Sild lisas, et tasuta koolitused ei pruugi olla kõige viljakamad, ja pakkus, et võib-olla peaks inimene näiteks töötukassa koolitustele natuke ise juurde maksma ja nii oma huvi välja näitama.\nPeep Peterson osutas, et haridusest rääkides mõeldakse meil ikka veel lastele, aga täiskasvanud vajavad samuti haridust, sealhulgas huviharidust. Inimestel peab olema võimalus õppida näiteks kokandust lihtsalt huvi pärast.\nPeterson kinnitas, et töötajad tahavad õppida. Ta tõi näiteks ühe lennundusettevõtte, kus töötajad nõudsid streigi ähvardusel 35-protsendist palgatõusu, lõpuks leppisid aga kolme protsendiga, sest ettevõttes seati sisse põhjalik täiendusõppe süsteem ja selle läbijatel hakkas palk vastavalt tõusma. Töötajad olid selle süsteemiga väga rahul. Peterson lisas, et ka vanemad töötajad õpivad meelsasti. Kui 1990. aastatel oli veel selgelt näha, et noored õpivad vanematest kolleegidest palju kiiremini, siis praeguseks on see vahe märgatavalt vähenenud.\nTänapäeval on loomulik, et inimene vahetab elu jooksul paar-kolm korda ametit, ütles Peterson, ja see tähendab, et on vaja toetada inimeste ümberõppimist.\nTriin Kask tõi välja idufirmade tähtsuse.Ta märkis, et Eestis on juba viis ükssarvikut ehk idufirmat, mille hind on üle miljardi dollari. Et selliseid idufirmasid juurde tekiks, on vaja õpetada õpilastele koolis probleemide lahendamise oskust, kasutades selleks näiteks STEAM-i ehk MATIK-u metoodikat. Triin Kask osutas, et firmad aitavad ka ise probleemi lahendamisele fookustatud õpet edendada. Nii on Taavi Kotka ellu kutsunud tüdrukute tehnoloogiaringi HK Unicorn Squad, gümnasistid saavad idufirma kogemusi omandada tehnoloogiaringis Codester.club, Cleveronil on robootikakool, Jõhvis noorte tehnoloogiakool jne.\nMaire Forsel märkis, et probleemide lahendamist tuleks harjutada juba koolis. Ta tõi eeskujuks Tallinna 32. keskkooli, kus õpilased kuulavad mõnd ettevõtet külastades ka selle probleemid ära ning pakuvad mõne aja pärast selle ettevõtte probleemidele lahendusi. Nii harjutavad õpilased ettevõtlikku suhtumist.\nEstel Pukk ütles, et meil ei ole vaja kurta selle üle, et meie õpetajad on vanad, sest nagu õppimine on ka õpetamine elukestev protsess. Eakas õpetaja on võimalus, mitte probleem. Näiteks paljud eakad kokad, kes ei jõua enam köögis pingelist tööd teha, on hakanud kokandust õpetama.\nTeiseks ütles Estel Pukk, et tihti saab läbi suurejooneliste koolitamiste süsteemideta, sest ettevõtte enda edukad töötajad võivad olla sisekoolitajad. Sellisel juhul räägitakse näiteks kohvinurgas oma probleemist kogenud kolleegile ja tema abiga on 10‒15 minuti pärast mure lahendatud. Pukk arvas, et 100 töötajast 25 suudab tegutseda sellise sisekoolitajana, kes ei näita PowerPointi, vaid annab konkreetset nõu. Kui Eestis on üldse 600 000 töötajat, võiks 60 000 neist olla ju sisekoolitajad, pakkus Estel Pukk.\nRoomet Sõrmus tõi probleemina esile inimeste rände maalt linna, mille tagajärjel on põllumajandusettevõtete juhid enamasti vanemad inimesed, kes peavad elukestvalt õppima, et kauem vastu pidada. Üks, mida põllumehed peavad õppima, on oskus oma tooteid müüa, sest müüa on tihti raskem kui toota, selgitas Sõrmus.\nMida räägiti eelfoorumitel?\nEesti haridusfoorumi 25. aastapäeva tähistaval foorumil tutvustati ka kahel eelfoorumil arutatut. 20. oktoobril toimunud eelfoorumil analüüsiti kevadise distantsõppe kogemust. 20. novembril oli teemaks personaalsed õpirajad digivahendeid kasutades.\nMaria Erss ja Kristi Mets-Alunurm Tallinna ülikoolist andsid ülevaate personaalsete õpiradade ja digivahendite eelfoorumist, kus osalesid eri valdkondade inimesed, kaasa arvatud psühholoogid ja HARNO inimesed ning ajakirjandus.\nMaria Erss selgitas, mille poolest erineb õppe individualiseerimine personaliseerimisest: individuaalsete õpiradade puhul liiguvad õppijad mööda eri teid ühise eesmärgi suunas, personaalsete radade puhul on aga õpilastel mitte ainult erinevad liikumisteed, vaid ka eesmärgid. Kas aga mõlemad ei vii ekstreemse individualismini, küsiti digiõppele keskendatud eelfoorumil. Vastuseks leiti, et personaalselt võib õppida ka teistega koos, sest igas klassis on alati sarnaste huvidega noori, kes saavad õppimises üksteist toetada.\nSamal eelfoorumil toodi, et praegu pole paljudel õpilastel oma arvutit ja internetiühendus võib olla halb või hoopis puududa. Riik peab siin kiiresti appi tulema, oli eelfoorumi otsus. Kristi Mets-Alunurm lisas, et distantsõppe ja ka põimõppe lihtsustamiseks võiks kõigile koolidele olla ühine õppeplatvorm. HARNO-l on mitmesuguseid rakendusi, kuid selles suunas tuleks edasi minna. Eelfoorumil avaldati ka kartust, et arvutipõhine õpe annab õpilaste kohta liiga palju informatsiooni, sest õpilase iga liigutus salvestatakse. Samuti küsiti, kas arvuti koostatud õpianalüütika ei innusta stereotüüpset mõtlemist.\nDistantsõppe teemal peetud eelfoorumil arutatud ideid tutvustasid EHF-i aastapäeva foorumil Ene-Silvia Sarv (õppejõu vaatepunkt), Viive Jüriso (lapsevanem), Aleksander-Eeri Laupmaa (õpilane) ja Urmas Heinaste (õpetaja). Lähema ülevaate sellest eelfoorumist leiab Õpetajate Lehest aadressilt https://opleht.ee/2020/10/kerilaudadel-uuriti-meie-hariduse-tulevikku/.\nAjaloolised neli haridusstsenaariumi\nTagasivaate Eesti haridusfoorumi ajalukku tegi EHF-i juhatuse liige Krista Loogma. Ta ütles, et EHF-i on asutamise algusest peale pakkunud meie haridusele välja tulevikuvisioone ning üks suurejoonelisemaid ja põhjapanevamaid neist on olnud 1997/1998. õppeaastal välja töötatud neli haridusstsenaariumi. Need näitasid, mis suunas võib Eesti ühiskond ja koos sellega ka haridus edasi areneda. Üks stsenaariumidest nägi ette turumajanduse võidukäiku ja sellele vastavalt üliedukate eliitkoolide teket, samal ajal kui ülejäänud koolid on jäetud saatuse hoolde. Teine stsenaarium nägi ette poliitiliste jõudude pidevat konkureerimist ja võimu pidevat liikumist käest kätte. Hariduses tähendanuks see lakkamatult algavaid haridusreforme, sest iga võimule pääsenud huvigrupp kehtestanuks hariduses oma põhimõtteid. Kolmanda stsenaariumi järgi jäänuks Eesti poliitikas peale konservatiivsed jõud ja see oleks tähendanud, et haridus muutuks minimaalselt. Neljandas stsenaariumis kujutati ette, et Eesti poliitilised jõud suudavad teha omavahel koostööd ning hariduses sõlmitakse pikaajalisi kokkuleppeid, mille tulemusel hakkab Eesti haridus kindlas suunas edasi arenema, ilma et uute valitsuste tulles midagi oluliselt muutuks.\nKrista Loogma märkis, et praeguseks on Eesti haridus arenenud kõigi nelja stsenaariumi, kuid kõige rohkem neljanda stsenaariumi järgi. Poliitiliste jõudude pikaajalised kokkulepped on olemas ja nende väljenduseks on meie elukestva õppe strateegiad.


Ühiskondliku kokkuleppe memorandumist nii ja teisiti - www.virumaa.ee\n« Selgus Virumaa kirjandusauhinna saaja\nEesti võib hakata taas põlevkivibensiini tootma »\nÜhiskondliku kokkuleppe memorandumist nii ja teisiti\nÜhiskondliku kokkuleppe memorandum kirjutati alla\nNeljapäeva pärastlõunal kirjutasid president Arnold Rüütel, poliitiliste erakondade, kodanikuühenduste ja organisatsioonide esindad Kadrioru presidendilossis alla ühiskondliku kokkuleppe memorandumile.\nMemorandumiga võtsid allakirjutanud ühendused endale kohustuse osaleda esindajate kaudu sotsiaalses dialoogis eesmärgiga sõlmida ühiskondlik kokkulepe Eesti jätkusuutliku arengu seisukohalt esmastes valdkondades.\nMeie, osapoolte volitatud esindajad, lähtudes Eesti Vabariigi põhiseaduse vaimust, tunnetades vajadust tagada eesti rahvuse ja kultuuri elujõud ja kestvus, tahtes kindlustada ja arendada Eesti riiki kõigi selle elanike hüveks, pidades oluliseks suunistada Eesti areng senisest enam pikaajalistele eesmärkidele, otsustame ette valmistada ja sõlmida ühiskondliku kokkuleppe Eesti jätkusuutliku arengu seisukohalt esmastes valdkondades:\n· Eesti sotsiaalne keskkond;\n· kultuur, haridus, teadus ja arendustegevus;\n· õigusriigi põhimõtteid järgiva riigi ja kodanikuühiskonna sidusus.\nÜhiskondliku kokkuleppe sisuks on ülesannete ja lahenduste kooskõlastatud kindlaksmääramine, selleks et\n– käivitada pikaajalise suunitlusega rahvastiku- ja tervishoiupoliitika;\n– kindlustada kultuuri, hariduse, teaduse ja arendustegevuse rahastamise kasvav osakaal rahvatulust;\n– tagada nii linnas kui maal rahvatulu kasvu kindlustav majanduskeskkond, mis lähtuks tööandjate ja töötajate huvide tasakaalustatusest ning süvendaks sotsiaalset sidusust;\n– luua riigieelarve põhiproportsioonide kehtestamise kaudu vähemalt viieks aastaks Eesti arengueesmärkide saavutamiseks vajalik järjepidevus;\n– täpsustada riigi keskvõimu, kohalike omavalitsuste ja kodanikuühenduste rolli Eesti jätkusuutlikkuse tagamisel.\nMemorandumi osapooled, lähtudes oma heast tahtest ja demokraatlikust poliitilisest kultuurist kohustuvad esindajate kaudu osalema sotsiaalses dialoogis kokkuleppe ettevalmistamisel.\nAllakirjutanud tunnistavad juba teoksil olevate programmdokumentide (riiklik arengukava – ühtne programmdokument, säästliku arengu strateegia jt.) olulisust ja teevad ettepaneku lähtuda nende viimistlemisel ühiskondlikus kokkuleppes sisalduvast.\nAllakirjutanud peavad vajalikuks algatada juba 2003. aastal uue keskpika riikliku arengukava koostamise, mis arvestaks Eesti rahvuslikke huvisid ja arengueesmärke ning meie ettevalmistusi liitumaks Euroopa Liiduga.\nMemorandumi osapooled peavad vajalikuks sõlmida ühiskondlik kokkulepe 2003. aasta jooksul selleks, et kokkuleppes käsitletud prioriteedid kajastuksid juba 2004.aasta riigieelarves.\nKadriorus, 20. veebruaril 2003\nEesti KeskerakondEesti Kirikute Nõukogu\nEesti Maarahva Kongress\nEesti Mittetulundusühenduste Ümarlaud\nEesti Mittetulundusühingute ja Sihtasutuste LiitEesti Muusikaakadeemia\nEesti Väike-ja Keskmiste Ettevõtjate Assotsiatsioon\nEestimaa RahvaliitEestimaa Ühendatud Rahvapartei\nEERIK-NIILES KROSS: Rahvuslik kokkulepe\nKolumnist Eerik-Niiles Kross kirjutab, et rahvusliku kokkuleppe sisu on sügavam kui eri asjad, mis selle alla praegu liigitatakse.\nValimiste lähenedes kasutatakse poliitiliste eesmärkide sõnastamisel ja lubaduste jagamisel kõikvõimalikku ideoloogilist laskemoona: vanast heast KGB stiilis kompromaadist kuni Prantsuse valgustusajastu stiilis filosoofiliste targutusteni. Üks kena mõiste ja iseenesest vajalik diskussioon vajab siinjuures valimissegadusest ärapäästmist. See on diskussioon rahvuslikust kokkuleppest.\nRahvusliku kokkuleppe all räägitakse eri asjadest. Rahvusliku kokkuleppe vajadusest on tänaseks rääkinud vabariigi president, kõik olulised poliitilised jõud ja majanduseliidi eestkõnelejad. Kõik nad on kinnitanud, et kokkulepet on vaja ja et selle saavutamine on raske, kuid võimalik. See on ka erinevate leppe-ettepanekute ainus ühisosa. Eri mõttekäike lugedes saab kiiresti selgeks, et rahvusliku kokkuleppe nime all räägitakse hoopis asjust, mis kas ei ole rahvuslikud või ei ole säärase kokkuleppega saavutatavad.\nRahvuslikust kokkuleppest rääkides tehakse nägu, et räägitakse millestki Eesti ühiskonna arengule põhilisest ja poliitikaväliselt vajalikust. Millestki, milles kõik erakonnad, majandusrühmitused ja kultuurieliit, justkui kogu ühiskond, peaks kokku leppima. Räägitakse justkui uuest ühiskondlikust kokkuleppest Rousseau´ mõistes.\nSest igaüks, kes pisut on filosoofiat nuusutanud, tajub mõiste “rahvuslik kokkulepe” all just midagi ürgolulist. Ühiskondlik kokkulepe oli ju Rousseau´l ja tegelikult ka juba Lucretiusel kaks tuhat aastat enne Rousseau’d ühiskonna ja riigi eksisteerimise alus. Ühiskondliku leppe eeldus oli, et kokkuleppijad on võrdsed ja isiklikult vabad ning loovad riigi, loovutades vabadusi nii, et kõigi õigused ja huvid oleksid kaitstud. Ühiskondliku leppega riik alles tekkis.\nMeie tänases arutelus tuleb meenutada ka Hobbesi, kelle “Leviathanis” leidub ühiskondliku kokkuleppe teooria üks põhiseisukohti: nimelt olevat enne ühiskondliku leppe sõlmimist eksisteerinud pidev sõjaolukord, mida ratsionaalsed ja motiveeritud inimesed tahtsid lõpetada. Rahu saavutamiseks loodi fundamentaalsed moraaliseadused.\nKa tänapäeval leidub küllalt uurijaid, kes pisut moodsamas käsitluses ühiskondliku lepingu teooriat toetavad. Meenutame siin kas või läinud aasta novembris surnud Harvardi filosoofiaprofessorit John Rawlsi, kes luges ühiskondlikuks kokkuleppeks põhilise õigluse printsiipi.\nNiisiis, kui keegi ütleb, me vajame rahvuslikku kokkulepet, viib see mõtted vajadusele meie põhilisi eksistentsiarusaamu revideerida. Ja vähemalt mul on tekkinud küsimus, kas meie rahvuse olemasolu printsiibid vajavad uuesti sõnastamist, et rahvuslikust kokkuleppest nõnda palju räägitakse.\nEestlaste rahvuslik kokkulepe on ju Eesti Vabariik, mille põhieesmärk on eestlaste vabaduse hoidmine ja elu edendamine. Teatava mööndusega võib rahvuslikuks kokkuleppeks lugeda ka põhiseadust, millega sõnastatakse need vabadused ja õigused, mis on kõigil võrdselt ja mida kõik peavad austama. Niisiis on põhilised ühiskondliku lepingu elemendid siin olemas: vabadus, õiguste ja vabaduste tasakaal, rahu versus sõda.\nKui nüüd lugeda, milliseid nn rahvuslikke kokkuleppeid üritavad mõned era- ja muud konnad välja pakkuda, siis tekib tõsine probleem neid mitte koomiliseks lugeda. Rahvaliit räägib, et rahvuslikku kokkulepet on vaja maaelu arendamiseks, Keskerakond räägib, et astmelise tulumaksu kehtestamine olekski rahvuslik kokkulepe, Reformierakond ütleb, et rahvuslik kokkulepe on “lapsesõbralik Eesti”.\nMajandusmehed räägivad, et rahvuslik kokkulepe on hea plaan Eesti majanduse edendamiseks. Üks tüüpnäide rahvusliku kokkuleppe alaselt arutelult on järgmine: kokku leppida tuleks muu hulgas selleski, kui suur peaks aastal 2010 olema Eesti sisemajanduse kogutoodang; millised on teed selle saavutamiseks; milline saab olema Eesti ekspordi maht, kui suureks kujuneb tööhõive jne.\nKui see ei ole rahvusliku kokkuleppe idee lagastamine, siis mis see on? Ka tulumaksusüsteemi ühes või teises suunas reformimine ei ole rahvusliku kokkuleppe teema. See võib olla erakondliku kemplemise teema, see on tõepoolest ka oluline majanduspoliitiline küsimus. Ent see ei ole ju absoluutselt eesti rahvuse olemasolu küsimus.\nVõib–olla kõige õigustatumalt on rahvusliku kokkuleppe mõistet kasutanud president Rüütel, kelle idee järgi seisneb kokkulepe selles, et kogu rahvas pingutab iibe suurendamiseks. Tõepoolest, ilma eestlasteta ei ole mõtet ka eestlaste rahvuslikul kokkuleppel. Ent rahvuslik kokkulepe on siiski laiem ja sügavam kui meie bioloogilise olemasolu kindlustamine, kuigi see võib olla leppe üks eesmärkidest.\nRahvuslik kokkulepe on küsimus Eesti Vabariigist. Küsimus sellest, et me oleme, mitte sellest, milline on meie üks või teine poliitika.\nMe oleme kokku leppinud Vabadussõjas, Teises maailmasõjas ja Balti ketis riikluse leppe vere ja vaevaga kinnitanud. Me oleme osa sellest leppest rahvahääletusel põhiseadusena sõnastanud. Meie rahvuslikku kokkuleppesse kuulub, et elame vabade kodanikena oma maal, et me oleme vabad valima endale juhte ja vabad neid maha valima ja kritiseerima. Rahvuslikku kokkuleppesse ei saa kuuluda see, kuidas valitud juhid oma poliitikat ellu viivad. Nende programmid ja valitud kursid on hoopis teise tasandi teema.\nKüll aga on rahvuslikus kokkuleppes küsimus sellest, mis riik Eesti on. Põhiseaduses on kirjas, et me oleme sama riik, mis loodi Vabadussõjaga. Et me oleme vabad. Tegelikult tähendab see, et rahvusliku kokkuleppe küsimus on, kuidas me oma vabaduse aegu ja ikke aegu hindame. Kui me neid eristada ei suuda, on rahvuslik kokkulepe hägustumas. Sellepärast on ohtlik rääkida praegu 1980-ndatest ja võõrvõimu nimel tehtud otsustest justkui seaduslikest. Kui kunagised vangistajad nõuavad praegu vabandamist selmet ise vabandada, tegutsevad nad väljaspool rahvuslikku kokkulepet. Küsimuse rahvuslikust kokkuleppest tõstavadki päevakorda niisugused vennikesed, mitte vajadus muuta maksupoliitikat.\nKui rahvuslik kokkulepe on taas päevakorral, siis on päevakorral küsimus Eesti Vabariigi olemusest. Võib-olla vajame tõepoolest kunagi uut rahvuslikku kokkulepet. Kuid kõigepealt kindlustame siiski olemasoleva. Sest nagu ütleb pühakiri ühe teise, aga ometi sarnase lepingu kohta: see on leping minu veres.


Elcoteqi lihttöölised rahulolematud - ärileht.ee\nElcoteqi lihttöölised rahulolematud\nKristiina Randmaa, Krista Taim\nMõne kuu pärast tõuseb elektroonikatööstus Elcoteq töötajate arvult teiseks eratööandjaks Eestis. Töötajad väidavad aga, et õhkkond ettevõttes käärib pingeliste tööolude tõttu.\nEsmaspäeva pärastlõunal kella kolme ajal vahetub Elcoteqi Lasnamäe uuemas tehases vahetus. Jutukõmina saatel voorivad hommikul pool seitse tööd alustanud inimesed bussipeatustesse, grupp vene naisi koguneb tehase ette. Üksteisest tuge saanuna ja anonüümsena räägivad nad ettevõtte sisekliimast, palgapoliitikast ja töögraafikutest.\n“Kui ma kaheksa aastat tagasi siia tulin, sain 3300 krooni kätte ja seda olen saanud tänini,” tunnistab nooremapoolne naine, monteerija. “Vahel sada krooni rohkem, vahel vähem, nagu näiteks veebruaris, kui oli tööpäevi vähem.”\nKa tema sõbranna ütleb, et 3500 krooni on suurim summa, mis tal on õnnestunud palgapäeval kätte saada ja seda seitsme aasta jooksul. “Seda, mis on, pole palju, ja palk tööstaažist ei sõltu. Kui seitse aastat tagasi siia tööle tulin, teadsin, et on kolm vahetust ja siin on raske. Aga elu oli siis ka teine ja sellest rahast jätkus.”\nSeltskonnaga liituv umbes 30-aastane liinitööline tunnistab, et on ettevõttes töötanud viis aastat iga poole aasta tagant pikendatava lepinguga. “See on ju ettevõttele kasulik, et kui tööd pole, siis saab sinu lepingu kohe lõpetada.”\nTeisipäeval avaldatud värskes aastaraamatus nimetab Elcoteq üheks oma seitsmest konkurentsieeliseks tootmise täielikku üleviimist odava tööjõuga riikidesse.\nElcoteqi rohkem kui 3800 töötajast on tähtajaline leping pooltel, luues võimaluse neist kiirelt vabaneda, kui telekommunikatsioonisektori tõus peatub. Ettevõttel on kogemus 2001. aastast, kui oldi sunnitud koondama rohkem kui 1000 töötajat.\nHetkel on kõikide ligi kümne Äripäevaga suhelnud Elcoteqi töötaja suurim mure 1. maist muutuvad töögraafikud, mis muudavad osa seni 7,5tunniste graafikute järgi töötanud inimeste tööpäeva 11,5-tunniseks.\n“Tervis ei pea kohe kindlasti nii pikale tööle vastu,” räägivad naised oma kartustest. “Ere valgus hakkab silmadele, need on punased ja valutavad, ja siis veel arvutite kiirgus, vahetuse lõpus oled nagu zombi,” kurdavad nad läbisegi.\n“Ma ei saa aru, miks ei võiks olla meil normaalne graafik ja palk vähemalt 5000 kätte, et saaks inimese moodi elada. Alustaks hommikul kell kaheksa ja kella viieni,” pakub Elcoteqi vanemas tehases töötav naine. Äraminekumõtet ta hellitada ei julge. “Kuhu? Seal, kus on head töötingimused ja korralik palk, sealt ei taha keegi ära minna ja uusi ei otsita,” räägib ta. “Kui töö lõpetad, oled nii väsinud ja ei jõuagi midagi uut otsima hakata.”\nAastaid Elcoteqis töötanud naise sõnul on töötajad mures ka Ida-Virumaalt sisse toodavate töötajate pärast, kes palku veelgi madalamale ajavad. “Narvast, Kohtla-Järvelt tuleb veelgi odavamat tööjõudu. Kuigi meil siin on madalad palgad, on nemad veel vähesemaga nõus. Mina ei taha neid siia tööle,” ütleb ta ja lisab: “Närviline on siin, inimesed on mures.”\nPraegu käib Elcoteqi tööle ligi 70 inimest Ida-Virumaalt, kellest 41 elamiskulud Akadeemia tee ühiselamus maksab kinni Elcoteq. Nad elavad kahekaupa toas.\nElcoteqi ametiühingu esinaine Valentina Gerassimova on öelnud, et see on ebavõrdsus: Ida-Virumaalt tulnutele makstakse ühiselamukulud kinni, kohalikud aga peavad ise elamiskulusid tasuma.\nAjakirjanduses spekuleeritud streigi kohta väidavad töötajad, et midagi sellist pole plaanis. “Aga siis lastakse sind lahti. Kuhu on meil minna? Ma ei oska eesti ega inglise keelt, kodus on väike laps, ma ei saa hakata temaga koos nälgima. Pean rahul olema sellega, mis on,” räägib üks naine. Ametiühingusse töötajaskond ei usu. “Ma ei teagi, kes selle juht on,” räägib üks töötaja. “Mõned maksavad maksu, aga mingit kasu sellest küll pole.”\nKa Elcoteqi personalijuht Agnes Hansen kummutab streigijutud: “Mina ei ole kuulnud meie organisatsioonis sellist ähvardust nagu streik. Olen küsinud ametiühingu juhilt ja teistelt inimestelt. See väide tekitab meile kahjustust, sest meil on rahvusvahelised kliendid.”\nNeli aastat tegutsenud ja 70 liiget hõlmava Elcoteqi ametiühingu esinaine Valentina Gerassimova muutis ööpäeva jooksul meelt ega soostunud rääkima töötajatele peavalu tegevatest probleemidest. Päev varem ütles naine, et ettevõttes käärib, probleemid on suured ja vajaksid põhjalikku lahtiseletamist.\nKüsimuse peale, kas juhtkond keelas tal rääkimise, vastab Gerassimova: “Ei, miks? Ma ei soovi sellel teemal rääkida.” Siiski soostub Gerassimova avaldama, et tema ei saa midagi teha selle vastu, et inimesed ametiühingut ei usalda. Kui üle poolte töötajatest oleksid liikmed, saaks tema sõnul ehk kollektiivlepingu sõlmida ja kokkuleppele palgatõusu osas.\nElcoteqi Tallinna tehase juhi Risto Gaggli sõnul töötavad nad pidevalt selle nimel, et Elcoteqi töölised oleksid töötingimuste üle õnnelikumad. Selle kohta viiakse igal aastal läbi rahuloluküsitlus. “On huvitav, et inimesed ütlevad, et meil on probleeme, sest indeksi järgi on meie rahuloluprotsent tõusnud,” ütleb Gaggl.\nTa ei avalda, kui palju on Elco¬teqis aegade jooksul tunnitasu tõusnud, väidab vaid, et praegune Elcoteqi keskmine palk on võrdne Eesti keskmise palgaga.\n“Peab aru saama, et lisaks palgale me tagame ka bussisõidu tööle ja meil on sööklad, kus inimesed saavad odavat sööki, meie kaudu saab odavamalt ujulas ja spordiklubides käia. Inimesed mõtlevad liiga palju palkadele,” lisab ta ja rõhutab, et tööjõukulud moodustavad tootmiskuludest vaid väikese osa.\nElcoteqi juhtkonna sõnul on nad ametiühingu suhtes, kuhu hetkel kuulub vaid 2 protsenti töötajaskonnast, neutraalsed. “Me ei tee ametiühingu suhtes lobitööd, me usume, et eestlased on piisavalt targad, et ise otsuseid teha,” kommenteerib Risto Gaggl.\nElcoteqi juhtkond peab tugeva ametiühingu aseaineks töökeskkonna nõukogu, kuhu kuuluvad töötajad ja tööandja esindajad ja mis saab kokku vähemalt kord kuus.\nViie aasta jooksul on tööinspektsiooni andmetel Elcoteqis toimunud 57 tööõnnetust. “Tööõnnetusi on neil väga palju, kuid töökeskkonnaga on kõik paigas, jämedaid rikkumisi pole. Üldpilt on hea,” ütleb tööinspektsioonis Elcoteqiga tegelev Urmas Nestor.\nKokku on Elcoteqil 19 500 töötajat 15 riigis, sh Euroopas 10 000, Ameerikas 4100 ning Aasias 5400 inimest. Suurimad tehased on Tallinnas, Ungaris, Hiinas ja Mehhikos.\nElcoteq tõuseb varsti suuremate tööandjate esikolmikusse\nHetkel üle 3857 töötaja hõlmav Elcoteq plaanib paari kuu jooksul 300–400 inimest juurde palgata, mis teeb firmast suuruselt teise töötajaskonnaga eraettevõtte.\nHetkel on enam kui 4000 töötajaga ettevõtted Eestis vaid Eesti Energiale kuuluv Eesti Põlevkivi, kus on tööl 4385 inimest, ning turvafirma Falck, kus töötab 4048 inimest.\nKui arvestada, et Eesti Põlevkivi on riigifirma, siis Falck ja Elcoteq on suurimad erakapitalil põhinevad siinsed tööandjad. Neile järgneb tõenäoliselt Narva Kreenholm, kus täna on hõivatud 3800 inimest, kuid aasta lõpus pärast koondamisi 3000.\n“Me saame need töötajad,” oli Elcoteqi Tallinna tehase peadirektor Risto Gaggl enesekindel. Tema sõnul tundus alguses võimatu ülesandena ka mullu värvatud 1300 uue inimese leidmine.\nPool aastat tagasi alustas Elcoteq töötajate sissevedu ka väljastpoolt Tallinna, tehes agressiivset värbamiskampaaniat näiteks Ida-Virumaal. Täna töötab Ida-Virumaalt pärit inimesi Elcoteqi Tallinna tehases 68, suur osa neist elab Mustamäel Akadeemia tee 21 renoveeritud ühiselamutes. Kahte inimest majutava toa eest ei pea töötaja maksma, selle tasub Elcoteq. “See on kallim kui Tallinna inimese palkamine, kuid veelgi kallim oleks meile selle inimese mittepalkamine,” kommenteeris Gaggl küsimust, kui palju läheb inimeste majutamine tehasele maksma.\nGaggl eitas kumu, et Elcoteq hakkab peagi Narva tehast sisse seadma. “Ma olen Narvas käinud, see on tõsi. Aga me lihtsalt hindame riske ja võimalusi. See ei tähenda midagi. Oleme sama teinud ka teistes riikides.”


pranotherapy - ravimtaimede kaupluses - 2021\nPranoteraapia on alternatiivmeditsiini vorm, mille eesmärk on ravida mitmesuguseid häireid käte lihtsa asetamise kaudu.\nPranoteraapiat praktiseerib ja praktiseerib nn pranoterapeudi või pranoterapeut, mida mõnikord nimetatakse ka " tervendajaks ".\nMõiste pranoteraapia annab sõnade " prana " (sanskriti " hingeõhu ") ja " ravi " liit. Mõiste "prana" tuleneb hindu religioonist ja näitab elutähtsat energiat, mis elustab kõiki asju, sealhulgas inimest.\nSeepärast, mis just äsja öeldi, peaks pranoteraapia eesmärk olema saavutada üksikisiku heaolu rohkem kui midagi muud. Tegelikkuses aga pakuvad mitmed eri assotsiatsioonidele kuuluvad (samuti ka Itaalias asuvad) pranoterapeudid pranoteraapiat kui tõelist terapeutilist praktikat, mis on võimeline ravima erinevaid häireid.\nVaatamata sellele, mida selle praktika toetajad kinnitasid, ei ole raviks teraapia efektiivsust teaduslikult tõestatud ja sel põhjusel ei aktsepteeri seda kaasaegne meditsiin.\nSiin kirjeldatud praktikaid ei aktsepteeri meditsiiniteadus, nad ei ole läbinud teaduslike meetoditega läbi viidud katseid ega ole neid läbinud, nii et need tavad võivad olla ebaefektiivsed või isegi tervisele ohtlikud .\nEsitatud teave on ainult illustreeriv.\nMõisted, millele Pranoteraapia põhineb\nKriteeriumid, mille alusel pranoteraapia põhineb, on peamiselt prana ümber või elutähtis hingeõhk, mis - nagu usutunnistus, millest see kontseptsioon tuleneb, on olemas ja elavdab iga tervist ja haiget organismi.\nPranoteraapia filosoofia kohaselt muutub keha haigeks muutuste tõttu inimese energia tasemel. Teisisõnu, see alternatiivmeditsiin väidab, et enamik inimesi mõjutavatest haigustest on tingitud patsientide prana tasakaalustamatusest.\nAlati, vastavalt pranoteraapia põhitõedele, on tervendaja isik, kellel on suurem energia kui teistel isikutel ja kes on võimeline tuvastama haigestunud inimestel esineva prana tasakaalustamatust. Kui need muutused on tuvastatud, suudaks prostoterapeut seejärel üle kanda osa oma energiast haige patsiendile, tagades seeläbi tasakaalu inimese pranas ja haiguse ravis.\nTäpsemalt öeldes ütleb pranoteraapia, et tervendaja on võimeline edastama biofotoonide kujul elektromagnetväljade " bio-resonantse " teatud sagedustel, mis võivad varieeruda sõltuvalt ravitavast häirest.\nBioresonantsi kontseptsioon kuulub nn moraterapiasse, st terviklikku ravimit hõlmavasse energilisse "terapeutilisse" praktikasse, mis omakorda on osa suurest hulgast alternatiivsetest, mitteteaduslikest ja heakskiidetud ravimitest.\nBiofotod teaduse ja pseudoteaduse vahel\nBiofotod on tõeliselt olemasolevad valguskvantid, mida emiteerivad bioloogilised süsteemid. Fotonite emissioon bioloogiliste süsteemide abil on tõestatud nähtus, mida tuntakse " bioluminestsentsina ".\nKahjuks on biofotode kontseptsiooni muudetud ja kohandatud põhimõtetele, mis põhinevad pseudoteadustel ja alternatiivsetel ravimitel, nagu pranoteraapia, mille raames ta on võtnud täiesti teistsuguse tähenduse. Nende pseudoteaduste toetajate sõnul võimaldaks biofotode olemasolu organismi heaolu säilitamist, samas kui nende puudumine või puudumine soodustaks haiguste ja häirete ilmnemist. Lühidalt öeldes on põhimõiste sama, mida on kirjeldatud prana puhul.\nMuidugi, kuigi biofotoni emissiooni füüsiline nähtus on tõepoolest kinnitatud ja näidatud, ei ole kaasaegne meditsiin ja teadus absoluutselt kinnitanud ühtki nendest valguskvantidest tulenevaid tervendavaid omadusi.\nKuidas teha Pranoteraapiat\nPranoteraapia viiakse ellu terapeutide käte panemise teel patsiendi kehasse ravitava haiguse poolt mõjutatud piirkonnas.\nSelle kehtestamise kaudu läheb prana läbi patsiendi organismi jõudmiseks, kui see siis toimib kanalina.\nÜlalmainitud pranoteraapia kriteeriumide kohaselt on tervendaja tegelikult keegi, kellel on kõrgem elutähtsus kui teistel inimestel, ja seetõttu peaks ta - käte paigaldamise kaudu - saama osa sellest haigestunud patsiendile üle kanda. selle asemel oleksid prana tasemed väikesed ja tasakaalustamata.\nPranoteraapia harjutajate sõnul on palju erinevaid haigusi, mida saab ravida, nagu näiteks mitmesugused valulikud seisundid, põletikulised ja degeneratiivsed protsessid (nii akuutsed kui kroonilised), traumad, osteoartikulaarsed ja lihashäired, hingamishäired, depressioon, seisundid ärevus ja muud psühholoogilised häired.\nKuid hoolimata sellest, mida on öelnud Pranoteraapia toetajad, on oluline veel kord meeles pidada, et puuduvad teaduslikud uuringud, mis võiksid kinnitada neid oletatavaid ravitoiminguid.\nKas Pranoteraapia on tõhus?\nPraegu puuduvad teaduslikud andmed, mis kinnitavad pranoteraapia võimalikku efektiivsust. Tegelikult usutakse, et patsiendi "paranemine" on tingitud niinimetatud platseebo efektist ja see mõju sõltub omakorda sellest, milline on soovitav mõju, mida pranoterape kannab patsiendile.\nToetudes hiljuti öeldule on puudus usaldusväärsetest andmetest, mis kinnitavad pranoteraatori võimet edastada mis tahes vormi energia lihtsa käe asetamise kaudu. Rääkimata sellest, et see väidetav energia, mida peaks tervendaja käest välja laskma, ei suuda ravida mingeid häireid ega haigusi. Tegelikult me mäletame, et erinevatel patoloogiatel, mis võivad patsienti häirida, on hästi määratletud põhjused ja märkused, mida ei saa kuidagi seostada ebatõenäoliste energia- või prana-tilkudega, mille olemasolu ei ole kuidagi näidatud.\nSeetõttu, arvestades seni öeldut ja arvestades puudulikke eksperimente ja teaduslikke tõendeid, mis suudavad tõestada pranoteraapia võimalikku ravivõimet, ei ole võimalik öelda, et see praktika on tõhus igasuguste häirete ja haiguste ravis.\nSellega seoses tuletame meelde, et haiguste, häirete või konkreetsete sümptomite korral on alati vaja konsulteerida arstiga . Ainult seda tüüpi professionaalne näitaja on tegelikult võimeline korrektselt diagnoosima ja seega määrama sobiva ravi .\nPranoteraapiat ei peeta meditsiiniliseks raviks, samuti ei arvata, et see võib omada terapeutilisi omadusi, mis võivad haigusi ravida.\nSiiski on mitmeid piirkondi, mis on välja andnud spetsiifilisi piirkondlikke seadusi, et reguleerida ja reguleerida nn bio-looduslike distsipliinide kasutamist, mis hõlmab ka pranoteraapiat.\nNendes seadustes on siiski selgelt öeldud, et neid erialasid (kaasa arvatud ravi) ei tohiks mõista tervishoiuteenustena, mida kasutatakse haiguste ja haiguste raviks, vaid praktikana, mis võiks olla kasulik kehas juba olemasoleva heaolu säilitamiseks.\nKuna ravim ei tunnusta pranoteraapiat ja see ei ole mingil juhul meditsiiniline ravi, on välja pakutud alternatiivne nimetus " prano-praktika ". Seda tehti selleks, et vältida segaduse teket patsientidel ja rõhutada pranoteraapia mittekuulumist tervishoiusektorile.\nI.Randi tigu siirup


Kodu, kallis kodu | Jane blogi\n*** 15. juuli 2017\nMa üks päev postitasin Facebookis ning küsisin nõu, milline küttesüsteem oleks 3-toalisse korterisse kõige mõistlikum ning kasulikum paigaldada. Tol päeval oli meil plaan selgelt paigas- soetada Paidest 20km kaugusele Roosna-Allikule 3-toaline renoveerimist vajav korter järgmise aasta alguses.\nKuna selle korteri omanik on minu väga hea sõbranna, siis tegi ta mulle pakkumise sinna varem kolida. Kuna meil hetkel kohe laenuvõtmise võimalus puudub, oli sõbranna nõus meile head diili tegema. Nimelt seni, kuni laenu saame, maksame justkui järelmaksu peale ja kui laenuaeg käes on, maksame ülejäänud summa, mis veel maksmata on. Kõik saab muidugi kooskõlastatud lepinguga. Mitte, et usaldust pole, aga ma arvan, et lepingu sõlmimine on üsna mõistlik ning inimlik, eksole. Saavad mõlemad pooled kindlustunde ja garantii.\nNii me saime eile ehk 14.07 võtmed kätte ning asusime esimesi ehitustöid tegema. Võtsime jala pealt selle otsuse vastu ning kui ma eile üürikorteri omanikule teatasin, et kolime juuli lõpus välja (üritame selleks ajaks kaks tuba elamiskõlblikuks saada), ütles ta, et tahtiski mulle teada anda, et soovib korteri vabastamist. Üürikas on meil ka samaaegselt müügis, aga nagu ma aru sain, siis ostjat ei ole vaid omanikul omad plaanid selle pleisiga.\nVõib öelda, et hea kokkusattumus, eksole. Meie saime endale oma kodu, mis vajab küll kõvasti renoveerimist, samas on meil olemas juuli lõpuni korralik korter, kus samal ajal pesitseda, kui meie oma päris kodu valmib.\nSiin kõige juures on aga üks suur AGA… Meil on küll suured unistused, aga kuna see otsus tuli nii ootamatult, siis imetilluke eelarve ning mul soovitati Facebooki postitada abipalve ja ehk saan megasoodsalt või isegi tasuta ehitusmaterjali. Ma esiti olin kindel, et sellist nn kerjamispostitust ma never tegema ei hakka, aga nüüd mõtlen, et miks mitte? Ma pole küll kunagi nii midagi küsinud ja pigem peljanud, sest tagasiside sellistel postitusel kipub pisut negatiivne olema, aga why not? Küsija suu pihta ei lööda ja alati on neid, kellele kõik ette jääb. Las nad siis sapitsevad. 😀\nMa teen selle postituse Facebooki, kuid ma panen sinna alla selle postituse lingi siin, sest kirjutan blogis detailsemalt, kus ja mida ja mis.\nMis siin korteris vaja teha on? Siin on olemas kindel metalluks ja uued aknad. Minu meelest on need kaks väga suurt asja, mida ma korteri juures vaatan. Ma olen elanud vanade akende ja ustega korteris ning tean omast kogemusest öelda, et korralik uks ja aknad on tähtsad soojusehoidjad.\nMeie kõige suuremaks murekohaks on vannituba ja küttesüsteem. Siin korteris ei ole mingit kütet. Sõbranna ise küttis elektriradikatega, aga need arved küündisid nii kõrgeks, et ma ei tea… Kahju hakkab. Rahast muidugi.\nSoovitatud on ahju ehitada, aga teadjam inimene oskas öelda, et tänapäeval ei tohi enam läbi õhusahvti küttesüsteeme ehitada.\nNeid võimalusi on muidugi palju ja ilmselt pean ma ühendust võtma spetsialistiga, kes annab soovitusi, mis kõige parem ja taskukohasem variant oleks.\nVannituba. Ilmselt läheb sinna kõige rohkem raha ning see ongi meie murekoht, sest teist ei ole meil väga palju.\nKolm tuba ja köögi proovime oma eelarvesse ära mahutada, kuid heade inimeste abist ära ei ütleks ja kui kellelgi on pakkuda ehitusmaterjali (kasvõi jääke) megasoodsalt või lausa tasuta, siis võtan nad avasüli vastu.\nMis meil olemas on? Hetkel on meil olemas kahe tagumise toa ehitusmaterjal (laminaatparkett, laevärv, tapeedid, liistud, liimid ja nipetnäpet).\nKuigi meil on tilluke eelarve, palju tööd ja vähe aega, olen ma ütlemata õnnelik, et sellise otsuse vastu võtsime. Me plaanisime soetada oma kodu järgmisel aastal, võimalus avanes ja tegime seda juba eile. Kuigi see korter ei ole veel täiesti minu oma, sellesmõttes, et lepingus on teine nimi, siis on see juba meie kodu. Olime esimese öö siin ja ma tundsin end üllatavalt mugavalt.\nLapsed on äraütlemata õnnelikud ja neile nii meeldib siin. Ja see teeb mind veel rõõmsamaks, sest meil juba kolmas mugul tulemas, aga endiselt oleme üürikorteris. Ma ju tean, et paljud on sellele viltu vaadanud ning ma ise olen ka kurb olnud, sest võimalust oma kodu soetada pole veel tekkinud. Vähemalt nii head, kui see hetkel seda on.\nMõni avaldab juba arvamust, et kas viieliikmeline pere ikka peaks elama kolmetoalises korteris. Ma arvan, et sinna läheme elama ikka meie ja oleme enda jaoks selgeks mõelnud ning arvame ja oleme kindlad, et 3-toaline on täiesti sobilik kodu meie perele.\nVäike hirm on küll, et kas saame tehtud, kas saame hakkama… Me pole just väga osavad korteri renoveerimises, aga õnneks on seda meie tuttavad. Eks mõnes asjas vaja spetsialisti kätt ka. Näiteks elektri peab üle vaatama, aga mul pole õrna aimugi, kust saada hea hinnaga tegijat.\nKindlasti valame me siin rohkelt pisaraid ja higi ning võib-olla tekib ka allaandmismõte, aga lõpuks tasub see kõik ennast täiega ära. Lõpuks saame oma kodu. Oma päris kodu, kus kõike vastu võtta ja elu nautida.\nMõneks ajaks muutub ilmselt blogi sisustus- ja remondiblogiks ning ma loodan, et te ei pahanda sellepärast. 🙂\nPanen siia alla mõned pildid ka. Vannitoast ja wc-st ei hakanud pilti tegema. Need näevad nii jubedad välja. 😀 Tööd on hirrrrmus palju, aga me saame hakkama! 🙂\nMainitud üleskutse/abipalve leiab siit: link!\n15. juuli 2017 at 09:19\nPäääris julged olete, et praktiliselt 0-eelarvega, sellises seisus korteri ostsite 😀 seda enam et varsti peate üürikast välja kolima. Ja ei saa ju sellele ka lootma jääda, et nüüd vajalikud materjalid teile kõik annetatakse. Räägin, sest aasta aega tagasi ostsime omale ka 3 toalise remonti vajava korteri (kaugeltki mitte sellises seisus muidugi nagu teil) ja juba sinna läks mitmeid ja mitmeid tuhandeid eurosid koos remondi, mööbli ja kõige muuga, sh vannitoa ehitasime ka nullist. Ja muidugi sitaks aega, sest ehitasime ja tegime peamiselt ise.\nAga noh, edu teile, kui kunagi kõik valmis saate siis olete tõelise imega hakkama saanud. Ja oma kodu tunne on muidugi maaaailmaparim!\n15. juuli 2017 at 09:48\nVäga lahe. Jõudu ja jaksu remondiga ning ootan huviga lõpptulemust (Y)\n15. juuli 2017 at 10:03\nOlen samuti veendunud, et oma kodu kust ei pea enam välja hakkama kolima, on kõige parem variant, . Aga kas te olete “Kodutunde” tiimile kirjutamise peale mõelnud? Äkki nemad tulevad appi? Muidugi, kui see sõbrants pärast seda korterit hoopis tagasi ei hakka tahtma.\n15. juuli 2017 at 10:18\nKindlasti ei võta ma neilt seda korterit ära. Ei ole selline inimene. Kui arved makstud ja järelmaks ka tehtud siis pole probleemi 🙂\nKindlasti kaaluge ja uurige iga asja puhul võimalusi, kas ja kui lihtne ja odav oleks ise teha. Näiteks riidekapi saab ehituspoes olevatest plaatidest edukalt ise kokku klopsida ja seejuures teha see täpselt nii nagu endale sobib ja meeldib, mitte selline, mis parasjagu juhtub odavaim olema. Samuti köögimööbel. Ehituspoodides on müügil tööpinnad, natuke lisamaterjali uste ja riiulite näol ja ongi valmis odav ja omanäoline köök. Pinterest on kindlasti ehitusel must-have ideedekogumis koht.\n15. juuli 2017 at 10:20\nMul on jaa sisustuse osas väga palju mõtteid, et ise oma kätega teha. Riiulid, valgustid, telerialus jne. 🙂 Ma hindan käsitööd kõrgelt ja tahangi oma kodus enamus asju oma kätega teha.\nPlaanis veel vaipu ja tumbasid heegeldada. 🙂\n15. juuli 2017 at 10:21\nJummel jummel, kindlasti mõelge natukene rohkem\nEtte ja tehke lastele veel üks tuba , kunagi hiljem nad tänavad teid selle eest , hetkel tundub see lastetuba küll niiii pisikene , ja veel 3 last ka sinna 😱. Ausalt mõelge natuke loogiliselt ja eelpool mainitud ettepanek et köögist ka veel lastetuba teha on ju väga hea :). See pole mõeldud halvaga , lihtsalt aeg lendab metsiku kiirusega ja tasuks natukene rohkem ette mõelda 🙂\n15. juuli 2017 at 10:24\nPildi peal ilmselt tundubki tilluke. Tegelikult ei ole üldse. 🙂 Oleme kõik põhjalikult juba läbi mõelnud. Aitäh!\n15. juuli 2017 at 10:57\nMina kolisin ka koju kus oli küttega probleeme. Kiire lahenduse sain õhusoojuspumbast mis kütab ära terve kodu lihtsa vaevaga. Minul on 100 ruudune kodu, 2 korrust ja mitte väga avar planeering. Sellest pumbast piisab.\nTuleb valida selline pump mis on piisavalt võimas ka külmade ilmadega (osad ainilt kuni 15 kraadi jne).\nKindlasti esimese asjana tehke elekter korda, veenduge, et oleks piisavalt faase ja ampreid.\nEga see pole ometi see Viisu küla korter???Siis olete jõhkra jama otsas sest seal pole eriti naabreid ehk siis läbi seinte kütad naabreid ka. Ehk ikka pole sama maja!!\n15. juuli 2017 at 11:06\nEi ole Viisu küla. 🙂\n16. juuli 2017 at 12:03\nMeie remontisime oma korteri 1000€ eelarvega, hetkel siis väljaarvatud vannituba, selle jaoks enam aega ja jaksu ei jagunud. Vahetasime kogu korteri põrandad, lastetuba ja köök said uue seinavärvi, elutuba ja esik tapeedi. Mööbli soetasime suures jaos järelturult või otsisime häid diile (nt õnnestus tutikas köögimööbel saada tasuta). Tohutult palju aitas ka Bauhofi meistriklubi kaardi olemasolu – tänu sellele saime muidu pea 10€/ruut maksva parketi 4,15€/ruut ja 20€ elutuppa tapeedi 🙂\nJa usun, et saate ilusti hakkama! Meil oli kogu remondi tegemiseks aega täpselt kaks nädalat, aga hakkama saime! 🙂\n16. juuli 2017 at 12:54\nSoovitan ka teil mõelda õhksoojuspumba peale, võtab tunduvalt vähem elektrit kui elektriradikad ja samas saate ise oma kütmist reguleerida ka.\n16. juuli 2017 at 12:45\nMa ka teeks köögi elutuppa (see megasuur ja kolm last ühes toas pole ladte suhtes aus, pigem peaks juba ema-isa elutoas magama), oleks ilus avatud köögiga elutuba. Või elutuba teha kaheks, seinaga teha sinna üks toake juurde. Aga jõudu ja jaksu!\n16. juuli 2017 at 02:04\nMu sõbranna muutis samasuguse korteri planeeringut nii, et tegi köögist magamistoa. Ma ei mäleta, kas ta sahvri ja konku arvelt ka magamistoale ruumi juurde hankis või jäid need panipaikadena alles.\nWC ja vannitoa ehitas kokku ja ukse tegi sinna, kus teil nagi paistab – otse välisukse vastu.\nSinna, kus praegu on WC ja vannitoa uksed, tegi köögi. Ja need mõlemad tagumised väiksed toad läksid lastele.\nTemal oli just oluline, et lapsed saaksid eraldi toad, kuna tal on lapsed eri soost. Aga kui teil on kolm poissi ja tahate nad kõik ühte tuppa panna, siis saaks vist tubade uksed ära võtta, uue ukse paigutada praeguse WC ukse kõrvale ja niimoodi teha kahest väiksest toast ühe suure ja sellest pisikesest esikujupist seal tubade vahel saaks ka veel ruumi juurde.\nSeal tagumistes tubades peaksid olema seinakapid. Võib-olla on need teil juba ära võetud. Mu sõbrannal oli alguses ühes toas seinakapp ära võetud ja selle asemele tehtud laste nari.\nKui laenu saada tahate, siis peaksid kõik ümberehitused olema projektide-värkidega ja dokumendid korras. Muide, üks sein on sealt korterist juba välja lammutatud (WC ja vannitoa uste vastas oli algselt sein) – kas selle kohta on dokumendid korras?\n16. juuli 2017 at 02:17\nMeil sahvrit ja konkut siin korteris ei ole.\nWc ja vannitoa plaanime ka meie kokku ehitada ja samuti vannitoa ukse siis välisukse vastasseina. 🙂\nLaste tuppa tuleb kummut, mis juba olemas on. Enda tuppa proovime saada liugustega kapid seina, et ruumi kokku hoida.\nSellest oleme teadlikud, et üks sein juba maha lammutatud ja kõik dokumendid sellega seoses korras. 🙂\n16. juuli 2017 at 02:32\nSiis on hästi, kui dokumendid korras 🙂\nKonku või panipaik või kuidas iganes seda nimetada oli köögi kõrval, kohe välisuksest paremat kätt. Sahver oli selle taga, sinna läks köögist uks. No kaks sellist pisikest ilma akendeta ruumi, kuhu sai asju paigutada.\n16. juuli 2017 at 02:33\nKui köögist lisatuba ehitada, siis korteri planeeringut arvestades oleks mu meelest kõige loogilisem teha sinna vanemate magamistuba – siis on vajadusel natuke privaatsust ja laste toad samas ilusti koos, toredam mängida jne.\n16. juuli 2017 at 03:01\nÕhksoojuspump on hea mõte ja tasub investeeringu ajapikku ära. Aga ma soovitaksin Teile õliradiaatoreid. Neid saab igat ühte ise reguleerida ja arvetelt kokku hoida, kuna õli läheb kiirelt kuumaks ja jahtub aeglaselt maha. Siis kui soojad ilmad (arvestades meie talve) saab miinimumi peal hoida kui külmem siis juurde keerata. Vannituppa kindlasti reguleeritav põrandaküte.\n16. juuli 2017 at 03:06\nMainin ära, et talvel elas sees 3 toalises 3 inimest ja kommunaalid koos elektriga olid kokku kuskil 180.\n16. juuli 2017 at 03:19\nMeie kütame juba mitmeid aastaid 80m2 korterit õhksoojuspumbaga, mis mõeldud 100m2 korteri kütmisele. Lastetoas kasutame aeg-ajalt radikaid ja vannitoas on põrandaküte. Kõige kõrgem elektriarve koos tava elektrikasutusega on olnud 100€ sealhulgas siis erinevad teenustasud-võrgutasud. Õhksoojuspump maksis 1500€, odavatega võib juhtuda see, et hiljem on elektriarved üüratud.\n16. juuli 2017 at 06:50\nHakkajad olete, tubli! Võtke vaid uuesti üks hetk ja kaaluge ja arutage inimestega tõsiselt läbi see variant, et köögist teha tuba, ükskõik siis kas lastele või teie tuba, ja köögiosa kusagile elutuppa/koridoripoole – uskuge, see on väärt mõte, seda enam, et teil praegu on ideaalsed võimalused nii teha, kui kogu remont alles ees. Juba lähiaastatel vajab ju koolilaps natuke vaiksemat tuba õppimiseks ja pisemad saavad rõõmuga lustida, segamata kodutööde tegemist. Või siis lastele eraldi kujuneksid mängutuba ja magamistuba või mis iganes muud soovid tekivad, nii on alati suurem tubade organiseerimise valik edaspidi! Nii on nutikas, uskuge!\n16. juuli 2017 at 08:57\nSoovitan silma peal hoida osta.ee, okidoki, sealt saab palju asju soodsalt- segistid, kraanikausid, wc. Need ei pea tingimata olema ju uued, saab teinekord heas korras asjad väga ok hinnaga. Ka ehitusmaterjale liigub neis. Mööbel: Magda Misjonipood Tallinnas, Kalamaja vanakraamipood (vt FB) Väga ilus, hinnad ka:) Tubade remondi puhul saab kenasti ise hakkama, elekter ja torustik vannitoas laske paigaldada. Omal muide abikaasaga hetkel üks sarnane projekt käsil, korter maakohas, varasemaid remonte 0, plaanis teha minimaalse eelarvega (küll siiski mitte endale elukohaks) ja kohe põnev, et millise summaga siis hakkama saaks.., 😉


Püüa pilvi, sa ulatud nendeni: Mpsi 7 päeva vanemaks tegemisest\nMpsi 7 päeva vanemaks tegemisest\nMa ei oleks uskunudki, et minu ühinemine REAG-ga ja peatne roheliste erakonna liikmeks saamine nii suurt poleemikat tekitab. Kõige hämmastavamad olid küsimused a la "mis kasu sa sellest saad?". Kas tõesti peab igal pool mingi kasu mängus olema? On see siis nii mõistetamatu, et keegi võiks tahta lihtsalt oma panust anda? Ma olin tõesti üllatunud selle üle eile. Aga kellel tõesti tekkis küsimusi loodava erakonna kohta, siis külastage loodava erakonna kodulehte.\nA muidu oli täitsa tore sünnipäev. Läbivateks teemadeks olid kapid, inglid, võõrsõnad ja loomulikult oli vanaema retsept jällegi poulaarne. Aga Roman pole suutnud kogu selle aja peale veel retsepti pähe õppida, tuli muudkui paberi pealt järgi vaadata. Ning siis veel loomulikult kass, kes pääses napilt kolmanda mõõtme kaotusest. Õhtu lõpus üritasime teda ka jooma õpetada, aga kahjuks ei võtnud õppust. Veel.\nPostitas Unistaja kell 12:39\nEI RIKU kiisumiisut ära!!! nii noorelt.. ja kui mind peaks vahel veel majutatama selle katuse all, siis ei ole üldse tore, kui kakerdav ja alkoholi järgi lehkav kiisu pähe plartsatab kuskilt...\n19. nov 2006 20:37:00\nno tegelikult ei tekitanud see niivõrd tõelist poleemikat, kui lihtsalt andis hea põhjuse sinu kallal aasida... aga tore muidugi, kui inimene söandab kapist välja tulla ;)\n20. nov 2006 13:43:00\nLaisik, ole rahulik, ta ei võtnud ju õppust. Veel :P Ja alati on ju see võimalus, et kui võtabki õppust, siis ei anna talle enne seda alkoholi, kui sina sinna lähed. Ma loodan, et talle vähemalt poes ei müüda...\nMõned aasisid, aga mõned kohati lausa ründasid. Ja minu meelest ei saa selle kohta küll kapist välja tulek öelda. Olen ma varjanud oma rohelist maailmapilti? Väitnud, et ma olen tulihingeline põlevkivikaevandamise toetaja? Oma arvates küll mitte.\n20. nov 2006 22:24:00\npõlevkivi on ka looduslik, võiks õelda et lausa rohelisest tekkinud\n21. nov 2006 07:40:00\nMina soovin sulle igatahes jõudu selle erakonna töös osalemisel.\nArvatakse, et lihtliikmel pole erakonna poliitika kujundamisel mingit tähtsust aga oma kogemustest lähtuvalt võin kinnitada, et demokraatlikes erakondades kujundavad selle organisatsiooni näo ikkagi lihtliikmed.\nNii, et jõudu!\n22. nov 2006 11:36:00\nAnonymus, kas sa fossiilsetest kütustest ja nende mõjust keskkonnale oled midagi kuulnud?\n22. nov 2006 19:43:00\noi Maris. Ma tahan sinuga sel rohelisel teemal veidi vaielda mõne joogiklaasi taga :) Teed jooma tuled nädalavahetusel (kui aega on)?\n22. nov 2006 23:06:00\nkuulda on igasugu mula. aga ehitage oma roheline küla valmis, mida te niisama mulisete.\nja kas päikesepatareidele elementide valmistamine ei kuluta üldse meie maavarasid ja nenede valmistamisel ei paisku õhku kahjulikke gaase??\n23. nov 2006 07:00:00\nAnonymus, minu meelest ajad sa praegu sassi energia tootmiseks vajalikud seadmed ja tooraine. Loomulikult kulub päikesepatareide elementide tootmise peale ressursse, aga sama moodi kulub ressursse ka masinate valmistamiseks, mille abil põlevkivi kaevandatakse ja naftat hangitakse. Küsimus on pigem selles, kas tooraine, millest energiat toodetakse, on taastuv või mitte. Ja ma loodan, et ei pea hakkama siinkohal selgitama, millised eelpoolmainitutest seda on ja millised mitte.\nJa ole rahulik, rohelist küla ehitatakse. Teadupärast ei valminud ka Rooma linn ühe päevaga.\n23. nov 2006 23:39:00\nKuust ja muust


Danone - Fermenteeritud sojatoode\nHoida temperatuuril +1 – +7 °C. Kui etiketil olev ja siin toodud teave on erinev, tuleb etiketil olevat teavet pidada õigeks.\nvesi, kroovitud sojaoad 10,73 %, trikaltsiumtsitraat, happesuse regulaatorid (naatriumtsitraat, sidrunhape), stabilisaator (pektiinid), looduslik lõhna- ja maitseaine, sool, antioksüdandid (tokoferoolikontsentraat, rasvhapete askorbüülestrid), vitamiinid (D2, B12), jogurtikultuurid. Võib sisaldada mandleid ja muid pähkleid. Looduslikult laktoosivaba.


Määratlemata – Lehekülg 3 – SA Läänemaa\nSA Läänemaa eestvedamisel pandi kokku videolugu Haapsalu raudteest. Lugu on sotsiaalmeedia-sõbralikus formaadis lühikeste klippidena. Loo algallikateks on Eesti filmi- ja dokumendiarhiivides ning internetis leiduvad ülesvõtted, kirjavahetus ja aruanded. Videolugu avaldatakse 1-4 klipi kaupa järgmise kahe ja pool...\n19.02 toimub Statistikaameti infohommik Iloni Imedemaal\nSihtasutus Läänemaa koostöös Statistikaametiga korraldavad infohommiku, kus tutvustatakse Läänemaad arvudes. Millisena numbrites nähakse Läänemaad, võrdlusena teiste maakondadega? Infohommik toimub 19. veebruaril algusega kell 11 Iloni Imedemaal (Kooli 5, Haapsalu). Kavas: Ülevaade rahvastikus muutustest ...\nMTÜde arenguprogramm alustab\nKui teie MTÜ mõtleb kuidas paremini hakkama saada, mõtlete sotsiaalse ettevõtluse peale, olete tihti mures, et kust ja kuidas leida raha oma tegevusteks. Siis LäänemaaMTÜ-de arenguprogramm on koht, kust saate abi. Esimene koolitus toimub 22. veebruaril. Arenguprogrammi lõpuks on ühendused läbi mõelnud om...\n7.02 toimub kultuurimajas aruteluõhtu “Kuidas tõkestada epideemiate ja terviseriskide levikut?”\nMida saab inimene teha selleks, et kaitsta end eksootilistesse paikadesse reisides haiguste eest? Mida teevad Eesti ja Euroopa Liit selleks, et kaitsta oma kodanikke? Neil teemadel arutlevad 7. veebruaril kell 16.30 Haapsalu Kultuurikeskuse kohvikus Dr. TÕNIS SIIR (Läänemaa Haigla), PIRET VIIKLEPP (Tervise Arengu In...\nKeskkonnaministeerium muutis määrusega Annamõisa metsise püsielupaiga kaitsevööndi välispiiri Läänemaal, nii et Haapsalu raudteetrass ei jää enam kaitsevööndisse. Muudatuse tulemusena kadus raudteetrassil ehituskeelupiirang enne 1. juulit. Nüüd on võimalik rajada Turba-Haapsalu-Rohuküla raudtee (53 km)...\nRisti aleviku lähedal Läänemaal, Haapsalu raudteetammi ääres viidi läbi eeluuring arheoloogilise kultuurkihi väljaselgitamiseks. Töö tulemusena tehti kindlaks, et lähteülesandega piiritletud raudtee maa-alal arheoloogilist kultuurkihti kivikalme kaitsevööndis ei ole. Samuti puudus asulakoha kaitsevööndis...\nErasmus+ õpirände taotlustähtaeg koputab uksele\nErasmus+ programmi õpirändeprojektide taotlustähtaeg on juba 5. veebruaril kl 13 Eesti aja järgi. Erasmus+ programmi 2019. taotlusaastast selgema ülevaate saamiseks on Sihtasutus Archimedes korraldanud kõikide haridusvaldkondade võimalusi tutvustavad vebinarid. Vaata neid uuesti! Kindlasti tasub tutvuda ka �...\nKodukant Läänemaa teavitab LEADER meetme taotlusvoorude avanemisest\nKodukant Läänemaa teavitab LEADER meetme taotlusvoorude avanemisest 2019. aasta rakenduskava alusel MTÜ Kodukant Läänemaa alustab Eesti maaelu arengukava 2014-2020 LEADER meetme rakendamise raames projektitaotluste vastuvõtmist 2019. aasta rakenduskava alusel. Rakenduskava on vastu võetud Kodukant Läänemaa...