Kuna oluline osa minu tööajast kulub toiduainetööstuse varjukülgedega tegelemisele, uuritakse mult päris tihti, kuidas ma üldse midagi süüa suudan. Poes tooteid vaadates tuleb ikka meelde, milline lihatööstus Poolast seajuppe ning Aafrikast külmutatud veist tõi ja siis nendest ehtsat "Eesti" vorsti teha treis, millisel pagaritööstusel jahupunkris koid olid, kellel töötajad käsi ei armastanud pesta, millise kombinaadi piim kõige hallimat värvi on, kellel suvel kastmete jaoks jahutusvõimsust ei piisa jne.\nOn tõesti tooteid ja tootjaid, mida ma erinevatel, enamasti mikrobioloogilistel põhjustel väldin, aga nälga ma veel surnud ei ole ning laua ääres suurt draamat üldjuhul üles ei tõmba. Ma ei tea, kas sellest, et ma toitu võrdlemisi kliiniliselt suhtun, aga üsna veidrad on mu toidueelistused sellegi poolest. Minu hetke lemmik on näiteks kitsevõiga ja avokaadoga võileib.\nAvokaado peab olema Hass, kitsevõid on nendes kahes ketimarketis, mida ma kõige enam külastan kahjuks ainult üks nimetus saada, niiet kasutan seda, mida võtta on ja leib peab olema Muhu pagarite oma. Toidu nimel ma ennast narrida ei lase, aga vot Muhu leiva nimel küll.\nAasta oli siis 2014 ja kuuldused Muhu leivast olid juba mandrile jõudnud. Olime suvel Saaremaal trippimas. Praamilt tulles läksime Muhu kalarestorani sööma - teine legendaarne koht. See oli veel see hirmus suvi, kus herilasi nii palju oli, et need pool toitu sinu eest taldrikult nahka panid. Restoranis oli ka Muhu leiba müüa. Kenasti rahvusmustritega pakendis ja puha. Kusagilt, ma isegi ei mäleta enam kuidas, õnnestus mul välja nuhkida, et seda leiba kalarestoranist otse üle tee natuke nurga taga pagari küpsetuskojas tehakse. Jalutasin sinna ja mis sa kostad, sama leib, ainult ilma hipsterpakendita, aga poole odavam. Täitsa hämmastav kohe, kuidas üle tee toomine tootele pool hinda võib otsa panna. Lisaks sain veel kaks pikka saia, mida nad muidu ainult HoReCa`le toodavad. Need olid nii head, et tõmbasime nagu tolmuimejad need perega rannas kividel kükitades ühe hingetõmbega makku.\nVarsti avas Muhu leib ka Telliskivis oma küpsetuskoja. Kui ma Kopli-Kalamaja kandis tuiamas olin, siis käisin ka leiba toomas, kui vähegi oli. Väga tihti ei olnud. Nüüd tegid nad ühe pagaripunkti ka Piritale, üsna kloostri külje alla. Puhas Jumala õnnistus, ma ütlen! Mul on kodust sinna natuke alla kümne kilomeetri ja nii mõnelgi õhtul peale tööd sõtkusin rattaga sinna, et iga hinna eest enne pagariäri sulgemist oma pätsike veel kätte saada. Isegi, kui kirjade poolest pood veel lahti oleks pidanud olema, jäin tihti tühjade kätega. Leiba lihtsalt ei ole. Nagu sõjaaeg või midagi.\nTeine asi on laupäev. Siis on Muhu pagarite Pirita koda ainult kella neljani lahti. Ühel laupäeval pedaalisin jälle nagu loll mööda Randvere ja Merivälja teed kloostri poole, kui mulle korraga neli sakslast teepeale ette kargasid ja nõudsid, kuidas Narva minna. Kõik kallites ülikondades ning väga viisaka Mercedesega. Jutu käigus tuli välja, et nad üldse Wesenbergi tahtsid, aga vähemalt suuna osas oli nende loogika õige. Muus osas oli see puhta mäda. Kõigil neil olid iPhone viied või kuued, aga normaalse GPSi asemel kamba peale üks väga närune paberil Baltimaade kaart hoopis. Esiteks palusid nad, et ma neile kaardil näitaksin, kus nad parajasti on. Ma kahjuks ei saanud, sest seda teed ei olnud nende kaardile isegi märgitud. Nad olid vist mõtelnud, et hakkavad aga mööda mere äärt Tallinnast itta sõitma ja küll nad nii ükskord Rakvere külje alla jõuavad nii. Ainuke jama, et üsna ruttu rikkus Viimsi poolsaar selle plaani ära. Hakkasin neile siis seletama, et nüüd sõidke üle raudtee, siis ringristilt teist väljasõitu mööda, siis järgmiselt jälle teist väljasõitu mööda ja kolmandalt ka, siis peale asula lõppu mäest üles paremale, siis 7 kilomeetrit otse ja siis vasakule, siis elektrijaama juurest paremale ja siis ma sain aru, et see on lootusetu. Palusin neilt pastakat ja paberit ning kirjutasin neile kõik ristmikud koos pööretega üles. Tänutäheks andsid nad oma pastaka mulle. Väärikas pastaks oli. Ma mitu korda tahtsin sellel olevat nime googeldada, aga nüüd on see kuhugi laste pliiatsikarbi sügavustesse kadunud.\nKuna sakslastega oma paarkümmend minutit maha jahmerdasin, jõudsin leivapoodi veerand tundi peale sulgemist.\nJumala arm on piiritu ja enne jaani avati Pärnamäel, see on minu kodust natuke alla kümne kilomeetri teisele poole, veel üks Muhu pagarite filiaal. Sinna suunda satun ma aga hoopis hommikuti. Kui Pirital on õhtul leib enamasti otsas, siis Pärnamäel ei ole hommikul veel valmis, kuigi kirjade järgi peaks asutus lahti olema. Ühest küljest saan ma aru, et ka pagarid on inimesed ning tahavad normaalsel ajal tõusta, mõistlikul ajal koju saada ning nädalavahetustel vahel peretki näha, aga pekki küll, mina tahan Muhu leiba saada. Nälg, ikaldus, nutt ja hala ühekorraga.\nKui ma Muhu leivast järjekordselt ilma olen, siis teise valikuna lepin teise saarelt pärit ettevõtte, Karja pagari toodanguga. Kõige parem on porgandileib. See on selline kolmnurkne heleroosas kotis. Teised Karja leivad sünnivad ka. Ühe erandiga ainult: meie varsti ekspresidendi eksabikaasa Evelini leib.\nPilt on internetist\nPiisab juba koostisosade lugemisest, et aru saada, kui võltsi tootega tegu on. Esiteks ei ole seal poole sõnagagi pärmi-juuretist mainitud. Sellist tüüpi leiba on aga pärmiseenekeste-juuretisebakterita võimatu teha. Pärmi jätavad tootjad aga vahel täitsa kaalutletult pakendilt ära, sest inimesed millegi pärast tihti hirmsasti kardavad seda. Aluseta hirm, sest peale ahjuks küpsetamist ei jää pärmist muud, kui õige natuke valku alles. Lisaks võiks pärm olla kõigi tervisesõprade sõber, sest ta sööb suhkrut. Mis saaks kaalualandajatele olla parem kui see, kui keegi sinu eest suhkru ära sööb? Ok, pärm küll kakab selle üldjuhul alkoholina välja, aga see on juba teine jutt. Muide, veini käärimine lõppebki sel hetkel ära, kui pärmid ennast suhkrust täis on õginud ja omaenda väljaheite sisse ära surevad.\nLisaks on Evelini leivas mooniseemned. Mooniseemnete lisamisel on ainult üks eesmärk - tootele krõmpsuvat struktuuri saada. Enamasti tehakse seda kanepiseemnetega, aga kuna need ühed kallid asjad on, siis on odavam vähemalt osa analoogi vastu ära vahetada. Petuvärk ühesõnaga. Ja ärgu üritagu keegi rääkima tulla, et mooniseeme leivas parem kui kanepiseeme on. Ei ole. Mooniseeme sünnib ainult saia peale. Lisaks jääb see hammaste vahele kinni ning peale mooniseemnete söömist võib narko kiirtestis valepositiivse tulemuse saada.\nKorra juhtus töökaaslane mulle ka Evelini leiva turundusteksti ette lugema:\nSinu käes on Lõuna- Eesti kõrgete metsade süles sündinud leiva poeg, tehtud vanaemade iidsete tarkuste järgi, tembitud minu südame armastuse energiaga, silitatud Saaremaa Karja Pagarite kätega... jne\nNagu misasja? Kogu mu austuse juures Lõuna-Eesti looduse vastu, aga vähemalt mulle õpetati juba algkoolis, et kõrged metsad kasvavad meil eelkõige Alutagusel, niiet pigem Põhja-Eestis. Ning küpsetatakse see leib üldse Saaremaal jumal teab kust pärit jahust. Lisaks mis pagana viljapõld see keset metsa on? Miks leib meessoost peab olema? Miks pagarid leib niisama silitavad ja näperdavad? See on vormileib, valagu vormi, koputagu välja peale jahtumist ja äärmisel pangu käega pakendisse. Ma loodan, et siis ka kinnastatud käega.\nÜldiselt on nii, et ma teinekord täitsa austan seda, kui keegi inimestel elegantselt nahka üle kõrvade oskab tõmmata, aga vot toiduga, eriti leivaga, küll kedagi lollitada ei tohiks.\nKirjutas Alli Kass kell 20:50\nLendav 27. juuni 2016 23:44\nHissand, kui hea! Viljapõld keset metsa ja meessoost leib :D\nMa ostsin just Rõngu pagari sooja leiba. Parim siinkandis.\nritsik 28. juuni 2016 05:42\nMinu kolleegil on Muhumaalt pärit minia, kes soovijatele muhu leiba küpsetab 😊. Ma tihti ostan, hea leib, aga pole aru saanud, miks see eriline on.vbla see "poe" muhu leib on kuidagi teistsugune, peaks proovima.\nLendav 28. juuni 2016 10:27\nPs. Alutagusel on kõrged metsad küll, aga meil mõõdetud metsapuudest kõrgeimad kased ja haavad, sanglepad ja pärnad asuvad Järvseljal kuused ja männid Verioral, mis jääb siiski Lõuna-Eesti alla. Paraku küll üsna kaugele Ärma talust, millele proua vihjab.\nPs. Veriora mänd on teadaolevalt maailma kõrgeim harilik mänd, kõrguselt järgmine on Poolas :D\nViimane rida pidi olema "pps"\nAlli Kass 28. juuni 2016 10:42\nEi tea, palju seal puude all rukkitaimi ka näha võiks olla :)\nLendav 5. juuli 2016 22:11\nJärvseljal ei märganud, Ootsipalu hiiglased on kahjuks külastamata, nii et nende kohta ei oska öelda :D\nMillegipärast (ei tea küll miks?) olen viljapõlde kohanud suuremalt osalt lagedatel väljadel. Võibolla presidendi(eks)proual on mingi vinge sort, mis on hoopis varjutaim?\nNele 29. juuni 2016 09:45\nNii 6 aastat tagasi hankisin ma tuttavalt juuretise. Paar leivategu katsetamist ja valmima hakkas just täpselt õige maitsega leib. Poest saab ka mõnda päris head asja aga otse ajust tuleva sooja rukkileiva vastu ei saa miski.\nHulkuv kass 29. juuni 2016 15:40\nLeivategu on jah peen kunst ning leivaküpsetajad on minu silmis andekad inimesed. Ma proovisin ühe korra ise juuretist teha. Juuretise tegemise õpetuses oli kirjas, et see tuleb sooja kohta valmima panna rätiku alla. Ma panin vannitoa nurka, sest vannitoas oli põrandaküte. Mulle meeldib soe põrand, niiet üsna põhja ka keeratud. Vahel käisin rätiku alt piilumas, mis seis juuretisega on - päris hirmus koll vaatas kausist vastu :) Sellest hoolimata sõi mu sel ajal umbes aastane vanem laps ühel hommikul salaja juuretise ära. Rohkem ei ole ma leivaprojektiga enam alustanud.\nNele 29. juuni 2016 16:32\nSee juuretise tegemine ongi raketiteadus. Kui saad kelleltki juuretise siis leivategu ise on ülilihtne. Nii kokku 10 minutit mäkerdamist ja vahepeal peab kauss lihtsalt soojas kohas vedelema.\nAnonüümne 1. juuli 2016 00:53\nTahtsin sellist asja küsida, et mis eriala oled Sa ülikoolis õppinud? Kui see jääb sinna Maaülikooli toidutehnoloogia valda, siis äkki oskaksid sa sellest pikemalt rääkida? Ise hetkel kahtlen kas minna seda magistrisse õppima.\nAlli Kass 3. juuli 2016 22:37\nMul on endal tegelikult lõpetamata Tehnikaülikooli bakatasemel toidutehnoloogia. Mingeid asju olen ka magistrikursusest juurde kuulanud. Bakadiplom on sama kooli keemiateaduskonnast ühelt teiselt erialalt ja magister üldse ehitusteaduskonnast.\nHariduslikku ja isiklikku taustsüsteemi teadmata on raske midagi soovitada. Toidutehnoloogia on eriala, millega nälga ei jää, aga näiteks pere ja/või töö kõrvalt on see väga raskesti õpitav. Suur osa on praktikumidel, mille jaoks peab füüsiliselt koolis kindlal ajal kohal olema. Palju magister tööturul juurde võiks anda oleneb ka täitsa asjaoludest. Mina näiteks värban töötajaid eelkõige isiksuseomaduste järgi, teiseks vaatan kogemust ja kolmandaks alles haridust. Magister on minu silmis märgiks, et vähemalt on tegu piisavalt järjekindla inimesega, kes asja lõpuni viib. Riigiametis jälle annab magister mingit palgalisa. Samas on mul ülipositiivne kogemus selle aasta ühe Tehnikaülikooli toidutehnoloogia magistri lõpetajaga. Töökogemuseta, aga erialaste teadmiste poolest väga pädev.\nMaaülikoolist tean ma 3...4 aasta tagust seisu kõrvaltvaatajana või juttude kaudu. Ei jätkunud siis seal laborites näiteks katsevahendeid. Mikrobioloogias oli kahe inimese peale üks Petri tass ja nii nad seal siis külvasid. Käisin seal ühel hetkel sensoorika seminaril ja lektor rääkis neljast põhimaitsest, kuigi juba aastaid ja aastaid on üldtunnustatud teaduslik seisukoht, et põhimaitseid on viis. Pigem tahetakse kuuendat lisada.\nTehnikaülikoolis on ka mingis osas stagneerunud õppejõude ning -vahendeid, aga seal on ka võimalus väga hea sisustusega laborites kätt proovida ning vahel ka välisõppejõude kuulata. Niiet ma ise kalduks pigem Tehnikaülikooli kui Maaülikooli soovitama. Kuna ise esimese vilistlane olen, siis ei pruugi ma kuigivõrd objektiivne muidugi olla. Eks iga pagar kiidab ikka oma pätsi :) TTÜs on välja kujunenud ka korralik kaasaegne ülikoolilinnak, samas Tartus on jälle ajaloolist ülikoolihõngu vist rohkem. No ja oleneb muidugi, kui palju elukorralduselt Tartuga seotud oled.\nMul lõpetas üks alluv eelmisel kevadel Maaülikooli baka sarnasel erialal ja tundub, et õppekorraldus ja sellega seonduv bürokraatia on seal samal tasemel nagu TTÜs (loe: täiesti pekkis).\nTegelikult on igast koolist ja igalt õppekavast võimalik välja pigistada täpselt nii palju kui õppija sealt võtta soovib.\nVäikesed mured ja sularahaenergeetika


Windows 7 RTM on valmis 13 juuli AC - STEALTH SETTINGS\nWindows 7 RTM valmib 13 AC juulis\nKui nad on kedratud rohkem kuulujutud umbes samal ajal, kui ta on valmis Windows ÄRGE RTM (Valmis tootmine), See oli ametlikult teatanud, kui Juuli 13 2009.\nWindows 7 RTM ehitamine valitakse lähipäevil ja see antakse ametlikult lahti juulis 13, 2009The samal päeval WPC09 (Worldwide Partner Conference) toimuvad nagu New Orleans.\nMicrosoft on veel testimise protsess ja valides RTM kandidaat ehitab nad peavad tagama, et oleks kõik show-kork vead esinevad OS on likvideeritud nii palju ei ole piisavalt sile, bug-free vabastamise kui võimalik.\nTechNet, MSDN ja teiste partneritega Microsoft RTM kohas saab umbes kaks kuud enne ametlikku release kuupäeva, samuti premium kasutajatele selle.\nRTM site See on viimane versioon, mis versiooni saate eest OEMs ja teised müüjad / tootjad, et katsetada ja lahendada mis tahes tarkvara vead mis võib tekkida ühilduvus teatud riist kohta arvutid. Alles pärast neid vähe puudutab muutub Windows 7 GA (üldiselt kättesaadavust), Mis ilmub päeval Oktoober 22 2009.\nWindows 7 GA 7 Windows vabastamise kuupäev 7 aknad RTM


Partnerite uudised | Rehvid | Page 2\nKui Jaguar valis oma sportlikule sedaanile rehve, oli firma põhinõudeks kindel teelpüsimine suurtel kiirustel ja täpne kuuletumine roolile märjal teel, seepärast kontrolliti Pirelli PZero rehve kaheksa kuud kestnud ettevalmistuste käigus hoolikalt Inglismaa, Hispaania ja Saksamaa ringradadel. XE jaoks homologiseeriti rehvid… Lasīt tālāk »\nPorsche Cayenne komplekteeritakse Yokohama rehvidega\nJaapani rehvitootja teatas, et Yokohama uue põlvkonna rehvid tunnistati Porsche Cayenne komplekti kaasamiseks sobivaiks. Jaapani ettevõtte teate kohaselt vastavad Cayenne vajadustele 295/35 R21 suuruses homologeeritud Yokohama rehvid ADVAN Sport V105, millele antakse eriline N2- markeering, mis kinnitab Porsche valmidust… Lasīt tālāk »\nPirelli hoiab eklsusiivset autorehvide tarnija staatust\nHoides vaieldamatult parimat rehvitarnija liidripositsiooni autoturul saadavatele tehasevarustusele, osaleb Pirelli ka tänavu Genfi autonäitusel. 2014. aastal sai Pirelli 266 uut homologatsiooni, neist 213 puudutasid premium klassi ja eksklusiivseid autosid, olles paremad kui nende samade eelmise aasta näitaja 6% võrra. Mainitud… Lasīt tālāk »\nVolkswagen Passat komplekteeritakse Falken rehvidega\nEelmise aasta oktoobris Pariisi autosalongis esitletud uus VW Passat varustatakse 215/60 R16 suuruste Falken Ziex ZE914A ja Falken Ziex ZE914A Ecorun rehvidega (millel on vähendatud veeretakitusjõud). Rehve täiustasid Falkeni Jaapani insenerid, et need vastaks selle auto kõikidele nõuetele. „Ziex ZE914A… Lasīt tālāk »\nScherlock Holmes mõistis iga eraldi detaili tähendust. ''Ma olen juba ammu endale selgeks teinud seda pöördumatu aksioomina – ei ole mitte midagi olulisemat kui detailid, – nii on kunagi öelnud Arthur Connan Doyle kuulus detektiv. Selge, et tookord Holmes ei… Lasīt tālāk »\nPirelli sai BMW-lt innovatsiooniauhinna\nPirelli sai BMW Supplier Innovation Award auhinna kvaliteedi kategoorias. BMW autasustas Pirelli-it dünaamilise vulkaniseerimise tehnoloogia (Real Dynamic Curing) kasutamisele võtu eest. Käesolevat tehnoloogiat kasutatakse kõikides Pirelli tehastes, kuna see tagab igale rehvile optimaalse vulkaniseerimise taseme, mis arvutatakse kooskõlas termoanduri näitajatega.… Lasīt tālāk »\nTänu tehnoloogia 4D Nano Design kasutamisele tagavad sõiduautode ja SUV klassi autode uued talverehvid Falken Espia EPZ II täiustatud veojõu ja paremad pidurdamisnäitajad skandinaaviapärase kliimaga piirkondades. Falken Espia EPZ II rehvid on saadaval nii sõiduautodele kui ka SUV klassi… Lasīt tālāk »\nESIMENE NAASTUDETA REHV NAASTREHVI OMADUSTEGA KOMPROMISSITU SOORITUSVÕIME JÄÄL Rehvid ICE ZERO™ FR tunnevad ennast ühtmoodi mugavalt nii linnatänaval kui ka linnast väljas. See on ideaalne valik autojuhile, kes sõidab põhjamaistes oludes ning vajab seetõttu rehvi, mis ühendab endas suure stabiilsuse… Lasīt tālāk »\nHimalaya WS2 on mõeldud kasutamiseks karmides talvetingimustes. Ta avaldab muljet oma sooritusvõime ja stabiilsusega jääl, lumel ja märjal teel. Rehvil on Alpi mäestiku sümboliga markeering ja tähis M+S. Silicat sisaldav kummisegu Valmistatud Taiwanis Haardumine märjal pinnal Pori ja lumi Spetsiaalsed… Lasīt tālāk »\nHimalaya SUV – uus Federali perekonda kuuluv rehv raskeks tööks talvetingimustes. Silicat sisaldav kummisegu Valmistatud Taiwanis Haardumine märjal pinnal Pori ja lumi Spetsiaalsed puhastatud õlid Vaata suurused ja hinnad Eriomadused ja eelised Lasīt tālāk »


Tööta :: Minu Saaremaa\nKui mandriinimene teeb aasta otsa tööd ja sõidab suvel Saaremaale puhkama, siis saarlasel käib ikka töö ja puhkus käsikäes. Looduskaunid kohad ja lõõgastust pakkuvad spaad annavad võimaluse puhkuse tunnet tunda kas või iga päev.\nTöökohti leidub saarel lihtsast abitööst kuni spetsiifilisi teadmisi eeldava ja keeruka ametini välja. Kes tööd ei karda, see endale saarelt töö ka leiab… või hoopis loob. Saaremaa on üks kõrgeima ettevõtlusaktiivsusega maakondi. Ettevõtlusega tegelemiseks soodsat pinda aitavad luua ettevõtete ühendused ja tugiteenused.


Käsipalli Meistriliiga nelik võtab omavahel mõõtu - Lõunaeestlane\nTallinn täienes sel nädalal 25-aastase Dadi Laxdaliga, kellest saab esimene meistriliigas mänginud Islandi käsipallur. „Laxdal on meiega juba suvest saati treeninud, aga seni polnud kindel kauaks ta siia jääb. Mängujuhina toob ta kindlasti juurde tarkust ja kogemust,” rõõmustas peatreener Risto Lepp varem Islandi ja Norra liigades mänginu liitumise üle.\n„Kui Tallinn tõesti Laxdali mängu toob, on nad kõvasti tugevamad. Jälgisin islandlast suvel Tallinn Cupil ja nii head mängujuhti meie liigas praegu pole. Väga kõrgel tasemel pallur ja suurepärase mängulugemisoskusega,” teadis Tapa peatreener Elmu Koppelmann vastaste värsket liitujat juba karta.\n„Meie saime eelmises mängus lõpuks kasutada Siimo Tänavotsa, kes kahtlemata annab meile käigu juurde, eriti just viskejõu osas. Tagaliinis on meil olnud probleeme, pärast Vahur Oolupi lahkumist Taani ning Aleksander Oganezovi eemalolekut. Aga loodame teha järeldused kaotustest karikasarjas ja paremini vastu saada,” sõnas Koppelmann.\n„Eks me loodame kümnendat võitu ka siia otsa saada, aga alahinnata Viljandit ei kavatse. Neil on koosseisuga probleeme olnud, aga kui kõik mehed kohal, oskavad vägagi targalt mängida,” hindas kehralaste peatreener Mart Raudsepp.\n„Andsin pühapäeval karikamängus mõnele mehele puhkust ja seda on ka vaja, sest alates järgmisest nädalast ootab meid ees hirmuäratav graafik. Ma ei tea, kuidas see kalender nii koostatud on, aga nelja nädalaga tuleb kümme mängu ja sealhulgas kaks reisi naabrite juurde Balti liigas,” vaatas Raudsepp lähitulevikku.\n„Kaotama me Kehrasse nüüd kindlasti ei lähe! Plaan on võidelda, aga avavooru võidu suunas pole mõtet vaadata. Kehral puudusid siis veel kaks välismaalast ja pigem peame järeldused tegema Balti liiga kaotusmängust. Ning tervikuna keskenduma rohkem oma mängule ning mitte nii väga vastase tegemistele,” arvas Viljandi peatreener Marko Koks.\n„Laupäeval saime Põlvas suure kaotuse, mis tõestas kui palju peame veel vaeva nägema. Mingitel perioodidel ei saa mängijad aru, et tegemist pole treeninguga, kus ebaõnnestumise järel antakse uus pall ja uus võimalus. Vigastused on meie hõreda koosseisu juures ka murekohaks, endiselt on eemal Sergei Rodjukov ja Raiko Roosna,” tunnistas Koks.


VKG Transpordi juht lahkub Viru Keemia Grupist - Logistikauudised\nAutor: Tanel Raig • 4. märts 2015\nVKG Transpordi juht lahkub Viru Keemia Grupist\nSeitseteist aastat Viru Keemia Grupi koosseisu kuuluvat ettevõtet VKG Transport juhtinud Raimond Niinepuu lahkub kevadel kontsernist.\n„Olen töötanud VKG-s seitseteist aastat. Olen olnud VKG Transport AS-i juhatuse liige selle algusest. Seitsmeteistkümne aastaga muutus ettevõte kontsernisisesest partnerist rahvusvaheliseks ettevõtteks. Täna on VKG Transport Eesti üks suuremaid transpordiettevõtteid logistika valdkonnas. Praegu tunnen, et on õige aeg minna edasi, rakendada VKGs saadud teadmisi ja kogemusi mujal. Olen tänulik VKG Transpordi ja kogu kontserni töötajaskonnale, kellega koos oleme lahendanud keerulisi, kuid eesmärkideni viivaid ülesandeid,“ rääkis Raimond Niinepuu oma otsusest lahkuda ametikohalt.\n"Viru Keemia Grupp on tänulik Raimondile tehtud suurepärase töö eest. Raimond on andnud suure panuse VKG Transpordi kiirele arengule. Saadud kogemus suurte rahvusvaheliste projektidega teeb temast vaieldamatult oma ala tippjuhi Eestis. Pean õigeks, et Raimond soovib oma jõudu ja energiat ning saadud kogemusi ellu viia uutes projektides. Soovin talle edu edaspidiseks," sõnas Viru Keemia Grupi juhatuse esimees Priit Rohumaa.\nVKG Transport on Viru Keemia Gruppi kuuluv tütarettevõte, kus käesoleval ajal töötab 157 inimest, ja 2014.a käive oli üle 18 mln euro. Ettevõte osutab rahvusvahelisi ja riigisiseseid auto- ja raudteetranspordi teenuseid, veab ohtlikke veoseid autotranspordiga, remondib ja hooldab raudteid ning osutab kaubavedude ekspediitorteenuseid raudteedel.


FC Elva II võitis Pärnu JK Vaprust 2:0 — FC Elva\nFC Elva II võitis Pärnu JK Vaprust 2:0\nFoto: Eleri Pastak / järjekordne võitluslik moment keskväljal\n11. mai kell 14:00 Pärnu kunstmuru\nPärnu JK Vaprus - FC Elva II 0:2 (0:0)\nVäravad: 55. Puusalu, 70. Alekõrs\nHoiatused: 45. Allik, 78. Bõkarev\nEemaldamine: 76. Lille\nPeakohtunik: Eno-Gerrit Link\nFC Elva: Artur Lõhmus, Ragnar Sikk, Rasmus Sikk, Joosep Allik (61. Karl Kimmel), Kristjan Kumberg, Karel Kaupmees, Kerdo Puusalu, Argo Kaldmäe (10. Ott Alekõrs), Gennet Joel Laks (54. Rasmus Jaagant), Gen Alev, Andres Bõkarev\nTasavägine esimene poolaeg\nHooaja teiseks liigamänguks sõitis FC Elva järelkasvuvõistkond Pärnusse, et kohtuda seal kohaliku JK Vaprusega, kelle koosseis oli sarnaselt Elvale väga noor. Esimestest minutitest peale näitasid mõlemad võistkonnad ründavat ning võitlusliku jalgpalli, mille tulemusel tekkis mõlema värava all ohtike momente. Mängu algusosas tekkisid parimad väravavõimalused Pärnu võistkonnal, kelle noored läbi äärte häid teravusi lõid, mis Elva õnneks realiseerimata jäid. Elva duubelvõistkonnal läks mängu sisseelamisele kauem aega, kui koduvõistkonnal, kuid järk-järgult suudeti mängu parandada ning häid momente vastaste karistusala lähedal luua. Tihti jõuti ka väravale lähedale kuid 1-2 vajaliku söötu jäi tegemata, et healt positsioonilt kaaslaseid löögile mängida. Vähe koos treeninud Elva võistkonna jaoks oli üksteisemõistmine ja suhtlus tihti probleemiks, mistõttu oli raskusi nii kaitsmisel kui ründamisel.\nEnesekindlam mäng teisel poolajal\nTeist poolaega alustasid Elva mängijad julgemalt, mille tulemusel õnnestus vastaste poolel rohkem palliga tegutseda ja häid momente luua. 55. mänguminutil oli Elval kasutada karistuslöök, mille järgsest olukorrast pääses segamatult löögile Kerdo Puusalu, kes viis ka oma võistkonna juhtima. Eduseisus said duubli mängijad enesekindlust juurde ning noored Pärnu mängumehed seevastu ei suutnud enam endist mängu jätkata ning muutusid üha ebakindlamaks. Juba viisteist minutit hiljem tegi Gen Alev vasakult äärelt hea tsenderduse, millele Pärnu kaitsjad jalga vahele ei saanud. Selle tulemusena jõudis pall sünnipäeva tähistanud Ott Alekõrs'i jalale, kes kindla löögiga Elva eduseisu 2:0 peale kasvatas. Noored Pärnu mängumehed olid nüüd veelgi enam löödud kuid üritasid visalt edasi rünnata tõustes kõigi liinidega kõrgele Elva värava suunas. See tekitas kaitses järjest kindlamalt mänginud Elva mängijatele palju ruumi kiireteks vasturünnakuteks, millega Vapruse mängijad tihti hätta jäid. 76. mänguminutil õnnestus kiirrünnaku tulemusel Alekõrsil pääseda väravavahiga 1v1 olukorda, kuid enne karistusala joont tegi viimane kaitsja tema vastu vea teenides sellega ka punase kaardi. Rohkem väravaid kummalgi võistkonnal ei õnnestunud lüüa kuid ohtike momente jagus viimaste minutiteni. Kindlasti oleks võinud tulla ka lisa, kuid mõlemad võistkonnad olid füüsiliselt väga väsinud ning rünnakute lõpuosas lihtsalt ei jätkunud enam piisavalt energijat.\nFC Elva II järgmine mäng toimub Elva linnastaadionil, kui 25. mail kell 14:00 kohtutakse Pärnu JK Poseidon Nirvaana võistkonnaga, kes on hetkel ka liiga liider.\nToimetaja: Laur Nurme


Kuidas disainida tuletõrjevoolikuid ja saada kiilidele pärituult tiibadesse - Uudised - Sakala\nKuidas disainida tuletõrjevoolikuid ja saada kiilidele pärituult tiibadesse\nEsimene toetus läks Ivar Arulaidile, kes mõtles välja tuletõrjevoolikutest kottide valmistamise. Vasakul on kottide disainer Lee Sakk, paremal hooandja Tiiu Sullakatko.\nFOTO: Peeter Langovits (montaaž)\nHooandja meeskond tahab näidata, et head asjad saavad teoks ka siis, kui neid toetada väikse summaga — vaja on lihtsalt rohkesti inimesi. Kirjanike liidu esimees ning sõna- ja toidugurmaan Karl Martin Sinijärv näiteks usub, et Hooandja on üks olulisemaid algatusi, mis tänavu käima on lükatud.\nHooandja juhatuse liige Tiiu Sullakatko, alustasite tööd alles tänavu suve hakul. Nüüdseks on ilmselt esimesed tibud kokku loetud.\nOleme tõesti üle poole aasta töös olnud ja on juba ka tibusid, mida lugeda. Valminud on mitu raamatut ja CD-d, paar animatsiooni ja disainitooteid, esilinastunud on mitu näidendit.\nOn ikka väga hea tunne saada postiga järgmine valminud raamat või plaat, kus on kirjas paljude inimeste nimed ja siiras tänu, et ainult koos tehes on idee reaalse vormi saanud.\nKeda või mida te peate oma suurimaks kordaminekuks?\nMeie suurim kordaminek on see, et keskkonnal leidub kasutajaid. Nende all peame silmas nii toetajaid kui tegijaid. Meil on vaja mõlemaid.\nKui paljudele ettevõtmistele olete aidanud õla alla panna ning kui suur osa nendest on õnnestunud?\nSeni on toetuse saanud üle 20 projekti. See on väga suur hulk, eriti kui arvestada, et iga projekti taga on peaaegu sada inimest, tänu kellele see on õnnestunud.\nVälja tulnud on 70 protsenti projektidest ja see on samuti suurepärane näitaja. Me ei arva, et see, kelle projekt toetust ei leia, peaks end kuidagi halvasti tundma. Ta on saanud oma toote kohta ju täiesti tasuta turu-uuringu. Ju siis lihtsalt ei ole praegu õige aeg või tuleb midagi ümber mõelda.\nMis õigupoolest Hooandja sünnile kaasa tõukas? Sellised ettevõtmised on ju kogu maailmas võrdlemisi uus asi.\nÜhisrahastus on tõesti uus asi. Maailmas leidub aga hulk näiteid edukatest keskkondadest, olgu see siis www.kickstarter.com, www.indiegogo.com või www.rockethub.com. Eestis ei olnud midagi sellist veel tehtud, aga valmidus paistis olevat nii tegijate kui toetajate poolel. Oli vaja vaid sobivat keskkonda.\nMillist tagasisidet olete saanud ning mida enamasti põhiplussidena esile tuuakse?\nMe oleme saanud päris suure tähelepanu osaliseks ja seda meeldivas võtmes. Mitmesugused meediakanalid on meie tegemiste vastu huvi tundnud ja ikka hea sõnaga meist juttu teinud. Kõige enam on tulnud positiivset tagasisidet neilt, kes pole suutnud esimese hooga uskudagi, et toetuse kogumine võib olla nii lihtne ja bürokraatiavaba.\nTore on ka see, et mitu organisatsiooni ja eraisikut on huvi tundnud, kas nad saaksid Hooandjale toeks olla ja oma kanalites selle kohta infot levitada. Soovime hea meelega partnereid, kes aitavad kas kaasa mõelda, infot levitada või ettevõtmist toetada.\nHooandjast saab ju autorgi otsest ja vahel ilmselt ka üpris halastamatut tagasisidet oma ettevõtmistele.\nAutorid saavad tõesti otsest tagasisidet. Ei ole küll veel kuulnud, et kellelegi oleks antud halastamatut vastukaja. Pigem on õhkkond positiivne ja toetav.\nPaljud tegijad on öelnud, et on uskumatult hea tunne, kui näed iga päev uusi nimesid, kes sinu tegemisele hoogu annavad. See pidi tohutult energiat lisama. Eks me kõik taha ju teada, kas see, mida me teeme, ka kellelegi korda läheb. Oleme Hooandja keskkonnas teinud kõik selleks, et tegijat toetajatele võimalikult lähedale tuua.\nMissuguste projektidega ei tasu teie poole pöörduda?\nMeie poole ei tasu pöörduda projektiga, mis ei ole loominguline ja mille tulemus ei ole avalikkusega jagatav. Näiteks ei sobi Hooandja keskkonda heategevuslikud projektid — nendele on sobivam keskkond help.ee. Samuti ei sobi meile koolitusreisi toetusprojektid ja tehnika soetamise projektid.\nKõik, mis on loominguline ja jagatav, on aga väga teretulnud. Ootame huviga projekte, mille autorid mõtlevad suurelt. Näiteks kui kunstnik saaks kokkuleppe mõne avalikus ruumis oleva maja omanikuga, kes sooviks saada maja seinale suurt maali, siis oleks see äärmiselt põnev projekt.\nKas Hooandjast on läbi käinud ka 10 000 eurot ületavaid projekte?\nRahaliselt meil nii suurt projekti, kui on praegu NO99 oma, seni olnud ei ole. Pigem on summad jäänud paari tuhande ringi. Seni suurim edukas projekt oli Peeter Lauritsa fotoalbum «Sild sinna ja tagasi», mis kogus 5691 eurot. Selle raha kokkusaamine eeldab väga head autorit ja projekti.\nNO99 projekt on meile põnev ja summa on tõesti suur, arvestades meie keskkonna noorust. Kuid ega meiegi saa väikselt mõelda. Nii tegutsemegi selle nimel, et ka suurtel tegijatel oleks põhjust meie poole pöörduda.\nMa ei ole Hooandja koduleheküljel toetajate hulgas märganud firmasid. Miks?\nEnamik toetajaid on meil tõesti eraisikud, sest organisatsioonidel tuleb annetuste pealt makse maksta. Loodame, et asjad liiguvad selles suunas, et toetuste pealt maksekohustus väheneb või kaob üldse.\nMilline on Hooandja tulevik?\nMeil on palju ideid ja mõtteid, kuidas edasi minna. Ennekõike on meile oluline olla usaldusväärne ja toimiv, et meid sooviksid kasutada nii tegijad kui toetajad.\nLeidsin Hooandja juhuslikult, kui keegi küsis Facebookis, kas kellelgi on loominguliseks projektiks raha vaja. Ilma Hooandjata ei oleks minu album jäänud välja andmata, aga oleksin pidanud seda pikemalt oma kõhu arvelt kinni maksma. Võib-olla tõesti mitte päris kõhu arvelt, aga muusiku niigi mitte väga peenutseva elustiili arvelt küll.\nHooandja on üks ilmatuma vägev asi. Mujal maailmas on ühisrahastusplatvormid väga levinud ning on suur rõõm, et see ka meile jõudis. Võib-olla kasutan tulevikuski Hooandjat. Kindlasti soovitan seda aga oma sõpradele, kel mõni projekt pooleli.


Auto testid pohjalik - Toyota C-HR - What Car?\nToyota C-HR Üksikasjalik hinnang\nMeie hinnakirja avab 1,2-liitrise bensiinimootoriga versioon, mida saab ainsana ka kuuekäigulise käsikasti või nelikveoga. Nelja silindriga mootorist võetakse turbokompressori abil 85 kW/116 hj @ 5200-5600 p/min (185 Nm @ 1500-4000 p/min) ja säärase jõuallika korral on nobedaim „automaadi“ ehk variaator-tüüpi automaatkäigukastiga masin, mis saavutab 100 km/h 10,8 sekundiga. Samasugune käsikastiga versioon jääb harjutuses kümnendiku jagu maha ja nelikveoline C-HR - mida saab ainult koos „automaadiga“ - on neist mõlemast aeglasem, saades „sada kätte“ 11,4 sekundi jooksul.\nJärgmiste jõujaamadena tulevad kõne alla hübriidajamid, mida pakutakse koos „automaatide“ ja esiveoga. Neist esimesena on hinnakirjas 1,8-liitrist Atkinsoni tsüklis töötavat bensiini- ja elektrimootorit koondav ajam ja uue tulijana järgneb sellele teine hübriidajam, mille „bensiinipõleti“ töömahuks on kaks liitrit.\nAntud hübriidajami näol on „tsee-ha-erril“ lõpuks selline jõuallikas, mis oleks võinud kuuluda mootorivalikusse juba alates turule tulekust. 135 kW/184 hj @ 6000 p/min arendav ajam ja „automaat“ hoolitsevad astme- ja pingevaba kulgemise eest ning kui peaksite möödasõidul või mõnes muus olukorras kitsikusse sattuma, on abi ka gaasipedaali põrandasse rammimisest, sest kõrgetel pööretel muutub Toyota linnamaasturite pesamuna minek hoomatavalt teravamaks. Säärase jõuallikaga C-HR saavutab kiiruse 100 km/h 8,2 sekundiga, mis on senisest hübriidajami kandjast pea kolm sekundit nobedam.\nKui vajate manuaalkäigukasti või nelikveoga autot, siis tuleb kõne alla vaid 1,2-liitrine ottomootor. Teistest enam sõidurõõmu pakub võimsam hübriidajam ja kui teie ootused pole dünaamika osas nii nõudlikud, siis võtke tagasihoidlikum hübriid, mis arendab 90 kW/122 hj ja saavutab 100 km/h 11 sekundiga.\nKehvasti juhitavat autot tänapäeval enam naljalt ei kohta ja ka Toyota C-HR saab kurvilistel kõrvalteedel hästi hakkama. Tavapärasest sõiduautost kõrgem raskuskese annab endast muidugi tunda ja roolisüsteemi vastusurve võiks olla tunduvalt kaalukam. C-HR on saadaval nii esi- kui nelikveolisena ja viimasel juhul ei saa ka haardevõime üle nuriseda.\nMürasummutusega on Toyota omajagu vaeva näinud ja esireas on see igal juhul õnnestunud. Mootorit on kuulda küll üsna sageli ja külgtuul tekitab A-piilarite juures kuuldavat tuulevihinat, kuid kumbki hääl ei suuda muutuda häirivaks. Teemüra on kuulda kusagilt tagarataste juurest, aga seegi on tagasihoidlikku laadi. Eriti hea mulje jättis võimsama hübriidi vedrustus, mis töötab kõigil teekatetel vaikselt, ei luba kerel kurvides palju kalduda ja võimaldab veojõu ka libedal teekattel ilma rataste puksimiseta maha kanda.\n€ 21 300\nSportage on valusaks pinnaks kõigi populaarsete linnamaasturite päkas, pakkudes ruumikat interjööri ja head hinna/kvaliteedi suhet. …\nHea varustuse ja korralike sõiduomadustega linnamaastur, mis passib tänu madalatele jooksutuskuludele hästi ka ametisõidukiks. Täiuslikust komplektist jääb puudu vaid mugavam tagaiste ja madalam baashind. …


Emantsipatsioon – Vikitsitaadid\nKonservatiivne kodanlus näeb naise emantsipatsioonis ikka veel ohtu, mis ähvardab tema moraali ja huve. (Sissejuhatus, lk 25)\nPärast 1917. aasta revolutsiooni ei olnud Venemaal miski enam endine. Uus ideoloogia nõudis uut inimtüüpi, kelle füüsilised ja vaimsed omadused sobiksid kommunismi ehitamiseks. Esimest korda ilmus mõiste "uus naine" naisküsimuse debatti 1850. aastate Venemaal, kus Nikolai Tšernõševski romaan "Mida teha?" innustas paljusid naisi oma õiguste eest võitlema. Bolševikud nägid uues naises kommunistlikku iseseisvat, aatelist, töökat ja mehega võrdväärset inimest. Haritud kesk- ja vähemal määral kõrgklassi naised (nt Alexandra Kollontai, Nadežda Krupskaja) hakkasid uue naise ideed juurutama, kuid kuna 1920. aastal oli üle poole Vene rahvast kirjaoskamatu, kulges naiste vabastamine üle kivide ja kändude. Lenin ütles, et naine on kodune ori ja mingit kommunismi ei tule, enne kui naist pole koduste tööde koormast vabastatud. Kuna koduorjusest vabanenud naised pidid saama segamatult tööd teha, tuli Lenin välja ideega rajada üle terve riigi sööklaid, pesukööke, lasteaedu ja -sõimesid. Lenin rõhutas, et pelgalt uutest seadustest ei piisa ja naised ise peavad oma emantsipatsioonile kaasa aitama. Lenini ettepanekud aga ei realiseerunud täies mahus, sest sööklaid, lasteaedu jms ei suudetud piisavalt ehitada. Näiteks täideti 1932. aastal lastesõimede ehitamise plaan vaid 18 protsendi ulatuses. 1920. aastatel oli kommunistliku partei juures naiste osakond Zhenotdel, mis tegutses naiste õiguste nimel. Tollast naisliikumist võib vaadelda kultuuriavangardi kontekstis, kus värsked ideed leidsid tee praktikasse.\nMeie planeedil ei ole rahvast ega riiki, kus naised ja mehed oleksid kunagi meile teadaolevas ajaloos olnud reaalselt võrdõiguslikud. Kõikjal on naised elanud meeste võimu all. Tugevalt lihtsustades: naistele on olnud kõik peale laste sünnitamise keelatud. Selle eest, et naised võivad tänapäeval omandada kõrgharidust, juhtida autot, teenida raha ja omada vara, tuleb tänada naisõiguslasi, kes end ohvriks tuues naistele need võimalused välja võitlesid. 1930. aastate Venemaal oli teine olukord, sest seal juba olid naistel need õigused, mille nimel Läänes alles võitlema hakati, kuid kuna patriarhaadi ike oli kestnud aastatuhandeid ning kirjaoskuse omandamine alles kogus hoogu, ei jõudnud vabaduse tuuled kohe iga maanaiseni. Seda suurem roll oligi kohalikel naistel, kes julgelt härjal sarvist haarasid, näidates kasvõi oma naabritele eeskuju.\nFideelia-Signe Roots, intervjuu: Andra Roosmets, "Fideelia-Signe Roots: naised on suurest ajaloost välja jäetud", ERR, 31.03.2021\nPärit leheküljelt "https://et.wikiquote.org/w/index.php?title=Emantsipatsioon&oldid=59583"\nSelle lehekülje viimane muutmine: 23:17, 2. aprill 2021.


Kiievi Hruševskõi tänava rahutused on nõudnud kolm inimelu - DELFI\nKiievi Hruševskõi tänava rahutused on nõudnud kolm inimelu\nValitsusvastaste meeleavaldajate ja miilitsa kokkupõrked Kiievi Hruševskõi tänaval on nõudnud kaks inimelu. Üks noormees kukkus katuselt alla ja teised surid kuulihaavadesse.\nKiievi Maidani omakaitsestaabist kinnitati, et meeleavaldajate ja miilitsa vaheliste veriste kokkupõrgete ajal Dõnamo staadioni 13-meetrise sammastiku kohalt alla kukkunud 22-aastane noormees suri teisipäeval haiglas.\nSotsiaalvõrgustikes levinud teadet noormehe surma kohta kinnitati Maidani omakaitse staabist. Hukkunu nimi ei ole esialgu teada, vahendab ajaleht Segodnja.\nSammastiku kohalt katuselt loopisid meeleavaldajad miilitsaid ilutulestikurakettide ja Molotovi kokteilidega. Kui eriüksuse Berkut liikmed samuti üles ronisid, jõudis enamik meeleavaldajaid alla laskuda, kuid kaks neist jäid koos miilitsatega katusele. Üks neist kukkus alla.\nBBC Ukrajina korrespondendi sõnul kinnitas Euromaidani meditsiiniteenistuse üks juhtidest ka teise Hruševskõi tänava kokkupõrgetes osalenu surma.\nNoormees sai tulirelvast neli kuulihaava. Tema surm saabus kolmapäeval kell 6 hommikul.\nKell 7.30 teatas BBC, et meditsiinipunkti, kus meedikute ja aktivistide sõnul lamab meeleavaldaja nelja kuulihaavaga surnukeha, saabusid miilits ja kohtumeditsiini ekspert.\nJanukovõtš keeldus Klõtškoga kohtumast, protestid Kiievis jätkuvad (54) 21.01.2014\nAjalehe Ukrainskaja Pravda teatel suri Hruševskõi tänaval kolmapäeva hommikul kell 8 ka kolmas, 20-25-aastane noormees.\nMeditsiinipunkti saabudes ei olnud tal enam pulssi.\nÕiguskaitseorganite esindaja kinnitas agentuurile Interfax-Ukraina tema surma kuulihaavadesse.


nädalavahetus, kevad – PilleRiini internetielu\nPosted on 30. apr. 2006 by PilleRiin\nma ei tea, kas mu nägu on punakas 2 päeva tuule käes olemisest või 2 päeva päikese käes olemisest. igatahes kahe viimase päevaga ma olen teinud paari sorti kevadtöid.\nTartu maanteel tundsin puudust ‘110’-märkidest, Järvevanas jäin ma viisaka 80-ga jalgu.\ntänasel teel möödusin kaks korda ühest oma suhteliselt lemmikmajast, mis vist siiani müügis, kuid millel liig palju miinuseid siiski ka. nii et ma olen sellest üle ja polegi väga nukker möödas sõita. ilmselt olen üle ka selle majaga kaudsemalt seotud asjadest.\nootan, et kastanitele tuleksid lehed ja õied, siis lähen sõidan rattaga Tehnika tänaval.\nõhtu Koplis →


Tõnis Kõiv: Eesti vajab tuumajaama (Postimees) | Page 2 | Reformierakond\nTõnis Kõiv: Eesti vajab tuumajaama (Postimees)\n17. Detsember 2008 00:00\nVeel sellel aastal peab majandus- ja kommunikatsiooniminister Juhan Parts viima valitsusse kaks Eesti edasise arengu jaoks üliolulist arengukava: elektrimajanduse ning energiamajanduse arengukava.\nMõlemat on koostatud juba kuid, on peetud mitu avalikku arutelu, kaasatud erinevaid huvigruppe, koostatud uuringuid, kirjutatud artikleid jne. Nüüd on kätte jõudmas otsustamise aeg. Elektrimajanduse arengukavas on siiani sees neli arengustsenaariumi ehk strateegilist valikut. Kuid ei saa ju Eesti energiapoliitikat arendada neljas suunas. Tuleb ikka üks välja valida.\nTuumaenergia on lahendus\nEnergia muutub kogu maailmas aasta-aastalt tähtsamaks küsimuseks nii elanike heaolu tagamisel kui uute investeeringute ligimeelitamisel. Eestis lisandub paratamatult julgeolekuaspekt. Meie peame end kaitsma ebasõbralike riikide soovide eest energiat relvana kasutada. Meie praegune garantii on oma põlevkivi, mille kasutamine elektri tootmises on kahjuks väga ebasõbralik keskkonna suhtes.\nHoiduma peab lahendustest, mis seavad meid sõltuvusse gaasist, sest gaasi tarnija armastab kraani poliitilistel põhjustel kinni ja jälle lahti keerata. Tuumaenergia puhul aga kasutatakse toorainena uraani, mida on võimalik teiste hulgas osta pika demokraatliku ajalooga riikidest (Kanada, Austraalia).\nEesti oma tuumajaama rajamiseks vajalik seadus tuleb valmis kirjutada hiljemalt 2010. aasta kevadeks. Kui aga vastavates arengukavades on tuumaenergiale ülemineku strateegiline valik tegemata, ei saa edasi minna.\nEesti on olukorras, kus me ei pea hakkama tuumajaama rajamisel jalgratast leiutama. Prantsuse suursaadik Eestis on väljendanud Prantsusmaa kui tuumariigi poolt, et nemad on valmis igati jagama kogemusi, teadmisi tuumajaamade asukoha valiku, ehitamise ja töötamise kohta.\nLoomulikult tuleb rinda pista ka pessimistide arvamusega. Keskkonnateadlane Daniel B. Potkin on kritiseerinud tuumaenergia kasutuselevõtu ulatusliku suurendamise plaani eelkõige uraanipuudusest lähtuvalt. Tema väide on, et uraan lõpeb otsa.\nAatomienergia Agentuuri andmetel kasutavad kogu maailma tuumajaamad igal aastal 70 000 tonni uraani. Seega jagub uraani hinnanguliselt 80 aastaks.\nSamas näitavad Aatomienergia Agentuuri andmed, et üldiselt kaks kolmandikku uraanist kaevandatakse ning kolmandik saadakse taaskasutusest tsiviil- ja militaarsektorist. Tehes nüüd uue arvutuse, jagub 2008. aasta tarbimise tasemel uraani juba 114 aastaks.Võib ju öelda, et uraan saab ikkagi otsa. Aga kas kogu maailmas töötavad tuumaenergia instituudid lõpetavad oma töö ning järgmise 20 või isegi 50 aasta jooksul ei ole mingit arengut?\nVäheusutav. Võrdleme kas või automootorites kasutatava kütuse efektiivsusnäitajaid 30 aasta tagustega. On toimunud tuntav edasiminek ja areng jätkub. Miks peaks tuumaenergia puhul teistmoodi olema?\nKõrvalepõikena – Eestis on põlevkivi aktiivne tarbevaru 1,76 miljardit tonni. Kui me kaevandame aastas 20 miljonit tonni, jagub meile põlevkivi (ainult) järgmiseks 88 aastaks.\nValitsus peab lähiajal kinnitama elektrimajanduse arengukava ja tegema sealhulgas strateegilise valiku, mis suunas edasi liikuda. Pärast valitsuse otsust jõuavad arengukavad riigikokku kinnitamiseks.\nJuhan Parts majandus- ja kommunikatsiooniministrina peab esitama valitsusele konkreetse ettepaneku. Partsi mäletab rahvas paljuski kui Lihulas punase kraanaga sehkendajat.\nNüüd on tal teine võimalus – minna ajalukku ministrina, kelle ettepanekul otsustati Eestis liikuda tuumaenergia kasutuselevõtu teed. Kas tuumaenergia või punane kraana? Juhan, valik on sinu…


Eesti Posti ööpäevaringsete pakiautomaatide võrgustik on käivitunud täies mahus - Rahakott - Tarbija.Postimees\nEesti Posti ööpäevaringsete pakiautomaatide võrgustik on käivitunud täies mahus\n2. oktoober 2011 18:40\nPakiautomaat. | FOTO: Eesti Post\nTöös on 38 Post24 pakiautomaati, millega on võimalik kirju ja pakke nii saata kui vastu võtta, tegemist on Eesti esimese ööpäevaringselt tegutseva pakiautomaatide võrgustikuga.\n«Meie eelis on, et saame pakkuda kliendile ööpäevaringselt turvalist saadetiste edastamise ja kättesaamise teenust,» rääkis Eesti Posti logistikadivisjoni juht Ansi Arumeel. «Pakiautomaadist saab 24 tundi ööpäevas pakki saata nii teise pakiautomaati kui ka kõikidesse Eesti Posti postiasutustesse või valida kättetoimetajaks kulleri, paki teekond on veebist jälgitav,» vahendas ettevõtte pressiesindaja tema sõnu.\nTegemist on lahendusega, mis viib kasutamismugavuse uuele tasemele – pakiautomaati saab välitingimustes kasutada nii pakkide kui kirjade vahendamiseks 24 tundi ööpäevas; juurdepääs on tagatud nii jalgsi, ühistranspordi kui ka autoga; pakiautomaadid on turvalised ja varustatud valveseadmetega ning paki vastuvõtmiseks kulub kõigest 15 sekundit.\nPakiautomaadid on paigaldatud üle Eesti suurematesse linnadesse enamkäidavatesse kohtadesse. Iseteeninduslikud automaadid võeti kasutusele esmajoones Eestis, lähiajal hakkab Eesti Post teenust pakkuma ka Lätis ja Leedus.\nPakiautomaatide tootja on Poola ettevõte InPost, kelle põhitegevuseks ongi seteeninduslike automaatide valmistamine. InPosti juhi Łukasz Nowiński sõnul on ettevõte pakiautomaatide tootmises maailmas turuliider. «Üle Euroopa on analoogse tehnoloogiaga pakiautomaate paigaldatud juba ligi 3000. InPostil on Poolas 430 automaati ning laienemine mujale Euroopasse toimub väga kiiresti,» kommenteeris Nowiński. Samalaadseid pakiautomaate paigaldatakse ka Tšiilis, sealsed postijuhid tutvusid eelmisel nädalal Eesti Posti pakiautomaatidega.\nKoos Post24 pakiautomaatidega on Eesti Postil 428 pakkide saatmis- ja väljastuspunkti üle Eesti. Sarnased pakiautomaadid on edukalt kasutusel mitmetes Euroopa riikides, näiteks Saksamaal, Taanis, Venemaal.


14. juunil 1941. aasta küüditatuid leinates | Communist Crimes\n14. juunil 1941. aasta küüditatuid leinates\nMeelis Maripuu, Eesti Mälu Instituudi juhatuse esimees, 12. Juuni 2021\n14. juuni on leinapäev, mil langetame pea kõigi oma kaasmaalaste mälestuseks, kes kaotasid oma elu kommunistliku terrorirežiimi ohvritena.\n1940. aasta suvi oli Eestile olnud traagiline, riiklik iseolemine oli likvideeritud ning kommunistide juhitav võimumasin võttis maa oma haardesse. Esimesed arreteerimised olid toimunud juba enne Eesti vormilist liitmist NSV Liiduga. See algas varjatult. Esmalt kadusid siin elanud vene valgekaartlased, nende järel hakati ükshaaval noppima Eesti Vabariigi riigitegelasi, politseiametnikke ja sõjaväelasi.\n1941. aasta kevadeks ulatus arreteeritute arv juba ligi kahe ja poole tuhandeni, kuid nähtavad repressioonid ei olnud veel omandanud kõikehõlmavat haaret. Samal ajal valmistus okupatsioonivõim juba kuid oma esimeseks jõudemonstratsiooniks, et ühe hoobiga likvideerida alistatud rahva juhtivad jõud. Siiski levis info inimeste kadumise kohta ning hirmuõhkkond hakkas maad võtma.\nKaader filmist "Risttuules". Allikas: Allfilm\nNSV Liidu salapolitsei – riikliku julgeoleku – töötajad kogusid «kompromiteerivaid materjale» ja valmistusid esimeseks massiliseks küüditamiseks. Vahetu otsus operatsiooni üheaegseks läbiviimiseks Eestis, Lätis ja Leedus vormistati ÜK(b)P KK ja NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu ühismäärusena 14. mail 1941. Täpselt kuu hiljem ehk 14. juunil algas operatsioon, mille käigus planeeriti kolme päeva jooksul Eestist küüditada erinevate arvestuste kohaselt umbes 11 000 kuni 14 500 inimest.\nKüüditamise vahetuks korraldamiseks moodustati Eestis vabariiklik operatiivstaap, kuhu kuulusid: riikliku julgeoleku rahvakomissar Boriss Kumm, siseasjade rahvakomissar Andrei Murro, riikliku julgeoleku rahvakomissari asetäitja Aleksei Škurin, riikliku julgeoleku rahvakomissari asetäitja Venjamin Gulst (maakondlike «troikade» juhtimise alal) ja riikliku julgeoleku rahvakomissariaadi 2. osakonna ülem Rudolf James. Operatsiooni kohapealseks juhtimiseks moodustati omakorda 12 maakondlikku «troikat».\nKinnipeetud perepead kuulusid reeglina arreteerimisele ja vangilaagrisse saatmisele, ülejäänud pereliikmed asumisele saatmisele. Suurem osa arreteerituid suunati Starobelskisse või Babõninosse, väiksem osa viidi Kirovi oblasti vangilaagritesse. Hiljem, kui Starobelski ja Babõnino vangilaagrid ähvardasid sakslaste kätte langeda, evakueeriti vangid edasi Sverdlovski oblastisse.\nEnamik naisi ja lapsi saadeti Novosibirski (hilisema Tomski) ja Kirovi oblasti kolhoosidesse-sovhoosidesse ja metsavarumispunktidesse. Alanud sõda muutis nii arreteeritute kui ka asumisele saadetute saatuse veelgi karmimaks. Need, keda ei mõistetud karistuseks surma, langesid tuhandetena nälja, haiguste ja ülejõukäiva töö ohvriks.\nKuriteo toime pannud okupatsioonivõim ning tema õigusjärglased püüavad tänaseni varjata nende tegude detaile. Juba üle 30 aasta on Eesti ajaloolased püüdnud välja selgitada nii selle massioperatsiooni kui ka teiste poliitiliste repressioonide ohvreid. Aastate vältel on erinevad uurijad välja pakkunud oma arve, mis jäävad reeglina 10 000–11 000 piiresse.\nNSV Liidu riikliku julgeoleku rahvakomissari Vsevolod Merkulovi aruande kohaselt võeti massioperatsiooni käigus Eestis kinni 9146 inimest, neist arreteeriti ja saadeti vangistusse või hukati 3173 ning 5973 saadeti asumisele. Seega on meie uurijate tulemused suurusjärguna kooskõlas toimepanijate endi avalikuks tulnud andmetega ning küsimuse võiks suures plaanis lahendatuks lugeda.\nArvestades meie rahva väiksust on ometigi lootus ja soov jõuda võimalikult iga üksiku ohvrini ja anda ellu jäänud pereliikmetele teadmine hukkunute kohta. Alates Eesti kommunismiohvrite memoriaali rajamisest on Eesti Mälu Instituut (EMI) tegelenud algselt ühingu Memento Eesti Represseeritute Registri Büroo poolt kogutud andmete alusel ohvrite andmebaasi koostamisega ning selle täiendamisega. Tänapäevased võimalused andmete kogumiseks ning töötlemiseks annavad uusi võimalusi täpsemate tulemusteni jõudmiseks.\nOhvritele pühendatud nimetahvlid kommunismiohvrite memoriaalis Maarjamäel. FOTO: ohtuleht.\nSuuremate andmehulkade võrdlemine võimaldab tuvastada ja andmebaasist kõrvaldada vigu, mis on aja jooksul lünkliku info tõttu erinevates andmekogudes tekkinud. Kuna paljude isikute kohta saadaolev info on endiselt ebapiisav, ei saa ka täna, 80 aastat pärast toimunut veel tööle joont alla tõmmata. Siiski saab EMI töö tulemusena öelda, et 1941. aasta juunis massioperatsiooni käigus kinnivõetute arv on ilmselt mõnevõrra väiksem kui uurijad seni välja pakkunud on.\nEMI eesmärk on iga võimaliku represseeritu puhul välja selgitada tema täpsemad isikuandmed, et siduda ta muude rahvastikuandmetega. Selle töö käigus tulevad ilmsiks mitmed vead. Ühed tüüpilisemad vead on vigastest nimekujudest tingitud inimeste mitmekordne esinemine andmebaasis või isikute lugemine represseerituks kontrollimata andmete alusel, mis täiendava uurimise tulemusel kinnitust ei leia.\nSenise andmete kontrollimise tulemusena on õnnestunud kinnitada 8460 isiku andmed, kes võeti kinni 14. juunil 1941 alanud massioperatsiooni käigus, sh 2978 arreteeritut ning 5486 asumisele saadetut. Kui arvestada juurde veel kuni 650 võimalikku isikut, keda on varem käsitletud juuniküüditamise ohvritena, kuid kelle andmeid ei ole seni õnnestunud siduda muude rahvastikuandmetega, jääb selle operatsiooni ohvrite arv maksimaalselt 9100 piiresse. See tulemus on ligilähedane NSV Liidu julgeolekuorganite endi aruandega.\nJärgmise etapina on eesmärk võimalikult tõepäraselt välja selgitada küüditamisoperatsiooni ohvrite hilisem saatus. Üldjoontes on selge, et väga paljudel ei õnnestunud enam kunagi kodumaale jõuda. Seni on õnnestunud tuvastada 2382 arreteeritu mõrvamine või hukkumine kinnipidamiskohas. Asumisele saadetute saatus oli mõnevõrra kergem. Seni on selgelt tuvastatud 1458 inimese surm, kuid suremus oli väga suur ja paljude saatuse kohta puuduvad kahjuks dokumentaalsed tõendid. Esialgu jääb nende saatus teadmatuks.\n14. juunil 1941 kogu Eestit raputanud terrorilaine jättis rahva hinge püsiva jälje ja avas valitseva režiimi tõelise olemuse. Sellisena on mõistetav, et justnimelt see kuupäev on valitud riiklikuks leinapäevaks kõigi meie kommunismiohvrite mälestamiseks. Kuigi on leinapäev, on sel puhul kindlasti kohane toetava sõnaga meeles pidada ka neid kaasmaalasi, kes langesid küll küüditamiste ja arreteerimiste ohvriks, kuid suutsid sellest eluga välja tulla ning on tänaseni meie hulgas.\n2020. aasta sügise seisuga oli EMI andmeil Eestis veel umbes 400 inimest, kes on ise läbi elanud 1941. aasta küüditeekonna kodumaalt kinnipidamiskohta. Kõiki poliitilistel põhjustel represseerituid oli selleks ajaks meie hulgas veel ligi neli ja pool tuhat. Lisaks kodumaalt ära viidutele on meie hulgas ka ligikaudu 2100 inimest, kelle saatus oli sündida asumispaigas.\nEMI kutsub jätkuvalt lähedasi üles kontrollima kommunismiohvrite memoriaali andmebaasis, nn e-memoriaalis, oma pereliikmete kohta käivat infot ning võtma vigade märkamise korral meiega ühendust, et üheskoos jõuda paremate tulemusteni.\n14. juuni on leinapäev, mil langetame pea kõigi oma kaasmaalaste mälestuseks, kes kaotasid elu kommunistliku terrorirežiimi ohvritena.


Gerd Tarand… | IRL kooliõpilaste kallal, minister Lukas, ae? (lisatud ka koolituse materjal)\nPostimees avaldas reedel loo sellest kuidas viis Pärnu Hansagümnaasiumi õpilast haarati nende endi teadmata Isamaa- ja Res Publica Liidu valimiskampaania koolitusse. Noored saatis gümnaasiumitundide asemel koolitusele kooli huvijuht ning IRLi Pärnu piirkonnajuhi kutsel.\nLugu lugedes ja veidi rohkem taustainfot teades tundub olevat kaks võimalust. Kas noortele edastatud info täielikkuse ja enda rolli kohta valetab kooli huvijuht või valetab huvijuhile teada olnud info täielikkuse kohta IRLi Pärnu piirkonna juht Raul Sarandi. Ühtmoodi hull mõlemat pidi.\nSelge on ainult see, et noored veeti kampaaniasse nende teadmata ning keegi on käitunud pahatahtlikult. Haridus- ja teadusminister Tõnis Lukas võiks seega enda erakonnakaaslastele meelde tuletada, et kõige kõrgemal tasandil vastutab Eesti koolides toimuva eest tema isiklikult ning erakonnakaaslased korrale kutsuda\nRaul Sarandil soovitan aga igasugustest paranoiadest üle saada. Kõik noored kes tema maailmavaadet ja meetodeid heaks ei kiida, ei saa kunagi olema teiste erakondade aktivistid. Pigem võikski IRL valimiskampaania osas nõu pidada hoopis enda noorteorganisatsiooniga. Kindlasti leidub seal hulganisti aktiviste, kellele kampaanias osalemise nimel valetama ega maksma ei pea.\nKusjuures, kui kellelegi huvi pakub, siis koolitusel noortele jagatud materjalid on samuti tänaseks minuni jõudnud (OCR tarkvara ilmselt veidi vormistust muutis skännimisel) ning jagan neid ka teistega:\nsept. 4, 2010 - Reply\nLukas kutsugu erakonnakaaslased korrale! Valed ja parteipropaganda koolides ei ole OK: http://bit.ly/aWTW18 (vt ka [link to post]) -GT


Kiri presidendile: vägivallatsejast Tiit Ojasoo ei tohi vabariigi aastapäeva programmi lavastada - Eesti - Postimees: Värsked uudised Eestist ja välismaalt\nKiri presidendile: vägivallatsejast Tiit Ojasoo ei tohi vabariigi aastapäeva programmi lavastada\n16. jaanuar 2018, 8:54\nOudekki Loone: me anname auhinna naisepeksjale\nTeater NO99 kunstiline juht-direktor Tiit Ojasoo.\n104 inimest on allkirjastanud president Kersti Kaljulaidile edastatud avaliku kirja, milles taunitakse Tiit Ojasoo osalust Eesti Vabariigi 100. aastapäeva vastuvõtu lavastamises. Kirja üks algatajatest on sotsiaalmeediagrupi «Virginia Woolf sind ei karda!» moderaator Nika Kalantar.\nAllakirjutanud: Piret Karro, Rebeka Põldsam, Evelin Tamm, Nika Kalantar, Sandra Jõgeva, Kadi Estland, Rainer Kattel, Aro Velmet, Brigitta Davidjants, Marion Pajumets, Aet Kuusik, Mari Laanemets, Killu Sukmit, Minna Hint, Sten Ojavee, Laura Põld, Redi Koobak, Margus Kiis, Triinu Eesmaa, Pire Sova, Mare Tralla, Hanna Triin Sipos, Terje Toomistu, Laur Kiik, Arni Alandi, Eveliis Kurs, Miina Liias, Maria Kapajeva, Reet Varblane, Marge Monko, Kaarin Kivirähk, Sanna Kartau, Hedvig Madisson, Marian Kivila, Kristi Karro, Margit Säde, Nele Laos, Maarja Jullinen, Iiris Viirpalu, Liisa Liivamets, Flo Kasearu, Tiina Sööt, Jarõna Ilo, Krista Lillemets, Kaia Otstak, Kadi Viik, Barbara Lehtna, Katarina Meister, Annika Haas, Jaak Kikas, Meelis Tammemägi, Riinu Rahuoja, Rael Artel, Tanja Muravskaja, Liisi Raidna, Margit Lõhmus, Mari Allik, Jüri Kolk, Madli Maruste, Margaret Tali, Johanna-Maria Parv, Maarja Tinn, Oudekki Loone, Kadi Kriit, Aet Annist, Karin Rebas, Kristiina Raud, Jane Rähn, Urve Sukmit, Pille-Riin Jaik, Kai Härmand, Meeli Lokk, Pille Rives, Lilli-Krõõt Repnau, Andres Kurg, Helina Trepp, Sass Henno, Kari Käsper, Anu Kuusik, MTÜ Naiste Tugi- ja Teabekeskus, Pille Tsopp-Pagan, Liiri Oja, Lylian Meister, Maria Derlõš, Anu Laas, Tanel Rander, Merle Tank, Triinu Mets, Semjon Pripetško, Anna Maria Penu, Dagmar Kase, Alina Orav, Koit Randmäe, Paul Vahtra, Ats Parve, Aili Kala, Triin Bärengrub, Kristel Rannaääre, Laura Berta Vahtra, Mari-Leen Kiipli, Piibe Kolka, Brit Pavelson, Fideelia-Signe Roots, Ott Raidmets\nPöördumisele alla kirjutanud riigikogu liige Oudekki Loone sõnul on EV100 aastapäeva tähistamine midagi, mis meie kodanikke ülendab ning ta leiab, et vägivallatsenud Ojasoo asemel on Eestis teisi andekaid lavastajaid, kes võiksid nii piduliku ürituse korraldada. «Vabariigi aastapäeva tähistamine tuletab meelde, kui kõrgele me inimestena suudame tõusta, ja siis valib president Eesti paljude andekate lavastajate hulgast inimese, kes on jäänud turvakaamerate vaatevälja sellega, et ta peksab oma alluvat. See iseenesest tähendab, et me anname auhinna naisepeksjale,» kommenteeris Loone.\nTeisalt leiab riigikogu liige, et Kersti Kaljulaidist on selline käik silmakirjalik, sest eelmisel aastal osutas president olulisele koduvägivalla probleemile. «Proua president tegi ka üleskutse, et ärge valige inimesi, kes koduvägivalla teemadel suudavad genereerida mõne rumala nalja. Nüüd valib ta ise inimese, kellest on teada, et ta on vägivallatseja. Kas tõesti meie vabariigi sajas aastapäev peab olema niisugune, mida raamistab silmakirjalikkus või alltekst nagu pööbel peaks end vaos hoidma ning president võib valida kelle tahes,» küsis Loone.\nLoone sõnul on Ojasoole juba uus võimalus antud ning EV100 lavastamise näol ta järgmist enam ei vaja. «Me ei kutsu üles tema vallandamist teatrist NO99, ta töötab seal. Tal on elu, ta ei ole kandnud ka suuremat karistust kui oma juhikohalt eemaldamine. EV100 aastapäev on aga ühekordne sündmus ning see on miski kus me peame otsima oma riigi kõige kõrgemaid väärtusi ja neid ta paraku ei kanna,» rääkis Loone.\nPresidendi kantselei: raskele eksimusele võib järgneda uus algus\nVabariigi Presidendi kantselei (VPK) direktor Tiit Riisalo selgitas, et ettepaneku luua vastuvõtu kultuuriprogramm, on VPK teinud teatrile NO99, mitte ühelegi selle liikmele isiklikult. Küll aga pole Riisalo sõnul mingi saladus Tiit Ojasoo roll teatris ja ta on osa loomegrupist.\n«Tiit Ojasoo on korda saatnud teo, mis meie ühiskonna normidega kokku ei käi. Ta on ka selle eest vabandanud ja läbinud lepitusmenetluse ning selle küsimuse üle, kas eksinud inimene tuleb aktiivsest ühiskondlikust elust alatiseks välja lülitada, võibki ilmselt arutlema jääda lõplikule kokkuleppele jõudmata. Oleme selle üle ka kantseleis põhjalikult arutanud ning usume, et ka raskele eksimusele võib järgneda uus algus, kui seda tunnistada ja sellest õppida. Ka see on osa inimlikkusest,» kommenteeris Riisalo.\nDirektori sõnul tegi kantselei esimesena ettepaneku NO99-le vabariigi aastapäeva lavastamiseks lähtudes NO99 rollist ja mõjust viimase paarikümne aasta kultuurimaastikul.\nSkandaal Tiit Ojasoo ümber lahvatas 2016. aasta suvel, kui tuli avalikuks, kuidas teatrijuht Tiit Ojasoo noort naistöötajat lõi. Põhja ringkonnaprokuratuur kinnitas toona, et Ojasoo lõi naist käega ning kahel korral jalaga.\nPärast avalikkuse tugevat hukkamõistu teatas Tiit Ojasoo oma kolleegidele tagasiastumisest teater NO99 juhi kohalt.\nLoe lähemalt: Tiit Ojasoo lõi naist kaks korda jalaga\nVäga suure avaliku huvi tõttu tegi teater NO99 trupp meediale avalduse, kus palusid mõistmist ning teist võimalust.\nLoe siit: NO99 trupi avaldus: kas nüüd piisab?\nPõhja-Korea sarjas Eestit ja teisi ÜRO julgeolekunõukogu eurooplastest liikmeid\nGRAAFIK ⟩ Nendes riikides streigitakse kõige rohkem Loe artiklit\nVallandatud Kiviõli koolidirektori toetuseks on kogunenud juba ligemale 1300 allkirja (18)\nRiik loob uue pankrotiameti Loe artiklit\nAllikad: Nord Stream 2 sanktsioonid kanti USA kaitse-eelnõusse (7) Loe artiklit


Teatri alusmüür laotakse kooliteatrite suvekoolis Rannal | Teatritasku\n27. juuli 2019 Margus Mikomägi\tLisa kommentaar\nEsimeses suvekoolis kakskümmend neli aastat tagasi oli kaks vahetust. Kool kestis kümme päeva ja sellest said osa 600 last ja noort.\nNüüd osales teatrilaagris 160 noort teatritegijat ja nende juhendajad. Kõigil viie päeval olid laagris õppetunnid nii õpilastele kui kooliteatri juhendajatele. Lianne Saage ütles, et lapsed on jagatud gruppidesse – grupis kuni 12 õpilast. Rannal oli sellel aastal gruppe 11, igal oma noor juhendaja. „See on meie kogemus, et väikestes gruppides on kasutegur kõige suurem,” selgitas Lianne Saage aastatega väljakujunenud korralduse poolt, süsteemi.\nLaagri ettevalmistusega tegeldakse aasta läbi. Ja vist kõige tähtsam on, et korralduse kandev jõud on Lianne Saage kooliteatris Liblikapüüdja kaasategevad lapsed. See kogemus, mis saadakse nii luulefestivalide kui Ranna suvekooli tegemisel, on ilmselt võrdväärne esinemise- ja lavakogemusega, mida kooliteater pakub.\nÜsna vägev on selles traditsioonis, et kunagistest kooliteatrilastest on saanud teatriga seotud täiskasvanud, kes tulevad appi suvekooli läbi viima. „Puhkus on selle kohta, mis Rannal sünnib, üsna vale sõna. Siin on iga sekund tegevustega seotud. Kokkusaamine on see aga küll,” kirjeldas Lianne Saage.\nKokku saavad ühise kultuurihuviga inimesed. Suvekoolis on aastatega välja kujunenud oma rituaalid ja Ranna on laagrilistele ka esinemise paik. Täna ei ole vähetähtis, et näiteks kõlab laagris vaid eestikeelne muusika. Ja oma osa on muidugi Peipsi järvel ning sealsetel põlispuudel. Ehk siis üleriigiline kooliteatrite suvekool on elukool.\nMulle meeldis seda emotsionaalset õhkkonda sisse hingates mõelda ennast tagasi sellesse ammusesse aega, kui alles teatrist kirjutama hakkasin. Mõtlesin, et teatri üks ülesandeid võiks olla inimeste vabastamine omasüülisest alaealisusest ja et nii teatri tegemine kui selle nägemine võiks olla täiskasvanuks saamise ja olemise väljendusvorm.\nMis teater on, miks teater on\nSellest täiskasvanuks olemisest lähtuvalt palusin kooliteatri juhendajatel kaasa mõelda, miks nad pühendunult tegelevad lastega, hoides elus mänguvajadust ja oskusi. Lühikokkuvõte õpetajate kirjapanekutest: „Teatrit saab teha vaid üksteisele silma vaadates ja kokku kuuludes.”, „Teater on paik, kus sünnivad imed!”, „Teater on fluidum. Teater vapustab, puhastab ja mõtestab maailma.”, „Teater on selleks, et oma mõtteid kõrvalise abiga selgemaks mõelda.”, „Teater on koht, kus võib armastada ja vihata ja tunda ka siis, kui seda päris elus teha ei julge.”, „Teater on katalüsaator.”, „Teater on kontsentreeritud peegeldus elust, mis aitab olla, tunda, hingata, avastada iseennast.”.\nLianne Saage-Vahur ütles, mis teda kui kooliteatri õpetajat tegutsema paneb: „ Soov anda edasi teadmist asjust, mis on elus päriselt tähtsad ja väärtuslikud.” Sellest vaimsusest oli Ranna suvekool tõepoolest kantud.\nEelmine postitusJaak Allik, Püve Peeter ja harrastusteatrite näitejuhidJärgmine postitusOleg Lojevski piiripealne teatrilaboratoorium


Kõik, mis muutub uuest aastast seoses B-kategooria juhiloa tegemisega - Autogeenius\n29. okt. 2018 kell&nbsp09:18\nPildil jõuluvana juhilubaFoto: PM/SCANPIX BALTICS\n7. A-kategooriat ootavad ees samuti muutused\nLisaks B-kategooriat tabavatele muutustele on mõningasi muutusi oodata ka mootorratta ning mopeediloa soovijatel, neist suurim on seotud harjutustega.\nKui seni on A- ja AM-kategooria eksami jaoks vaja olnud selgeks õppida 10 erineva harjutuse sooritamine, millest eksamil kontrolliti kuni nelja mopeedilubade puhul ja kuni kuute mootorrattalubade puhul, siis nüüd tuleb igal juhul mootorratturitel ära lahendada seitse harjutust, et saada luba iseseisvalt kaherattalisega ringi sõitma hakata.\nMärksõnad: eksam, maanteeamet, sõidueksam, teooria, teooriaeksam\nLugeja küsib: miks ei saa transpordiameti lehel enam teooriaeksami küsimusi harjutada?\nEksamiaegu kipub vabaks jääma, aga transpordiamet soovitab just talvel sõidueksamit teha


Neeruarst - Confido Meditsiinikeskus\nNeeruarst tegeleb neeruhaiguste diagnoosimise, raviplaani koostamise, patsiendi jälgimisega ja annab vajadusel eksperthinnangu varem saadud diagnoosile. Umbes igal kümnendal inimesel on krooniline neerukahjustus, mis on salakaval ja progresseeruv haigus ning võib viia neeruasendusravi vajaduseni. Meie nefroloog dr Muliin teostab selliste patsientide pidevat jälgimist, aitab leida sobivaimab neerukahjustuse süvenemist aeglustavat ravi, nõustab neeruhaiget dieedi ja elustiili osas vastalt haiguse raskusastmele.\nDiabeeti ja kõrgvererõhktõbe põdevatel inimestel on sage tüsistus krooniline neerukahjustus. Neil inimestel on oluline leida ravikombinatsioon, millega saavutatakse parim kontroll oma põhihaiguse üle, et vältida neerukahjustuse teket või pidurdada neerupuudulikkuse kiiret süvenemist. Neeruarsti poole pöördumiseks ei ole vaja saatekirja.\nNeerud täidavad meie organismis mitmeid eluliselt tähtsaid funktsioone ning nende töö häirumine keerab elu pea peale. Seetõttu on oluline ligihiilivale neeruhaigusele õigel ajal jälile saada. Mida varem raviga alustada, seda parem!


Neoliberalism tüdrukute nimesid ei tea — Sirp\nNeoliberalism tüdrukute nimesid ei tea\nDorota Gawęda ja Eglė Kulbokaitė: „Nooremana me ei osanud vastu hakata koolisüsteemis vohavale misogüüniale ja mõista oma positsiooni.“\nLaupäeval, 2. XII kell 18 organiseerivad Keiu Krikmann ja Maija Rudovska Arsi projektiruumis performance’i-õhtu „Noore Tüdruku Lugemisgrupp 151: piiretelinn“ („Young Girl Reading Group 151: Folding City“). 2013. aastal Berliinis alguse saanud Young Girl Reading Group on poolaka Dorota Gawęda ja leedulase Eglė Kulbokaitė kollektiivne, performatiivne ja protsessuaalne kunstiteos, mis otsib digiajastu võimalusi feministlikuks emantsipatsiooniks. Loetakse Hao Jingfagi raamatut „Folding Bejing“, duo kõrval esinevad ka Maria Metsalu, Pire Sova ja Keiu Krikmann.\nTe olete praeguse Euroopa kunstiringkonna üks imetletuim paar, nagu uus Eva ja Adele või Gilbert ja George. Kuidas sai alguse Young Girl Reading Group (YGRG)?\nDorota Gawęda: Kohtusime kuus aastat tagasi Londoni kuninglikus kunstikolledžis (RCA). Eglė õppis kaasaegse kunsti kureerimist ja mina visuaalkommunikatsiooni. Saime õppimise ajal tuttavaks paljude meile praegu oluliste inimestega, kooliajale vaatame heldimusega tagasi. Aga tagantjärele oleme märganud ka üha enam vigu patriarhaalset loogikat taastootvas institutsionaalses hariduses. Nooremana me ei osanud piisavalt seda sõnastada ja vastu hakata koolisüsteemis vohavale misogüüniale ja rassismile ning mõista oma mõneti privilegeeritud, aga ka marginaalset positsiooni.\nPärast RCA lõpetamist hakkasime otsima võimalusi, kuidas väljaspool akadeemiat edasi õppida. 2013. aastal alustasime Berliinis YGRGga ja siis sai meie eesmärgiks teadmiste dekoloniseerimine: igasuguse hariduse eesmärk peab olema iseenda paremini mõistmine. See on eriti oluline just neile, kes ennast praeguse normatiivse haridussüsteemi peeglis ei näe nagu naised, LGBTQ-vähemused, puudega inimesed, töölisklass või rahvusvähemused. Teisalt huvitab meid, kuidas tajud ja tundmused, mõtted ja füüsilised aistingud kokku sulavad ja tänu millele saab teksti läbimine muuta meie ettekujutusi ja arusaamu kõige sügavamal tasandil, nii et pealtnäha pole justkui midagi muutunud. YGRG kui unistamine ja kunst on meid ühise eesmärgina kokku liitnud nii era- kui tööelus.\nTiqquni raamatut „Ettevalmistavad materjalid Noor-Tüdruku teooriaks“* („Preliminary Materials for a Theory of the Young-Girl“) ei ole eesti keelde tõlgitud, nii et vaid vähesed teavad seda neoliberalistlikku šovinismi omas retoorilises mahlas kirjeldavat teost. Palun rääkige pisut sellest raamatust: mis teid selles kõnetas ja kuidas YGRG sellele vastab?\nGawęda ja Eglė Kulbokaitė: YGRG alustas selle Ariana Reinesi inglise keelde tõlgitud Tiqquni raamatuga 2013. aastal Berliinis. Selle raamatu vastuolulise kuvandiga peategelane, Noor-Tüdruk andis meie projektile pealkirja ja piisavalt mõtteainet, mida edasi arutada ja arendada. Tiqquni Noor-Tüdruk viitab soolistatud mõtteviisile, kus kõike naiselikku ja noort samastatakse alateadlikult kapitaliga. Noor-Tüdruku kohmetama panev tegelaskuju ajendab meid jätkuvalt looma alternatiivset ruumi, kus saaks mõelda teistmoodi. Oleme YGRGis valinud lugemiseks peamiselt feministlike autorite tekste, kus käsitletakse intersektsionaalselt im/materiaalsust, tehnoloogiat, võimu, sugu ja iha kui identiteedi ja kunstiloome mõjutajaid. Praeguseks oleme lugenud Octavia Butleri, Paul B. Preciado, Nnedi Okorafori, Ursula Le Guini, Silvia Federici, Maggie Nelsoni, Sadie Planti, Rosi Braidotti, Donna Haraway, Richard Sennetti, Laboria Cuboniksi, Nina Poweri, Anne Carsoni, Alice Walkeri ja Luciana Parisi loomingut.\nYGRG ei ole tavaline lugemisgrupp, vaid see on ka teie performance’i- ja installatsioonikunsti praktika.\nGawęda ja Kulbokaitė: Meid on huvitanud lugemiskogemuse eri tahud. Raamat pole loodusnähtus, vaid tehniline vahend vaimse tunnetuse, kehaliste aistingute edasiandmiseks ja loomiseks. Eriti on seda tunda, kui raamat nõuab süvenemist, audiovisuaalsuse ruumilisi piiranguid ja kujutlustegevuse kasvu, nagu seda on märkinud Paul B. Preciado. Meile on YGRG kunst, mis toimib virtuaalse ja tegeliku piiril, kus digitaalne arhiiv ja online-vestlused on võrdväärselt olulised meiega kohtumistele tulnud lugejatele.\nYGRG kätkeb endas kehalisi ja digitaalseid võimalusi, mis omakorda eeldavad, et selle tähendust mõistetakski järjepideva muutumise protsessina ning internetis linkimise, taasesitamise ja ümberkohandamise tsüklis. Tahame jälgida, kuidas mõtted kuulujutu, soovituste ja viidetena rändavad ja ühismeediavoolus ideevõrgustikena edasi paljunevad. Seepärast ongi dokumentatsioon ja online-kohalolu meile äärmiselt olulised vahendid, et mõelda välja, kuidas muuta enesepromoteenused ühiskonna ülesehituses ühiseks sünkroonseks uudishimuks ning eneseteadlikuks, esteetiliseks, intiimseks avastuste kambriks.\nTallinna „YGRG151: piiretelinnas“ võtate aluseks Hoa Jingfangi raamatu „Piirete Peking“. Millest lähtute selles performance’ite sarjas?\nGawęda ja Kulbokaitė: See ulmeteos räägib majanduslikest ja klassivahedest, mis kujundavad linnaarhitektuuri ja seeläbi keha ruumitaju. YGRGi kohtumistel oleme lugenud mitmeid tekste (Sennetti „Liha ja kivi“ / „Flesh and Stone“, 1994), kus näitlikustatakse, kui sügavalt on soolised ja rassilised erinevused ja klassivahed meie kultuuriruumi sisse kirjutatud. Lugedes saab keha ja ruumi suhet märkimisväärselt ümber kujundada, sellele soovimegi Tallinna üritusel kõige rohkem keskenduda.\nOlete mõlemad Ida-Euroopast ja pärast kunstikooli lõpetamist elanud ja töötanud mitmel pool Euroopas. Kas Ida-Euroopa feminism erineb Lääne-Euroopa omast?\nKulbokaitė: Poola ja Leedu, kus me pärit oleme, on ajalooliselt mõneti sarnased riigid, mis praegugi on poliitiliste jõujoonte poolest lähedased. Nõukogude aja pärand avaldub neis siiski küllalt erinevalt. NSV Liidu lagunemise järel elame nn uues idas, mille enesekuvandi on määranud lääne neoliberalism. Üha kiirenev majanduse neoliberaliseerumine on marginaliseeritud gruppide järjest tugevama mahasurumise tagajärg. Poola praegune äärmusparempoolne valitsus piirab demokraatiat, hävitab loodust (Białowieża hiite seadusvastane langetamine) ning võtab naistelt ja LGBTQ-vähemustelt põhiõigused. Need probleemid on akuutsed feministlikele aktivistidele ja kõigile teistele mõtlevatele poolakatele ning seega peaksid olema kõigi mõtlevate eurooplaste, poliitilise eliidi ja lääne feministide tähelepanu keskmes.\n* Young Girl on viide Tiqquni raamatu mõistele „Young-Girl“, kes on fetišeeritud noor, anorektiline naisobjekt, kapitalistliku süsteemi üks võtmetegelane, pigem kõike hoomav negatiivne nähtus kui kriitika noorte tüdrukute pihta.


Noorpurjetajate motivatsiooni- ja vestlusõhtu\nTeisipäeva õhtul kutsusime kokku oma noorpurjetajad ja pidasime vabas õhustikus maha ühe motivatsiooni- ja vestlusõhtu. Külas käis Karl Kolk, kes rääkis oma purjetamise teekonnast. Kuidas alustas, millega sõitis, millised olid tollel ajal reeglid, kuhu on edasi jõudnud ja mida on tänaseks tänu suurele tahtele ja… Read More »Noorpurjetajate motivatsiooni- ja vestlusõhtu\nArktika raamatu esitlus\nAdmiral Bellingshauseni pootsman Maris Pruuli kirjutas Arktika ekspeditsioonist raamatud“Arktika – kodu Suure Vankri all”. Raamatu esitlus toimub teisipäeval 14.detsembril algusega kell 18:00 Arensburg Boutique Hotel & Spas.Maris räägib raamatust, Tiit Pruuliga aetakse polaarjuttu ning sõna ütleb sekka ka seltsi kommodoor ja Admiral Bellingshausen kapten Priit… Read More »Arktika raamatu esitlus\nSaaremaa Merispordi Seltsi sünnipäev\nSaaremaa Merispordi Selts saab 95 aastaseks! Kutsume teid kõiki 31.detsembril algusega kell 12:00 seltsi sünnipäevale. Alustame väikese rongkäiguga läbi kesklinna. Algus Tallinna tn 19 maja eest. Seejärel heiskame Saaremaa Merispordi Seltsi lipu Lossi tn 1 hoonele, kus 1926 a. allkirjastati seltsi põhikiri. Pärast joome glögi,… Read More »Saaremaa Merispordi Seltsi sünnipäev\nVõimalus osta Saaremaa Merispordi Seltsi kinkekaarte. Osta saab nii kindla teenusega kui ka vabalt valitud summa eest. Meie teenused: Väikelaevajuhi koolitus Väikelaeva raadiosideoperaatori koolitus Purjetamist tutvustav kiirkoolitus Täiskasvanute purjetamiskoolitus Teenuste kirjelduse leiad SIIT Hea võimalus kinkida oma pereliikmetele, töökaaslastele, sõpradele merelisi elamusi. Oma ostusoovist anna… Read More »Kinkekaardid\n95.purjetamishooaeg sai läbi\nSaaremaa Merispordi Seltsi 95.purjetamishooaeg on ametlikult lõppenud. Reedel 12.novembril tunnustasime parimaid, andsime välja eriauhindu ning kuulutasime välja seltsi kaks uut auliiget. Uued auliikmed Auliikmeks valiti seltsi endine kommodoor ja juhatuse liige Margus Hiet, kes on väga sihikindlalt seisnud purjetajate eest ja teeb seda tänagi. Aitäh Margus,… Read More »95.purjetamishooaeg sai läbi\nAlliksoon võitis regati, Vesberg karikavõistluse\n10.-12. septembrini peeti Pärnus sügisregatti, mis oli ka Eesti karikavõistluste viimaseks osavõistluseks. Kolme päeva jooksul kimbutas purjetajaid nii tuulevaikus kui udu. Reedel merele ei mindudki, sest tuult ei olnud ega tulnud. Laupäeval peetud esimese sõidu järel kahanes nähtavus udu tõttu pea olematuks. Purjetajad juhatati sadamasse… Read More »Alliksoon võitis regati, Vesberg karikavõistluse\nKiur Arro Pirital kolmas\n4.-5. septembrini peeti Tallinnas Pirital LHV Sisenejasarja VI etapp, kus algajad Optimist-kllassi purjetajad omavahel mõõtu võtsid. Kaunis sügisilmas purjetati kahe päeva jooksul seitse võistlussõitu. Saarlaste edukaim oli Kiur Arro, kes saavutas kolmanda koha, Jaco Putnik oli 27. Tulemused\nVahsteinid hoidsid Lohusalus saarlaste lippu kõrgel\n27.-29. augustini toimusid Lohusalus traditsioonilised Tallinna Jahtklubi karikavõistlused seekord veidi ebatraditsioonilisel moel. Kolmest ettenähtud võistluspäevast õnnestus tugeva tuule tõttu purjetada vaid pühapäeval, mil viidi läbi viis sõitu. Saarlased olid esindatud Laser Standard ja Laser Radial paadiklassides. Standardil saavutas Silver Vahstein U21 arvestuses teise koha. Radialil… Read More »Vahsteinid hoidsid Lohusalus saarlaste lippu kõrgel\nSaaremaa Merispordi Seltsi liige Karl Kolk tuli maailmameistriks\n24.-28. augustini peeti Leedus Nidas PLATU 25 klassi maailmameistrivõistusi. Eesti paatkond koosseisus Mati Sepp, Janno Hool, Ago Rebane, Karl Kolk, Rufus Rytövaara võitis võistlusel esikoha. Eesti paatkond võitis kümnest võidusõidust viis ja kogus regatil 15 punkti. Teisena lõpetas regati Itaalia paat Francesco Laneraga roolis ja… Read More »Saaremaa Merispordi Seltsi liige Karl Kolk tuli maailmameistriks\nMeribel Vahstein Eesti meistrivõistluste pronksil\n19.-22. augustini peeti Tallinnas Eesti meistrivõistlusi klassidele Optimist, Zoom8 ja Laser 4,7 (ILCA 4). Peamiselt tugevas tuules kulgenud võistlusel peeti Laser 4.7 ja Zoom8 klassides 12 võstlussõitu, Saarlastest tegi kõige säravama esituse Meribel Vahstein, kes saavutas Laser 4,7-l tüdrukute kolmanda koha, olles ka üldarvestuses 67… Read More »Meribel Vahstein Eesti meistrivõistluste pronksil


Homme algab feministlik kultuurifestival LadyFest | Müürileht\nElli Kalju ja Kristiina Raud selleaastast LadyFesti korraldamas. Foto: Karin Kaljuläte, Ekspress Meedia\nRoosasädelev naistepäevateemaline avapidu toimub artist-run-space’is Kraam, kus on kogu festivali vältel avatud ka tasuta asjade pood. Avapeo kavas on nii Spice Mouse’i kui ka Twisted Dance Company ülesastumine ning samal ajal avatakse Mai Söödi ja Tiina Söödi sarmist, identiteedist ja eneseväljendusest kõnelev fotonäitus „Heli riided”.\nNeljapäeval, 9. märtsil avatakse festivalil Annika Haasi näitus „Appi, kiilakas naine!”, kus kiilaspäisusega kaasnevat omal nahal proovinud fotokunstnik on palunud oma portreteeritutel jutustada üks positiivne ja üks negatiivne lugu seoses oma kiilaspäisusega.\nKirjandushuvilised saavad neljapäeval koguneda Kelmi, kus toimub Viimase Neljapäeva luuleõhtu ning lava on valla inimestele, kes identifitseerivad ennast naisena, soobinaaria välisena või osana LGBTQIA+ kogukonnast.\nLadyFestil toimub ka mitu loengut. Neljapäeval räägitakse Rahvusraamatukogus Eesti esimesest naisõiguslasest Lilli Suburgist. Reedel annab soome aktivist Ruka Toivonen Kelmis lühikese võimuajaloo ülevaate soost, seksuaalsusst ja riigist, kus nii mineviku- kui olevikunäited aitavad mõista inimkeha/subjekti ja selle (re)produktiivsuse soolist, seksualiseeritud ja rassilist iseloomu. Raamatupoes Püänt arutatakse reedel Transnational Queer Undergroundi juhtimisel selle üle, mida saab kunst/kultuur/aktivism teha queer-kogukonna jaoks ja vastupidi. Töötoas räägib TQU asutaja Verena queer-vastupanu ajaloost ning tutvustab kunstiprojekti The Gallery Project. Samal ajal räägivad Kelmis Valgevene aktivistid Sveta ja Sasha queer-kogukonna olukorrast Valgevenes ning soo, seksuaalsuse ja identiteedi projektist MAKEOUT, mis võitleb Valgevenes feminismi eest ja diskrimineerimise vastu. Kel õhtu varem, neljapäeval queer-punki kontserdil Ülase12s peost veel küll ei saanud, saab reede õhtul minna Kelmi, kus esinevad riot grrl punkbänd Razor Cunts, kodumaine duo Hannaliisa Uusma ja Brigitta Davidjants a.k.a. HUNT ja mängukonsoolihelisid electro breakbeat’iks põimiv Murrrlo.\nLaupäeval tehakse huvilistele selgeks BDSMi alused ning õhtul saab Ülase12s vaadata Marit Östbergi pornofilmi „Authority” ja Luke Woodwardi San Francisco LGBT-filmifestivalil linastunud „Tour de Pantsi”. Filmiõhtu vestlusteemadeks on seksuaalsus, queer-kehad ja -vajadused, mittenormatiivsete kehade nähtavus jne. Samal ööl tantsitakse eha koiduks Helikopteris BÄM!-i roosipeol, mille miljöö saab olema naiselik ja sensuaalne, viies sind õrnalt kõrgustesse, kust saad õrritava eelmängu, suure O ja pehme kaisutuse kõik ühest kohast, lubavad korraldajad.\nPühapäeval saab käed valgeks teha kleepsude meisterdamise töötoas ja koduse rattahoolduse õppetunnis ning festival lõppeb vegan-õhtusöögiga Ülase12s.\nTutvu kogu programmiga LadyFesti kodulehel.\nLoe Feministeeriumist ka Nele Laose intervjuud festivali korraldajate Kristiina Raua ja Elli Kaljuga.


Vähem kui 10 protsenti kaubanduskeskuste parkimiskohtadest vastavad nõuetele - Kaup ja teenus - Tarbija\nVähem kui 10 protsenti kaubanduskeskuste parkimiskohtadest vastavad nõuetele\nMustamäe keskus, 09.09.2016 Parkimiskohad Mustamäe keskuse parklas. FOTO: MIHKEL MARIPUU/POSTIMEES\nKehtivate liiklusstandardite kohaselt peaks parkimiskoht olema 2,7 meetrit lai ning 5 meetrit pikk. Ometigi enamikus kaubanduskeskuste parklates siiski nii ei ole.\nRocca al Mare kaubanduskeskuse parklas lõppesid maikuus ulatuslikud parkimiskohtade ümberjoonimised, mille tulemusel vastavad parkimiskohad nüüd uuele standardile. Projekt tehti koostöös Eesti Liikluskindlustuse Fondiga (LKF).\n«Hinnanguliselt alla 10 protsendi kaubanduskeskuste parkimiskohtadest vastab ülemöödunud aastal kehtestatud standardile. Lisaks Rocca al Mare kaubanduskeskusele on veel üksikuid eeskujulikke näiteid, kus kogu parkla vastab standardile, näiteks Magistrali, Kristiine ja Mustika keskused ja väiksematest kauplustest Laagri Comarket,» ütles Reimets.\n«Esimesena alustaski joonimisega 2016. aasta suvel Rocca al Mare keskus, aga toona sai standardile vastavaks pool parklast,» sõnas Reimets. «Tulemused ei lasknud end kaua oodata, liikluskindlustusjuhtumite arv kahanes kahe kuu jooksul 13 protsendi võrra. Tulemus on seda märkimisväärsem, et aasta varem oli juhtumite arv 20 protsendi võrra kasvanud.»\nRocca al Mare keskuse omaniku Cityconi kommunikatsiooni- ja turundusjuhi Linda Eichleri sõnul on oluline, et kui pere tuleb kaubanduskeskusesse aega veetma, siis kõik pereliikmed, nii väikesed kui suured, saavad mugavalt autost välja ilma teisi autosid riivamata, samuti koos pakkidega pärast autosse sisse. «Parkimiskohtade nappus on kõigile tuttav teema ja kohti võiks alati rohkem olla, aga meelerahu ja turvalisus kaaluvad selle üles. Hea poeelamuse juurde ei saa kuuluda kriibitud ja mõlgitud auto. On küsimusi, kus ei saa mõelda vaid kulutõhususele,» lisas Linda Eichler.\n«12 000 registreeritud juhtumit on jäämäe veepealne osa,» ütles Reimets ja lisas, et umbes sama palju toimub ka kaskojuhtumeid, rääkimata nendest kriimustustest ja uksetäketest, millest üldjuhul keegi kunagi teada ei anna. «Parkimisjuhtumite arvu kasv on viimastel aastatel olnud kiirem kui kõigi Eestis toimunud liikluskindlustusjuhtumite arvu kasv ning keskuste parklad on tõusnud juhtumite arvu poolest võrdseks liiklusrohkete ristmikega,» lisas Reimets ning pani ka teistele keskustele südamele, et nood parklate ümberjoonimisega alustaksid.


Minust | LydiaJakson.com\nRahvusvahelise võistluse “Eesti Parim Kulmutehnik 2016” II koha omanik!\nKui ma vaatan oma elus tagasi viie aasta võrra, ei osanud ma uneski näha, et võiksin tegeleda sellega, mida teen täna. Minu lugu ei ole tüüpiline “olen juba lapsepõlvest saadik unistanud saada meikariks”. Ma olen tavaline inimene, kellel veel mõni aasta tagasi oli olematu kunstianne ning puudus igasugune suurem huvi ilumaailma vastu.\nOlles tudeng rahvusvahelise õiguse grupis, otsustasin ma päeva pealt oma elus pöörde teha – 2013. aasta ühel talvehommikul ärgates, otsustasin minna meigikooli. Sellest hetkest algaski tee uues suunas. Olen väga õnnelik, et sellise muudatuse tegin ning julgustan kõiki inimesi järgima oma sisetunnet ja soove.\n2013. ja 2014. aastatel oli mul suurepärane võimalus osaleda grimeerijana mitmete Balti Filmi- ja Meediakooli tudengite projektides (“Meieküla lood”, “Jätkub”, “Shnegurochka”, He Took The Bottle, But Left The Girl”), lisaks ka mitmetes moeshow’des, sh. Ka Riia Moenädalal assisteerides Eesti meigikunsti absoluutset tippu Katrin Sangla’t. Minu töid on avaldatud veebis avaldatavates välismaistes moeajakirjades, koostöös stilist Mariliin Saar’e, mitmete imeliste modellide ja andekate fotograafidega.\nAlates 2014. aastast olen spetsialiseerunud kulmustilistikale, arendades end igapäevaselt nii teiste koolitajate käe all, kui ka iseseisvalt.\n2015. aasta teises pooles algas koostöö Ruthie Belle’ga, teostades kulmustilistika ja erinevate tehnikate koolitusti.\n2016. aasta kolmanda kvartali lõpuks on minu poolt koolitatud üle 70 õpilase, kes on õppinud kulmustilistikat koos 3D kulmuhooldusega, Ultimate Brow tehnikat, hennaga töötamist, Lash Lift’i.\n2016. aasta augustis täitsin enda unistuse läbides microblading koolituse. See mõte keerles mu peas ammu, kuid kuna olen oma töö suhtes väga nõudlik, siis tundsin, et ei olnud veel valmis tegema kellegi näkku midagi nii püsivat nagu seda on microblading. Aasta keskpaigas tuli aga suur enesekindlus ning valisin koolitajaks Baltic Brows Academy Kaunases, Leedus. Valik osutus ainuõigeks ning peale personaalse koolituse läbimist ja pikka harjutamist olen valmis pakkuma teenust laiemale ringkonnale.\nOlen tänulik kõikidele klientidele, et olete minu juurde jõudnud! Armastan oma tööd, oma kliente ning teen oma asja südamega.\nArmastust, heatahtlikkust ja avatud meelt!


Vajalikud dokumendid | SEB Heategevusfond\nNoore lapsevanema stipendium\nStipendiumi saamiseks vajalikud aruanded saad alla laadida siit:\n1. Õppemaksu kuluaruande avaldus siin\n2. Õppevahendi kuluaruande avaldus siin\n3. Isemajandamisraha avaldus siin\n4. Elluastuja stardikapitali kuluaruande avaldus siin\n5. Lapsehoiu toetuse kuluaruande avaldus siin\nKuluaruanne / avaldus saata stipendium@heategevusfond.ee\ntaotlus isikuandmetega (uuendatud septembris 2019);\ntaotleja motivatsioonikiri, milles põhjendab oma soovi õppima asuda või õpinguid jätkata ja selgitab, kuidas stipendium tema õpinguid toetab.\nMotivatsioonikiri peab sisaldama ka kirjeldust taotleja majandusliku olukorra kohta (vabas vormis loetelu sissetulekutest ja saadavatest toetustest) ning märget, millisele stipendiumi valdkonnale taotlus esitatakse.\nMotivatsioonikirja võib esitada vene (või inglise) keeles, kuid juurde peab olema lisatud tõlge eesti keeles. Motivatsioonikirja pikkus on vähemalt 1 A4 lehekülg (reavahe 1,5, Times New Roman, 11);\nsoovituskiri kasvatajalt, õpetajalt, lastekaitsetöötajalt, hooldajalt või eestkostjalt, mis sisaldab ka taotleja iseloomustust. Soovituskirja pikkus on vähemalt 1 A4 lehekülg (reavahe 1,5, Times New Roman, 11);\nväljavõte kooli õppeosakonna poolt väljastatud eelmise semestri õpingukaardist (esimese kursuse tudengitel ei ole vaja seda sügiseses voorus esitada);\nviibimise alust tõendav dokument (nt omavalitsuselt) taotleja eestkoste- või hooldusperes, turva- või asenduskodus, järelhooldusteenusel või tugiisikuteenusel olemise kohta.\nPS! Dokumendid tuleb koostada eesti keeles ja saata taotleja isiklikult e-posti aadressilt hiljemalt 23. septembriks 2019 aadressile stipendium@heategevusfond.ee. Taotlusvoor on selleks korraks lõppenud ja otsused tehakse teatavaks e-kirja teel.\nKõik dokumendid tuleb esitada koos ja dokumentide nimetused peavad olema märgitud vastavalt sisule (taotluse dokument nimega "taotlus" ja motivatsioonikiri jt samamoodi).\nKõikidel stipendiumi taotlejatel on võimalik esitada kandideerimise kohta küsimusi, saates kirja aadressile stipendium@heategevusfond.ee.\nSissejuhatus, kus selgitatakse seda, kust saadi informatsiooni stipendiumi kohta ja pannakse kirja lühike enesetutvustus.\nPõhjendav lõik – miks just mina vajan seda toetust?\nTulevikku vaatav osa – mis paremaks muutub ja mis saab, kui taotleja selle stipi saab?\nKokkuvõte ja lõpp ning taotleja kontaktandmed.\nMotivatsioonikirja kirjutamiseks leiab kasulikku informatsiooni www.noortetugila.ee, www.teeviit.ee, www.tootukassa.ee, www.minukarjaar.ee.\nCV ehk elulookirjelduse näidis ja info koostamise kohta http://www.noortegija.ee/kuidas-kirjutada-parimat-cv-d/.\nDokumendid tuleb koostada eesti keeles ja saata taotleja isiklikult e-posti aadressilt hiljemalt 23. septembriks aadressile stipendium@heategevusfond.ee. Kõik dokumendid tuleb esitada koos!


AK ⟩ Wabariigi algusaeg elab edasi soolebakterites - Tänane leht\nPidulaud Ulilas 1938. aastal. Eesti Wabariigi algusaastatel sündinud inimestes elab tänase päevani antibiootikumide-eelseid bakterikooslusi. Võimalik, et teadlased suudavad kogutud proove ära kasutada, et luua uusi tervist edendavaid toidulisandeid. FOTO: Karl Soldan, PM\nAK ⟩ Wabariigi algusaeg elab edasi soolebakterites\n20. veebruar 2021, 0:04\nTänaste saja-aastaste roojaproovidest kogutud bakterikooslused annavad pildi tervisest, mida eestlased viimase saja aastaga kaotanud on, kuid võivad tulevikus viia ka mõnede tänapäevaühiskonna murede ravini.\nLevinud ütluse järgi oled sa see, mida sa sööd. Sama kehtib ka meie sisikonnas elavate bakterite kohta. Selle rahvatarkuse juured peituvad aga suuresti meie kõhubakterites, mida elab inimese sisemuses rohkem, kui on inimesel endal keharakke. Inimene on nendega evolutsiooniliselt kokku kasvanud ning juba ammu on teada, et paljudeta neist ei suudaks me üldse elada: oleksime vitamiinivaeguses, ei suudaks seedida kiudaineid jne. Millised mikroobid meie sisemuses kanda kinnitavad, sõltub aga just sellest, mida me sööme.\nHiljuti Eesti Vabariik 100 raames valminud teadusuuring näitaski, et nii nagu on põlvkondadega muutunud inimeste toitumisharjumused, nii võime rääkida ka täiesti erinevatest kõhubakterite kooslustest. Selgus, et praeguste saja-aastaste, vastiseseisvunud Eesti Vabariigi algusaastatel sündinud inimeste sisikonnast leitud kooslused erinevad märgatavalt sellest, mis on kujunenud välja 1990ndate algul sündinud lastel.\nKogu asja iva seisneb selles, et teadlased on juba aastaid tagasi ära näidanud, et inimese mikrobioota ehk sisikonna mikroelustiku kogum areneb välja esimestel eluaastatel ning püsib pärast seda suuresti muutumatuna. Kuna mikrobioota koostis sõltub aga suuresti lapsepõlve toidulauast ja hügieenitingimustest, peegeldabki sisikond meie lastetuba.\nLisaväärtus on aga see, et praegu saja-aastaste inimeste sees on säilinud killuke kunagisest mitmekesisusest, mida me ei pruugi tagasi saada isegi siis, kui hakkaksime praegu toitma lapsi täpselt samasuguse toiduga, nagu seda tehti sada aastat tagasi. Nimelt jõudis praeguste saja-aastaste mikrobioota välja kujuneda enne antibiootikumide laialdast kasutuselevõttu. Seega on täiesti võimalik, et seal on säilinud midagi, mida hilisemates põlvkondades enam leida ei olegi.


Pealkiri: uus vallavanem Esm Nov 30, 2009 2:04 pm\nkuuldavasti üks kandidaat juba olla olemas, keegi proua keskerakonnast.\nkas volikogu ühe seast saabki üldse valiku teha ja veel hea valiku?\nkutsun üles kandidaati ennast tutvustama, oma meeskonnast ja plaanidest rääkima kui sellised juba olemas. Essee teemal "Torgu vald aastal 2014" sobiks ka.\nPealkiri: uus vallavanem Teis Dets 01, 2009 4:45 pm\nMiks ei peaks saama ühe seast ühte valida? Mulle tundub, et isegi väga hästi saab. Hoopis kergem valik kui mitme kandidaadi puhul. Ja valiku headust ei garanteeri ka väga lai valik.\nMis aga puutub vallavanema plaanidesse, siis selle jaoks on olemas valla arengukava. Teatavasti on vallavalitsus ja vallavanem selle juhina täidesaatev organ ja nii peabki ta seadustest tulenevaid ülesandeid täitma.\nTorgu Kuningriik on küll väga hea reklaamitrikk, aga kahjuks ei saa selle kaudu siiski kohalikku elu korraldada. Vähemalt seni kui asume Eesti Vabariigis.\nMis aga meie Torgu vallast üldse saab, see on tõesti huvitav küsimus ja essekonkurss valitud teemal võiks olla kõigi vallaelanike jaoks, siis oleks ka millegi alusel hakata seda arengukava üle vaatama nagu ikka jälle seda seadus ette näeb.\nIlusat jõuluootust kõigile ja jõudu töötegijatele!\nPealkiri: Re: uus vallavanem Kolm Dets 02, 2009 1:04 pm\njah saab ühe valiku hulgast vallale juhi küll määrata, mitte valida.\nvalida saab hulgast.\nmul ei ole valgustatud monarhia vastu Torgu vallas midagi, lihtsalt mul pole veel selleks aega.\narengukavast lähtus ka vist eelmine vallavanem. see oli vegeteerimine, võib-olla seadusekuulekas selline, aga igal juhul vallale kulukas.\nkui valla juhtimisse muutust ei tooda, ei näe Torgu vallal perspektiivi.\nvallavanem peaks evima visiooni, mitte ootama käske volikogult.\npeaks omama intsiatiivi, tarkust ja tahtmist, võtma initsiatiivi, et nägemused ja rahva soovid plaaniks vormida ja volikogule otsustamiseks tuua. Niiviisi.\nPealkiri: ikka uuest vallavanemat Kolm Dets 02, 2009 6:02 pm\nEi ole minulgi aega siin kohaliku omavalitsuse korralduse seadust selgitada. Kes teada tahab, loeb ise. Ja isikliku arvamuse kohaselt oleks Torgu vallale parim üks valgustatud monarh, isegi ilma visioonita, visiooniga muidugi veel parem - oluline on valgustatus. Mitme monarhiga aga kisub asi vägisi jamaks. Eks pikemalt valla asjadega kursis olevad inimesed veel mäletavad neid mitme valitseja vahelisi vägikaikavedamisi õiguskantslerini välja. Aga noh, neid inimesi ka küll, kellele oluline, et oleks tsirkust.\nPealkiri: Re: uus vallavanem Nelj Dets 03, 2009 12:59 pm\njäägu need monarhide võitlused ajalukku ja valimised sai ka 18.10 läbi.\nvalla tuleviku seisukohast teeks head kui välditaks vastandumisi stiilis "omad/võõrad, võimul/opositsioonis, põlised sõrulased/vaid registrisõrulased"\nisegi need 15 uut torgu valla elanikku, kes ennast registrisse kandsid 1 kuu enne valimis, et siin valimistel oma hääl anda, tuleb nüüd lugeda värdväärseteks, hinnata nende arvamusi, nägemusi. juhul muidugi kui nad taas mujale lahkunud pole.\nvolikogu peab siin suunanäitajaks saama ja ühise asja nimel igasugusest vastandumisest valimistulemustest johtuvalt loobuma. 4/3 seis eeldab eemärgipärast tegutsemist koos, vaid nii saavad valla kõigi kodanike huvid ja arvamused kaitstud.\nõiguskantsleri poole julgen soovitada ka valla volikogul pöörduda kui kahtlusi, kuidas üht või teist seadusepügalat tõlgendada. mina pöördusin ja sain ühese vastuse. liiga pikk, et siia lugemiseks üles panna, saadan volikogu esimehele ja valla valimiskomisjoni esimehele, teavad tulevikus seaduserikkumisi vältida.\ntsirkuse kohta arvamus puudub, ma ju ei tea, mida Epp tsirkuseks peab?\nPealkiri: jääks vallavanema juurde Nelj Dets 03, 2009 5:23 pm\nNii see maailma elu käib, et alustame huvist uue vallavanema vastu ja jõuame välja selleni, mida peab volikogu tegema hakkama.\nTsirkust aga näidatakse alati 1.jaanuaril televisioonis - millisel kanalil tänapäeval, ei oska juhatada, aga igal juhul on seal mööda nööri käimist, kondiväänamist, mõned klounid ja muu seesugune ja seda ma tsirkuseks peangi.\nPealkiri: Tarmo Noot Reede Dets 04, 2009 11:36 am\nSelleks volikokku ju rahva esindajad rahva poolt valitigi, et volikogu otsustaks ja vallavalitsus teeks seda, mida rahvas arvab vaja teha olevat.\nMina olen rahvas, ütlen, mida ja kuidas tahan, et valda juhitaks, nagu ka Teie olete rahvas, Epp. Öelge ka julgelt.\nEt uus vallavanema kandidaat ei pruugi seda foorumit lugeda, ehkki võiks, teen siis talle päringu tema nägemuste kohta koos mõningate küsimustega ja vastuste saabudes, informeerin ka foorumis.\nPealkiri: rahvast kah Reede Dets 04, 2009 2:16 pm\nEi pruugi olla, et keegi veel sedasama tahab mida mina ja mina pole üldse rahvas, vaid oma meelest ikka isiksus.\nPealkiri: Re: uus vallavanem