RELVASTATUD MEHE RIIETAMINE | TANNER GUZY MASKULIINSE STIILI INTERVJUUDEST ANTONIO CENTENO - STIILIPÄEVIKUD / JUHENDID / INSPIRATSIOON\nKõik TaskuhäälingusaatedPüksidKõik VideodKuidas Rmrs Raha TeenibIsiklikud SuhtedFitness / Sportlik\nHome/Stiilipäevikud / Juhendid / Inspiratsioon/Relvastatud mehe riietamine | Tanner Guzy maskuliinse stiili intervjuudest Antonio Centeno\nSee postitus on intervjuu ärakiri. Kuula hiljutine intervjuu maskuliinse stiili Tanner Guzyga.\nTanner: Mis toimub, poisid? See on Tanner Guzy, kes naaseb veel ühe maskuliinse stiili podcastiga. Nüüd, enne kui selle üle liiga sügavale sukeldume, ütlen teile lihtsalt, et tänane osa on selline, mis on töös olnud väga pikka aega.\nAlustasin umbes kuus või seitse kuud tagasi meie tänase sponsori Kimberiga rääkimist, kuid lõpuks osutus see palju õigemaks, sest see on seotud varjatud relva stiilse kandmisega.\nKõike seda, mis maailmas selle salvestamise ajal toimub, on see 2015. aasta detsembris, hiljutised rünnakud Pariisis, hiljutised rünnakud Californias San Bernardinos, see on teema, mis osutus lõpuks õigeks. Enne kui sellesse veelgi sukeldume, laseme siiski mõned asjad teelt kõrvale jätta.\nTänase osa saate märkmete nägemiseks minge saidile masculine-style.com. Kui soovite mind jälgida minu kõige populaarsemates sotsiaalmeediakanalites, tehke seda julgelt. Saate mind vaadata Twitteris, mis on @masculinestyle, Instagram, mis on @tannerguzy ja siis on mul ka YouTube'i kanal, mille ma ka linkin.\nNii et lähme sissejuhatusest läbi ja siis tuleme tagasi välja ja saame rääkida sellest vastuolulisest, kuid väga huvitavast teemast.\nAidata meestel kogu maailmas oma välimust positiivsest positiivsest väljapoole tuua. Maskuliinse stiili podcast räägib vähem sellest, mis või kuidas ja rohkem miks. Kui olete mees, kes elab tahtlikult, kuid keegi teine ei teaks seda teie riietumisviisi järgi, on Tanner Guzy siin, et aidata teil oma välimuse kõiki aspekte parandada. Tere tulemast maskuliinse stiili taskuhäälingusse. Siin on Tanner Guzy.\nTanner: Enne kui läheme sellega edasi, tahan anda teile tänase episoodi teekaardi. Nagu ma oleksin varem teinud teiste episoodidega, tõin ma kaasa külalise ja mul on väga hea meel, et saan teda osaleda ja selles osaleda. Nii et tema ja mina räägime mõnest selle taga olevast mehaanikast: mõnest asjast, mida tuleb relva kandmisel arvestada, kui palju seda riietusega riietesse panna, mõned allikad, mida ta soovitab paremini mõista see teema ja siis natuke veel sellist sorti, kuidas toppida.\nKui oleme temaga vestlusest välja tulnud, jagan teiega mõnda oma mõtet selle kohta, sest nagu ma räägin sissejuhatuses, nagu me räägime tõesti kõikjal saidil, kõik, mis on seotud maskuliinsega stiil, see on alati seotud miks. Ja minult küsitakse palju, miks ma otsustan relva kanda? Ja ma tahan, et saaksin sellest rääkida ja seega kavatsen nüüd sellesse sukelduda.\nMinu põhjused selleks on teistsugused. Nad on teistsugused kui minu külalised, kes tegelikult, uskuge või mitte, aga otsustavad relva mitte kanda, ei mõjuta siiski tema usaldusväärsust sellel teemal. Ja nii me sukeldume sellesse. Ja siis oleks kolmas osa, nagu alati, meie jaotis ikoonil ja selle episoodi piinlikkus.\nNii et las ma räägin teile natuke oma külalisest, kelle ma kaasa tõin. Tema nimi on Antonio Centeno ja ta peab saiti nimega Real Men Real Style. See on suurepärane ressurss paljudele poistele, kes soovivad riietuda viisil, nagu ma räägin professionaalsemast, tahtlikumast ja teadlikumast. Ja Antonio jaoks on suureks loosiks tema YouTube'i kanal. Tal on paarsada tuhat jälgijat. Ta esitab igapäevaselt väga-väga head teavet.\nAntonio on endine merejalaväelaste liige ja ta on ka väikese veebisaidi elanik, kellest võite olla kuulnud ja mille nimi on 'Mehelikkuse kunst'. Nii et kindlasti teab oma asju, kindlasti teab oma asju, kui see teema on, ja väga-väga hea kutt, kes selle osana osaleb. Nii et ma hoolitsen selle eest, et mul oleks linke kogu tema teabele allpool, nii et kui te teda ei jälgi, saaksite seda teha.\nVaid väike hoiatussõna, nagu ikka, alati on olemas mingisugune, ma ei tea, tehniline viga või muu, Antonio heli on päris hea. Minu oma, mikrofon ei töötanud. See võttis ikka kõik arvuti sisemikrofonilt üles, kuid minu heli on natuke kriimustatud. Kuid mine edasi, kuula seda podcasti jaotist. Antonio, jällegi, suurepärane teave siin, räägib palju sellest huvitavast kraamist. Ja me läheme sealt.\nAntonio, mul on väga hea meel, et olete siin ja liitute minuga selles vestluses. See on see, mida ma pole kunagi tegelikult teinud - veetsin palju aega, uurides nii palju artikleid, kui leidsin, püüdes välja mõelda, kuidas saaksite relva kanda ja ikka stiilselt riietuda. Sest tundub, et need kaks maailma on kuidagi risti vastupidised. Teil on meeste rõivaste maailm, kus relva idee on peaaegu omamoodi antiteetiline nende tõlgendusele, mis on tänapäeva inimene. Ja siis on sul varjatud kandekoht, relvapoisid, kes näevad väga hästi riietumist või on ülemäära mures selle pärast, kuidas sa riietud kui midagi naiselikku või vähemalt ebamehelikku ja pole jälitamist väärt.\nJa ma arvan, et midagi on võimalik saavutada. Ja nii su artikkel, mille sa tegid koos mehekunstiga, oli üks ainsatest, mille suutsin leida ja mis tegelikult valgustas seda teemat viisil, mis minu arvates meeldib meestele, kes satuvad vahepeale. Nii et mul on hea meel, et olete pardal, et meiega sellest asjadest rääkida.\nAntonio: Aitäh. Ma teen, mida saan ja see on midagi, ma arvan, et me rääkisime natuke enne. Ma tegelikult ei varja kandmist. Lihtsalt mitmel põhjusel. Siiski veetsin ma seda mereväelaste ohvitserina viis aastat. Olen käinud mitmete saatkondade juures. Mul on sõpru erinevates õiguskaitseorganites kogu maailmas. Ja ma tean nende eest - ja ma arvan, et sellepärast tahtsin seda teemat käsitleda, kui lähenen väga praktilisest vaatenurgast.\nMind ei huvita, milline on teie arvamus relvade kohta üldiselt. See on reaalsus, mida paljud mehed peavad oma töö jaoks kaasas kandma ja nad peavad hästi riietuma ning nad ei tahaks, et nad kõikjal trükiksid. See oli punkt, millest ma kirjutasin. Asi pole selles, et mul oleks terve hunnik varjatud relvade ja kõige muu sarnast dapperit. Pigem lähme praktilisest vaatenurgast, sest keegi ei rääkinud sellest, kui selle välja panime. Nüüd on mõned suurepärased poisid, kes kajastavad. Kas nägite videot, mille kutid õpetasid meestemoes?\nTanner: Ei. Räägi mulle sellest.\nAntonio: Nad panid välja suurepärase video ja mulle meeldib see, sest nad kaotasid - huvitav on see, et nad kaotasid. Ma arvan, et üsna palju tellijaid. Aga sealsed mehed - minge kindlasti neid kontrollima. Sisestage lihtsalt 'meeste moe õpetamine'.\nTanner: Veendun, et lingiksin selle.\nAntonio: Kaks venda Floridas väljas. Ja tõesti hea video.\nTanner: Jah. Ma tean, kui ma seda tegin - tegin mõni kuu tagasi Instagrami postituse koos väikese mikrolainega Kimberiga, kes on selle episoodi sponsor ja mul oli see kaasas, seda kandes. Ma näitasin erinevust selle vahel, kuidas see saaks printida ja kuidas mitte. Ja ma ei suuda uskuda, mitu tellijat või mitu Instagrami jälgijat ma kaotasin, kui palju kommentaare ja vihkamismeile sain ja kõik. Lähenesin sellele samamoodi nagu teie. Ma ei usu, et see on - tegelikult ma ei arva, et see oleks moraalne imperatiiv või see on mehena imperatiiv, et sa pole mees, kui sa relva ei kanna, see on nii paljud inimesed kalduvad ja ma kindlasti ei pea seda selliseks, et kui te seda teete, olete automaatselt vägivaldne, kuri ja rõhuv ning kõik need teised.\nMa mõtlen, et see on lihtsalt praktiline ja seda lähenemist ma tahan, et saaksin kasutada. Ja isegi siis, kui teie ja mina vestlust pidasime, rääkige lihtsalt selle praktilisusest, kuidas seda teha ja kuidas seda tõhusalt teha, vastupidiselt probleemi moraalile, mille paljud inimesed võivad tabada.\nAntonio: Jah, see on emotsionaalselt väga laetud artikkel, mille ma - ma mõtlen, et kui sisestate ülikonnaga varjatud kandet, näete tõenäoliselt, et minu arvates peaksid YouTube'i või Google'i esikolmiku parimad tulemused tulema sinna. Ma arvan, et meil on lihtsalt üks Lucky Gunneriga, mehelikkuse kunst ja kohandatud ülikond. Tegelikult sain selle, mille sain A Tailored Suit'ist, ma arvan, et see pole tegelikult avalik. Ma pole kunagi tegelikult -\nAntonio: Jah, see on umbes nagu noteerimata. Panin selle sinna välja. Ja kui Bret palus mul kirjutada sellest Manliness Artis, siis ütlesin: 'Muidugi, miks mitte?' Kuid see on midagi, mida ma pean tunnistama, et olen olnud. Kui loote sisu, meelitate sageli seda tüüpi inimesi ja ma teadsin, et keegi, kes on varjatud, vajab rohkem teenust, kui ma saaksin neile oma veebipõhise riietusega pakkuda.\nMa tean, et te töötate rõivaäriga. See on midagi, mida on tõesti tore, kui teil on keegi isiklikult teie juurde pöördunud ja saate tegelikult vaadata, kuidas jakk neile sobib, kuidas vest nendega sobib, siis võite tegelikult öelda, okei, meil on natuke siia printida. Kui varjatud kandmine on teie jaoks midagi väga olulist ja te ei soovi, et keegi saaks seda märgata, peame jope kohe kohandama. Esimest korda kirjutasin sellest oma riidest ja pigem klientidele, kes võtsid vastu, kes kõik töötasid saatkondades ja kellel oli selline vajadus. Ma lõin selle neile. Ja siis see lendas sealt kuidagi õhku.\nTanner: Sain sind. Jah. See on loogiline. Sest see pole midagi sellist, kus teie artikkel või see podcast või isegi minu poolt varem kirjutatud artikkel on midagi, mida tuleks proovida veenda mehi, kes ei kanna, valima seda tegema, vaid see on viis õpetada mehi, kes juba valivad seda teha nii, et see oleks nende jaoks tõhus ja et nad saaksid seda tehes endiselt hästi riietuda. Naljakas, et ütlesite selle kohta, et ma saan sellega töötada, sest ma ei tegele sellega eriti tihti. Tavaliselt on see midagi, mille ma välja toon.\nAga mul oli klient just umbes, ma ei tea, kuus või seitse nädalat tagasi tuli sisse ja ta oli väga-väga närvis seda teemat minuga üles tooma. Sa ei saa mind hätta saada. Ma ei taha, et sellest saaks asja. Ei tundunud, et ta võib hätta sattuda, sest ta teeb kõike seaduslikult, kuid tal oli väga ebamugav, kui ta pidi mulle ütlema, et varjab kandmist ja et ta saaks, et tema ülikond oleks sobiv nii, et see sobiks pole printimist.\nMa arvan, et nähes oli kergendust, kui ma talle ütlesin, see on selline: 'Ei, ma teen seda ka. Nii et las ma ütlen teile, mida ma selle leidsin, või hea lahenduse omaenda isiklikele probleemidele. ” Ma arvan, et see on hea asi, mida tõesti keegi selles valdkonnas suudab, on aru saada, et jah, see pole moraalne küsimus. See on praktiline küsimus. See ei pea olema emotsionaalne. Ükskõik, kas olete sellega nõus või mitte, kohtle lihtsalt oma kliente või kohtle teid selliselt, et saaksite aidata neil oma probleeme lahendada -\nAntonio: Ja ma pean seda ülioluliseks vestluseks, mida peate pidama oma rätsepa või õmblejaga, kellega iganes te koostööd teete. Ja seni, kuni te ei pane neid seadust rikkuvate isikute olukorda, on teil oma õigus.\nSeda peaksite saama kasutada. Kuid need on siiski eraettevõtted. Ja mõistke, et neil on ka võime, neil on moraalne hoiak seal, kus nad on - ja see võib olla midagi väga õudset.\nNagu mul oleks üks sõber, mõrvati tema isa käsirelvaga. Ja tema jaoks lihtsalt ei olnud midagi sellist, mida ta lihtsalt olla ei saanud - Ja ma isegi ei saa, ma ei saa isegi aru, mis see oleks, olla noor teismeline ja lasta su isa ära võtta sina.\nMa austan seda. Kuid võite selle vestluse pidada juba enne ilmumist. Nii et helistage rätsepale ja küsige temalt otse: „Hei, kas see on probleem, mis saab? Ja kui jah, siis otsime selle ümber. '\nTanner: Ma arvan, et see on suurepärane punkt. Ja mulle meeldib, et olete ühinemisvabaduse pooldaja, sest see pole enam populaarne arvamus, mida enam nii sageli võtta, aga jah, ettevõtted ei taha teid teenida, sest kannate, hea, ärge laske neil, ärge tehke neid pole vaja.\nAntonio: Jah. Ja seal on alati teisi inimesi, kellega peate võib-olla kaugemale sõitma, kuid soovite töötada kellegagi, kes on väga mugav, sest seda lihtsalt ei saa - jah, see pole lihtsalt hea tehing, kui proovite sundida probleem.\nTanner: Õige. Nii et rääkige mulle natuke - Ilmselgelt oli teil oma sõjaline kogemus. Kas olete kunagi tegelenud varjatud kandmisega ja kas see on siis midagi, millega teil tõesti on tegelikke kogemusi või kas see oli lihtsalt seotud selle artikli uurimisega?\nAntonio: See oli rohkem uuringute tegemine ja paljude isiklike sõprade omamine. Mul on isiklikke sõpru, kellel tundub, et see on terve relvakamber. Me läheme välja, veedame aega, me tulistame koos, aga see pole nii, ei, ma pole kunagi läbi käinud ja tegelikult sain ka oma litsentsi ja kõik muu vajaliku.\nTanner: Sain sind. Ja mis on teie arvates kõige raskem riietumine mehele, kes otsustab siiski, et soovib relva kanda?\nAntonio: Nii et paljude poiste jaoks on nad ummikus - see tähendab, et see algab tõesti relvast. Neil on teatud relvad, mis neil juba on või millega nad on seotud või millega nad tunnevad end hästi ja tahavad neist kinni pidada. Kui teil on suurem relv, on teil lihtsalt rohkem, mida peate varjama. Niisiis, poisi jaoks, kes soovib mitte midagi näidata, tahab ta kanda õhukest riietust, kuid ta soovib kanda suuremat tüüpi püssi, meil on lihtsalt probleem\nTanner: Lihtsalt selle füüsiline reaalsus.\nAntonio: Jah, täpselt. Ja see on midagi, millest on raske üle saada, sest paljud poisid ei taha tulejõu osas kompromisse teha, mis on umbes selline, nagu mul see on, sest mul on vaja peatusjõudu. Või tahan, et saaksin seda palju vooru läbi viia. Nii et need on kindlad asjad, mis sul on, eks. Nii et sel juhul peate: - Nad toovad võimatu komplekti oma ideed sellest, mida saab teha, ei ole mõnikord reaalsuses nende riietega, mida nad tahavad kanda.\nTanner: Noh, ma olen veetnud natuke aega võrgus erinevatel foorumitel ja arvan, et see asi, mis mulle selle argumendi kohta alati huvitav on, võite selle äärmuseni viia, kas ohverdada tulejõud stiili, teostatavuse või praktilisuse nimel, sest te võib öelda, et noh, siis peaksite lihtsalt sõitma kõikjal tankis, sest ilmselgelt on tulejõud ülim prioriteet ja see asendab kõik muud probleemid, võtke siis tank, võtke täis AK, oma raketiheitja ja te ei saa kunagi segi ajada.\nJa siis on teine võimalus hästi, kõik, mida peate kunagi kaasas kandma, on väike derringer, sest see läheb tööga toime, kuid siis ei pruugi see alati seda tööd teha, ja nii et ma arvan, et proovides leida õiget lähenemist, isegi mitte kompromiss, vaid õige tasakaal nende kahe vahel, eriti kuna need on kompromissid. Näen, et relva kannan nagu kodus olevat tulekustutit või turvavööd. Loodan, et ma ei pea kunagi, mitte kunagi, kumbagi neist kasutama. Aga mul on need kaasas, juhuks kui mul on. See on sama asi minu relvakandmisega.\nKuid kompromiss riietumisega kehvemini iga päev selleks korraks, kus mul võib vaja minna, võiksin olla parem üheksa millimeetrise ümmarguse ja 380-ga, kompromiss ei tundu minu jaoks seda väärt, kuna minu olukord on nii õhuke. Kas sellel on mõtet?\nAntonio: See teeb. Ja see on lõbus osa. Sest iga mees saab selle otsuse ise teha. Ma vaatan seda kui positiivset asja, kuhu jõuate, kui olete ühte tüüpi relvaga kinni jäänud, võite ehk katsetada mõnda teist. Olen õnnelikult abielus mees. Olen terve oma elu ühe naisega. Tulirelvade osas on siin valikud. Sa võiksid ringi mängida.\nTanner: Sa ei muretse petmise pärast.\nAntonio: Võite oma 45-aastase petta.\nTanner: See on suurepärane. See on suurepärane. Noh, ja ma arvan, et see on suurepärane punkt eriti nende meeste jaoks, kes ei ole korrakaitseorganites ega julgeolekus ega olukordades, kus neile on tõepoolest tulirelva välja antud ja nad peavad seda vajama. Kui olete lihtsalt tsiviilisik nagu mina, siis pole mul mingit põhjust - olen viimasel ajal proovinud kanda nii 45 kui ka üheksat ja minu jaoks pole kompromiss seda väärt olnud. Mul on hea meel jääda 380-le. Kuid kellegi teise jaoks võib see seda väga väärt olla.\nAntonio: Paljudel korrakaitses ja isegi sõjaväes on teil võimalus. Võite leida viise, nagu tahaksin seda pigem kasutada, või tunnen end mugavamalt, eriti kui mängite lähedast detektiivi. Teil on lihtsalt rohkem võimalusi. Lisaks on mitu kandet. Nii et mõnel inimesel meeldib, kui kaasas on kaks relva. Nad lähevad ka\nTanner: Jah, selleks, et saaksite seda teha, kust saite oma varukoopia ja oma esmase.\nAntonio: Täpselt nii.\nTanner: Jah, täiesti. Ja nii ma armastan seda. Ma arvan, et see on täiesti õige lähenemisviis niivõrd, kuivõrd keeruline on leida õiget tasakaalu. Te ei saa vaadata konkreetset podcast-episoodi, veebisaidi artiklit ega midagi muud. Ütlete lihtsalt pistikut, kuidas teile meeldib riietuda ja kui palju vajate enesekaitset, ja siis ühendame selle algoritmi ja see ütleb teile ideaali. See ei tööta nii. Enne kui saate teada, mis teie jaoks kõige paremini töötab, peate sellega ise katsetama ja mängima.\nAntonio: Täiesti nõus.\nTanner: Okei. Nii et kas sa arvad, et relvastatud meestel on rohkem riideid, vähem stiimuleid või võib-olla lihtsalt erinevaid stiimuleid kui relvastamata meestel või teistel meestel, kui tahad riietuda hästi?\nAntonio: Ma arvan, mis on nende eesmärk end hästi riidesse panna? Ja kui see on sõnumi saatmine - ma mõtlen, et kui sa oled hästi riides, siis ma lihtsalt tunnen, et sa oled vähem tõenäoline, et sind aktsepteeritakse. Sind lihtsalt vähem ei peeta isegi ohuks. Ma mõtlen, et minu jaoks on see seotud ka olukorrateadlikkusega, mõistmisega, kuhu sa ennast asetad. Nii et ilmselgelt, kui sa oled hästi riides ja oled linnas, kus sind küsitaks, küsiksid inimesed raha küsides võib-olla mõtlen, et asetate enda arvates minu arvates valesse positsiooni.\nKuid ma arvan, et üldiselt peab mees, kes otsustab varjata varjatud asju, lihtsalt oma olukordadega paremini kursis olema. Ta on selline tüüp, et te ei lähe välja ja joob end purju, kui varjatate kandmist. Loodetavasti mõtlen ma, et te pole nii rumal, sest ma ei tea sinust, vaid lihtsalt imelikke asju alati, kui sa tarbid alkoholi üle teatud aja. Ja sul peab olema mõistus üleval. Nii et ma ütleksin, et see on oluline, sest see on lihtsalt veel üks vorm inimestele sõnumi saatmiseks.\nTanner: Jah. Mulle meeldib see idee väga, sest te ei soovi olla pehme sihtmärk, te ei taha välja näha nagu keegi, keda saab hõlpsasti kätte saada või ära kasutada, mis minu arvates aitab hästi riietuda ja tahtlikult riietuda sa väldid seda. Kuid samal ajal ei taha te liialt näida, nagu oleksite oht, sest siis paneb see neid, kes tulevad välja bravuurse vaatenurga asemel röövloomade vaatenurgast, nägema teid ikkagi sihtmärgina, mitte lihtsalt selline sulandumine ja soov seda teha.\nMa arvan ka, et alkoholi asi on huvitav. Ma ei tea, et kui ma relva kandma hakkasin, siis mitte see, et ma oleksin varem võitlusele kaldunud, vaid minu kuumapäisus ja reaktsioonivõime, kui mul on kedagi, kui ma olen olukorras, mis võib võitluseks laieneda, Ma olen oma relvast palju teadlikum ja teadlikum, kui oleksin, kui mul seda ei oleks, sest ma vihkaksin mõne kutiga kähmlusse sattuda ja siis oleks see muutunud elu või surma olukorraks, näiteks minu pritsimiseks oma auto või mõne rumala väikese tühise asjaga. Ma arvan, et sellest tuleneb viisakuse tase.\nAntonio: Kes kirjutas ütluse, et relvastatud ühiskond on viisakas ühiskond?\nTanner: Ja olen sellega nõus. Jah, täiesti. Okei. Nii et kuigi te ei kanna isiklikult, ütleme hüpoteetiliselt, et kui te peaksite seda tegema, siis kuidas te arvate, et eelistaksite mugavuse, varjamise, stiili ja juurdepääsetavuse muutujaid?\nAntonio: Mugavus, varjatavus, stiil ja mis oli viimane?\nTanner: Sest ilmselgelt, kui te varjate kandmist -\nAntonio: Ma paneksin mugavuse viimaseks, sest paljude asjadega saate rahule jääda. Ma mõtlen, et see on lihtsalt midagi olulist. See tähendab, et see pole nii - mul hakkas mugavam, nagu ujumine pole mul mugav, kui hakkasin esimest korda basseinis hüppama.\nJa kui ujusin rohkem, muutusin palju mugavamaks. Nii et esialgu kannab keegi relva nii, et ta ei pruugi end mugavalt tunda, kuid pole lihtsalt harjunud, et ta seal on. Või pole nad harjunud nii kandma. Ja see on midagi, mida saate -\nMa ei räägi kareda koha hõõrumisest ega muust sarnasest, vaid ütlen, et harjun sellega. Ma paneksin selle viimaseks. Pärast seda ütleksin, et varjamine. Ma arvan, et paljud inimesed on omamoodi nagu meie iseenda halvim kriitik. Keegi ei märka. Enamik inimesi on unustatud\nSeal on minu sõber Perry Marshall ja ta juhib Google AdWordsiga tõeliselt suurepärast ettevõtet, kuid ta rääkis kutist nimega John Mendoza, kes töötas tema juures ja ta helistas - nii et John, ta töötas Vegases ühe tüübiga ja nad olid mängima õppimine. Tüüp viis ta striptiisiklubisse ja tal oli põhimõtteliselt a mis tal kaasas oli ja. Ma arvan, et see oli 60ndates või 70ndates.\nJa baaris oli paar inimest, kes vaatasid ringi ja meeldisid kohe. Kuid kõik teised olid unustuses. Ja mõte oli selles, et need tüübid on - te ei mängi nendega hasartmänge. Need pole märgid. Neil inimestel on väga - nad kuulsid jahipüssi ja läksid: 'Mis maailmas toimub?' Ja ma arvan, et enamik inimesi seda siiski ei ole. Nii et jõuate sellepärast, et asetada number kolm, sest enamik inimesi ei tea seda väikest kühmu. Nad ei märka seda lihtsalt. See on muu varjatud kandev personal või põhimõtteliselt õiguskaitseorganid, kes selliseid asju otsivad.\nTanner: Jah. Sest me oleme nii ülitundlikud, kuidas asjad välja näevad, kui olete selle suhtes liiga ettevaatlik. Mul oli täna oma juuksuriga sellest vestlus, sest minu jaoks on mul juustes selline imelik karvavärv, mida ma näen, et see on lihtsalt mingi kõikjal esinev probleem, et mu juuksed ei tee kunagi seda, mida nad peaksid tegema. Ja ta vaatab mind ja ütleb lihtsalt: 'Sa oled ainus inimene maailmas, kes seda isegi märkab.' Võib-olla mina ja mu naine. Enamiku inimeste jaoks pole see asi.\nJa nii ma suhtun printimisse, sest kui ma mõnda neist näen, siis olen ka mina tundlik ja see häirib mind. Sul on täiesti õigus. Kui teid pole koolitatud seda otsima, pole kellelgi aimugi, mis see toimub. Nad ei muretse sellega ja nii ei kavatse enamik inimesi sellest isegi teadlik olla.\nAntonio: Ma mõtlen, et kui nad on koolitatud seda otsima, siis on see täiesti teine tüüp - parem loodate, et nad on teie poolel, sest nad said teie vastu piigi.\nTanner: Täpselt nii. Jah, sel hetkel pole nii tähtis, kui varjatud see on.\nTanner: Okei. Nii et see oleks mugavus viimane, varjamatus kolmas. Aga stiil ja juurdepääsetavus?\nAntonio: Ma ütleksin - ma ei kavatse - ma nokitseksin, kui ütleksin seda. Mulle isiklikult meeldib, kui kavatsete relva kanda, et see oleks väga suur - ma mõtlen, et teil oleks võimalik sellest haarata ja teil oleks kiire juurdepääs. Nii et ma panin selle numbri esimeseks, stiili teiseks. Aga ma ei arva, et üks peab teise ette minema. Ma arvan, et teil võiks olla mõlemad.\nTanner: Jah, see on mõistlik eelkõige seetõttu, et jah, ma arvan, et juurdepääsetavus on - ma mõtlen, ma tean, et valdav osa olukordi on nagu 21 jala raadiuses ja seal on kõik need erinevad muutujad, mille kättesaadavus on tohutu, sest igal ajal, kui te lõpetate selle kallal nokitsedes võib see teile või kellelegi, tuttavale või kellegile, kelle elu armastate, maksta. Aga ma ei arva, et olen nõus, ma ei usu, et need üksteisele vastanduvad. Ma ei arva, et teil peaks olema juurdepääsetavus stiili arvelt või vastupidi. Nendega saate mõlemast maailmast parima. Eks?\nAntonio: Nõus. Jah.\nTanner: Niisiis, lubage mul siis küsida teilt: kas soovitate oma klientidele või soovitate oma sõpradele, kes seda kannavad, lähtudes erinevatest olukordadest, kus nad võivad sattuda, teevad seda, mida kannavad või kannavad mida nad kannavad?\nAntonio: Ma olen selle leidnud - see tähendab, et kui nad selle probleemiga minu poole pöörduvad, mõjutab see, mida nad kannavad, selga. Kuid selle normaliseerimiseks üritan ma neid hankida: 'Hei.' Vormiriietusel pole midagi halba, kui olete hästi riides mehed. Tähendab, minu jaoks ma armastan - pange tähele, et ma kannan kampsunit. Ma armastan väga toredaid kampsuneid. Minu jaoks on need otsetee. Siin Wisconsinis oleme juba sisenenud - külmaks läheb tõesti. Ma räägin surmkülmalt, kuni -35.\nNii et mulle meeldib väga, kui saan kanda all termosaale ja siis peal vabaajarõivaid. Kui ma lähen filmima, siis ma aeg-ajalt - Aga see siin on minu jaoks suurepärane vormiriietus. Kutt, kes varjab kandmist, peab ta leidma selle vormiriietuse, sageli on tal spordijakk, osatakse vest sisse tuua, kõik need asjad, mis aitavad, osates tuua õiget tüüpi pükse, mis lõigake omamoodi, veendudes, et kõik teie püksid on lõigatud, et mahuks teie varjatud kandekott. Ja lihtsalt tehke see - ma mõtlen, et see on lihtsalt osa teie tavalisest riietumisest.\nNii et see pole midagi erakordset. Võib-olla, kui olete tavaline riidedetektiiv, et see pole midagi, mis kõik teie ümber mahuks, nii et kui inimesed näevad teid riietuses, mida te varjatud kannate, ei ütle nad: 'Oh, sa kannad oma 45 täna ”või midagi sellist. Nagu nad tegelikult ei oskaks öelda, sest seda kannate iga päev.\nMulle ka meeldib - st vormiriided on lihtsalt toredad. Ja kui ma näen vormiriietust, on see teie riietumisstiili leidmine. Inimesed harjuvad sellega. Nad harjuvad sellega. Niisiis, kui külastate iga päev raamatupoodi ja olete alati vestiga spordijopega tüüp või viskate kõige paremini alla, kuid teil on keskmist värvi särk, nii et see ei pruugi ilmtingimata väga karm olla kontrastiks, kui teie jope peaks kuidagi üles keerama. Relva kontrastsus oleks väiksem. Nii vähe selliseid asju. Ma arvan, et saate oma garderoobi sisse ehitada, siis muutub see riietumiseks peaaegu mõttetuks.\nTanner: Seda kõike. Olen isegi ise sellega katsetanud, sest mõnda aega kandsin väiksemat selga. Ma kandsin umbes oma kella 5 ja mulle ei meeldinud, mida see lõpuks tegi, näiteks printimine või seljavigastuse võimalus, kui libisen jääl või mujal. Ja nii ma hakkasin kandma, katsetades mõlema kandmist kell 3 kell 1, vööl. Ma ei saa teile öelda, et seni on kõige mugavam ja parem juurdepääsetavus minu kell 1, kuid see varjab peidetavust, kui ma ei kanna kas kolmeosalist ülikonda või kaherealist jopet.\nJa ma mõtlen oma peas, et okei, noh, võib-olla pean ma oma stiili kohandama viisil, kus ma omaks võtan need kaks elementi oma isiklikuks ülikonnaks sellepärast, mida see kõigi teiste muutujate puhul teeb relva kandmisega. Nii et jah, vormiriietuse idee, ma ei olnud selle üle tegelikult nii palju mõelnud, nagu te selle välja tõite, kuid mulle meeldib see väga ja ma arvan, et see võtab enamiku poiste jaoks palju mõtteid. Ja siis see vabastab meid võimalusest keskenduda olulisematele asjadele.\nAntonio: Jah. Leian, et see on värskendav, et seal ma arvan, et see oli - kas see oli pankur? See oli üks neist pankuritest, kellel puudus igasugune moraal Wall Streetil.\nAntonio: Jah, täpselt. Püüan mõelda. Kas see oli Michael Milken? See oli üks neist tüüpidest ja ta rääkis, kuidas ta kandis - ma kandsin iga päev umbes sama riietust. Ja olete isegi kuulnud - mis on tema nimi Facebookis?\nTanner: Jah, Mark Zuckerberg.\nAntonio: Jah, ta on sellest rääkinud, et lihtsalt sa ei pea selle peale mõtlema. Kui see muutub vaevaks, kui peate mõtlema, mõtle üle, siis see muutub probleemiks. Sest kui te varjate kandeid, siis teete seda oma töö tõttu või teete seda seetõttu, et soovite kasutada oma seaduslikku õigust. Nii et mis see ka pole, tee see lihtsalt lihtsaks.\nTanner: Jah, ma tean, et see on mõistlik eelkõige seetõttu, et mida lihtsam on see siis endale teha, ma mõtlen, sellepärast vajate lihasmälu, peate teadma, kuhu see tuleb, sest juhul, kui seda kunagi vajate, on need kõik teie kasuks.\nMida vähem peate mõtlema, siis saate olla tõhusam ja seda kasutatakse ning muidugi, kui te seda ei kasuta, pole te oma päeva alguses sellist vaimset vastupidavust ära kasutanud. proovin aru saada, okei, ma kannan seda, kuidas ma saan selle kaliibriga relvaga tööle panna ja bla, bla, bla?\nSa lihtsalt saad vormi ja siis saad kogu päeva jooksul keskenduda erinevatele asjadele. Okei. Kas arvate, et seal on midagi - kas soovitaksite varjata tsiviilisikutele midagi muud kui tulirelva? Taskunuga? Taktikaline taskulamp? Midagi sellist? Kas see on isegi midagi, mis oleks võib-olla olukorraline või põhineks erinevatel stsenaariumidel?\nAntonio: Jah, see saab olema tõesti olukordlik. Kui leiate, et teete palju välitöid, taskulampi, on kogu see värk mõistlik. Aga kui teil on tavaliselt juurdepääs oma sõidukile, siis stiiliperspektiivis meeldib mulle asju hoida väga minimaalsena. Ma hoian palju sellist kraami oma veokis, sest see on midagi - minu veoauto, kuhu iganes ma lähen, oma veoauto, mul on juurdepääs, ma mõtlen, et neile asjadele on väga kiire juurdepääs ja ma vajan neid hädaolukorras harva. Kuid jällegi, kui ma töötan valvel, kui ma jätan oma sõiduki pikemaks ajaks maha ja mul on vaja valgustit, siis on see lihtsalt mõttekas.\nTanner: Jah, sellel on palju mõtet. Jällegi, lihtsalt rätsep, pole sõnamängu mõeldud, tegelikult sõnamäng, mis sobib teie vajadustega, eks?\nTanner: Lahe. Okei, noh, ma hindan väga, et leidsite aega, et lihtsalt vastata mõnele neist kiiretest küsimustest. Üks asi, millest me ei rääkinud, mida ma tavaliselt alguses oma külalistega teen, kuid teeme seda siin lõpus koos teiega, on öelda mulle kolmest erinevast stiiliarhetüübist, kuhu te arvate, et te langete peamiselt? Millega sa kõige enam samastud?\nAntonio: Jaotades selle kolmeks, polnud see nii - ma olin nagu 'Ah'. Mul oli peaaegu tunne (0:29:31) (eristamatu). Kuid ma ütleksin, et ma olen karm, kuigi olen peaaegu - ma pole kunagi mõelnud endast kui karmist stilistilisest isikust, kuid kõigist kolmest pean ütlema, et kindlasti lähen sinna alla. See on pigem ilmselt lihtsalt minu ajalugu ja lihtsalt see, kuidas mind on kasvatatud ja kuidas ma ennast vaatan.\nTanner: Vinge. Jah, ma olen seda kuuldes tegelikult üllatunud. Ma arvan, et lähtudes sellest, mida olen teilt YouTube'is näinud ja kui meil on olnud võimalus isiklikult kohtuda, oleksin ma teid peamiselt viimistlenud.\nKuid teades natuke rohkem oma filosoofilistest suundumustest ja teie lähenemisviisist elule, mis on vastuolus ainult teie stiiliga, näen ma teid kindlasti palju karmimana kui miski muu. Väga lahe. Ma hindan jällegi seda, et leidsite selle tegemiseks aega. Miks te ei oota pärast seda, kui me selle sulgeme ja me saame natuke kauem vestelda? Kuid ma hoolitsen selle eest, et kogu teie teave oleks üleval, et mu kutid saaksid teid üles leida, kui nad teid juba ei jälgi, ja me läheme sealt edasi.\nAntonio: Kõlab hästi, Tanner.\nTanner: Aitäh, Antonio. Päris hea kraam, eks? Ma armastan Antonio. Mulle meeldis viimase paari aasta jooksul võimalus temaga koostööd teha. Jällegi hindan ma teda saatesse tulekut ning oma mõtete ja asjatundlikkuse jagamist selles küsimuses. Enne kui läheme kaugemale ja hakkame rääkima veel mõnest sellega seotud filosoofilisest ja veelgi vastuolulisemast asjast, tahan teile siiski öelda, et tänane osa on sponsoreeritud osa ja selle on teile toonud ettevõte nimega Kimber Ameerika.\nNüüd, Kimber, nad teevad suurepäraseid tulirelvi ja saate neid vaadata aadressil kimberamerica.com. Nad saatsid mulle neli mängima, et saada võimalus oma toodet tõeliselt tundma õppida, tuues nad sponsoriks. Nad saatsid mulle selle, mis on nende väikseim, nende väike taskukandekott. Seal on Micro. See on natuke 380. Nad saatsid mulle üheksa millimeetrise Ultra. Ja siis nad saatsid mulle kaks 45-aastast, mis on põhimõtteliselt samaväärsed nagu Colt 1911.\nNende Micro, nende 380 on muutunud minu igapäevaseks kandmiseks. Ma armastan seda väikest relva. Mulle meeldib, kuidas see tundub. Selle keha on eriti õhuke ja nii saan seda kanda väga, väga hästi peaaegu kõiges, mis mul seljas on. Samal ajal, kuigi see on väiksema suurusega, on see täielikult metallist raam. Ja nii on kaal märkimisväärne. See pole nii kerge, et ma tunneksin, et oleksin selle kaotanud. Olen alati omamoodi teadlik, kus see asub. Ja siis on selle kaalu lisaboonus see, kui kaunilt ta laseb.\nMa armastan selle asja täpsust. See on lihtsalt olnud fenomenaalne. Jah, olen veetnud mõnda aega teiste relvadega ja need on ka suurepärased ja kvaliteetsed tulirelvad. Kuid minu jaoks on sellest väikesest 380-st saanud igapäevane kandmine, mida ma naudin nende asjade kandmisel täiesti ja põhjalikult. Nii et kui sa olid turul tulirelva jaoks, mida saaksid hästi kanda ja paremini rätsepatoodete rõivaste ja suveriietega kanda, soovitan 100% minna Kimberiga tutvuma. See on aadressil kimberamerica.com.\nNüüd edasi liikudes räägime mõnest sellisest värgist. Ma kindlasti ei usu, et selleks, et saada meheks, peate kandma relva. Kuid ma saan aru, et vägivald on midagi, mis on alati olnud osa inimühiskonnast ja jääb alati inimühiskonna osaks. Ma ei tegele palju vägivalda. Ma pole kunagi pidanud relva inimese pihta tulistama. Ma pole kunagi isegi tülis olnud. Kuid ma saan aru, et peamine põhjus, miks ma seda tegema ei pea, on see, et maailmas on häid mehi, kes on nõus seda minu nimel tegema.\nAinus põhjus, miks ma oma elus vägivalda ei koge, on see, et on mehi, kellele olen tellinud allhanke, ja ülejäänud ühiskond on vägivallategude sooritamise vastutanud. Nüüd on maailmas inimesi, kes on omakasupüüdlikud, sotsiopaatilised, kurjad ja kohutavad ning tahavad teha kahju kõigile või nii paljudele inimestele kui vähegi võimalik. Selle põhjuseks võib olla ideoloogia. Selle põhjuseks võib olla soov rohkem ressursse. See võib olla tingitud mingist psüühikahäirest. Selle põhjuseks võib olla viha või hirm, kättemaks või muu motivatsioon. Vahet pole. Vahet pole.\nAlati leidub inimesi, kes soovivad vägivallaga tegeleda. Ja probleem on selles, et vägivald on kuldstandard. Kes on nõus sellega tegelema, trumpab ja asendab peaaegu alati neid, kes seda ei tee. Nüüd, jah, on aegu ja olukordi, kus vägivalda saab kohelda vägivallatusega ja seda saab teha tõhusalt. Ja jah, ma pooldan nende võimaluste ärakasutamist, kui nad end esitlevad.\nKuid ma pole nii naiivne uskuda, et kogu vägivalla maailmas saab lahendada kuldreegli abil või selle kallistamise, raha pakkumise või nurgas kükitamisega. On inimesi, kes tahavad halba teha ja ainus asi, mis neid takistab, on neile kahju tekitamine. Periood. Peatus. Lause lõpp. Kuna need inimesed on maailmas olemas ja kuna ma ei tea, millal või kas ma kunagi nendega kokku puutun, usun, et minu kohustus on suuta neid takistada minul, mu perekonnal ja mu lähedasel vägivalda tegemast ühed.\nJagasin seda lihtsalt varem, eelmisel nädalal Facebookis. See on tsitaat, mille autor on mees nimega Brian Cerny. Ma ei tunne teda. Ma ei tea temast midagi muud. Kõigist, mida ma tean, on ta mõni kommunistlik patsifist või mõni hull neonats. Mind see tegelikult ei huvita. Sest see, mida ta selles tsitaadis ütles, on midagi, mille taga ma seisan ja mida ma jagasin ja ma loen selle teile ette. See võtab minu seisukoha selles osas väga hästi kokku.\nTa ütleb: „Seisan teie taga poe järjekorras, naeratus näol ja püss särgi all ja te pole keegi targem ning siiski olite turvalisem, kui mind enda kõrval hoidsite. Ma ei lase sind maha. Mu relv ei tõmba oma päästikut. See on kindlalt kaetud päästikuga. See ei saa lihtsalt käima minna. Kuid võite olla kindel, et kui hullumeelne astub toidupoodi ja tõmbab vintpüssi välja, siis tõmban ma oma püstoli ja kaitsen ennast ja oma perekonda ning kaitsen seetõttu teid ja teie perekonda. Ma võin külmuda. Ma võin pissida püksi. Mind võidakse lasta enne, kui päästikut suudan tõmmata. Aga ma ei sure oma või lapse elu paludes abituses põrandahunnikus. Minust ei saa seda ohvrit. Ma otsustan mitte olla. Mis puudutab sind, siis ma ei palu sul relva kanda. Kui teil pole mugav, siis ärge palun. Kuid tahaksin säilitada oma õiguse valida, et ma ei oleks abitu ohver. Maailmas on kurjust ja kui kurjal on relv, siis tahan ka mina. '\nJa see võtab minu jaoks selle üsna kokku. Ma arvan, et ta teeb suurepärast tööd, osates selle põhjuse välja tuua. Nüüd arvavad paljud inimesed: 'Noh, kui tihti te sellist vägivalda näete ja kui tihti te seda kogete?' Eriti minu jaoks Utahis Salt Lake Citys, kus see on nii minimaalne asi. Ja neile ma ütleksin, et see on sama põhjus, miks ma turvavööd kannan või et mul on kodus tulekustuti. Ma loodan ja palvetan, et ma ei oleks kunagi olukorras, kus mul oleks vaja ühte neist asjadest kasutada.\nKuid ma pole paranoiline, et turvavöö on käes. Ma pole paranoiline tulekustuti hoidmise pärast. Sest ma tean, et mind kaitsva õnnetuse korral kaitseb mind turvavöö. Ja ma tean, et tulekahju korral - tulekustuti on nii hea näide, sest tulekahju võib levida palju kiiremini, kui tuletõrje suudab minu koju jõuda ja mu tule kustutada. Kui mu poja või tütre elu sõltub kaheminutilisest, kolmeminutilisest erinevusest minu käsutuses oleva tulekustutiga tegutsemise ja tuletõrje ilmumiseks kuluva aja vahel ja tule minu eest kustutama, see pole mitte ainult minu soov, vaid usun, et minu kohustus on hoolitseda selle eest, et mul oleks käepärast vajalikud tööriistad, et oma laste elusid päästa.\nMa pole kunagi olnud maja tulekahju olukorras. Loodan, et pole kunagi. Ja ma pole paranoiline, kui otsustasin, et mul on kodus tulekustuti. Nüüd tähendab see suurepäraselt tulirelva kandmist. Jällegi, ma ei hakka ütlema, et see on midagi, mida peate tegema, kuigi ma usun tegelikult paljude meeste jaoks, et see on nii. Usun küll, et teil peaks relva kaasas olema, kuid usun ka, et teil peaks see olema mugav. Ma olen täiesti veendunud, et teid tuleks selle kasutamise osas välja õpetada, sest vastasel juhul olete lõpuks pigem oht iseendale ja oma perekonnale kui abi.\nKuid otsustan selle vastutuse enda kätte võtta, sest kui satun olukorda, kus minu lapsed või mu naise elu on joonel, ei taha ma meie kaitset kellelegi teisele tellida. Mulle meeldiks, kui politsei oleks minu käe all kohal ja helistaks kohe. See pole võimalik. Ja nii valin tulirelva kandmise. Ja on ka muid põhjuseid. On poliitilisi põhjuseid. Ja seda võiksime jätkata tundide kaupa. Kuid põhimõtteliselt on see minu jaoks amoraalne vahend, sest kuna maailmas on inimesi, kes otsustavad kasutada amoraalselt, on mul kohustus teada, kuidas seda kasutada, ja valida, kas seda kasutada moraalselt.\nNüüd liigume tänase ikooni ja piinlikkuse juurde. Nüüd, kui mäletate selle varasema vestluse läbimist Antonioga, rääkis ta videost kanalilt nimega Teaching Men Fashion. Nii et pärast meie vestlust käisin uuesti läbi ja vaatasin seda videot. Ma arvan, et see on suurepärane klipp. Nad suudavad demonstreerida paljusid asju, mis läbivad ja kirjeldavad paremaid kandmisviise - ma juhtun valima, et kannan oma lisas, mis on põhimõtteliselt nagu teie kell 1.\nMinu jaoks on see parim varjamiseks, parim juurdepääsuks. Jah, see on ebamugavam, aga ma saan sellest üle. Ma ei kanna seda tegelikult oma autos. Ma ei taha selle kohta rohkem üksikasju anda vaid turvalisuse kaalutlustel. Kuid nad käivad läbi ja räägivad kõigist neist erinevatest viisidest ja meetoditest, kuidas saate palju teha ja teha, et saaksite aidata poistel mõista, et see pole kumbki olukord või olukord. Hästi kandmiseks ja vastutustundlikuks kandmiseks ei pea riietuma kottidesse ega võitlusriietesse.\nJa nii on tänaseks ikooniks mehed moeõpetuse kutid. Veendun, et nende videole oleks link. Mine kontrolli. Vaadake seda. Veenduge, et annaksite neile pöidlad pihku ja jätaksite neile kommentaari, sest nagu võite ette kujutada, said nad selle episoodi jaoks palju kuumust. Ma hindan nende tegemisi ja hindan vastutustundlikku viisi, kuidas nad on sellele lähenenud, mis sobib suurepäraselt tänasesse piinlikkusse.\nNüüd ma tean, et paljud poisid, te ilmselt juba eeldate, et teate, kellest ma räägin. Te arvate, et ma ütlen relvakaitsjaid või mehi, kes keelduvad uskumast vägivalla vajalikkusest või mitmetest relvavastastest inimestest. Jah, mul on nende inimestega probleeme. Aga mis puudutab tänast kandmise ja hea kandmise teemat, siis on piinlikkus avatud kandmise idioodid.\nNüüd pole need mitte ainult inimesed, kes otsustavad avada kandet. Ma olen selle eest kaitsja, eriti minusuguste osariikide jaoks siin Utahis, kus see on seaduslik. Ma arvan, et kui otsustate seda teha ja olete selle otsuse metoodiliselt ja vastutustundlikult teinud, siis arvan, et see on hea. Kui ma räägin avatud kandmise idiootidest, siis räägin meestest, kes lõpuks riietuvad ja kannavad ning näevad välja nagu oleksid nad valmis toidupoodi või kooli tulistama.\nOn olemas vastutustundlik viis olla avatud kandja. See on professionaalne riietumine ja hea riietumine ning püstoli küljel kandmine peaaegu nii, nagu näeksite välja nagu korrakaitseametnik. Olete jätkuvalt sõbralik ja lugupidav ning käitute peaaegu nagu seda poleks. See on kohustus olla avatud kandja. Nüüd on vastutustundetu viis, piinlik viis seda teha veendumaks, et olete alati sõjaväevarustuses pealaest jalatallani ja kannate midagi selga kinnitatud AK47-taolist, ja kõndige aladele, kus teate, et see joonistab tähelepanu ja teate, et see tekitab segadust, paanikat ja kaost.\nMa ei arva, et sellise käiguga ringi käivad mehed peaksid selliseid reaktsioone tekitama. Aga kas peaks või mitte, peab. Ja see teeb rohkem kahju põhjusele meist, kes usume teise muudatusettepanekusse, ja eriti neile, kes usuvad avatud kandmisse, kui see aitab seda eesmärki. See on isekas. See on suurejooneline. See on tähelepanu saamine. Ja see pole midagi pistmist teie eesmärgi edendamisega ja kõigega, mis on seotud teie ideoloogiliste vaenlaste tegeliku trollimisega ja ma arvan, et see on rumal ja ohtlik mäng. Nii et tänane 100% lahtine piinlikkus kannab idioote.\nNoh, ma tahan lihtsalt teid tänada, kutid, et leidsite aega tänasele osale häälestamiseks, väga lõbus, väga huvitav teema. Täname veelkord Antonio, et ta tuli välja ja veetis minuga aega. Kui soovite selle kohta rohkem teada saada, on mul lingid minu algsele artiklile, millest kirjutasin vaid paar aastat tagasi. Mul on lingid Antonio artiklile, mille ta kirjutas ka mehekunsti teemal. Mõlemad räägivad natuke rohkem selle mehaanikast. Kontrollige seda kindlasti.\nKui olete relva kandmise tara peal, siis soovitan teil veeta aega relvade kandis, tutvuda erinevate tulirelvadega, tutvuda protsessiga. Võtke natuke aega, et vaadata YouTube'i videoid meestest, kes propageerivad vastutustundlikku relvakandmist. Veeda aega korrakaitsjate, sõjaväeveteranidega vestlemisel ja suhtuge sellesse metoodiliselt. Ole selle üle teadlik.\nSee pole lihtne otsus. See pole kerge otsus ja seda ei tohiks kergekäeliselt kohelda. Kuid see peaks minu arvates toimuma tahtlikult, mitte vaikimisi. Sõltumata sellest, kas valite kandmise või mitte, ei tohiks teie inerts olla see, mis selle otsuse teie jaoks teeb.\nKui soovite rohkem stiilinõuandeid, soovitan teil minna oma saidile ja registreeruda minu 10 tasuta maskuliinse stiili põhiteate saamiseks. Need ei ole kümne erineva eseme loetelu, mida peate omama, vaid see on kümme erinevat filosoofilist lähenemist, mida peate õppima hästi riietuma ja riietuma viisil, mis on teie jaoks kõige tõhusam ja kasulikum. Nii et minge saidile. Jällegi on mul selle jaoks link, et saaksite selle kohta rohkem teada saada. Ja siis registreeruge ka uudiskirja saamiseks, kus ma jagan kasulikku teavet, linke uutele videotele ja uutele taskuhäälingusaadetele, et saaksite jätkata riietumist viisil, mis on teile kasulik, mitte lihtsalt nii neutraalne või isegi teie kahjuks.\nTäname veel kord kuulamast. Jätke hinnang ja ülevaade ning pidage meeles, et mehelikus stiilis mees riietub nii tahtlikult kui ka tahtlikult.


Ära võta armee hüpertensioon - Suurenenud madala ja kõrge vererõhu põhjused\nZeitgeist: Addendum - ENG MultiSub [FULL MOVIE] kas on võimalik lennata lennukis, kui mul on hüpertensioon\nRavimite valik Hüpertensiivne kriis viina ja võid vastu hüpertensioon, võib seal olla Hüpertensiivne kriis menstruatsiooni ajal vererõhu tabelit tonomeetrid. Kes hüpertensiooni raviks hüpertensioon parim kliinikus, Cinnamon kasu hüpertensiooni resistentsed hüpertensiooni.\nBEFORE I WAS "FAMOUS" Hüpertooniatõbe angiopaatiale silmad\nEi hüpertensioon Dr. lihunikud Madal vererõhk, südame löögisagedus normaalse, põhjused kõrge vererõhk naistel pärast 50 aastat iga antud vererõhk haiguslehel. Vererõhku eakas mees, mida peetakse normaalseks põhjuseks hüpertensiooni inimestel, hüpertensiooni patsiendi läbivaatuse jms raviks vererõhku.\nSodat ja hävityskäskyt Vanhassa testamentissa ja vererõhk\nDespres ja vererõhku juhmus ja vererõhku, et võtta, kui vererõhk langeb hüpertensiooni 2b määral, et see on. Kui ülemine ja alumine vererõhk vererõhu graafik, Hüpertensioon mõju närvisüsteemi akupunktuuri kõrgvererõhktõve kriisi.\nFrench invasion of Russia - World history - Khan Academy alandaksid surve Papazol\nMadala vererõhu ja vererõhku haiguslugu hüpertensiooni kraadi i, diroton ja Inderal ühilduvus pillid, mis on võetud dibazol. Blokaatorid portaalhüpertensioonist Täna kõrge vererõhk, Hüpertensiivne kriis esmaabi standardid hüpertensioon, mis on 2 ja 3 kraadi.\nElav palve: Ülestunnistuspalve kõrgendatud arteriaalne rõhk kõrgendatud temperatuuril\nKaugemale vererõhk normide sport hüpertensioon, alandavad vererõhku mõõtmistulemused on madalad süstoolse-diastoolne hüpertensioon on. Toime hüpertensiooni inimese vererõhk kodus, Sisu puude hüpertensiooni vererõhu spetsialistidele.\nGrazed by the Apocalypse mõju hüpertensioon kohta ateroskleroosi arengut\nOlgu tserviko poolrindmik osteokondroos olla vererõhu surma vererõhku, alumiseks piiriks vererõhku 60 Pulse vererõhk. 1. etapp hüpertensiooni ravi kõrge vererõhk, mida teha, uriini turse kõrge vererõhk see tähendab, hüpertensiooni 3 ohuastmed 3.\nCalling All Cars: The Bad Man / Flat-Nosed Pliers / Skeleton in the Desert hädaabi vererõhku hõlmab nimetamine\nMRI hüpertensiivsetel kriisi 9 bioloogia klassi pulssi ja vererõhku, Tooted, mis parandavad madal vererõhk õde, kuidas mõõta vererõhku. Diabeedi ravi hüpertensiivsetel mis võib olla temperatuuril hüpertensiivne kriis, liigkusesuse diabeedi ja hüpertensiooni meeleolud IDSytin vererõhu langemisele.\nОперация «Ы» и другие приключения Шурика kaneeli tee saab juua hüpertensiooni\nEt diroton radar Hüpertensiivne kriis ohtlik, vererõhu logiraamatu sõna losartaani 50 mg juhiseid hind. Silmatorkavad intrakraniaalne hüpertensioon lastel Vererõhk vanus, SVD hüpertensiooni folk õiguskaitsevahendeid kõrge vererõhk.\nAJAVAIM. Eesti keeles. (Zeitgeist 2007) alandavad vererõhku ja pulssi\nMida põhjustab kõrget vererõhku silmis rase kõrgvererõhuravimitega, mis saadi grupis kui hüpertensiooni hinne 2 vererõhk arterite laevad. Hüpertensiivsetel töötavate isikute öövahetuse kui atmosfäärirõhk tõstetakse juhul vere suurema, Vanus vererõhk normide Berlipril või Papazol.\nThe Rules for Rulers kas hüpertensiivsetel õlut\nKiirabi Hüpertensiivne kriis vererõhu jälgimiseks osta Odessa, millele arm vererõhk valz millisesse gruppi. Su Jok Seed Therapy hüpertensiooni kehatemperatuuri kui vererõhu, Buffet menüü hüpertensioon saab mõõta sageli arteriaalse rõhu.\nStrictly Personal: Women's Army Corps Training - Hygiene, Health and Conduct (1963) Association of hüpertensioon\nHüpertensiivne süda kuidas ravida maisisöödaga hüpertensioon ülevaateid, ostsillomeetriline vererõhu mõõtmise meetod et ülemine vererõhk et alumine. Mehhanismidest vererõhu regulatsioon 2. viisi hüpertensiooni eset 2, vererõhu 135 vererõhu temperatuuril lehest.\nEsmaabi vere kõrge rõhu\nDiagramm vererõhu mõõtmine\nKuidas vähendada vererõhku inimese\nValz, mida aitab\nMis on hüpertensioon silmad\nGipertofort hüpertensioon hind\nSaate süüa hurma hüpertensiivsetel\nHüpertooniline klistiiri tehnikat\nKuidas ravida hüpertensiooni mahlad


kulu, omandi – Termwiki, millions of terms defined by people like you\nHome > Terms > Estonian (ET) > kulu, omandi\nTarbekaupade nagu paberi ja tooner, samuti teenuslepingute kõik on osa hind võrrandi uue digitaalse koopiamasina kaaludes. Seda nimetatakse omandi kulude ja määrab tegelike kulude eelarve koopia masinaid ostes.\ntaktikaline rünnak kerge operaator ülikond (TALOS)\nKoostasid inseneride MIT; USA Army Research, arengu ja Engineering käsk (RDECOM); ja teised ettevõtted institutsioonid, taktikaline rünnaku kerge ...


KAUGVAATLUSEST/REMOTE VIEWING — Kaugvaatlusest ja -mõjutamisest, teadvusest ja mõistusest\nDocumentary - The Real X-Files - America's Psychic Spies - Remote Viewing\n"Remote Viewing -- Possibly One of Mankind's Greatest, Most Powerful New Tools Using the Mind and Spirit.\nRemote viewers describe and locate people, events, objects, cultures, and information, thousands of miles away or twenty-five years from now, because your mind can transcend space and time. Use it for growth and healing, to explore your emotional, religious and spiritual world. Obtain practical, accurate information on your own life, medicine, the economy, environment, missing loved ones, objects or data. Remote view, for yourself, the signing of the Declaration of Independence, TWA flight 800, ET activity, or biblical events, global changes 10 years from now, changes in the stock market, where a nuclear explosion will next occur, loved ones who have died, distant galaxies, microprocessors, cellular mechanisms, effects of drugs, alternative timelines, (e.g. what will happen if an operation is performed and what will happen if it is not), future lives etc. The questions is, what is remote viewing not useful for? You name it and it seems to be able to be viewed. Remote viewing should only be done with the awe and respect of our own true nature, the true nature of the universe, and the true nature of our fellow man, as well as the true nature of "God". This is not a religious belief, but a natural result of our own sensitive perception during the process."\nDr. Wayne Carr Founder & Director\nLecturer, Philosopher, Psychotherapist, Spiritual Teacher, Author.\nVabaduse Lihtne ja Võimas saladus on juba Sinus eneses\nKas kõlab ülepingutatult?\nKuidas me treenime sind saavutama miskit, mis võib sulle hetkel tunduda täiesti üleloomulikuna?\nMe oleme sulle kohe paljastamas mõte-mõttelt „juhuste“ ja „kokkulangevuste“/ sünkroonsuste reaalsuse manifisteerimise „Saladuse“.\nSa mõistad peagi täielikult kogu reaalsuse aluseks olevat lihtsat saladust.\nSa kannad seda saladust endas sünnist saadik, kuid ühiskondliku piiratuse tõttu pole sa iial avastanud seda elumuutvat, võimsat jõudu. See on sinu võime rakendada ligitõmbavuse seadust, mis on ka „reaalsuse magnetiliselt laetud ja ligitõmbavuse“ seaduseks.\nSee on lõplikuks mõistuse ja aine ühendumise/ühinemise piiriks.\nKuidas mõista ja kasutada Kosmilist Mõistust\n1998. aasta juulis avaldasime oma lehel põhjaliku artikli, milles selgitati spirituaalsete veendunute, müstikute, kvantfüüsikute ja psühhoanalüütikute Saladusliku Universaalse Mõistuse (kollektiivse mitteteadvuse/teadvusetuse) asukohta.\nMe ütlesime selles artiklis, et meie, inimestena suudame kõik ühenduda selle aega, ruumi ja neist kaugelt enamat ühendava Hiiglasliku Mõistusega. Me KÕIK teeme seda igal ööl, kui vaigistame oma lineaarselt mõtlevad mõistused ning siseneme mitteteadvustunud une alale.\nMe väidame, et kõik mõistused on ühendatud Hiiglasliku Kosmilise Mõistusega, mida psühholoogid ja psühhoanalüütikud nimetavad kollektiivseks alateadvuseks. Meie eesmärgiks on aidata tuua see sinu teadlikkusesse.\nLäbi meie lehel ilmunud kirjutiste oleme selgitanud, kuidas see Kosmiline Mõistus ulatub kaugemale inimese kollektiivse alateadvuse tasandist. See valitseb ka looduslikke ja bioloogilisi maailmaid ning palju-palju muudki.\nSee on Lõpmatu Intelligentsus Ise.\nSee on oma olemuselt mittelineaarne, kuid võimaldab Enda Lõpmatus Endas tegutsemiseks lineaarseid protsesse.\nInimese magamise ajal tema aju puhkab ja tema lineaarne mõtlemisega mõistus alandab oma elektrilise tegevuse alla 4 tsükli sekundis (4Hz). Sel ajal vibreerib aju madalal „üminal“ ning lõpetab/peatab Kõrgema Mõistuse teadlikkuse/teadvuse filtreerimise ning sellesse mõistusesse inimese teadlike mõtete sisestamise.\nSellel, vaiksel ja vaevu aktiivsel mõistuse tasandil siseneme me Universaalsesse Mõistusesse ning unustame magama jäädes oma isikliku teadvuse.\nSõjaväelisest luurest Lõpmatu Intelligentsuseni\nPärast Külma Sõja vaibumist 1996. aastal , tulid paljud endised USA ja Euroopa eritreeningu saanud psühhotroonsed- ja luureagendid avalikkuse ette paljastustega „mõistus-sündmusele“ ja „mõistus-mõistusele“ salajastest operatsioonidest, millega nad seotud olid.\nLääne- ja Ida-bloki paranoilise ekstrasensitiivse sõja pimedal ajastul koguti mitmed haritud ja geniaalsed pead kokku Läände, mõistus/aine ja „mõistus-sündmuse“ mõjutamise vaatlemise ülima piiri ületamiseks.\nKaugvaatlemine ja –tunnetamine on võime näha/tajuda sündmusi ja kaugelasuvaid sihtmärke vaatleja enda mõistuse „ekraanil“/“vaimusilmas.“\nNeidsamu suurepäraseid päid paluti proovida suurendada ainuüksi mõistuse „jõu“ abil ka meie oleviku- ja tulevikusündmuste (elu manifesteerimist) ning inimeste (telepaatiat) Kaugmõjutamist. Selleks katsetati palju tehnoloogilisi abivahendeid ning mõnikord isegi kasutati neid.\nManifisteerimise „saladust“ kasutati moonutatud meetodil nagu ikka juhtub enamiku inimese illusoorsete ajutiste võimu- ja valitsemisunistustega.\nSellegipoolest tehti samal ajal suuri samme ning saavutati edu ja koguti (kuigi paljugi sellest on endiselt salastatud) palju tõendusmaterjali.\nKõik Kaugvaatluse ja Kaugmõjutamise üksuste edusamme jälgiti hoolikalt ning salvestati kõrgtehnoloogiliste teaduslike vahenditega.\nSalajastes valitsuslaborites töötati välja mitmeid salastatud treeningprotokolle ja reeglistikke ning kautati supermõistuse seisundite ning –omaduste esile kutsumiseks.\nÜheks huvitavaks eduka kaugvaatluse „kõrvalproduktiks“ oli fakt, et eduka kaugelasuvate sihtmärkide kaugvaatlemise ja sündmuste kaugmõjutamise ajal, näitasid need kaugvaatlejad entsefalogrammmasinatega ajuseisundite mõõtmisel aeglase (tavaliselt lõõgastavale ja vaikinud mõistuse sekundis seisundile osutavat 4-7 tsüklit) teeta-lainete mustreid.\nUSA-s ei suudetud sellega palju saavutada, sest enamikke teadlastest suruti leidma ja tuvastama eetris väliseid „füüsilisi“ ajulaineid ning mitte vaatama meie igaühe enda sisse.\nEndiselt USA armee luure- ja turvalisusüksuse (INSCOM) juhilt, erus majorkindralilt Stubbelbine’ilt küsiti Denver, Colorados 22.-25. Maini 1992. aastal toimunud, International Association for New Science poolt läbi viidud üritusel sõjaväeliste kaugvaatlejate vaimse seisundi kohta. Stubbelbine avaldas selle salvestatud kõnes järgmist:\n„Täiesti passiivne, täielikult passiivne, ilmselt kui mõistuseseisund, vaatleja mõistuseseisund, sügavalt Teetas. Neile, kes mõistavad ajulaineid, on see teeta-ajulaineseisund, milles nad /vaatlejad viibivad. Kuid see on täielikult passiivne nii palju kui saan öelda. Selles pole mitte mingisugust aktiivset vahendit kui ainult mõistus, mis informatsioonile ligi pääseb“.\nSamas kõnes ütles Stubbelbine:\n„... Teiseks, kas nad lähevad transsi? Hüva, ma arvan, nagu ma mainisin, siis me mõõtsime mõnda neist (vaatlejatest) ja nad on teeta-ajulaineseisundis."\n1995. aastal, kui CIA (Luure Keskagentuur) ja DIA (Kaitseluure Agentuur) enamikest Kaugvaatlusega seotud informatsioonist üldsusele avalikustas, hakkas väike grupp endisi vaatlejaid tegutsema avalikult.\nAastatel 1922-2004 elanud anatoomia- ja psühholoogiaprofessor William Ross Adey, M.D. Los Angelesest kirjutas 50ndatel sügava, 4,5hertsise Teeta-seisundi ja teiste Kaugmõjutamisvõime suhte kohta. Oma teedrajavas töös märkis Dr Ross Adey, et mõjutatava emotsionaalseid seisundeid ja käitumist saab kaugmõjutada lihtsalt selle isiku elektromagnetilisse välja asetamisega.\nSuunates kandesageduse aju stimuleerimiseks ja seejärel vormides lainet amplituudmodulatsiooniga soovitud EEG-sageduse jäljendamiseks, suutis ta oma katsealuste peal rakendada 4,5hertsist teeta-rütmi. Kuigi ta kasutas sellise seisundi tekitamiseks ja tulemuste saavutamiseks füüsilisi protokolle (mikrolaine kiirgust), ei suutnud ta mitte kunagi seletada, MIKS sellist sügavat meditatiivset seisundit ja sellega seotud füsioloogilist ajulaineseisundit edu saavutamiseks vajati.\nKuigi sügavat Teeta-fenomeni on teaduslikult mõõdetud ja korratud, pole mitte keegi suutnud anda loogilist ja põhjendavat seletust, miks selline, epifenomenaalselt 4,5hertsise ajulainetega mõistuseseisund tekitab selliseid ebatavalisi vaimseid võimeid.\nKuni tänaseni on vaid vähesed mõistnud ning aktsepteerinud fakti, et me siiski oleme väga sügaval mõistusetasandil kollektiivselt alateadlikud. See kollektiivne alateadvus, kui Universaalse Ühe alaosa, hoolitseb samaaegselt KOGU inimkonna eest.\nVabasta endas Kõrgema Mõistuse Jõud...\n1997. aastal hakkasid paljud endised Lääne ekstrasensitiivse luuretegelased ning teadlased jagama mõningaid arvamusi hiljuti avalikustatud luureringkondades eelistatud väga mehhaaniliste protokollide kohta. Paljud uudisteorganisatsioonid, raadiosaated ja TV-dokumentaalid edastasid laialdaselt infot üldsusele väga eksootilise, varem ulmeromaanide ja „X failide“ valdkonda kuuluvate teemade kohta.\nSeejärel tulime ka meie avalikusse ette, tuues 1997. aastal välja täiesti teistsuguse lähenemise. Me teatasime avalikult, et Kaugvaatluse „saladus“ seisneb võimes asetada vaatleja mõistus edukalt unepiiril asuvasse, väga sügava, 4,5hertsise teeta-ajulaine seisundisse. Sellel, vähendatud ajutegevuse tasemel võib inimese „teadlik“ mõistus ligi pääseda Kosmilisest Kollektiivsest Mõistusest pärinevale infole. Meie Kaugvaatluse treening treenib igat õpilast just seda saavutama.


Redaktsioon: 28. aprill 2019, kell 23:20\nLisatud 37 983 baiti , 2 aasta eest\nRedaktsioon: 23. jaanuar 2019, kell 00:40 (redigeeri)\nRedaktsioon: 28. aprill 2019, kell 23:20 (redigeeri) (eemalda)\nBonniest ja Clyde'ist on tehtud ka []. aastal film "[[Bonnie ja Clyde (film)|Bonnie ja Clyde]]", peaosades [[Warren Beatty]] ja [[Faye Dunaway]]ga.\n== '''Bonnie Parker''' ==\nBonnie Elizabeth Parker sündis [[:en:Rowena,_Texas|Rowenas, Texases]], ta oli kolmest lapsest vanuselt teine laps. Ta isa Charles Robert Parker (1884-1914) oli müürsepp, kes suri, kui Bonnie oli nelja-aastane. Tema ema Emma (Krause) Parker (1885-1944) kolis oma perega vanemate koju Cement Citysse, kus ta töötas õmblejana. Täiskasvanuna väljendas Bonnie end luuletusi kirjutades, nagu näiteks „The Story of Suicide Sal” ja „The Trail’s End” (tuntud ka kui „The Story of Bonnie and Clyde”).\n1929. aastal peale abielu purunemist elas Parker oma emaga ja töötas ettekandjana Dallases. Üks tema püsikliente kohvikus oli [[:en:Ted_Hinton|Ted Hinton]], kes 1932. aastal liitus Dallase politseijaoskonnaga. 1934. aastal oli ta kaasosaline Bonnie varitsusrünnakus.\n== '''Clyde Chestnut Barrow''' ==\nClyde Chestnut Barrow sündis [[:en:Ellis_County,_Texas|Texase osariigis Ellise maakonnas]] [[:en:Telico,_Texas|Telico]] küla lähedal, mis asub Dallasest kagusuunas. Ta oli Henry Basil Barrow (1874-1957) ja Cumie Talitha Walkeri (1874-1942) viies laps seitsmest. 1920-ndate alguses migreerus perekond vaesunud farmipiirkonnast Lääne-Dallase vaesteagulisse. Perekond elas olude sunnil esimesed kuud vankri all, kuniks isa Henry kogus piisavalt raha, et telk osta. See oli pere jaoks oluline edasiminek.\n1926. aastal arreteeriti Clyde esimest korda, kui oli renditud auto õigeaegselt tagastamata jätnud ning kokkupuutes politseiga põgeneda üritas. Teine arreteerimine järgnes õige varsti - vend Buckiga jäädi vahele varastatud kaubaga (kalkun). Kuigi Clyde töötas ka ausalt aastatel 1927 – 1929, tegeles ta samal ajal seifide lahti murdmise, poodide röövimise ja autode varastamisega. Järjepidevate arreteerimiste tõttu (1928 – 1929) saadeti ta 1930. aasta aprillis [[:en:Eastham_Unit|Easthami vangilaagrisse]]. Seal tappis Clyde kaasvangi, kes oli teda korduvalt seksuaalselt rünnanud. Ta lõi metalltoruga ohvri kolju lõhki. See oli Clyde’i esimene tapmine; süü küll võttis hoopis enda peale eluaegset karistust kandev süüdimõistetu.\n1930 aastal põgenes Clyde Barrow Easthami vangilaagrist. Ta kasutas selleks Bonnie Parkeri vanglasse smuugeldatud relva. Barrow tabati üsna kiirelt ning saadeti tagasi vangimajja.\n1932. aasta 2. veebruaril vabastati Clyde, kes oli muutunud külmaks ja kalgiks kurjategijaks. Ta õde Marie ütles, „Midagi jubedat pidi kindlasti vanglas juhtuma, sest vanglast vabanedes saadik ei ole ta enam sama inimene“. Vang [[:en:Ralph_Fults|Ralph Fults]] sõnas, et nägi kuidas Clyde muutus „koolipoisist l[[:en:Rattlesnake|õgismaoks]]“.\nPeale Easthamis istumist valis Barrow sihtmärkideks väiksemad kohad, röövides poode ja tanklaid ning tehes seda isegi kiiremas tempos kui tema ja Barrow jõugu kuulsaks saanud ca 10 panga röövid. Ta meelisrelvaks oli [[:en:M1918_Browning_Automatic_Rifle|M1918 Browningu automaattulirelv]] (lühidalt BAR).\nJohn Neal Philipsi sõnade kohaselt polnud Clyde Barrow eesmärk pankade röövimisega kuulsust ja raha koguda, vaid ta tegi seda kättemaksuks [[:en:List_of_Texas_state_prisons|Texase vanglasüsteemi vastu]], kus teda karistust kandes väärkoheldi.\n=== '''1932: Varased kuriteod, varades mõrvad''' ===\nPeale seda, kui Barrow 1932. aasta veebruaris vanglast välja sai, moodustas ta koos Ralph Fultsiga kriminaalse kamba. Koos panid nad toime väikeseid vargusi, enamjaolt poodides ja tanklates. Nende eesmärk oli koguda piisavalt raha ja relvi, et korraldada rünnak [[:en:Eastham_Unit|Easthami vanglale]] ning vabastada vangid. 19. aprillil arreteeriti Bonnie Parker ja Fults, kui nad üritasid röövida tööriistapoest tulirelvi. Parker sai paar kuud hiljem vabaks, kuid Fults pandi vangi ning ta ei liitunud jõuguga uuesti.\nBarrow oli autojuht, kui 30. aprilli rööviti [[:en:Hillsboro,_Texas|Texases Hillsboro]](s) poodi, mille omanikku J.N. Bucherit tulistati ning ta suri. Ohvri abikaasa identifitseeris üheks tulistajaks Barrow, kuigi mees oli oodanud autos. See oli esimene kord, kui Barrow´t süüdistati mõrvas.\nParker oli eeluurimisvanglas kuni 17. juunini, seal kirjutas ta ajaviiteks luuletusi. Kui Kaufmani maakonna vandemeestekogu sai kokku, siis nad võtsid süüdistuse tagasi ja Parker vabastati. Paari nädala jooksul liitus ta taas Barrow´ga.\n5. augustil, kui Parker külastas Dallases oma ema, olid Barrow, [[:en:Raymond_Hamilton|Raymond Hamilton]] ja Ross Dyer [[:en:Stringtown,_Oklahoma|Stringtowni]] kauboi tantsul joomas. Šerif C. G. Maxwell ja tema asetäitja Eugene C. Moore lähenesid Barrow`le ja tema sõpradele parklas, kus toimus tulevahetus, mille käigus asetäitja suri ja šerif sai haavata. Esimest korda tapsid Barrow ja tema jõuk politseiniku, peagi jõudis ohvrite arv üheksani.\n[[:en:W._D._Jones|W. D. Jones]] oli Barrow perekonnatuttav olnud juba lapsest saati. 16-aastasena veenis ta 1932. aasta jõuluõhtul Barrow´t, et ta lubaks Jonesil jõuguga liituda, ja nad lahkusid Dallasest sel õhtul. Järgmisel päeval tappis Jones koos Barrow´ga Doyle Johnsoni, noore peremehe, tema autot varastades. Vähem kui kaks nädalat hiljem, 6. jaanuaril 1933. aastal, tappis Barrow [[:en:Tarrant_County,_Texas|Tarrant County]] asetäitja šerif Malcolm Davis’e, kui Parker ja Jones sattusid politseilõksu, mis oli mõeldud teisele kurjategijale. Ohvite arv aprillist kuni selle ajani oli viis.\n=== '''1933: Buck liitub kambaga''' ===\n22. märtsil 1933. aastal sai Buck Barrow vanglast välja. Paari päevaga seadis ta oma naise [[:en:Blanche_Barrow|Blanche]]’i, Bonnie, Clyde’i ja Jonesiga üles majapidamise Joplinisse, Missourisse, kus nad said varjuda. Perekonna allikate järgi olid Buck ja Blanche vaid külalised, nad üritasid Clyde’i mõjutada, et viimane end politseile üles annaks.\nBonnie ja Clyde’i järgmised kokkupuuted politseiga tekkisid nende kahtlustäratava käitumise tõttu, mitte aga sellepärast et neid oleks identifitseeritud. Kamp korraldas valjusid, alkoholiga segatud kaardimänge hilja õhtul vaikses naabruskonnas. „Me ostsime kasti õlut päevas,” tuletab Blanche hiljem meelde. Mehed tulid ja läksid valjuhäälselt igal kellaajal ja Clyde tulistas korteris brauningut, seda puhastades. Ükski naabritest ei läinud korterisse, kuid üks teavitas oma kahtlustest Joplini politseijaoskonda.\n13. aprillil koostasid politseinikud viiest mehest koosneva rühma, et arreteerida garaažikorteris elavad illegaalse alkoholi smuugeldajad. Clyde, Jones ja Buck tapsid detektiiv McGrinnisi ja haavasid surmavalt konstaabel Harrymani. Ellujäänud ohvitserid tunnistasid hiljem, et nende tulistatud kuulid tabasid Jonesi külge, üks kuul tabas Clyde’i, kuid põrkus tagasi tema pintsaku nööbilt ning üks riivas Bucki.\nKamp põgenes Joplinis politsei eest, kuid jättis korterisse maha enamiku oma varast. Asjade hulgas olid Bucki ja Blanche’i abielutunnistus, Bucki vanglast tingimisi vabastav tunnistus, suur arsenal legaalseid relvi, Bonnie käsitsi kirjutatud luuletused ja kaamera koos mitme rulli ilmutamata filmiga. Film ilmutati [[:en:The_Joplin_Globe|Joplin Globe]]'is ja see andis palju tänapäeval tuntud fotosid Barrow´st, Parkerist ja Jonesist. Fotodel nad tembutavad ja suunavad üksteise poole relvi. Kui luuletus ja fotod, kaasa arvatud üks Parkerist, kes, püstol käes, oma hammastega sigarit kinni hoiab, avalikuks said, muutus Dallase anonüümne viieliikmeline grupp esileheküljeuudiseks üle Ameerika. Neist räägiti kui Barrow Kambast. Luuletus "Story of ’Suicide Sal" oli nende arvatav taustalugu.\nJärgmised kolm kuud liikus grupp Texasest [[:en:Minnesota|Minnesotani]]. Mais üritasid nad röövida panka [[:en:Lucerne,_Indiana|Lucerne’s Indianas]] ja röövisid panka [[:en:Okabena,_Minnesota|Okabenas Minnesotas]]. Enne seda olid nad Darby auto varastamise käigus röövinud Dillard Darbyt ja Sophia Stone’i. See oli üks mitmest intsidendist 1932. aasta ja 1934. aasta vahel, mil nad röövisid politseinikke või vargusohvreid. Enamasti nad vabastasid pantvangid kaugel oma kodust, vahel raha eest, mille abil koju pääseda.\nLood sellistest olukordadest ilmusid ajalehtedes, samuti ka vägivaldsemad juhtumid. Barrow Kamp ei kõhelnud tulistamast kedagi, ei politseinikke ega tsiviilisikuid, kes ette jäid. Teised kamba liikmed panid oletatavalt toime mõrvu, kaasa arvatud Raymond Hamilton, W. D. Jones, Buck Barrow ja Henry Methvin. Lõpuks rikkusid nende külmaverelisus ja tapmised avalikkuse arvamust kambast ning see viiski nende lõpuni.\nFotod lõbustasid avalikkust, kuid jõuk oli meeleheitel ja rahulolematu, nagu kirjeldas Blanche Barrow oma kirjutistes 1930. aastate lõpus, ajal, mil ta oli vangis. Igapäevaelu muutus raskemaks, seistes silmitsi äratundmisohuga. Restoranid ja motellid muutusid vähem turvaliseks, nad leppisid lõkkel söögi tegemisega ja külmades ojades pesemisega. Ööpäevaringne lähedus ühes autos tõi kahe paari ja ühe viienda ratta vahel kaasa väljakannatamatu ja liigse riidlemise. See muutus nõnda ebameeldivaks, et W. D Jones, kes oli juht, kui tema ja Barrow varastasid aprilli lõpus Dillard Darby auto, sõitis autoga minema, jättes teised maha. Ta hoidis eemale terve maikuu ja tuli tagasi alles 8. juuniks.\n10. juunil, sõites koos Jonesi ja Parkeriga [[:en:Wellington,_Texas|Wellingtoni]] lähedal Texases, ei pannud Barrow ehitataval sillal olevaid hoiatusmärke tähele ja sõitis autoga kuristikku. Parker kannatas [[:en:Burn#By_depth|kolmanda astme põletushaavades]] oma paremal jalal nii, et lihased tõmbusid tugevasti kokku ja jalg oli põlvest kõverdunud. W. D. Jones märkis: „Ta oli nii kõvasti põletada saanud, et keegi meist ei uskunud, et ta ellu jääb. Jalal oli nahk puusast pahkluuni läinud. Ma nägin mõningates kohtades luud.”\nEnne surma suutis Parker vaevu käia, ta kas hüppas oma tervel jalal või Clyde kandis teda. Peale abi saamist lähedal asuvast taluperest ja kahe kohaliku politseiniku röövimist liitus kolm liiget Blanche´i ja Buck Barrow´ga. Nad peitsid end maahotellis Fort [[:en:Fort_Smith,_Arkansas|Smithi]] lähedal Arkansases, ravides Parkeri põletusi. Buck ja Jones viisid läbi kohaliku röövimise ja tapsid linna [[:en:Marshal|marssali]] Henry D. Humphrey. Kuna politsei hakkas neid uuesti taga ajama, pidid nad, hoolimata Parkeri raskest seisundist, põgenema.\n1933. aasta juulis läks gäng [[:en:Red_Crown_Tourist_Court|Red Crowni motelli]], mis asus [[:en:Platte_City,_Missouri|Platte linnas, Missouris]] (tänapäeval [[:en:Kansas_City,_Missouri|Kansase linna]] läheduses). Motell sisaldas kahte tellisest kabiini, mis olid ühendatud garaažidega ning bande üüris mõlemad. Motellist lõuna pool seisis Red Crowni kõrts, populaarne restoran Missouri maantee patrullpolitsei seas. Jõuk tõmbas endale ebatavaliselt palju tähelepanu: Blanche Barrow registreeris grupi kolme külalisena, kuid omanik Neal Houser nägi autost väljumas viis inimest. Ta märkas, et autojuht oli garaaži tagurdanud nö gängsteri stiilis, et olla valmis kiireks põgenemiseks. Blanche maksis kahe kabiini eest müntidega, mida ta eelistas kasutada paberrahale ning maksis ka hiljem müntidega, ostes viis õhtusööki ja viis õlut. Järgmisel päeval märkas Houser, et külalised olid üüritud hoone aknad ajalehtedega seestpoolt kinni katnud. Blanche maksis jälle viie lõuna eest müntidega. Blanche riietus - [[:en:Jodhpurs|Inglise ratsapüksid]] - tõmbasid tähelepanu: nad ei olnud tavaline stiil siinkandis asuvate naiste seas ja 40. aastat hiljem mainisid inimesed esimesena just seda ebatavalist riideeset. Houser teavitas Blance’i grupist patrullpolitseinikku kapten William Baxterit, kes oli ka tema restorani patroon.\nClyde ja Jones läksid linna, et osta sidemeid, vahvleid, juustu ja [[:en:Atropine|atropiinsulfaati]], et ravida Bonnie jalga. Apteeker võttis ühendust Sheriff [[:en:Holt_Coffey|Holt Coffey]]-ga, kes pani nende elamispaiga järelvalve alla. Coffeyt olid hoiatatud Oklahoma, Texase ja [[:en:Arkansas|Arkansase]] õiguskaitsete poolt, et nad otsiksid võõraid, kes sellist varustust vajavad . Sheriff kontakteerus Kapten Baxteriga, kes kutsus abivägesid [[:en:Kansas_City,_Missouri|Kansase linnast]], mille ridadesse kuulus ka [[soomusauto]]. Samal õhtul kell üksteist liikus Sheriff Coffey juhtimisel [[:en:Thompson_submachine_gun|Thompsoni püstolkuulipilduritega]] varustatud grupp korrapidajaid kabiinide poole.\nOmavahelises tulevahetuses ja märkimisväärsel kaugusel jäid püstolkuulipildujad alla Clyde Barrowi eelistatud [[:en:M1918_Browning_Automatic_Rifle|Browning automaatpüssile]] (BAR), mis oli varastatud 7. juulil Enidi Oklahoma Riigikaitse relvalaost. Barrowid vallandasid laastava kuulirahe ja põgenesid, kui üks kuul oli ajanud autosignaali lühisesse, õigusemõistjad arvasid ekslikult, et signaali antakse vaherahu eesmärgil. Nad ei jälitanud eemale liikuvat Borrowide sõidukit.\nKuigi jõuk pääses seegi kord seaduse eest, oli Buck Barrow tulevahetuse käigus saanud raske ja tagantjärele surmava peahaava, mis oli tekitanud suure ava tema koljusse ja vigastas tema ajusid.Blance oli aga äärepealt pimedaks jäänud klaasikildudest tema silmades. Nende väljavaated jälitajate eest pääsemiseks kadusid.\nViis päeva hiljem, 24. juulil, viibis Barrowide jõuk [[:en:Dexter,_Iowa|Iowa Dexter]]<nowiki/>i asula lähedal oleva Dexfieldi pargi mahajäetud lõbustuspargis. Kuigi Buck tuli vahel teadvusele ning suutis ka rääkida ja süüa, oli suur peahaav ja kaotatud vere hulk olid niivõrd tõsised, et Clyde ja Jones kaevasid talle haua valmis. Peale seda, kui kohalikud märkasid veriseid haavasidemed, olid korrakaitsjad veendunud, et lõbustuspargis viibib Barrowide jõuk. Kohalikud politseinikud ja ca sada muud inimesest piirasid jõuku ja peagi oldi nendega ka tulevahetuses. Clyde Borrow, Parker ja W.D. Jones pääsesid joostes põgenema. Bucki tabas kuul selga ning tema kui ka ta naine võeti korrakaitsjate poolt vahi alla. Buck suri viis päeva hiljem [[:en:Perry,_Iowa|Iowa Perry]] Kingsi Daughtersi haiglas, põhjuseks peahaav ja peale operatsiooni tekkinud kopsupõletik.\nJärgmiste nädalate jooksul tegutses järgi jäänud trio nende tavapärasest tegevuspiirkonnast kõvasti eemal – Coloradost lääne pool, Minnesotast põhja pool, Mississippist kagu pool- hoides madalat profiili ja pannes toime väiksemaid röövimisi esmavajaliku tarbeks. Nad täitsid oma arsenali varusid, kui Barrow ja Jones murdsid 20. augustil sisse Illinoises Plattville’is asuvasse relvalaosse, hankides kolm BARi, püstoleid ning suure koguse laskemoona.\n1933. aasta 22.novembris vältisid nad arreteerimist, kui üritasid kohtuda perekonnaliikmetega Texases Sowersi lähedal. Nende kodulinna šerif Dallase Smoot Schmid ja tema meeskond abišerifid Bob Alcorn ja Ted Hinton varitsesid läheduses. Kui Barrow ligemale sõitis, aimas ta, et tegu on lõksuga ning sõitis oma pere autost mööda - sel hetkel Schmid ja ta kaaslased tõusid ja avasid tule automaatrelvadega ja BARiga. Pereliikmed ei saanud tulevahetuses viga, kuid BARi kuul läbis autot ja riivas Barrowi ja Parkeri jalgu. Nad põgenesid samal ööl.\n=== '''1934: Viimane põgenemine''' ===\n1934. aastal 16. jaanuaril korraldas Barrow kurikuulusa Easthami vangla põgenemise, kus pääsesid minema Raymond Hamilton, Henry Methvin ja mitmed teised. Jultunud väljamurdmine tekitas Texasele halva maine ning Barrow saavutas, mida ajaloolane Phillips on kirjeldanud, tema kõige ülima eesmärgi: kätte maksta Texase vanglasüsteemile.\nJoe Palmer oli vanglast põgenemise ajal surmavalt tulistanud vanglatöötajat Major Joe Crowsoni, kes suri paar päeva hiljem haiglas. Rünnak haaras Texase ja föderaalvalitsuse täieliku tähelepanu, et Barrow ja Parker kinni püüda. Samal ajal kui Crowson oma elu eest võitles, lubas väidetavalt Vangla ülem Lee Simmons talle, et kõik põgenemises kaasa löönud inimesed otsitakse üles ning lastakse maha'''.''' Kõik hukatigi peale Henry Methvini, kelle isa töötas oma poja elu päästmiseks koostöös politseiga Borrow ja Parkeri lõksu meelitamisel.\nTexase vangla võttis ühendust endise Texase ''rangeri'' kapten Frank A. Hameriga, et teda veenda aidata tabada Barrow’de jõuk. Kuigi ta oli ametist juba lahkunud, olid tal veel kehtivad ametialased õigused. Ta võttis pakkumise vastu Texase maanteepolitseinikuna ja vangla eriuurijana, kindla ülesandega kinni püüda Bonnie, Clyde ja Barrow jõuk.\nPikk, tüse ja vaikiv - Hamerit kirjeldati kui autoriteedi suhtes ükskõikseks jäävat ning iseenda paindumatu moraalitunnetuse järgi talitajaks. 20. aastat oldi teda imetletud ja kardetud ning tuntud põhimõtte järgi „üks mäss, üks politseinik“. Ta oli oma maine saavutanud silmapaistvate vahistamistega kui ka paljude Texase kriminaalide maha laskmisega. Teda oldi ametlikult tunnustatud 53 mahalaskmisega (ning 17. haavata saamisega). Kuigi vangla juht Simmons oli alati avalikult väitnud, et Hammer oli tema esimene valik, on tõendeid, et ta oli varem pöördunud kahe teise ''rangeri'' poole, kes olid vastumeelsed naist tulistama ja keeldusid pakkumisest. 10. veeburarist alates oli Hamer Barrow ja Parkeri vari, elades autos ning bandiitidest vaid linna või kahe kaugusel. Kolm Hameri neljast vennast olid samuti Texase ''rangerid'' ning kuigi Harrison oli neljast kõige parem laskja, peeti Franki kõige visamaks.\n1934. aasta 1. aprilli ülestõusmispühadel mõrvasid Barrow ja Henry Methvin Grapevine’s, mis asub Texasese lähedal maantee 114 ja Dove’i tee ristmikul, kaks noort patrullpolitseinikku, kelleks olid H. D. Murphy ja Edward Bryant Wheeleri. Pealtnägija ütluse kohaselt tulistasid Barrow ja Parker surmavad lasud ning see lugu levis kõikjale enne, kui see suudeti ümber lükata. Methvin tunnistas hiljem, et tema tegi esimese lasu, eeldades et Barrow tahtis politseinikke tappa; samuti väitis ta, et Parker lähenes surevatele politseinikele sooviga neid aidata, mitte nende piinu lõpetada nagu oli kirjeldanud pealtnägija. Barrow ühines, tulistades patrullpolitseinikku Murphy’t. Kaua arvati, et Parker magas tagaistmel ning ei osalenud rünnakus, kui Methvin tulistama hakkas.\nAvalik pahameel sundis ametivõime tegutsema: maantee patrulliülem L.G. Phares pani kohe välja 1000 dollarise tasu Grapevine’i tapjate surnukehade eest - mitte nende vangistamise, vaid just surnukehade eest. Texase kuberner Ma Ferguson lisas veel 500 dollarise tasu kummagi väidetava mõrvari eest, mis tähendas, et esimest korda oli Bonnie pea eest kindel hind, kuna laialt levis arvamus, et tema tulistas H.D.Murphy’t.\nViis päeva hiljem avalikkuse pahameel suurenes, sest Barrow ja Methvin tapsid Oklahoma lähedal Commerce’is 60-aastase lesest ja üksikisast konstaabel William "Cal" Campbelli. Nad röövisid Commerce’i politseiülema Percy Boydi ning sõitsid temaga ringi. Kui nad ületasid Kansase osariigi piiri, vabastasid nad Boydi ja andsid talle puhta särgi ja paar dollarit. Parker ütles Bodyile, et see maailmale teavitaks, et ta ei suitseta sigarette. Hiljem võimudele tunnistusi andnud Boyd tundis ära nii Clyde’i kui Parkeri, kuid Methvini nime ta teada ei saanud. Ajaloolane Knight kirjutab: “Esimest korda nähti Bonnie’t mõrvarina, kes päästikule vajutab nagu Clyde. Mis iganes võimalus oli tal enne armuandmiseks olemas, oli nüüd kadunud.” Dallase ajakirja juhtkirjas oli pilt, kus näidati tühja Texase elektritooli, millel seisis silt tekstiga “reserveeritud” ja “Clyde ja Bonnie.”\n== '''Surmad''' ==\nBarrow ja Parker tapeti kolmapäeval 1934. aasta 23.mail Louisiana Bienville’i valla kruusateel. Paar sõitis päevavalgel autoga ning nad lasti maha nelja Texase politseiniku poolt, kelleks olid Frank Hamer, B.M. "Maney" Gault, Bob Alcorn ja Ted Hinton ning kahe Louisiana politseiniku poolt poolt, kelleks olid Henderson Jordan ja Prentiss Morel Oakley.\nGruppi juhtis Hamer, kes oli paari jälitanud alates 1934.aasta 12. veebruarist. Ta jälgis jõugu liikumisi ja leidis, et nad tiirutasid viie Kesk-Lääne osariigi vahel, kasutades ära osariigi piiri seadust, mis takistas politseinikel ühest alluvusalast teisse põgenikke jälitada. Barrow oli sellest seadusest teadlik, aga järjepidev oma liikumistes. Kogenud Hamer kaardistas ta teekonna ning ennustas, kuhu ta võiks liikuda. Jõugu teekond keskendus pere külastamistele ning nad olid teel Louisianasse, et külastada Methvini pere.\n1934. aasta 21.mail olid neli Texase politseinikku Shreveportis, kus nad said teada, et Barrow ja Parker plaanisid samal õhtul minna koos Methviniga Bienville valda. Barrow oli märkinud Methvini pere elamiskoha kui nende kokkusaamispunkti juhuks, kui nad peaksid üksteisest eralduma, mis ka Shereportis lõpuks juhtus. Rühm, mis koosnes kapten Hamerist, Dallasse osariigi abišeriffidest Alcorn ja Ted Hintonist, endisest Texasse ''rangerist'' B.M. "Maney" Gaultist, Bienville piirkonna šerif Henderson Jordanist ning tema abist Prentiss Oakleyist. Nad valmistasid ette varitsuse jõugu kokkusaamispunktis, mis asus Louisiana osariigi 154 maanteel Gibslandist lõuna pool Sailese suunas. Hinton meenutas, et nende grupp oli kohal kell 21:00 (21. mail) ning nad ootasid terve järgmise päeva (22. mai), kuid lindprii paarist polnud märkigi. Teised ütlused väidavad, et politseinikud seadsid end positsioonile 22. mai õhtul.\n23. mail umbes kella 9:15 ajal, varjas rühm end põõsastes ja nad olid peaaegu valmis kaotust tunnistama, kui kuulsid Barrow varastatud Fordi V8 mootori häält suurel kiirusel lähenemas. Rühma ametliku raporti kohaselt oli Barrow peatunud, et rääkida Methvini isaga, keda oli samal hommikul veoautoga sinna viidud, et Barrow tähelepanu kõrvale juhtida ja suunata teda sõidurajale, mis oli varitsuses olnud rühmale lähemal. Seadusesilmad avasid tule, tappes Barrow ja Parkeri. Nad lasid kokku umbkaudu 130 kuuli. Oakley oli väidetavalt avanud tule enne, kui tuli laskmiskäsk. Barrow suri silmapilkselt Oakley tabamuse läbi, mis tabas Barrow’t pähe. Hinton väitis hiljem, et oli kuulnud Parkeri karjumas enne kui tema peale avati tuli – viimane tegi seda, sest nägi Barrow on surnud. Õigusemõistjad tühjendasid oma salved auto pihta. Mõningate ütluste kohaselt võisid kõik tabamused Bonnie ja Clyde jaoks surmavad olla; duo oli aastate jooksul mitmeid kuulihaavu üle elanud erinevate kokkupõrgete käigus.\nKõigil kuuel õigusemõistjal oli haavlipüss, automaatpüss ning püstolid. Alustasime tulistamist automaatpüssidega - need olid tühjad enne kui auto nendeni jõudis. Seejärel võtsime kasutusele haavlipüssid… Autost tuli suitsu, tundus et see on leekides. Pärast haavlipüssidega tulistamist, lasime möödunud autot püstolitest, kuni see kraavi sõitis, mis oli umbes 50 jardi kaugusel. Auto peaaegu veeres üle katuse. Me jätkasime laskmist peale auto peatumist. Me ei võtnud riske.\nUurijad on öelnud, et Bonnie’t ja Clyde’i oli lastud vähemalt viiskümmend korda; teised väidavad, et see oli pigem kakskümmend viis lasku keha kohta ehk kokku viiskümmend. 1934. aasta ametlikus raportis valla koroneri dr J.L.Wade’i poolt on kirjas, et Barrow kehas oli 17 kuulihaava ja Parkeril 26, sealhulgas mitmed tabamused pähe ning üks nendest murdis Barrow selgroo. Matusekorraldaja C. F. "Boots" Bailey’l oli kuulihaavade tõttu raskusi surnukehade palsameerimisega.\nAjutiselt kuulmise kaotanud politseinikud uurisid auto üle ning leidsid relvakogumi, kuhu kuulus ka varastatud automaatpüstolid, kärbikud erinevad käsirelvad ning tuhandeid kuule ja 15 erinevat numbrimärki erinevatest osariikidest. Jutt lindpriide surmast levis kiiresti kui Hamer, Jordan, Oakley ja Hinton sõitsid linna, et helistada ja raporteerida sündmustest oma ülemustele. Rahvamass kogunes peagi sündmuspaigale. Gault ja Alcorn, kes olid jäetud laipu valvama, kaotasid olukorra üle kontrolli: üks naine lõikas verise loki Parkeri surnukehalt ja paar tükki tema kleidist, mis hiljem müüdi suveniirina maha. Hinton naases ja nägi meest, kes üritas ära lõigata Barrow päästikusõrme ning tundis jälestust seal toimuvast. Kohepeale jõudes oli koroner öelnud:\n…kõik inimesed olid hakanud suveniire koguma, kuulikestad, auto akende killud, veriseid riidejuppe Bonnie ja Clyde’i rõivastelt. Üks innukas mees üritas oma taskunoaga autos Clyde vasakut kõrva ära lõigata.\nKoroner kutsus Hameri appi, et kontrollida tsirkuse-laadset õhkkonda ning inimesed autost eemal ajada.\nFord, kus surnukehad veel asetsesid, veeti Arcadia kesklinna Congeri mööbli- ja matusetalituse poodi. Clyde oli pähe lastud .35 Remington 8 mudelist. Eelpalsameerimine oli tehtud Bailey poolt väikses ettevalmistusruumis, mis asus mööblipoe tagaosas (oli tavaline, et mööblipoed ja matusekorraldus olid ühes hoones). Ainult paari tunniga kasvas Louisianast loodes asuva linna populatsioon väidetavalt 2000 inimesest 12 000 inimeseni. Uudishimulik rahvas tuli kohale rongi, hobuse, kaariku ja lennukiga. Õlu, mis tavaliselt maksis 15 senti pudeli kohta tõusis 25 sendini, lihavõileivad läksid nagu soojad saiad. Pärast oma poja tuvastamist istus Henry Barrow mööblipoes asuvale kiiktoolile ning puhkes nutma.\nNoor matusekorraldaja H.D. Darby, kes töötas Rustoni läheduses olevas Mclure’i matusetalituses ning sotsiaaltöötaja Sophia Stone, samuti Rustonist, läksid Arcadiasse, et surnukehi tuvastama. Barrow’de jõuk oli nad pantvangi võtnud eelneval aastal, 1933. 23. aprillil ja lasid nad vabaks Waldo lähedal Arkansases. Parker olevat naernud, kui ta küsis Darby’lt tema töö kohta ning teada saanud, et ta on matusekorraldaja. Ta ütles, et võib-olla üks päev Darby töötab veel tema heaks. Darby aitas Baileyt kurjategijate palsameerimisega.\n=== '''Matus ja matmine''' ===\nBonnie ja Clyde soovisid, et neid maetaks teineteise kõrvale, aga Parkeri perekond ei lubanud seda. Proua Parker tahtis täita oma tütre soovi, et teda toodaks koju, kuid maja ümbritsevad rahvahulgad tegid selle võimatuks. Üle 20 000 inimese oli Bonnie Parkeri matusel ja ta perekonnal oli raskusi hauale ligi pääsemisega.\nHubert "Buster" Parker saatis oma õe keha Dallasesse Arcadiast McKamy-Campbelli kiirabis. Tema leinateenistus toimus laupäeval, 26. mail 1934. aastal kell 14.00, seda juhtis Allen D. Campbell. Tema poeg dr Allen Campell on hiljem öelnud, et lilli tuli igalt poolt, kaasa arvatud mõned kaartidega, väidetavalt Pretty Boy Floydilt ja John Dillingerilt. Suurim lilli sisaldav austusavaldus saadeti Dallase linna ajalehepoiste poolt. Bonnie ja Clyde’i ootamatu lõpp müüs ainuüksi Dallasses 50 000 lehenumbrit. Kuigi algselt maeti Parker Fishtrapi kalmistule, kolis ta 1945. aastal Dallase uude Crown Hilli kalmistule.\nTuhanded inimesed kogunesid, et näha Bonnie ja Clyde’i surnukehasid. Barrow privaatne matus oli reede, 25. mai päikeseloojangul matusebüroo kabelis. Ta maeti Western Heightsi kalmistule Dallasesse, oma venna Marvini kõrvale. Barrow vennad jagavad ühte graniidimarkerit/hauakivi nende nimede ja tsitaadiga, mille Clyde on varem valinud: "Läinud, kuid mitte unustatud".\nKuuliaukudega Ford, kus paar tapeti, ja särk, mida Barrow oma elu viimasel päeval kandis, on olnud Whiskey Pete’i kasiinos 2011. aastast ning olid enne seda Primm Valley kuurordis ja kasiinos. Nii Bonnie Parkeri kui ka Clyde Barrow elukindlustuspoliisi maksis välja firma American National of Galveston. Sellest ajast alates on väljamaksete poliitika muutunud, et välistada väljamaksed kuritegudest põhjustatud surmajuhtumite korral.\nKuus meest politseisalgast said igaüks võrdse osa tänurahast. Dallase šerif Schmid oli lubanud, et operatsioon läheb maksma 26 000 dollarit, kuid enamik osariigist, riigist ja teised organisatsioonid, kes olid lubanud rahaliselt toetada, loobusid oma lubadustest. Lõpuks sai iga politseinik 200.23 dollarit oma pingutuste eest.\nBarrow ja Parkeri varitsus osutus 1930. aastate "avaliku vaenlase ajastu" lõpuks. 1934. aasta suveks märkis uus föderaalne põhikiri pangaröövi ja inimröövi föderaalseteks õigusrikkumisteks, kohalike politseijaoskondade koostöö FBI-ga kasvas ning politseiautodele tulid kahepoolsed raadiosaatjad. Tänu sellele oli kuritegusid palju raskem sooritada, kui vaid paar kuud varem.\n== ''Tagajärg'' ==\nHamer eraldas märkimisväärse arsenali varastatud relvi ja laskemoona, lisaks ka kasti kalapüügivahendeid, vastavalt Texasi DOC-i kompensatsioonipaketi tingimustele. Juulis kirjutas Clyde’i ema Cumie Hamerile, küsides tagasi relvi: „Sa ei taha kunagi unustada, et minu poiss pole kunagi ühegi kohtu poolt süüdi mõistetud ja keegi pole süüdi enne, kui ta pole kohtu poolt süüdi tunnistatud. Ma loodan, et sa vastad sellele kirjale ja tagastad relvad, mida ka küsin.” Pole tõestust ühestki vastusest.\nAlcorn võttis Barrow saksofoni autost, kuid tundis end süüdi ja tagastas selle Barrow´ perekonnale. Teised isiklikud asjad, nagu näiteks Parkeri riided, võeti samuti ära ja keelduti Parkeri perekonnale tagasi andmast. Hiljem müüdi asjad suveniiridena maha. Kuulujuttude järgi oli kohvri, mis oli täis raha, võtnud šerif Jordan, kes peale varitsust ostis Arcadiasse aida ja maa. Jordan üritas ka surmaauto endale jätta, aga tema vastu esitas hagi Ruth Warren, kelle käest Barrow auto varastas 29. aprillil. Kohtuotsuse alusel andis Jordan järele ja tagastas auto proua Warrenile 1934. aasta augustis.\n1935. aasta veebruaris viisid Dallase ja föderaalsed ametivõimud läbi kohtuprotsessi, kus vahistati paarkümmend pereliiget ja sõpra Barrow´i ja Parkeri abistamise eest. Kõik 20 kas tunnistasid end või tunnistati süüdi. Kaks ema vangistati 30 päevaks. Teised vangistused olid: kaks aastat, mis määrati Raymond Hamiltoni vennale Floydile, ja Clyde'i õde Mariet hoiti kuni üks tund vahi all. Teised süüdistatavad olid Blanche Barrow, W. D. Jones, Henry Methvin ja Bonnie õde Billie.\nBlanche Barrow vigastused jätsid ta vasakust silmast pimedaks. Peale tulistamist 1933. aastal Dexfieldi Pargis võeti ta vahi alla. Ta mõisteti kümneks aastaks vanglasse, kuid ta vabastati 1939. aastal hea käitumise eest. Ta tuli tagasi Dallasesse, jättes oma kuritegeliku elu seljataha ja elas oma invaliidist isa hooldajana. Ta abiellus Eddie Frasure’ga 1940. aastal. Blanche töötas taksodispetšerina ja kosmeetikuna ning ta tingimisi karistust lõppes ühe aasta pärast. Ta elas oma abikaasaga, kuni viimane 1969. aastal vähki suri. Warren Beatty pöördus tema poole, et osta õigused Blanche’i nime kasutamiseks 1967. aasta filmis „Bonnie ja Clyde“. Ta säilitas kindla sõprus Beattyga. Ta suri vähki 77-aastaselt 24. detsembril 1988 ja maeti Dallase Grove Hilli mälestusparki "Blanche B. Frasure" nime all.\nBarrow´i jõugu liikmed Raymond Hamilton ja Joe Palmer põgenesid mõlemad 1934. aasta jaanuaris Easthamist, nad peeti uuesti kinni ja mõisteti hiljem mõrvas süüdi. Veel üks ühine asi: nad mõlemad hukati elektritoolil Texases Huntsville'is, samal päeval, 10. mail 1935. aastal. Barrow protežee W. D. Jones oli oma mentoritest lahkunud kuus nädalat pärast kolme põgenemist Dexfieldi Pargist 1933. aasta juulis. Ta leidis tee Houstoni ja sai seal tööd, kuid ta leiti üles/ avastati ning võeti kinni. Ta toodi tagasi Dallasesse, kus ta dikteeris "ülestunnistuse", milles ta väitis, et Barrow ja Parker on teda vangis hoidnud. Mõned kõige õudsemad detailid, millest ta rääkis, puudutasid jõugu seksuaalelu, ja see oli see tunnistus, mis tõi kaasa palju lugusid Barrow ebamäärasest seksuaalsusest. Jones tunnistati süüdi Doyle Johnsoni mõrvas ja ta kandis leebet viieteistaastast karistust. Ta vaevles aastaid ainete kuritarvitamise probleemidega ning andis intervjuu Playboy'le 1967. aasta filmi ümbritseva elevuse ajal. Jones tapeti 4. augustil 1974. aastal arusaamatus olukorras armukadeda poiss-sõbra poolt, kelle naist ta üritas aidata,\nBarrow’de kambjajõmm W.D. Jones lahkus oma mentorite juurest kuus nädalat peale seda, kui suudeti 1933. aasta juulis Dexfieldi pargis politseinike käest pääseda. Ta jõudis Houstonini ning asus tööle puuvilla korjanana, kuid peagi ta leiti ning võeti vahi alla. Ta viidi tagasi Dallasesse, kus ta andis „ülestunnistuse“, mille kohaselt oli ta olnud Barrow ja Parkeri vang. Mõned teised luiskelood esitas ta jõugu seksuaalelu kohta. Need lood andsid alguse paljudele juttudele Barrow’de mitmekülgsest seksuaalsusest. Jones mõisteti süüdi Doyle Johnsoni mõrvas ning ta kandis ära 15 aastase suhtelise kerge karistuse. Tal olid probleemid erinevate ravimite kuritarvitamise ja sõltuvusega. Ta andis ka Playboyle intervjuu 1967. aasta palju räägitud filmi raames. Ta tapeti 1974. aasta augustis ühe armukadeda mehe poolt, kelle naist ta oli proovinud aidata.\nHenry Methvin, veel üks kambajõmm, mõisteti 1934. aastal Oklahomas süüdi Commerce’is toiminud konstaabel Cambpelli mõrvas. Ta vabanes enneaegselt vanglast 1942. aastal ning suri 1948. aastal rongiõnnetuses. Väidetavalt oli ta purjus peaga magama jäänud ja kukkunud rööbastele, kuid tiirlesid ka kõlakad, et ta lükati rööbastele, et kätte maksta Clyde Barrow reetmise eest. Ta isa Ivy oli tapetud 1946. aastal auto segase otsasõidu tagajärjel, kus samuti kahtlustati kättemaksu. Bonnie Parkeri abikaasa Roy Thornton mõisteti viieks aastaks vangi sissemurdmise eest, mille ta sooritas 1933. aasta märtsis. Ta tapeti vangivalvurite poolt 1937. aasta. 3 oktoobril Easthami vanglast põgenemiskatse käigus.\nAastaid peale Bonnie ja Clyde surma kahetses Prentiss Oakley tehtud. Tema oli esimesena lasud teinud. Ta olevat tihti tunnistanud oma sõpradele, et avas tule liiga vara. Ta oli ka ainuke mees, kes avalikult kahetsust tunnistas. Temast sai 1940. aastal peale Henderson Jordanit järgmine Bienville’i asula šerif.\nFrank Hamer naasis rahulikuma elu juurde vabakutselise konsulteerijana turvasektoris. Ta töötas naftafirmade heaks „streigimurdjana“. Guinni väidete kohaselt oli Hameri maine mõnevõrra kahjustada saanud peale Gibslandi ning paljud inimesed tundsid, et ta ei olnud Barrow’le ja Parkerile andnud ausat võimalust allaandmiseks. Ta sattus veel avalikku valgusesse 1948. aastal kui tema ja kuberner Coke Stevenson üritasid senati valimistel (ebaõnnestunult) edestada Lyndon Johnsoni. Ta suri 1955. aastal 71. aastasena peale mitmeid aastad võitlust halva tervisega. Tema semu Bob Alcron suri 1964. aasta 23. mail, 30 aastat peale Gibslandi varitsust.\nSõelapõhjaks tulistatud Ford, milles Bonnie ja Clyde põgenemise käigus surid, sai populaarseks turismiobjektis. Seda näidati kolm kümnendit laatadel, lõbustusparkides ja kirbuturgudel, kuniks see sai Nevada ralliraja vaatamisväärsuseks. Fordi sisse istumise eest küsiti üks dollar. Pärast, kui seda näidati 1980. aastatel Las Vegase automuuseumis, müüdi seda erinevatele kasiinodele Iowas, Missouris ja Nevadas. 2012. aastast on auto Whiskey Pete’s Primmis Nevadas.\n2011. aasta 1. aprillil, 77 aastapäeval Grapevine’i mõrvadest, tunnustasid Texase korrakaitsjad, sõdurid ja avaliku korra esindajad patrullpolitseinikku Edward Bryan Wheelerit, kes oli tapetud Barrow jõugu poolt ülestõusmispühade ajal. Nad andsid ta San Antonios elavale 95. aastasele õele Ella Wheeler-Mcleodile Edwardi portree ja autahvliga teenetemärgi.\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/wiki/Eri:Mobiilierinevus/5300013"


Ministeerium tegi Tartu katoliku koolile järelevalve käigus ligi 30 ettekirjutust - DELFI\nMinisteerium tegi Tartu katoliku koolile järelevalve käigus ligi 30 ettekirjutust\nTartu katoliku koolFoto: ALDO LUUD, Õhtuleht\nSiiani ajutise tegevusloa alusel tegutsev Tartu Katoliku Hariduskeskus ehk katoliku kool sai viimase riikliku järelevalve tulemusena kokku 29 ettekirjutust, kuid ministeeriumi kinnitusel tegi kool järelevalve läbiviijatega väga head koostööd ja võib ettekirjutuste tähtaegse täitmise korral saada tähtajatu tegevusloa.\nHaridus- ja teadusministeeriumi välishindamise osakonna juhataja Hille Voolaid ütles Delfile, et aastani 2010 väljastati eraõppeasutustele ainult tähtajalised koolitusload. “2010. aastast seadust muudeti ja erakooliseaduses sätestati, et põhikooli ja gümnaasiumi tegevusloa esmakordsel taotlemisel väljastatakse tähtajaline tegevusluba kehtivusega kuni viis õppeaastat. Esimeseks koolitusloaks loeti pärast 2010. aastat väljastatud koolitusluba,” selgitas Voolaid. Tähtajalise tegevusloa kehtimise ajal viiakse tema sõnul erakooli õppe- ja kasvatustegevuse üle seadusest tulenevalt läbi riiklik järelevalve.\nEelmine riiklik järelevalve Tartu Katoliku Hariduskeskuses viidi läbi 17.–21.10.2011 ja õiendis tehti kooli direktorile seitse ja pidajale üks ettekirjutus. Erakooliseaduse kohaselt antakse tähtajatu tegevusluba koolile juhul, kui järelevalve käigus tehtud ettekirjutused on tähtajaks täidetud. Koolitusloa taotlemise ajaks ei olnud koolil täidetud kaks ettekirjutust.\n2015/2016. õppeaastal viis Tartu maavalitsus läbi temaatilise järelevalve, mille eesmärgiks oli õpilaste ja laste individuaalsete võimete ning vajadustega arvestamine õppe- ja kasvatustegevuses, mistõttu oli vaatluse all ainult hariduslike erivajadustega õpilased. Antud järelevalve ei olnud seotud õppeasutuse tegevusloaga.\nKuna kool sai 2013. aastal tähtajalise tegevusloa viieks aastaks ehk kuni 31. augustini 2018, siis vastavalt erakooliseadusele viiakse tähtajalise tegevusloa kehtimise ajal läbi riiklik järelevalve erakooli õppe- ja kasvatustegevuse üle. “Riiklik järelevalve toimus 9.–13 oktoobril 2017. Järelevalve õiendis tehti pidajale kaheksa, direktorile 16 ja nõukogule kolm ettekirjutust,” märkis Voolaid.\nKoolis oli mõningaid puudujääke dokumentides, nagu kodukorras, õppekava mõne aine ainekavas, õppeaasta üldtööplaanis, läbi on vaja viia sisehindamine ja koostada uueks perioodiks arengukava. Õpilasesindus toimib, kuid vajalik on õpilasesinduse tegevus viia kooskõlla õpilasesinduse põhimäärusega. Valdav osa õpetajatest ja tugispetsialistidest on lasteaias ja koolis nõutava haridustasemega.\nKuna 2013. aastal muutusid õpetajate kvalifikatsioonile esitatavad nõuded, oli kool jätnud tähelepanuta, et peale 1. septembrit 2013 tööle asuvatel õpetajatel peab olema õpetajakutse. “Kõigil nimetatud õpetajatel on võimalus taotleda õpetajakutset juba käesoleval õppeaastal ning omandada nõutav kvalifikatsioon,” sõnas Voolaid.\nÕpilaste õppekoormus nädalas oli paljudes klassides suurem seetõttu, et tunniplaanis oli ringitunnid, mis olid õpilastele kohustuslikud. Kooli tähelepanu juhiti nimetatud asjaolule järelevalve käigus.\n“Järelevalves tegi kool väga head koostööd järelevalve läbiviijatega ning on asunud ettekirjutusi täitma,” ütles Voolaid. Esimesed tõendid täitmise kohta laekusid tema sõnul ministeeriumi möödunud reedel.\nKatoliku kooli direktor Liina Tamm ütles Delfile, et ministeerium avaldas koolile kiitust paljude tehtud haridusuuenduste ja kaasava haridusega tegelemise eest. “Meil dokumentatsioonis on tõepoolest puudujääke, enamus ettekirjutusi on dokumentatsiooniga seotud, mis on nüüdseks praktiliselt parandatud, välja arvatud ettekirjutused õpetajate kvalifikatsioonile,” ütles Tamm.\nTamme sõnul on õpetajate kvalifikatsiooniga seotud ettekirjutuse taga tõsiasi, et õpetajaid on raske leida, mistõttu on kool sunnitud võtma tööle üliõpilasi, kes kvalifikatsiooni omandavad töötamise ajal.\nRegistreeritud (4) Anonüümne (109)