RT I 2000, 65, 424\nVastu võetud 01.08.2000 nr 264\n(1) Vormsi maastikukaitseala (edaspidi kaitseala) on moodustatud Haapsalu RSN TK 19. augusti 1987. a otsusega nr 212 «Rumpo taimestikukaitseala moodustamine» kaitse alla võetud Rumpo taimestikukaitseala baasil. Kaitseala põhieesmärk on Vormsi haruldaste ja omapäraste ning kergesti rikutavate loodusmaastike, piirkonnale iseloomulike ohustatud pärand – kultuurmaastike ning haruldaste liikide kasvukohtade ja elupaikade kompleksne kaitse.\n(2) Kaitseala maa- ja veeala jaguneb vastavalt kaitsekorra eripärale kahte tüüpi vöönditeks: kolmeks sihtkaitsevööndiks ja neljaks piiranguvööndiks.\n(3) Kaitseala välispiir ja selle vööndite piirid kantakse riiklikusse maakatastrisse.\n(1) Vormsi maastikukaitseala välispiir (edaspidi piir) kulgeb Lääne maakonnas Vormsi vallas Rumpo külas Mäe (90701:002:0250) kinnisasja läänenurgast mööda kinnisasja edela-, lõuna- ja kirdepiiri, mööda Pärnamäe (90701:002:0009) kinnisasja kirdepiiri kuni Rumpost Sviby viiva teerajani; sealt kulgeb piir piki nimetatud teerada itta kuni Sviby kraavini ja suundub piki kraavi kagusse kuni rannajooneni; edasi kulgeb piir mööda rannajoont lõuna suunas kuni punktini, kus Mäe talu lahusmaatüki idanurgast kulgev mõtteline sirgjoon asimuudil 100° jõuab rannajooneni, edasi kulgeb merepiir, mis on määratletud geodeetiliste joontega, mille nurgapunktid on 6536230–460100, 6535350–460690, 6533980–460850, 6532910–459160, 6533980–456230, 6535200–455890, 6536110–456120, ja siis kulgeb piir kuni rannajoonega ristumiseni punktis 6537020–457710 ning edasi Mäe kinnisasja läänenurgani.\nVormsi maastikukaitseala Rälby lahustüki piir kulgeb Hullo Rälby teest kagusse piki Rälby küla 90701:003:1355 kinnisasja kirdepiiri ja 90701:003:1263 kinnisasja kirde- ning lõunapiiri kuni Sviby küla talu 13 maa põhjapoolseima lahusmaatüki kirdenurgani; edasi kulgeb piir Sviby küla talu 13 maa põhjapoolseima lahusmaatüki ida- ja lõunapiiri mööda talu 1 maa põhjapoolseima lahusmaatüki idapoolse nurgani ja piki nimetatud talumaa kagu- ja läänepiiri ristumiseni Hullo küla talu 7 maa idapoolseima lahusmaatükiga; seejärel kulgeb piir piki nimetatud talumaa lõunapiiri edelasse ja nimetatud talumaa läänepiiri mööda põhja suunas kuni talu 11 maa idapoolseima lahusmaatüki piiriga ristumiseni; edasi kulgeb piir piki talu 11 maa lahusmaatüki lõunapiiri kvartalite 75 ja 76 vahelise sihini ja sealt piki sihti läbi talu 11 idapoolseima lahusmaatüki ja Uus-Erkursi (90701:002:1441) kinnisasja põhja suunas kuni Uus-Erkursi kinnisasja loodepiirini; siis kulgeb piir piki Uus-Erkursi kinnisasja loodepiiri ja 90701:002:1502 kinnisasja läänepiiri kuni Hullo–Rälby teeni; sealt kulgeb piir mööda teed itta kuni Rälby küla 90701:003:1355 kinnisaja kirdenurgani.\nVormsi maastikukaitseala Hosby lahustüki piir kulgeb Hosby külas Rälby küla Larase (90701:0030701) kinnisasja lõunapiiri mööda läände kuni Rumpo küla ühismaa lahusmaatükini; edasi kulgeb piir lõuna suunas mööda nimetatud lahusmaatüki idapiiri ja sealt piki lõunapiiri lääne ja loode suunas kuni ristumiseni Hosby küla kinnistu XIV piiriga; sealt jätkub piir mööda põllu ja metsa vahelist rada lääne suunas, läbides kinnistuid XIV, XIII, XII, XI, X, IX, VIII, VII (Hansas), VI, V, IV, III, II ja I kuni ristumiseni Lundström II (90701:003:0330) kinnisasja läänepiiriga; edasi kulgeb piir kirde suunas mööda viimati nimetatud kinnisasja läänepiiri kuni Fällarna küla ühismaa lahusmaatüki lõunapiiriga ristumiseni; sealt kulgeb piir mööda Fällarna küla lahusmaatüki piiri loode, kirde, ida ning lõuna suunas kuni Hosby küla kinnistu E lahusmaatüki põhjapiirini; seejärel kulgeb piir mööda talude E, A70, A65, A75 B, F A63, C ja A75 lahusmaatükkide põhjapiiri ida-kagu suunas ning suundub siis mööda talu A75 idapoolseima lahusmaatüki idapiiri ja Rälby küla talude 13, 14, 11, 12 ja 9 lahusmaatükkide idapiiri lõuna-edela suunas 90701:003:1697 kinnisasja põhjapiirini, edasi mööda viimati nimetatud kinnisasja ning 90701:003:1184 ja 90701:003:1665 kinnisasjade põhjapiiri ida-kagu suunas kuni rannajooneni; edasi kulgeb piir mööda rannajoont lõuna suunas kuni Rälby küla Larase (90701:003:0701) kinnisasja lõunapiirini.\nVormsi maastikukaitseala Saxby lahustüki piir kulgeb Saxby külas talu 8 läänepoolseima lahusmaatüki kirdenurgast mööda kirde- ja kagupiiri kuni kinnistu 1 läänepoolseimat lahusmaatükki läbiva, mööda Milja (90701:001:0470) kinnisasja ja talude 6, 16 ja 7 läänepoolseimate lahusmaatükkide idapiiri kulgeva Saxby majaka juurde viiva metsarajani; edasi kulgeb piir mööda metsarada kagu suunas kuni ristumiseni Saxby majaka juurde viiva teega; sealt läheb piir edela ja lõuna suunas mööda Saxby tulemärgi juurest lõunapoolse vaatlustornini viivat teed kuni ristumiseni talu 4 läänepoolseima lahusmaatüki lõunapiiriga, sealt edasi piki talu 4 lahusmaatüki lõunapiiri edela suunas kuni rannajooneni; edasi kulgeb piir mööda rannajoont põhja suunas kuni talu 8 läänepoolseima lahusmaatüki idapiirini.\nVormsi maastikukaitseala Prästviigi lahustüki piir kulgeb Hullo külas kinnisasja 90701:002:1534 põhjanurgast mööda kirdepiiri kagu suunas kuni talu 8 järvega piirneva lahusmaatüki loodepiirini; sealt kulgeb piir mööda lahusmaatüki piiri kirde suunas kuni kvartalite 63 ja 64 sihini ja siis mööda seda lõuna suunas kuni järve kaldajooneni; edasi kulgeb piir piki järve ida- ja lõunakallast kuni järvest väljavoolava ojani, edasi kulgeb piir piki oja lõuna-kagu suunas kuni oja läänepoolse väljavooluga ristumiseni, sealt piki väljavoolu lääne ja põhja-loode suunas kuni järve lõunakaldani; sealt kulgeb piir mööda järve läänekallast kuni talu A2 järvega piirneva lahusmaatüki lõunapiiriga ristumiseni; sealt kulgeb piir mööda nimetatud lahusmaatüki lõunapiiri edela suunas kuni kvartalite 61 ja 62 sihini ja siis mööda sihti põhja suunas kuni talu A1 järve läänekaldaga piirneva lahusmaatüki põhjapiirini; edasi kulgeb piir piki nimetatud lahusmaatüki põhjapiiri kirde suunas kuni lõikumiseni Lagotsi (90701:002:0800) kinnisasja edelapiiriga; sealt suundub piir loode suunas mööda nimetatud kinnisasja ja talu A123 edelapiiri kuni Hullo–Suuremõisa teeni ja mööda teed piki talu A123 ning 90701:002:0342 ja 90701:002:1534 kinnisasjade põhjapiiri kirde suunas kuni viimati nimetatud kinnisasja põhjanurgani.\nVormsi maastikukaitseala Diby lahustüki piir kulgeb Diby külas Liiva (90701:003:1522) kinnisasja kirdenurgast kagu suunas mööda kinnisasja kirde-, kagu- ja edelapiiri kuni lõikumiseni Diby põllust põhja poole jääva 90701:003:0007 kinnisasja läbiva ida-läänesuunalise sihiga ja sealt mööda sihti lääne suunas kuni kinnisasja läänepiirini; edasi kulgeb piir nimetatud kinnisasja ja 90701:003:1683 kinnisasja läänepiiri põhjasuunas ristumiseni 90701:003:1554 kinnisasja lõunapiiriga, mööda viimati nimetatud kinnisasja lõunapiiri kuni Diby poolsaare tippu viiva teeni ja sealt mööda teed põhja suunas talu 1 põhjapoolseima lahusmaatüki loodenurka; edasi kulgeb piir piki rannajoont ida ja lõuna suunas kuni Liiva (90701:003:1522) kinnisasja kirdenurgani. Lahustüki piir kulgeb talu 5 läänepoolseima merega piirneva lahusmaatüki põhjanurgast mööda lahusmaatüki idapiiri lõuna suunas kuni Rälby–Sviby teeni; sealt kulgeb piir mööda teed edela suunas kuni lahusmaatüki läänepiirini ja sealt põhja suunas kuni rannajooneni; edasi kulgeb piir mööda rannajoont kirde suunas lahusmaatüki põhjanurka.\n(2) Kaitseala ja selle vööndite piiride kirjeldus on koostatud riigiettevõtte Eesti Maauuringud 1992. aasta maakasutuskaardi (mõõtkava 1:10 000), Eesti Metsakorralduskeskuses koostatud Vormsi metskonna 1987. aasta puistuplaani (mõõtkava 1:20 000) ning tagastatud talumaade osas maakatastri andmete alusel seisuga 2000. aasta mai ja ülejäänud talumaade osas Katastri Ameti 1940. aasta skeemkaardi (mõõtkava 1:10 000) alusel. Merepiir on kirjeldatud nurgapunktide koordinaatide ja neid ühendavate geodeetiliste joontega. Geograafilised koordinaadid on esitatud WGS-84 süsteemis ja ristkoordinaadid Eesti Põhikaardi EUREF-EST-92 süsteemis Lamberti konformses koonilises projektsioonis.\nVormsi maastikukaitseala valitseja on Biosfääri kaitseala Läänemaa keskus.\n(1) Inimestel on lubatud viibida, korjata marju ja seeni kogu kaitseala maa-alal, välja arvatud paragrahvi 11 lõikes 2 sätestatud juhul sihtkaitsevööndis. Liikumine eramaal toimub vastavalt «Asjaõigusseadusele» (RT I 1993, 39, 590; 1999, 44, 509) ja «Kaitstavate loodusobjektide seadusele».\n(3) Kaitsealal on lubatud vähem kui 50 osalejaga rahvaürituste korraldamine selleks ettevalmistamata kohtades. Rohkem kui 50 osalejaga rahvaürituste korraldamine selleks ettevalmistamata kohtades on lubatud üksnes kaitseala valitseja nõusolekul. Rahvaürituste korraldamiseks õuemaal ei ole kaitseala valitseja nõusolekut tarvis.\n(1) Kaitsealal on keelatud jalgrattaga sõitmine väljaspool teid ja radu ning mootorsõidukitega liiklemine ja parkimine väljaspool selleks ettenähtud teid ja parklaid, välja arvatud teadusalastel välitöödel, järelevalve- ja päästetöödel ning käesoleva määrusega lubatud metsa-, põllumajandus- ja roovarumistöödel ning kalapüügil.\n§ 6. Teadusuuringutega seotud välitööd\nTeadusuuringutega seotud välitöid tehakse kaitsealal «Kaitstavate loodusobjektide seaduse» paragrahvis 25 sätestatud korra alusel.\nKaitseala piiranguvööndis paikneva kaitstava looduse üksikobjekti kaitset korraldatakse «Kaitstavate loodusobjektide seaduse» paragrahvi 5 lõike 5 kohase kaitse-eeskirja alusel. Sihtkaitsevööndis paikneva kaitstava looduse üksikobjekti kaitset korraldatakse käesoleva määruse alusel.\n(4) Kaitseala valitseja vaatab läbi metsaraieloa taotluse ning tulenevalt metsakoosluse liigilise ning vanuselise mitmekesisuse säilitamise eesmärgist annab oma kirjaliku nõusoleku ja seab vajaduse korral omapoolsed tingimused või esitab motiveeritud keeldumise kümne päeva jooksul pärast taotluse saamist.\n«Vabariigi Valitsuse seaduse»» (RT I 1995, 94, 1628; 1996, 49, 953; 88, 1560; 1997, 29, 447; 40, 622; 52, 833; 73, 1200; 81, 1361 ja 1362; 87, 1468; 1998, 28, 356; 36/37, 552; 40, 614; 107, 1762; 111, 1833; 1999, 10, 155; 16, 271 ja 274; 27, 391; 29, 398 ja 401; 58, 608; 95, 843 ja 845; 2000, 49, 302; 51, 319 ja 320; 54, 352; 58, 378) paragrahvi 44 lõike 2 alusel on kaitseala piires asuva kinnisasja võõrandamisel riigi esindajaks ostueesõiguse teostamisel keskkonnaminister, kellele teatatakse kinnisasja võrandamisest «Asjaõigusseaduses» sätestatud korras.\n(1) Vormsi maastikukaitseala sihtkaitsevöönd on kaitseala osa seal väljakujunenud või kujundatavate looduslike ja poollooduslike koosluste säilitamiseks.\n1) Rumpo sihtkaitsevöönd, kuhu kuulub Vormsi vallas Rumpo külas maa- ja veeala, mille piir kulgeb Mäe (90701:002:0250) kinnisasja läänenurgast mööda nimetatud kinnisasja edelapiiri, mööda Rumpo poolsaare tippu kulgevat teed kagu suunas kuni lääne-idasuunalise teerajani, mööda teerada ida suunas kuni poolsaare tippu viiva idapoolse teeni, edasi mööda nimetatud teed loode suunas kuni Mäe kinnisasja kagupiirini; sealt kulgeb piir piki Mäe kinnisasja kagupiiri kirde suunas kuni nimetatud kinnisasja idatipuni ja siis asimuudil 100° kuni rannajooneni; edasi kulgeb merepiir, mis on määratletud geodeetiliste joontega, mille nurgapunktid on 6536230–460100, 6535350–460690, 6533980–460850, 6532910–459160, 6533980–456230, 6535200–455890 ja 6536110–456120, ning sealt kuni rannajoonega ristumiseni punktis 6537020–457710; edasi kulgeb piir Mäe kinnisasja läänenurgani; välja arvatud Pohla Käokõrva (9070:002:0250) ja Uustalu Paali (9070:002:050) kinnisasjad;\n2) Rälby sihtkaitsevöönd, kuhu kuuluvad Vormsi vallas Rälby külas Hullo–Rälby teest lõunasse jäävad talude 26, 27, 14 maa ja 90701:003:1383, 90701:003:1152, 90701:003:1696, 90701:003:1240, 90701:003:1254, 90701:003:1355 ja 90701:003:1263 kinnisasjad; Sviby külas talude 13, 3, 22, 41, 11, 31, 51, 29, 6, 38, 30, 35 ja 1 põhjapoolseimad lahusmaatükid; Hullo külas Hullo–Rälby teega piirnevad Nymase (90701:002:1481), Vana Marksi (90701:002:1401), 90701:002:1462, 90701:002:1502 ja 90701:003:0372 kinnisasjad, Hullo–Rälby teest lõunasse jääv Vana-Hermase (90701:002:1573) kinnisasi ja talude 18, 8 ning 7 idapoolseimad lahusmaatükid ning Uus-Erkursi (90701:002:1441) kinnisasi ja Irjase (90701:003:1371) kinnisasja kvartalite 69 ja 70 ning 75 ja 76 vahelistest sihtidest ida poole jäävad osad;\n3) Hosby sihtkaitsevöönd, kuhu kuuluvad Vormsi vallas Hosby külas Rumpo küla ühismaa lahusmaatükk; Hosby küla kinnistute XIV, XIII, XII, XI, X, IX, VIII, VII, VI, V, IV, III, II ja I ning Lundström II (90701:003:0330) põllu- ja metsavahelisest rajast põhja poole jäävad alad; Fällarna küla ühismaa lahusmaatükk; Hosby küla talude E, A70, A65, A75, B, F, A63, ja C põhjapoolseimad lahusmaatükid; Rälby küla 90701:003:1184, 90701:003:1697, 90701:003:1234, 90701:003:0875, 90701:003:1356, 90701:003:1495, 90701:003:1203 ja 90701:003:1143 kinnisasjade ning Larase (90701:003:0701) kinnisasja ning talude 1, 14, 11, 12, 9, 7, 13, 3 lahusmaatükid.\n§ 11. Tegevused sihtkaitsevööndis\n(1) Sihtkaitsevööndis on keelatud majandustegevus ja loodusvarade kasutamine, välja arvatud käesoleva määruse paragrahvis 4, paragrahvi 5 lõikes 3 kaitseala valitseja nõusolekul ja käesolevas paragrahvis sätestatud lubatud tegevused.\n(2) Inimeste viibimine, välja arvatud järelevalve- ja päästetöödel ning kaitseala valitseja nõusolekul teadusuuringutega seotud välitöödel, on keelatud:\n1) Rälby ja Hosby sihtkaitsevööndis väljaspool sihte ja radu 1. märtsist 1. augustini, välja arvatud kinnisasja omanikul oma kinnisasja piires;\n2) Rumpo sihtkaitsevööndi laidudel ning laidude rannajoonest 50 m piiresse jääval merealal 1. aprillist 15. juulini.\nKaitseala valitseja nõusolekul on laidude külastamine lubatud 15. juulist kuni 1. novembrini. Liikumispiirang ei laiene kohalikele elanikele traditsioonilise tegevuse (näiteks karjatamise) jätkamiseks Tälmeni laiul ja Pasilaiul.\n(3) Lisaks lõikes 1 nimetatule on Rumpo sihtkaitsevööndis:\n1) Rumpo poolsaarel keelatud mootorsõidukitega liiklemine, välja arvatud järelevalve, pääste- ja teadustöödel ning kinnisasja omanike ja kohalike elanike traditsioonilise tegevusega (rannapüük, karjatamine, roovarumine, turismi korraldamine) seotud sõiduvahenditega kaitseala valitseja loal;\n2) veealal keelatud veerollerite kasutamine; veemootorsõidukitele kehtib kiirusepiirang 15 sõlme.\n(4) Hosby ja Rälby sihtkaitsevööndis on keelatud rahvaürituste korraldamine 1. märtsist 1. augustini.\n(5) Sihtkaitsevööndis on kaitseala valitseja igakordsel nõusolekul lubatud:\n2) puu- ja põõsarinde harvendamine vastavalt kaitse-eesmärgile, kusjuures kaitseala valitsejal on õigus esitada nõudeid raieaja ja tehnoloogia, metsamaterjali kokku- ja väljaveo ning puistu koosseisu ja täiuse osas;\n3) poollooduslike koosluste esinemisaladel niitmine, karjatamine, roolõikus ja roopõletamine ulatuses, mis tagab poollooduslike koosluste ilme ja liigilise koosseisu säilimise;\n4) olemasolevate kraavide hooldustööd ning teaduslikult põhjendatud tööd veerežiimi looduslikkuse tagamiseks;\n5) jahipidamine 1. novembrist 1. märtsini, välja arvatud linnujaht;\n6) rajatiste rajamine kaitsealal paikneva kinnistu või kaitseala tarbeks.\n(6) Lisaks lõikes 5 sätestatud tegevusele on Rumpo sihtkaitsevööööndis lubatud:\n1) merealal kohalike elanike traditsiooniline rannapüük;\n2) pilliroo niitmine jää pealt 15. novembrist 1. märtsini või püsiva jääkatte korral rändlindude saabumiseni; roo käsitsi niitmine veest või maismaalt oma tarbeks 1. septembrist 15. novembrini;\n3) niitmine ja karjatamine koormusega mitte rohkem kui 1 veis või 2 lammast hektari kohta, rannaniidu osas 1 veis ja 2 lammast hektari kohta.\n§ 12. Valdaja kohustused\nRumpo sihtkaitsevööndis Rumpo poolsaarel on haruldaste samblike kasvukohtade ja avatud maastike säilitamiseks ning poollooduslike koosluste ilme ja liigilise koosseisu tagamiseks kohustuslik puu- ja põõsarinde harvendamine kaitseala valitsejaga kooskõlastatud ulatuses.\nSihtkaitsevööndi metsa kaitse-eesmärk on liikide mitmekesisuse ja maastikuilme säilitamine.\n(1) Vormsi maastikukaitseala piiranguvöönd on kaitseala majanduslikult kasutatav osa, kus majandustegevuses tuleb arvestada «Kaitstavate loodusobjektide seaduses» ning selle alusel käesolevas määruses kehtestatud tingimusi.\n1) Saxby piiranguvöönd, kuhu kuuluvad Vormsi vallas Saxby külas talude 6, 16, 7, 17 läänepoolseimad lahusmaatükid, Karla (907:001:0480) ja Milja (90701:001:0470) kinnisasjad, talude 8 põhja- ja 2 ning 23 läänepoolseimad lahusmaatükid ja talu 1 maa läänepoolseima lahusmaatüki loode-kagusuunalisest teest lääne poole jääv ala, talu 8 lõunapoolse, merega piirneva lahusmaatüki ning talude 13, 14 ja 4 läänepoolseimate lahusmaatükkide Saxby sihttule juurest Saxby ranna lõunaosas oleva vaatlustornini viivast teerajast mere poole jäävad alad; tuletorni alune maa 90701:001:0560;\n2) Prästviigi piiranguvöönd, kuhu kuuluvad Vormsi vallas Hullo külas talude A123 ja A43, 113 ja 44 lahusmaatükid ning 90701:002:1534, 90701:002:0342, 90701:002:0502, 90701:002:0812, Lagorsi (90701:002:0800) kinnisasjad, talude A1 ja A2 Prästviigi järve läänekaldaga piirnevate lahusmaatükkide ning kinnisasja Hansu (90701:002:0741) Vormsi metskonna kvartalite 61 ja 62 vahelisest sihist järve poole jääv ala; talude 8 ja 9 Prästviigi järve põhjakaldaga piirnevate lahusmaatükkide kvartalite 63 ja 64 vahelisest sihist järve poole jääv ala; Prästviigi järv ja kinnistu 7 Prästviigi järve lõunakaldaga piirneval lahusmaatükil paiknev järvest väljavoolav oja ja kraav ning nendevaheline ala;\n3) Diby piiranguvöönd, kuhu kuuluvad Vormsi vallas Diby külas talude 1, 3 ja kinnisasjade 90701:003:1675 ja Liiva (90701:003:1522) osad, mis piirnevad merega ja jäävad Diby külast põhja poole ning Diby poolsaare sadamasse viivast teest ida poole; 90701:003:1683 kinnisasja ja talu A17 teest ida poole jäävad lahusmaatükid, kinnistu 90701:003:1554 poolsaarel paikneva lahusmaatüki teest läände jääv osa ja kinnistu 90701:003:0007 lahusmaatüki Diby põllust põhja pool paiknevast ida-lääne suunalisest metsasihist põhja poole jääv ala; lahustükina kuulub Diby piiranguvööndisse kinnistu 5 läänepoolseima merega piirneva lahusmaatüki Rälby Diby teest põhja poole jääv maa-ala;\n4) Rumpo piiranguvöönd, kuhu kuulub ala, mis jääb läänepoolsema Rumpo poolsaare tippu kulgeva loode-kagusuunalise pinnastee ja idapoolsema Rumpo poolsaare tippu kulgeva loode-kagusuunalise pinnastee ning Mäe (90701:002:1150) kinnisasja lõunapiiri ja ida-läänesuunalise pinnastee vahele; ala, mis jääb Mäe (90701:002:1150) kinnisasja kirdepiiri ja Pärnamäe (90701:002:0009) kinnisasja idapiiri, Rumpost Svibysse viiva teeraja, maatüki D edelapiiri ja Mäe kinnisasja idanurgast asimuudil 100° kuni rannajooneni kulgeva mõttelise sirgjoone vahele; 90701:002:0250 ja Paali (90701:002:0440) kinnisasja maa.\n§ 15. Tegevused piiranguvööndis\n(1) Piiranguvööndis on lubatud majandustegevus, välja arvatud keelatud tegevused, mis on sätestatud käesoleva määruse paragrahvis 5. Samuti on keelatud:\n2) maavarade ja maa-ainese kaevandamine, välja arvatud «Maapõueseaduse» (RT I 1994, 86/87, 1488; 1995, 75, 1321; 1996, 49, 953; 1997, 52, 833; 86, 1461; 93, 1562; 1998, 64/65, 1005; 1999, 10, 155; 54, 584; 95, 843; 2000, 54, 348) paragrahvides 26 ja 62 sätestatud juhtudel kaitseala valitsejaga kooskõlastatud kohtades ja tema igakordsel nõusolekul;\n5) jäätmete ladustamine, välja arvatud kodumajapidamises tekkinud tavajäätmete ladustamine kinnisasja piires kaitseala valitsejaga kooskõlastatud kohtades.\n3) veekogude veetaseme muutmine ja kallaste kahjustamine.\n§ 16. Valdaja kohustused\nDiby piiranguvööndis on poollooduslike koosluste esinemisaladel nende ilme ja liigilise koosseisu tagamiseks kohustuslik niitmine, karjatamine ning puu- ja põõsarinde harvendamine.\n§ 17. Piiranguvööndi metsa kaitse\nPiiranguvööndi metsa kaitse-eesmärk on liikide mitmekesisuse ja maastikuilme säilitamine.


Kirjaoskusest — Vikerkaar\nMichel de Montaigne. Esseid. Prantsuse k-st tlk Kristiina Ross. Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn, 2013. (Avatud Eesti raamat). 632 lk. 19.98 €.\nMax Weber kõneleb oma loengus “Poliitika kui elukutse ja kutsumus” kutseliste poliitikute väljakujunemisest – see toimub vürstide võimu koondamise käigus, kui vürst aristokraatiaga võideldes ning neilt võimuvahendeid võõrandades loob enda ümber nõunike ja ametnike võrgustiku, kes pole enam temaga võimu jagavad ning võimu nimel konkureerivad vasallid, vaid ilma iseseisva võimutaotluseta võimuteostajad vürsti teenistuses. Weber toob ajaloost välja mitu põhitüüpi neist “mitteseisuslikest” või seisuste servadel asuvaist rühmadest, kelle puhul on oluline tunnusjoon nende kirjaoskus või haritus. Esmalt oli selleks kihiks vaimulikkond, seejärel renessansi ajal asendasid neid humanistlikud literaadid: “Oli aeg, mil ladinakeelseid kõnesid ja kreekakeelseid värsse õpiti kirjutama eesmärgiga saada mõne vürsti poliitiliseks nõuandjaks ja ennekõike tema poliitiliste memorandumite koostajaks.” Euroopas möödus see vürstide poolt toetatud humanistlike koolide õitsenguaeg kiiresti, kutseliste poliitikute hulgas hakkasid domineerima uued grupid – seisuslikust võimust võõrandatud õueaadel, seejärel üha kasvavalt ülikooliharidusega juristid, kes on õhtumaist riigivalitsemist juhtinud läbi revolutsioonide 20. sajandi demokraatiani (parteidevaheline võitlus on loomult eri huve esindavate advokaatide väitlus). Huvitav on aga see, et humanistlike literaatide puhul toob Weber sisse võrdluse Hiinaga: Hiinas jäigi “kauge mineviku keelemälestiste varal koolitatud ja eksamineeritud literaat” – nn mandariin – poliitilise klassi põhiesindajaks kuni 20. sajandi pööreteni (Weber toob näiteks, kuidas 19. sajandi Hiina suurkantsler Li Hongzhang hindas memuaarides enim oma poeetilisi ja kalligraafilisi saavutusi). Nõnda siis visandab Weber ühe võimaliku alternatiivajaloo – Euroopa, kus riigivalitsemist oleks kujundanud renessansi ajal tekkinud literaatide klass. Me teame, mis Euroopas selle asemel aja jooksul tekkis: valgustusajastust pärinev Kirjasõna Vabariik ning selle keskmena intellektuaalide “seisus”, mis sageli (kuigi mitte alati) on poliitilise eliidi suhtes paralleelne või oponeeriv eliit omaette sümboolse “võimukapitaliga”, mis teinekord – eriti pöördelistel aegadel – konverteerub reaalseks. Ja kuigi õhtumaadel üldtunnustatud liberaalsete ja emantsipatoorsete väärtuste süvenemine on tugevasti seotud just selle ühiskonnakihiga, ei ole ta loomuomaselt demokraatlik – pigem ühendab ta endas nüüdseks kadunud või positsiooni kaotanud vaimulikkonna ja aristokraatia jooni, “vaimupreestri” ja “vaimuaristokraadi” metafoorid on ju endiselt haritlaskonna sümboolse kapitali kirjeldajateks. Nii et ilmselt ei oleks Euroopa ühiskonnakorraldus jõudnud praeguse populistlik-demagoogilise (nende sõnade nii positiivses kui negatiivses tähenduses) demokraatiani, kui advokaatide asemel oleks poliitika jäänud literaatide ajada. Tõenäoliselt kujunenuks see hoopis valgustatud meritokraatiaks, mis oleks aja jooksul loomulikult ka stagneerunud ja korrumpeerunud, viies võib-olla lõpuks ikkagi revolutsioonideni, ainult et rikastunute asemel oleksid need oma sihiku suunanud eelkõige haritute vastu, nagu juhtus Hiina kultuurirevolutsiooni ajal. Ka Euroopa revolutsioonid on arukat ühiskonnakihti taga kiusanud, aga teistel põhjustel – mitte kui vana võimu esindajaid, vaid kui paralleelse, sümboolse võimu esindajaid, kelle riik asub utoopilises kirjatähes, mitte konkreetses pragmaatilises aegruumis. Muidugi on asjad veelgi keerulisemad, sest teisalt on Euroopa revolutsioonid just nimelt tolle utoopilise kirjatähe lihakssaamised – aga just siin ongi konks, sest utoopilise idee lihakssaamise (st idee teatavasse lõpetatuse ja peatatuse seisu jõudmise) suurim vaenlane on see idee ise, mis vabas vaimus loomuldasa ei või kunagi endasse sulguda ja kinnistuda.\nNõnda siis on Euroopa poliitilise klassi arenguloos umbes 17. sajandil üks teeharu, kust olnuks võimalik suunduda ka teisiti; vabu kunste tundvad renessansi humanistid olid poliitikategemisest arendanud omaette kunsti (tuntuim neist mõistagi Machiavelli). Ja tahtmise korral võib Montaigne’i kujutleda tolle teeharu illustratsiooni või kehastusena. Päritolult küll aristokraat, kuid mitte põline mõõga-aadlik, vaid sündinud kaupmeestesuguvõssa, mis oli paar põlve varem ostnud endale läänikoha; saanud põhjaliku humanistliku hariduse, õppinud juristiks, et seejärel teenida kohaliku kohtuparlamendi nõunikuna ning olla ka kuninga õukondlane ja diplomaat. Elu teisel poolel eraldub ta oma lossi, et elada vaikset elu lugedes, mõtiskledes ja kirjutades, kuigi seda katkestavad avaliku elu kohustused (neli aastat Bordeaux’ linnapeana). Sellisena ühendab ta endas mitme ülalnimetatud kihi jooni – literaat ja juristist õueaadlik. Annan järele kiusatusele võtta Montaigne’i tõmbumist oma Torni kujundina selle kohta, kuidas Literaat eemaldub poliitilisest võimust, et saavutada oma kirjatöö kaudu sümboolne võim väljaspool oma aegruumi pragmaatikat.\nSeejuures on just oluline, kuidas Montaigne kirjutab – see tähendab, mõistagi, esseistlikult. Inimesele, keda on tänapäeval kasvatatud kooliessee ja arvamusartikli formaatide järgi, hakkab silma Montaigne’i kirjutamise ebaotsekohesus: kuidas ta alustab ühest ja lõpetab kuskil mujal, tekst kulgeb mitte sulguva ringina, vaid käänulise ja harulise rajana (olles seejuures sisemiselt ikkagi väga sidus ja sujuv). Näib, et sellise iseloomu saab tema tekst just sellest, mis eristab Montaigne’i käe all sündivat uut žanri näiteks traktaadist – traktaat püüdleb teatavale süsteemsusele ja objektiivsusele (kas või ses tähenduses, et ta on oma objekti keskne). Montaigne’i siuglev essee aga seab teljeks kirjutaja enda subjektiivse vaatepunkti (ja sellesse vaatevälja satub loomulikult korraga vasturääkivaid asju, mis annab tulemuseks teatava skeptilise relativismi, mis Montaigne’ile on iseloomulik). Võiks ehk öelda, et siin toimub teatav mõtlemise isenemine – mõtlemise puhul muutub oluliseks, et mõtleb üks mina. Eesmärgiks on mõtlemise vabadus, aga vabadus tähendab vastutusvõimet – ja mõtlemise eest saab vastutada ikka ainult ise. Seepärast ei saagi sellest vabaduse allikast lahti lasta ning tekib Montaigne’i subjektiivne esseistika. Juba poole sajandi pärast ütleb Descartes “cogito ergo sum”, mis hilisemas populaarses tõlgenduses seob mõtlemisvõime paratamatult subjektiivsuse olemasoluga.\nMontaigne’ile järgnevail sajandeil toimub üha edenev subjekti emantsipatsioon kõikvõimalikest kinnissüsteemidest, ja selle esirinnas on olnud ikka literaadid ning intellektuaalid, kelle enda üks olulisi emantsipeerumisi oli just punkt, mis Weberi järgi eristab õhtumaid Hiinast: ühiskondliku võimusüsteemi eliit ise emantsipeerus sellest süsteemist, käitudes edaspidi kas muutusi taotleva alternatiiv-eliidina või siis luues omaette sümboolse “riigi”, mis “pole sellest maailmast”.\nKuhu me oleme selle asjaga tänaseks jõudnud? Nagu Kristiina Ross Montaigne’i esseeraamatu järelsõnas (lk 619) viitab, “vohama pääsenud” blogipidamise ajastusse. Kõik kirjutavad enda subjektiivsetest mõtetest ning annavad selle avalikkusele lugeda, ja pole tõesti raske kujutada blogipäistes sissejuhatust: “ma olen ise oma [blogi] aine: sul pole mingit põhjust kulutada oma vaba aega nii labase ja tühise asja peale” (lk 7). Loomulikult on see üleüldise kirjaoskuse tulemus. Kui meritokraatia seisneb haritute võimulolekus, siis demokraatia idee on selles, et põhimõtteliselt igaüks võib olla võimul – ja järelikult peab igaüks olema haritud.\nÕnnepalu ütleb: “Montaigne on esiisa. Temast on välja tulnud arvutu perekond kirjanikke, üks teatud spetsiifiline moodsate sajandite kirjandus…” Nii see on – aga mitte ainult. Nagu kord lausus Madis Kõiv, “Kõik inimesed haritakse kirjanikkudeks”, ja seda saaks ümber sõnastada ka nii, et kõik haritakse literaatideks, esseistideks. Haridus on läbi aegade inimestest just nimelt “literaate” teinud, see pole mingi nüüdse aja eripära; eripära on see, et esmakordselt maailma ajaloos haritakse kõiki inimesi. Ja kuivõrd see on emantsipatsiooni tulemus, ja kuivõrd see tänapäeva haridusliku demokraatiani viinud vabanemine lähtub intellektuaalidest, kes mõtlevad vabade subjektidena ise mõtteid, mis pole ette antud, st mõtlevad esseistlikult selle sõna algupärases tähenduses, siis ei saa ka haridus sellest mööda. Koolihariduses on essee oluline žanr, mida igaüks peaks olema võimeline valdama – essee erivorm kirjand on meilgi olnud eluvalikuid määrav piiripunkt. Blogimine on järgmine samm edasi, inimesed on tänapäeval juba koolisunnitagi esseistid, ja juba on hakatud sedagi valdkonda pedagoogika huvide kohaselt kodustama.\nMingis mõttes haritakse demokraatia ajastul kõiki väikesteks montaigne’ideks – subjektiivsuse-teadlikkusega kirjaoskajateks. Kui miski on väga laialt kättesaadav, siis mõistagi ta ka devalveerub – me võime selle näidetena rääkida näiteks nii reality show’des konveiermeetodil toodetavatest subjektsustest kui ka sügavamat haritust pudendavast bürokratiseeruvast massiülikoolist.\nMida meenutab selle keskel meile suure algustähega Montaigne? Meil on külluses seda, mida tema ajal oli vaid valituil – kirjaoskust ja teadlikkust iseenda subjektiivsest suveräänsusest. Me oleme teinud omajagu edusamme, et üha rohkematel inimestel oleks see, mis oli temal – Torn, st “oma koda” ja piisavalt jõudeaega (sest mõtlemine vajab just neid asju), kuigi endiselt on palju neid, kellel pole väsitava päevatöö kõrval piisavalt energiat või aega, et oma Tornis istuda, hoolimata sellest et neil on kirjaoskuse ja suhtelise heaolu näol olemas eeldused. Ja siinkohal ei tule rääkida mitte ainult n-ö tavalisest tööinimesest, vaid ka suurest osast tänapäeva haritlastest; katoliiklik filosoof Josef Pieper on juba 1948. aastal oma teoses “Musse und Kult” (“Jõudeolek ja kultus”) rääkinud akadeemia proletariseerumisest, mis seisneb selles, et akadeemilisi õpetlasi käsitatakse üha enam teatud “intellektuaalsete töölistena”, mitte enam vabade uurijate ja mõtlejatena – proletaarlasi aga iseloomustabki eeskätt see, et neil on vaimset viljakust võimaldava jõudeaja asemel vaid puhkus, mis on mõeldud pelgalt energia kogumiseks, et olla pärast puhkust võimalikult efektiivne (ja kes söandaks öelda, et see mure pole tänapäeval aktuaalne). Nii et Torniga on nii ja naa, ja pigem näivad tulevikustsenaariumid seda meist kaugendavat. Kuid ennustatakse ju elukutseliste poliitikute klassi kadu: “üleüldine valimisõigus, lugemis- ja arvutamisoskus ning viimastel aastakümnetel interneti levik on võtnud võimulolijatelt pühaduse kaitse. … Mingi kombinatsioon otsedemokraatiast ja kompetentsete ametnike klassist näib üha võimalikuma väljapääsuna.” Otsedemokraatia kvaliteet sõltub aga olulisel määral sellest, kui palju on otsustajail Torni-aega. Kuni see aeg pole käes, kulub montaigne’ilik haritud stoiline skeptitsism marjaks ära.\nP.S. Ma pole pädev tegema tõlkekriitikat, aga tuleb öelda, et tõlkija Kristiina Rossi, antiiktsitaatide toimetaja ja tõlkija Marju Lepajõe ja toimetaja Kajar Pruuli koostöös on sündinud tekst, mis oma rafineeritusele vaatamata mõjub väga loomuliku ja sujuvana ega tuletanud mulle kordagi meelde, et on tegelikult tõlge.\n M. Weber, Poliitika kui elukutse ja kutsumus. Tlk J. Isotamm. Rmt-s: M. Weber, Poliitika kui elukutse ja kutsumus. Teadus kui elukutse ja kutsumus. Tallinn, 2010, lk 64.\n Idee haritute või valgustatute eesõigusest valitseda on õhtumaist emantsipatsiooni saatnud kogu aeg: meritokraatiat pooldasid ka näiteks kodanikuõiguste eestkõneleja Voltaire ning liberalismi üks isasid J. S. Mill (kes pidas õigeks, et kõrgemini haritutel on valimistel mitu häält).\n T. Õnnepalu, Inimesega leppimise püüded. Sirp, 18.10. 2013.\n M. Kõiv, Kõik inimesed haritakse kirjanikkudeks. Küsitlenud Astrid Reinla. Vikerkaar, 1991, nr 3, lk 83–89.\n Juhuslikult valitud näide, kus õpetaja räägib, kuidas ta integreerib blogimist esseekirjutamise õpetamisse: Shelley Wrighti “Blogging is the New Persuasive Essay” – http://plpnetwork.com/2012/06/22/blogging-persuasive-essay/.\n Siinses kontekstis tuleb küll öelda, et Pieper oma vaadetelt oponeerib modernsusele, mis tema jaoks algas just Montaigne’ist.\n A. Lobjakas, Poliitik kui iseenda vaenlane. Postimees, 02.07.2014.


Väärtpaberituru seadus – Riigi Teataja Kaubandus Teo aktsiad\nProspekti registreerimine 1 Inspektsioon teeb otsuse prospekti registreerimise või registreerimisest keeldumise kohta 20 päeva jooksul registreerimise taotluse või õigusaktidega kooskõlla viidud dokumentide esitamisest arvates. Allan Remmelkoor. Deklareerimine tavasüsteemis Maksuvaba vahetuse käigus omandatud osakute võõrandamisel loetakse osakute omandamise ajaks vahetuse käigus võõrandatud osakute omandamise aeg. Väärtpaberite lühikeseks müügi tehingu andmed näidatakse LHV maksuaruande tabelites 6.\nOptsiooni soetamise kulutused kantakse nende väärtpaberite soetamismaksumuse ostuoptsioon või võõrandamisega seotud kulude müügioptsioon hulka. Deklareerimine tavasüsteemis Tuludeklaratsioonis pead näitama kasu või kahju, mille oled saanud oma aktsia, osa, osaku, investeerimisfondi sh Kes ise investeerib kaubanduse signaalidesse osaku, võlakirja või võlakohustuse, optsiooni, tuletisväärtpaberi või muu nimetamata väärtpaberi võõrandamisest st müügi või muu vara vastu vahetamise käigus.\nÄriühingute ja mittetulundusühingute Kaubandus Teo aktsiad, jagunemisel või ümberkujundamisel maksustatakse osaluste vahetuse teel saadud uued osalused siis, kui need võõrandatakse.\nSeejuures maksustatakse vahetatud osaluse soetamismaksumuse ja vastu saadud osaluse müügihinna vahe. Sarnastel tingimustel maksustatakse ka Euroopa Liidu liikmesriigi investeerimisfondi osakute vahetamise Kaubandus Teo aktsiad omandatud osakute võõrandamisest saadud kasu.\nDeklareerimine tavasüsteemis Ei, seda sa ei tohi teha, sest aktsia soetamismaksumus võetakse arvesse sel maksustamisperioodil, mil aktsia võõrandatakse. Deklareerimine tavasüsteemis Ei pea. Maksudeklaratsioonis on küll automaatselt selline kirje olemas, kuid kuna väärtpaberite enda ühelt kontolt teisele kandmisel ei ole tegu väärtpaberite võõrandamisega, siis võid selle rea deklaratsioonist kustutada. Deklareerimine tavasüsteemis 7.\nMis on soetusmaksumus ja mis on võõrandamisega seotud kulud?


PS5 hind lekkis ja see on üllatavalt odav\nUudised PS5 hind lekkis ja see on üllatavalt odav\n1. aprill 2020, 13:00\nPlayStationi kasutajad on juba pikemat aega oodanud, et Sony näitaks lõpuks ometi milline PlayStation 5 välja näeb ja palju see maksma hakkab. Seni on Sony suutnud mõlemat teemat hetkel edukalt vältinud ja seetõttu on kasutajad pidanud rahulduma erinevate lekete ja analüütikute ennustustega.\nEelmisel nädalal hakkas Kanada müüja Play N Trade Vancouver Island vastu võtma PS5 eeltellimusi, hinnaga 559 Kanada dollarit. Ümberarvestatuna teeks see Ameerika Ühendriikides 399 dollarit, mistõttu Euroopas hakkaks PS5 maksma 399 eurot. Tegemist tundub olevat liiga hea hinnaga, et seda julgeks tõsiselt võtta. Samapalju maksis ka PS4 kui see 2013. aasta novembris müügile tuli.\nSony püüab loomulikult pakkuda konkurentsivõimelist hinda turul, et võistelda Microsofti uue konsooliga. Näiteks PS4 müüdi 100 eurot odavamalt kui Xbox One’i konsooli. Odavam hind, Microsofti ebaõnnestunud DRM ideed ja konsooli saadavus turul aitasid Sonyl kiirelt kasvatada edumaad Microsofti ees. Võimalik, et Sony püüab sama teha ka uue põlvkonna konsoolide puhul. Samas ei ole välistatud endiselt ka see, et Play N Trade siiski ei tea PS5 hinda ja küsib tellijatelt hiljem lisatasu juurde.\nSenikaua kuni Sony ei ole ametlikult PS5 hinda avaldanud tasub selliseid lekkeid ja kuulujutte võtta täpselt sellena mis nad on. PlayStation 5 tuleb esialgsete plaanide kohaselt müügile käesoleva aasta lõpus. Sony on hetkel kinnitanud, et koroonaviirus ei ole veel PS5 müügile tuleku aega mõjutanud.


5. FILMIV�TTE AEG (1956-1996) - ETV 1955-1990\nFILMIV�TTE AEG 1956-1996\nEsimese filmiv�tte Tallinna televisioonis tegi Inno Varandi. Filmiti laiale s.o 35 mm filmilindile kaameraga Rodina, mille laadimist ja kogu materiaalosa k�is Inno-Valdeko Varandi eelnevalt Tallinnfilmis tundma �ppimas. Kaamera oli suur ja kohmakas, korralikku statiivi ei olnud ja t��, millega kaasnenuks sagedased komandeeringud, Inno Varandile ei meeldinud. Kui televisiooni tuli t��le �lo Raudm�gi, j�i filmit�� tema mureks.\n�lo Raudm�ge ja Leo Martinit peetakse 8. augustil 1956. aastal toimunud esimese filmiv�tte autoriteks. See oli juurdev�te telelavastusele �Vahimajake nr 27� � rongi m��das�it. S�gisel saadi Moskvast veel �ks kasutatud vene filmikaamera Konvas (Konstantin Vassiljevi poolt Novosibirski kinokroonika stuudios 1930. aastail konstrueeritud k�sikaamera). Seda kutsuti kolmesilmaliseks, kuna turellile kinnitus kolm erinevat objektiivi. Selle kaameraga ja kogu filmit��ga hakkas edaspidi tegelema �lo Raudm�gi. Nagu kinnitab Voldemar Lindstr�m, j�udis esimene, 10minutiline katsetus �Vabariiklikul p�llumajandusn�itusel� vaatajateni 27. septembril 1956. 1974. aastal koostatud �Eesti televisiooni filmograafias� 1957�1974 kirjutatakse esimesele reale dokumentaalfilm �Oktoobrip�evi meenutades� (m/v, 2 osa, 11�, 1957), stsenarist �lo Tambek, re�iss��r Grigori Kromanov, operaator �lo Raudm�gi. Esimesel lehek�ljel on viide (35 mm) ja m�rkus, et tegemist on orienteeruva, algaastate filmide andmete t�psustamist n�udva filmograafiaga. Erilise t�psusega on aga toodud andmed ETV filmide n�itamisest �leliidulisel ekraanil ja v�lismaal ning filmidele antud auhinnad.\nEsialgu ei olnud mingit t��d. Istusin koos Veera Kononovaga saatesektoris ja vaatasin saateid, jutustab Salme K�rvemann, televisiooni esimene filmimonteerija, kes v�eti ametisse 1. jaanuaril 1956. aastal. Salme K�rveman: siis moodustati filmisaadete toimetus. Toimetaja oli Asta Koit, filmoteegi juhataja, hiljem tuntud fotograaf Arnold Moskalik ja kinomehaanik Mati R�tsnik. Esimene t�� oli eetrisseantavate filmide tehnilise seisukorra kontroll, sama t��, millega olin tegelenud neli aastat filmilaenutuskontoris, nn kinoprokatis.\nT��tingimused puudusid t�ielikult, ja p�ris pikka aega. Ka esimesed s�nkroonpalad tuli monteerida n�pu vahel, tehniliseks abivahendiks Arnold Moskaliku konstrueeritud montaa�ilaud ehk kirjutuslauda l�igatud auk, mille peal klaas ja klaasi all lamp. Lisaks kinomehaaniku filmikerija, millega tavaliselt filmiosale enne projektorissepistmist �ige ots ette keriti. Klaasriiulid ja tagant valgusega kerimislauad olid aga uus etapp. Need olid tellitud juba tehasest ja tulid hiljem.\nAlgul tegin k�ik �ksi. Raudm�gi t�i laifilmi negatiivi. Pidin selle Tallinnfilmi laborisse ilmutada viima, siis tagasi tooma ja monteerima. T��ruum oli stuudio vastas asuv suur tuba, kus riietusid n�itlejad ja askeldasid igasugused inimesed. Raik Aarma, kes filmile teksti kirjutas, popsutas pidevalt piipu ja teda tuli s�ttivast filmimaterjalist aina eemale t�rjuda.\nK�ik, kes p�rast mind monteerijaks tulid, olid ikka kuidagi minu �pilased. Inimesed t�iendasid �ksteist ka. Operaatoritele tuli esialgu ikka r��kida, et v�tke ka vaheplaane, suuri plaane, detaile. Muidu on raske kokku panna. Panoraam l�petage �ra. Montaa� pidi olema sujuv. �leminekud ei tohtinud olla h�ppelised, keskplaane �ksteise otsa monteerida ei sobinud. N�gid ju l�bivaatusel, tundsid, et midagi ei klapi. Esialgu oli see vaid mingi sisemine tunnetus. Hiljem hakati ka vastavat kirjandust uurima, olid ka loengud.\nEsimeste kitsasfilmi kaamerate hankimiseks k�isid Inno Varandi ja Endel Kiisa Kiievis. Saadi paar �hukest amat��rkaamerat\nKiev 16, aga nendega t��d teha ei saanud. Kassetid jooksid alailma kinni. Ja kui Eesti Televisiooni filmikorrespondendiks hakanud Juhan Smuul kirub reisip�evikutes �J�ine raamat� (1959) Antarktika temperatuuri, mis ei v�imaldanud filmida, siis tegelikult olid p�his��dlased kassetid.\n1957. aastal �nnestus Saksa DV-st hankida professionaalseks t��ks m�eldud kitsasfilmi kaamerad AK-16 ja nendega v�is juba filmiv�ttele minna.\nHasso Vahi kinnitas isegi oma kaamera k�lge valgusti.\nKitsasfilmi t��tlemiseks ei olnud vaja enam joosta Tallinnfilmi. Televisioonil �nnestus muretseda s�jav�e liikuva filmilabori ilmutusmasin. See masin, montaa�ilauad, filmiprojektor, operaatorid ja kogu kitsasfilmimajandus ning Flora Jaarla ja transpordiosakond paigutati Raadiomaja �uelt p��sevasse, endisesse �lo ja Asta Koidu korterisse (praeguse vana raadiomaja kohviku tagumised ruumid).\nHelgi Tomson tuli ETV-sse t��le juulis 1957 p�rast Leningradi kinoinseneride instituudi l�petamist: Anton Mutt ja �lo Raudm�gi tegid algul ainult pilte. Nad tahtsid aga v�ga filmi teha. Kui nad l�puks kitsasfilmi kaamerad said ja Anton Mutt (TPI keemiainsener aastast 1956) retseptid t�i, ostsime kohe k�ik komponendid ja ma segasin ilmutuslahuse, kinnituslahuse, loputusveed ja kallasin need ilmutusmasina paakidesse. Eriretsepti j�rgi tuli segada veel lisalahus, mida kallati juurde siis, kui mingi osa filmi oli juba masinast l�bi k�inud. Tegelikult oli masin m�eldud 35 mm filmi ilmutamiseks. Et �nnestuks ka 16 mm filmi t��tlemine, t�i �lo Raudm�gi kodunt oma t�tre kummist konna v�i krokodilli, mille me l�ikasime seibideks ja sobitasime rullidele, et film edasi liiguks.\nUno Maasikas: Kitsasfilmi ilmutamine k�is v�ga kiiresti. Laborijuhatajatega on Eesti televisioonil vedanud algusest saadik. N�iteks Helgi P�ss-Tomson, Tiiu Kiiler-Koit. K�ik �he kooli inimesed, �he hoiakuga. Aga nii vapustavat laborijuhatajat nagu oli Helgi Tomson, teist ei ole. Ma m�letan, et oli eriti operatiivne juhus. Tuba tehti pimedaks. Helgi Tomson sai kaksk�mmend minutit enne saadet materjali. Filmijupp olulise esineja suure plaaniga anti tema k�tte. Lahused olid �mbrisse valmis tehtud. Ta lasi selle pimedas toas k�te vahel �mbrist l�bi, kuivatas piiritusega ja film l�ks eetrisse. Operatiivsuse p��e oli sel ajal kiiruse p��e. Aktuaalsuses me v�isime alla anda, aga operatiivsus oli.\nHelgi Tomson: Mul oli neid �mbreid �ige mitu. K�ik lahused tulid enne masinasse valamist �mbris valmis teha. �he kaadri p�rast masinat k�ima panna oleks v�tnud palju aega.\nSalme K�rveman: Aga seoses kitsasfilmi ja negatiiviga juhtus ka apse. Laial filmil pole v�imalik filmiotsi �ra vahetada. Kitsal, kus heliriba puudub, aga k�ll. Ja nii juhtuski vale otsaga eetrisse pikem kaader, kus lauale asetatakse avaldusi uudismaale s�iduks � k�si ja avaldus, k�si ja avaldus. Aga tagurpidi eetris v�tsid need k�ed avaldused laualt tagasi. Kus t�usis l�rm � poliitiline viga! Keskkomiteest helistati, �lemused k�isid kurja n�oga ringi, vaata et lasevad veel kolleegi ametist lahti. Aga see oli kohutavalt p�nev t��. See oli kogu elu. Hommikust kuni hilis�htuni, kui saated l�ppesid. �ra ei v�sinud �ldse, see oli ilus aeg ja endal oli kogu aeg selline hea tunne, et oled vajalik. Kitsasfilmi kasutamine oli televaataja operatiivseks informeerimiseks v�ga vajalik.\nVello Rummo: P�him�te, mida sellel ajal p��ti rakendada oli see, et pilt peab olema eesotsas. Algul oli vaid saade �Sport� jutusaade fotode taustal. Isegi jalgpallimat�ist tehti pildid paari tunniga valmis. Aga soov oli ikka uudiseid ka teha. Siis saadi k�sikaamera Konvas ja siis tulid l�his��eed juba filmilt. Esimesena tegi neid �lo Raudm�gi, siis ka Anton Mutt ja k�ik need, kes seal siis tulid j�rjekorras.\nInformatsioonisaatele otsisime kaua aega nime. Raadios oli �P�evakaja�. Seda ei saanud korrata. Olid �Tulipunkt� ja �Elav ekraan�. L�puks v�tsin nime ajakirjast, kus jagati Saksa DV televisiooni kogemusi. Neil oli informatsioonisaade\n�Aktuelle Kamera�. Otsustasime �Aktuaalse kaamera� kasuks. Aktuaalne � uudislik kaamera vaatab ja n�eb, mis on aktuaalne. Hiljem ma m�tlesin, et see on laenatud ja peaks midagi originaalsemat leidma. Aga l�ks k�iku, rahvas v�ttis omaks ja n��d ei tule k�ne allagi, et seda muuta. J��nud t�nap�evani. Grigori Kromanov tegi k�iki neid saateid kuni kunstiliste saadete toimetusse �leminekuni.\nEsimene �Aktuaalne kaamera� oli eetris 11. m�rtsil 1956. aastal. Voldemar Lindstr�m on arhiivimaterjalide p�hjal tegijateks j�rjestanud:\n�\ttoimetaja Raik Aarma, re�iss��r Grigori Kromanov;\n�\tassistent Tiiu V�sa, abid Elvi Koppel ja Ester Reinart;\n�\tdiktorid Kalmer Tennosaar ja Zinaida Madissova;\n�\tteleoperaatorid Arvi P�ss ja Inno Varandi;\n�\tfilmioperaator �lo Raudm�gi, helire�iss��r Heino J�risalu.\nAK oli tihedalt seotud filmitootmisega. Viimane paiknes juba nimetatud korteris, kuhu erijuhul ja koka loal p��ses ka l�bi raadiomaja s��kla k��gi. Sinna, kus asusid ka montaa�i- ja l�bivaatusruum, oli asja eelk�ige neil, kes filmiga olid seotud. Esialgu oli see vaid AKlaste privileeg. Saate kitsasfilm valmis seal. Seal see ilmutati, monteeriti, vaadati l�bi ja viidi seej�rel telekino projektsiooniruumi.\nUno Maasikas meenutab: AK pikkus oli 10 minutit. (10minutiline v�ljaanne hakkas alates 1. oktoobrist 1958 ilmuma igal saatep�eval kell 19.30. Edukamalt v�imaldas seda teha v�rskelt evitatud kitsasfilmiprojektor 16-mm filmi n�itamiseks). Tunnistati ainult pildimaterjali. �htegi elavat l�iku seal sees ei olnud. Esialgu meil re�iss��ri ega assistenti ei olnud ja valvetoimetaja pidi montaa�lehega minema saatep�eva programmi v�ljastava assistendi k�rvale. Neid oli esialgu kaks � Karin Garder ja Asta R��tlane, hiljem tuli Polina Aitova kolmandaks juurde. Nemad liigutasid nuppe ja toimetaja �tles ette, kas tuleb positiiv, v�i negatiiv, lai v�i kitsas film.\nTelevisiooni oma laboris sai ilmutada kitsasfilmi vaid negatiiviks. Sellisena see ka monteeriti. Valge-musta pildiga oli vaja harjuda. Alles eetris v�is n�ha, kuidas lugu must-valgena v�lja n�gi. Saates kasutati ka laia filmi (positiiv) ning m�ni aeg hiljem hakati Moskvast saatma kitsafilmi s��eesid informatsiooniga teistest liiduvabariikidest (samuti positiiv). Kuiv�rd Eesti televisioon oli vabariiklik televisioon ja baasstuudio, saime ka k�ikide N�ukogude Liidu filmistuudiote ringvaateid ja ka dokumentaalfilme. S��eesid ringvaadetest n�idati ka AK-s.\nMontaa�leht, mille j�rgi saadet eetrisse anti, v�is sisaldada seega valiku �ige erinevalt t��deldud filmimaterjali ja v�lja n�ha n�iteks j�rgnevalt:\nMontaa�leht ("Aktuaalne kaamera", 21. september 1959.a)\n- -- K - 16\n- 2 + 3 -\nK - 35 pos\nK - 16 neg\n- - 3 Algustiiter "Aktuaalne kaamera"\nFilm 1,5 min\nFotomontaa� 7 fotot (spetsefekt nr 4) 2 min\nFilm 2 min\nFilm 3 min\nNumbritega 2 ja 3 on m�rgitud stuudio kaamerad, mis olid suunatud tiitripultidele, kus vaheldumisi kaameratele jaotatuna asusid �korralikult pasporteeritud� s.t n��pn�eltega papile kinnitatud 18 x 23 cm fotod (selline oli n�utav m��t ja seda oli fotograafil lihtne t�ita, kuna sama suurus oli ka fotopaberil). 1. kaamera oli tavaliselt suunatud diktorile. Spetsefekt nr 4 lisas elektroonilise v�imaluse anda pilte eetrisse mingi kujundi abil.\nNumber t�he K (kino) j�rel n�itas filmi laiust ja l�hend pos/neg tema t��tlusastet, kas positiiv v�i negatiiv. �leminekuks �helt teisele tuli seada re�iipuldis olev l�liti �igesse asendisse, et negatiiv elektriliselt positiiviks muuta. Oli veel �ks oluline tehniline peensus. Laialt filmilt oli v�imalik kitsale filmile �le minna automaatselt. Selleks kinnitas monteerija filmilindile 6 sekundit enne pildi l�ppu stannioliriba, mille abil k�ivitus automaatselt teine projektor. Kitsasfilmile sellist riba kinnitada ei saanud. Sellep�rast on montaa�lehes punkt 6 all Foto, mille n�itamise ajal tuli k�ivitada kitsasfilmi projektor ja teha veel m�ned l�litused.\n1. kitsasfilmi l�ppedes l�litada eetrisse Foto\n2. k�ivitada laifilm, kontrollida signaaltuld, projektori k�ivitumiseni on aega\n6sekundit (re�iipuldis on kaks k�ivitusnuppu: K1 ja K2, valida �ige)\n3. panna kitsasfilm seisma\n4. p��rata l�liti asendist neg asendisse pos\n5. l�litada Foto asemele eetrisse laifilm.\nSamal ajal tuli j�lgida stuudio kolmanda kaamera kontrollmonitori, kahe filmikanali monitore ja eetripilti vastavalt monitorilt. Lisaks sellele suhelda helire�iss��riga, hoiatades vajalikest helimuutustest filmi vahetumisel, ja anda m�rk diktorile. Et k�ige sellega hakkama saada, pidi k�ik tegevused enne korralikult l�bi m�tlema, p�rast selleks enam aega ei olnud � tuli tegutseda. Liigutused pidid muutuma automaatseiks. �lemineku kitsalt negatiivilt laiale positiivile v�is teha ka ilma fotot kasutamata. See n�udis aga tubli annuse enesekindlust ja suurt kogemust. Kokkuv�ttes oli ju peamine laifilmi �igeaegne k�ivitamine. �ige aja sai aga v�lja m��ta kitsasfilmil pildi j�rgi � liigutuse mingist faasist, puust v�i p��sast on filmi l�puni 6 sekundit ehk laifilmi k�ivitamise hetk. �mberl�litamine tuli sooritada 1�2 sekundilise pimenduse (Foto asemel) v�ltel j�rgnevalt.\n1. m�rk kitsasfilmil, k�ivitada laifilm\n2. kitsasfilm l�peb, pimendusse, �mberl�litus positiiviks\n3. laifilm eetrisse, kitsasfilm seisma. Suhtlemine helire�iss��ri ja teiste kaast��tajatega toimus avatud sidemikrofoni kaudu oma tegevust k�va h��lega kommenteerides.\nSelline koordinatsiooni- ja t�helepanukool aitas paljusid hiljem, n�iteks sooritada lahedasti autojuhieksami praktilise poole. Oli ka neid p�rgijaid, kes re�iss��ri assistendi ametiga hakkama ei saanudki. Heino Mikkin v�rdles assistendi otsustuste ja liigutuste arvu mootorratturi tegevusega v�istlustel Pirita-Kose-Kloostrimetsa ringrajal. Millega seda t��d t�nap�eval v�rreldakse ei tea �elda, aga v�ib arvata, et lihtsamaks see l�inud ei ole.\nT�� �nnestumisest ja kommentaatori (saate re�iss��ri) temperamendist olenevalt v�is vanas Raadiomajas peo�htutel kuulda aeg-ajalt tuttavate h��lte sidemikrofoni paisatud mahlakama ja humoorikama valiku salvestusi.\nToimetajal oli saatepuldis siiski veel �ks �lesanne.\nUno Maasikas: Kui diktor oli enne filmid l�bi vaadanud, siis saate ajal ei olnud talle p�hjust midagi �elda, aga sidenupu kl�psuga sai m�rku anda, kui oli tunda, et ta hakkab maha j��ma v�i kiirustab liiga. Sidenupule vajutades hakkas diktori ees p�lema valgustahvel, millega vilgutades v�is teda kiirustada v�i sundida aeglasemalt lugema. Kui diktor ei j�udnud materjali l�bi vaadata, istus toimetaja tema k�rval ja vajutas k�sivarrele.\nUurides AK arengulugu edasi, laskem Rein Varraku k�simustele Kuidas saite informatsiooni, missuguseid lugusid teha? Kes olid need lugude v�ljam�tlejad? vastata j�lle Uno Maasikal: Mina ei m�leta mingisugust v�ljam�tlejat. Ainsa programmi seadjana oli tunda Endel Haasmaa k�tt. Haasmaa n�udis lugusid umbes nii: vaat meil ei ole n��d kolm p�eva olnud p�llumajandust, n��d tuleb teha p�llumajandust. V�i siis: suvi on k�es, aga t��stust ei ole, v�i pole muud kui ainult t��stus. Aga �ldse oli AK k�mneminutilises saates kolm-neli lugu ja see komme oli juba tol ajal, et ikka sama p�eva lood.\nAga tipps�ndmused olid nagu praegugi k�igil teada. N�dalaplaani kontrollimiseks oli k�ige tihedam koost�� Tallinnfilmiga. Nende kroonikaosakond andis iga n�dal v�lja �urnaali. Selle toimetaja oli Peedu Ojamaa. Igal hommikul toimus informatsioonivahetus: kuhu sinu mehed l�hevad ja kuhu meie mehed l�hevad.\nTol ajal mindi v�ttele �he loo peale v�lja. Komandeeringu sai aga see grupp ja toimetaja, kes l�ks tegema n�dala pikka lugu. Siis oli �ks n�dala saadetest nn temaatiline, eriv�ljaanne, p�hendatud �hele objektile ja teemale. Kui selle k�rvalt v�is mingi lugu juurde tulla, v�is selle ka teha. Lihtsalt mindi kohale ja esimesed viis p�eva t��d ei tehtud ... Komandeering oli n�dalane ja informatsioon oli olemas v�hemalt sellel tasandil, et minu s�jav�ekaaslane on seal esimees.\nOlgu kuidas oli, aga juba pool aastat p�rast AK regulaarset k�ivitust, andis saate m�rkimisv��rsest tasemest tunnistust �leliiduliselt raadio- ja televisioonisaadete �levaatuselt saadud I j�rgu diplom (aprillis 1959). Konkursile saadetud v�ljaande autorid olid Harri Loit, Endel Haasmaa, Roland Josing ja filmioperaatorid Anton Mutt, Kaljo J�ekalda, Hasso Vahi.\nUno Maasikas: �sna algusest peale hakati proovima ka s�nkroonv�tteid, kasutades raadioliine ja raadio magnetofone. 1961. aasta alguses valmis\nLeiger P�ldmal 16 mm filmi perforeerimata servale magnetriba kleepimise aparaat (meil siis veel kahe teega projektoreid ei olnud, kus s�nkroonselt jooksevad �hel teel 16 mm filmilint ja teisel 16 mm magnetlint) ja v�isime hakata valmistama magnetheliga kitsasfilme.\n35 mm filmi v�teteks saadi l�puks s�nkroonkaamera Moskva. Alates 28. oktoobrist 1958 v�isid Artur Rinne, Anton Mutt jt kontsertpalade loojad alustada t�nuv��rset kultuuriloolist t�nap�evani kestvat muusikaj��dvustamist. Juba detsembris filmiti esimene lugu,\nLeiger P�ldma tuli Eesti televisiooni t��le 1. septembril 1959, p�rast Leningradi kinoinseneride instituudi l�petamist. Juba kolme p�eva p�rast, 4. septembril esitas ta ratsionaliseerimisettepaneku Perforaato P-1 loomiseks.\nHelgi Tomson: Meil oli Leigeriga kaks aastat vahet. Ma teadsin, millal ta l�petab ja kui k�va mees on Leiger. �tlesin Piibule, et v�tku Leiger P�ldma t��le. Ta oli n�us, aga kui aeg k�tte j�udis, tahtis v�tta hoopis �hte toimetajat. �tlesin talle siis, et sellisel juhul pole mind ka vaja. L�ks v�ga h�sti, ta v�ttis Leigeri.\nLeiger P�ldma oli hiljem peainsener ja siis kogu tehnilise keskuse �lem, kellele allus ka Eesti raadio tehnikapool.\nUno Maasikas: 1963. aastal konstrueeris P�ldma filmikaamerale Pentaflex�16 s�nkroonheli salvestamise seadme.\nNimelt �hendas ta kitsasfilmikaamera Pentaflex 16 ja reportermagnetofoni s�nkroonsuse tagamiseks j�igalt trossiga.\nKaljo J�ekalda teab kinnitada, et tross olevat olnud mootorratta K-125 spidomeetri k�ljest v�etud.\nTelevisioonit�� oluline osa � filmiv�te. Informatsioonisaadete filmiv�ttele re�iss��ri kaasa anda ei olnud v�imalik ega vajalik. Toimetaja ja operaator kokku pidid v�lja andma ka re�iss��ri.\nRe�iss��r sai toimetuse kaudu filmit��ga tutvuda ikka alles siis, kui filmiolud (limiidid ja tehnikav�imalused) lahedamaks muutusid. V�rreldes stuudio- v�i �lekandekaameratega pildi valiku ja monteerimisega otse eetris, oli filmit�� ikkagi midagi muud, kuid enamusele tundmatu maa. K�igepealt, kui just ei olnud tegu tempokalt toimuva s�ndmuse v�ttega, oli aega. Loetud 20�30 otse-eetri �lekandeminuti asemel v�is rahulikult valida v�ttepunkti, rakurssi, m�ngida valgusega, vaielda toimetajaga, arutada operaatoriga, paluda reporteril uuesti alustada, esinejal oma sassil�inud m�ttega lauset korrata, operaatoril duubel filmida jne. Kord palus filmioperaator\nHasso Vahi mul tuua tabureti. Ta ronis selle peale ja k�kitas. Kui hakkasin naerma, seletas ta t�sise n�oga, et oli saanud kaadri 10 sentimeetrit silmast k�rgemalt. Hasso oli v�ga korralik mees, v�iks �elda, et isegi pedant, kuid samas oli ta lahkelt n�us seletama, kuidas laadida filmiprojektorit v�i kuidas vaadata filmi montaa�ilaual nii, et seda �ra ei kraabiks.\nUno Maasikas: Ma m�letan, et esimesed vaidluste ja k�ige muuga filmipalad tegin ma Hasso Vahiga. Hasso Vahi �petas mulle elementaarseid kaanoneid, et ei ole hea h�pata �ldplaanist �lisuurde plaani, vahel peab olema keskplaan, sest muidu sul ei monteeru. Kuna oli periood, kus operaatorid ise monteerisid filmi, siis tundsid nad suurt huvi selle vastu, mida v�tta ja missuguses j�rjekorras, et p�rast oleks lihtsam, eriti siis, kui tegemist oli kiirete s�ndmusv�tetega.\nMuide, Hasso Vahi oli ka see mees, kes filmis spordisaadetele peaaegu 1-minutilise s��ee kartautode v�istluselt nii, et ei olnud vaja �ldse monteerida. See �ks kaader sisaldas starti, paari kurvi, avariid ja v�tjate kihutamist. Vahel on seega v�ga oluline v�ttekoha valik.\nUno Maasikas: Kaljo J�ekalda oli sel ajal k�ige tunnustatum filmioperaator.\nHasso Vahi oli raudne, kindel t��mees. Kaljo J�ekalda\noli k�ige andekam. Mati P�ldre oli aga mees, keda Endel Haasmaa l�puks ei tahtnud �ldse lubada AK filmiv�ttele. Ta tegi natuke teistmoodi. Tegelikult oli Mati P�ldre esimene, kes suutis filmikaameraga hakata j�lgima.\nTatjana Elmanovit� kirjeldab Mati P�ldre t��d dokumentaalfilmi �Jaan Talts� v�ttel, kui ta oli juba operaator-re�iss��r, ja Kaarel Irdi j�lgimist dokumentaalfilmi �S��rane Ird ehk sada aastat Vanemuise teatrit� filmimisel j�rgmiselt: Kuigi filmi tegid veel Ela Tomson ja Evald Hermak�la, oli pikematagi selge, et miski j�ud maa peal ei sunni operaatorit v�tma niisugust materjali, nagu P�ldre v�ttis, peale tema oma kunstilise veendumuse ja mehisuse j�rgida kunstilise kujundi iseliikumise loogikat (dokumentaalse filmikunsti puhul t�psustatakse ning eristatakse seda m�istet kui dokumentaalse tegelase eneseavamist). Sellise j�lgimise p�hjal t�estas P�ldre, et Irdi armastus, truudus teatri vastu on ammendamatu. Et see p��rane karjuv pahistav Ird pole tugev mitte niiv�rd re�iss��rina kui andumusega teatri�ritusele, fanaatilise kiindumusega teatrisse, mis on k�igele lisaks ainuke, mis teda elu k�ljes hoiab.\nAga viimased seisukohad olid 1959. aastal veel avastamata ka teoreetikutel. Esialgu �eldi veel �kunstiline film� ja �dokumentaalfilm� ning vaieldi tuliselt selle �le, kas televisioon on kunst v�i mitte. Ja kui on, siis millest ta l�htub, kas teatrist v�i kinost, ja milline on tema enda sisu?\n1958. aastal v�itis Rene Clair: �Kuni 1950. aastani tutvustas televisioon ennast kui suurep�rast populariseerimisvahendit, kuid seni pole me avastanud temas midagi sellist, mis lubaks meil lugeda teda uueks v�ljendusvahendiks� (Clair, Rene 1958. M�tisklus kinokunstist. Размышления о киноискусстве. Moskva, Iskusstvo).\nMinu esimene ekskursioon filmimontaa�i maailma toimus koos re�iss��r Harri Karroga. Montaa�iruumis k�itsid t�helepanu mitmed juba nimetatud tagant valgusega klaasriiulid, millel reas lahtiv�etud filmirullid, sabad kenasti p�sti ja k�igil n�ha kaadri alguse esimene pilt. Harri t�stis nad teisele riiulile, muutes veidi j�rjekorda, ja �tles l�hme! Kogu lugu! Nii lihtne, et valmistas mulle isegi pettumuse. Tegelikult j�rgnes kaadrite sobitamine, liimimine, l�bivaatus, parandamine, kuni valmis l�plik, rakorditega varustatud eetrivariant. Esialgu v�is loota juba teatud kogemustega tublidele kaast��tajatele, monteerijatele.\nLoomulikult teadsid nad, et ka kitsasfilmi t��tlemisel saab kasutada filmit��tlemisprotsessi traditsioonilisi etappe, s.t teha negatiivist t��koopia, saadud positiivi monteerida ja selle j�rgi panna kokku originaalnegatiivi. Seega, et on olemas ka 16 mm numbritega negatiivfilm. L�puks v�is kasutamiseks tira�eerida kas siis magnet- v�i optilise heliga varustatud koopiad.\nMeil sellise tehnoloogiaga filmi t��tlemise masinaid ei olnud. Ka operatiivsusest poleks sellisel juhul saanud r��kida.\nFilmi ilmutamist vajati aga tublisti. Seda n�udis Helgi Tomsoni tegevus: Minu diplomit�� teemaks oli monitoriv�te (ehk monitorisalvestus � see t�hendab filmimist televiisori ekraanilt). Juhendaja, professor Vjat�eslav Burgov oli edumeelne mees. Teda peetakse kogu vene helisalvestuse isaks. Kui tuli televisioon, hakkas ta kohe m�tlema selle peale, kuidas seal salvestada. See oli huvitav ja siis ma tahtsingi televisiooni tulla.\nOlin praktikal Leningradis ja Moskvas, kus neid aparaate v�lja t��tati. Mul oli seal palju tuttavaid ja nende abiga me selle filmiv�tteks kohandatud ja t�iustatud monitori saimegi. Seda oli k�ll juba kasutatud, kuid number oli tal 1. P�rast Moskvat ja Leningradi olime meie seega esimesed, kes hakkasid tegelema filmimisega monitoriekraanilt. Filmiti kitsasfilmile. Nendel kaameratel olid vaid 10-minutilised kassetid. Aga pidevalt oli vaja salvestada enam, kui kassett mahutas. Seadsime siis �hele monitorile kaks kaamerat. Vahele panime peegli, mille abil juhtisime pildi kord �hele, kord teisele kaamerale. Peegli sain Moskvast NIKFI (Kino- ja foto teadusliku uurimise instituut) �helt t��tajalt, kes loovutas oma habemeajamise peegli, mis vastas meile vajalikele n�uetele. Peegel pidi olema amalgaamitud pealtpoolt, muidu oleks klaas hakanud valgust murdma. Ka kaamera kiirus, mis jookseb filmiv�tteks kino jaoks 24 kaadrit sekundis, tuli kohendada televisiooni kiirusele 25 kaadrit sekundis. Seega tuli kasutada s�nkroonmootoreid. Heli pidin ka salvestama ja see pidi s�nkroonne olema. Tehniliste probleemide lahendamisega sai kenasti hakkama Leiger P�ldma.\nMinu p�hiline t�� oli salvestada infos��eesid uudisteprogrammile AK, aga ka spordiv�istlused, isegi parteikongressi. Vahel kirjutasin ka teksti. Kord salvestasin Vambola P�deri palvel informatsiooni isegi Nikita Hru�t�ovi tegemistest, kusjuures tekst tuli endal kirjutada, sest TASSi teade ei olnud veel saabunud.\nHelgi Tomson: K�ik, mis meilt telliti, sai tehtud. Ega sellel pildil k�ll kvaliteeti ei olnud. Informatsioon ja kiirus, see oli k�ige olulisem. Kahjuks h�visid Raku filmilao p�lemisega k�ik need materjalid. Seega veel �ks n�ide teemal, et esialgu tegid k�ik televisioonis k�ike.\nTegelikult alustas Helgi Tomson ETV-s t��d filmisaadete toimetajana. Helgi Tomson: Mind pandi toimetama. See oli sisuline t��. Siis oli v�imalik n�idata igasuguseid ringvaateid kogu N�ukogude Liidust. Panin neid kokku. Koos Virve Potisepaga asusime raadiomaja poolp��ningukorrusel. Seal me t��tasimegi.\nFilmitootmise maht ETVs l�henes 1960ndate aastate keskel 100 tunnile aastas. Peamiselt kasutati kitsasfilmi, mille t��tlemiseks j�rgnesid Helgi Tomsoni kirjeldatud �mbri ja paagis�steemile kaks v�ikese v�imsusega DEFA ilmutusmasinat. Viimane t��, mis neil vanas Raadiomajas teha tuli, oli ilmutada filmikaadrid Jaan Sauli matusest 1966. aasta s�dasuvel. Need aparaadid v�eti uude telemajja kaasa.\nV�ga tagasihoidlikud t��tingimused statsionaaris, mobiilsete filmimisvahendite v�hesus, s�nkroonv�tte puudumine, suur t��koormus, materiaalse stimuleerimise probleemid on sundinud mind 1964. aasta s�gisel �les kirjutama arutluse professionaalsusest ja entusiasmist, millest viimane ETV 10. aastap�eva k�nnisel ikka veel enamuse kogu tegevuse hoorattast moodustama peab. Suurt abi ei olnud ka pidevatest struktuurimuudatustest, mille tulemusena m�ni mees toimetusi vahetades stuudios juba teist ringi tegema oli sunnitud. Muidugi, �ks hooaeg l�ks kaunis kenasti uue n�oga, kes sulle s�gisel �le laua vastu vaatas, edasi aga hakkas j�lle kollitama rutiin, spliin. Millegip�rast olen n�iteks toonud tegelikult tublid filmioperaatorid AK toimetusest, kus mul endal sageli tuli kaasa l��a, nii saateid eetrisse anda kui ka suuremaid ettev�tmisi toetada. N�iteks �AK s�idab v�lja�. Saatevorm, mille avaldamist 1963. aastal v�hemalt kord n�dalas innustas ja viljeles Rein Karem�e. M�letan �Aktuaalne kaamera� tiitreid Volga kapotikaanel taksopargi vastvalminud garaa�is, Rein Kaamera intervjuusid taksojuhtide ja muude tegelastega, kes Tallinna Taksopargist toimuvasse �Aktuaalsesse kaamerasse� esinema olid palutud. Mingi osa uudistest loeti ka stuudiost. See oli uus saatevorm.\nAga minu m�rkmikulehek�lgedel: V�tame n�iteks\nfilmioperaatorid. Varem leidsid nad, et iga AK s��ee on p�nev, t�eline t��saavutus. Samuti suhtuti ka montaa�i. T�nu sellele oli AK muutunud filmis��eede poolest v�ga tugevaks. Oli tunda nuputamist, otsimist ja leidmist. Kui aga oma k�e ja silmaga oli juba k�ik l�bi proovitud, paark�mmend korda tehases koosolekuid filmitud, k�mme korda laeva vastas k�idud, kerkis �les k�simus � kuidas filmida? K�ik on juba teada, tunned iga kivi ja k�ndu, tead, kuidas J�ri siin k�kitas, kuidas\nHasso filmis. Peas keerleb tosin varianti, missuguse rakursi Mati siin valis v�i kuidas Kaljo seal k�litas ja mis sellest v�lja tuli. Mehed olid saavutanud sellise taseme, et sealt edasi l�heb tee kas rutiini v�i meisterlikkuse poole. Meisterlikkuse saavutamine n�uab aga uut vormi, teist t��d, enamat stimuleerimist � v�hemalt materiaalset, lavastusraha maksmist. Uus t�� olid dokumentaalfilmid, mida iga�ks suurema v�i v�hema eduga proovinud oli, ja mida ikka veel teha soovis. AK jaoks oli vaja v�rsket verd, noori mehi, kes k�ik kivid ja k�nnud uuesti avastaksid, kirglikult, entusiasmiga.\nV�imalik, et minu pessimistlikud meeleolud olid tingitud ka j�rip�evaeelsest seisukorrast enne l�plikku kolimist uude, oma majja, kuid ka kolleegid olid muutunud hajameelseks, n�rviliseks. Mida �elda, kui sulle tuleb teise korruse trepil vastu �raoleva n�oga re�iss��r, k�es m��rdunud toidun�ud, mis j�id esimesel korrusel asuvas s��klas n�udepesuaknasse pistmata; v�i mida arvata situatsioonist, kus vestled kaast��tajaga silmast silma, s�damest s�damesse ja siis j�tab ta m�tte s�na pealt pooleli ja tormab m�istust rusikaga ergutades minema � v�ib arvata, et midagi unustati, midagi on inimestega lahti.\nVana raadiomaja oli t�epoolest kitsaks j��nud. Lisaks aina t�ienevale ER oma kollektiivile, sealhulgas ERSO, segakoor ja estraadiorkester, rabeles majas ringi �le 250 noore teleinimese, kelle kollektiivne looming vajas enamat suhtlemist, mis on noorte inimeste puhul ikka l�rmakas. Ka �hisettev�tmised ei mahtunud enam raadiomaja ruumidesse �ra.\nUues majas olid poolkeldrikorrusel ette n�htud avarad ruumid kitsasfilmilabori sisseseadmiseks. Vaatamata sellele, et Eesti kinoliidu V kongress soovitas esmakordselt alles 10 aastat hiljem Eesti Televisioonil (seoses maja teise j�rgu ehitamisega) silmas pidada 16-mm filmi edasist kasutuselev�tmist ja arendamist, edenes kitsasfilmi tootmine olude sunnil j�udsalt edasi.\nKogu filmitootmise maht oli 1970 aastaks kasvanud 112 tunnile ja ega see enam m�rkimisv��rselt ei suurenenudki.\nKitsasfilmi negatiivi t��tlemise p�hit�� tehti uues majas seeriamasinal 40P3. Ilmutusmasin oli juba 1966. a juunist olemas, kuid vastutusrikkamaid t�id ei usaldatud temaga veel teha. Kasutusele v�eti p��ratav kitsasfilm, mille sai kohe ilmutada positiiviks. Selleks t��ks saadi 1971. aasta 31. detsembril laborile nii must-valge kui ka v�rvilise p��ratava filmi ilmutusmasina 47 P1 katseeksemplar nr 1. Aparaat seati �les 13 p�evaga. Tehniliselt teostasid montaa�i Hannes Koiduste ja Mati R�tsnik labori juhataja Hans Sooba juhtimisel. Must-valget filmi hakati sellega ilmutama juba jaanuari l�pul, v�rvilist filmi t��deldi esmakordselt 8. mail 1972. aastal. 08. mail 1972 l�ppes monteerijate, re�iss��ride, toimetajate-korrespondentide arutu igap�evane negatiivivahtimine!\nHans Sooba meenutab: P��ratav v�rviline protsess oli keemiliselt t�iesti uus tehnoloogia. N�ukogude Liidus seda seni ei tehtud. Moskvas, Ostankinos k�ll ilmutati, kuid seal kasutati Kodaki filmi, firma aparatuuri ja tehnoloogiat. �ppida ei olnud kusagilt. Lea Tegelman k�is Leningradis asja uurimas. Lahuseid ja t�iendlahuseid koostasid Anne P�rnits ning Tatjana Kaljum�e. Et kontsentratsioon oleks �htlane, tuli lisalahuseid katsetada omal riisikol, tootmist��d katkestamata. Sensitogramme tegid ehk materjali fotograafilist ulatust, kontrastsustegurit, valgustundlikkust m��rasid insenerid Anne P�rnits ja Tatjana Kaljum�e. Ei olnud piisavalt korralikke m��teriistu, sensitomeetreid, densitomeetreid, potentsiomeetreid. Leida R�tsnik m��ras valgust ja tegi koopiaid.\nIlmutusmasina konstruktorid Jakov Grimblat ja Aleksander Nehamkin\nk�isid ainult vaatamas, helistasid aga pidevalt, et kuidas teil v�lja tuli? Tulemused olid korralikud ja see v�imaldas neil saata meile j�rjekordse aparaadi, m�rksa tootlikuma katseeksemplari kiirprotsessi jaoks.\nHans Sooba, kes ETV tehnilise keskuse poolt kogu tegevust juhtis, tulemused fikseeris ja need konstrueerijatele edastas, kurtis, et ka n��d ei saadud mingeid juhiseid.\nHans Sooba: Kiirprotsessi juurutamise k�igus tuli t�sta fotolahuste kontsentratsiooni, tuli segada aktiivsem lahus, sest masina kiirust oli suurendatud 3 korda. Katsetati selleks spetsiaalselt filmitud materjalidega. L�plikud tulemused vormistati muidugi Leningradis ja Moskvas. Nende p�hjal kaitses Nelli Staruhhina v�itekirja. Aleksandra Strelnikova\nt��tas v�lja filmi ilmutamistehnoloogia kosmoselennu jaoks. Edaspidi soovisid meil siin katsetada ja oma t��tulemusi kontrollida filmitootjad, n��d ka Kaasani filmitootmistehas, kes v�rdles oma toodangut v�lisfirmade omaga. Lisaks sellele saatsid meile regulaarselt oma igap�evatoodangut ilmutada Leedu TV, Ba�kiiria TV, vahel ka L�ti TV. Tutvumas k�idi ja filmiproove lasti ilmutada kogu N�ukogude Liidust.\nHans Sooba kabineti seinal rippus kaart, millel oli k�mneid Tallinnast l�htuvaid kiiri �le kogu N�ukogude Liidu Jakuutia ja Vladivostokini v�lja, sest ilmutusmasinat 47 P1 toodeti l�puks 150 eksemplari. Kuidas ta t��tab ja millised on ta iseloomujooned, sellega tuldi tutvuma Tallinna, sest k�ige teadjamad ilmutusmasinatundjad asusid meie telemajas.\nMilline oli ETV kasu? K�igepealt said re�iss��rid ja monteerijad igap�evat��ks normaalse filmimaterjali. Teiseks, katsemasinad saadi tasuta, laboratooriumi t��tajaile maksti t�iendavaid preemiaid ja l�puks � Hans Sooba lisati �leliidulise rahvamajandussaavutuste n�ituse osalejate nimekirja. Kas sa n�ed!\nIgap�evaseks operatiivseks professionaalseks t��ks Eesti televisiooni audiovisuaalses infokanalis ehk s�nkroonseks filmimiseks �nnestus 1968. aastal lisaks omakonstrueerituile muretseda prantsuse p�ritolu filmikaamerad Èclair-16. Èclair-16 t��tas madala m�ranivooga, v�imaldas autonoomset s�nkroonset helikirjutust magnetofonile. S�nkroonsignaali salvestas piloots�steem automaatselt. Neil kaameratel olid ka muudetava fookuskaugusega objektiivid (transfokaator, zoom), mis lihtsustasid tublisti filmioperaatori t��d. Parim magnetofon oli tollal �veitsi p�ritolu Nagra.\nMuretseti �mberv�ttemagnetofonid, 16-mm s�nkroonfilmi monteerimiseks hangiti paremad montaa�ilauad � Steenbeck. Heli kokkukirjutamisseade Perfectone v�imaldas salvestada heli s�nkroonselt pildiga korraga kolmelt fonogrammilt.\nHeli v�is koksata, s.t kokku kirjutada ka l�bi televisiooni saatetrakti, aga see n�udis t�iendavat t��j�udu, oli t�likam, kallim ja v�imalik vaid videomagnetofonile.\nKitsasfilmi laborile hangiti lisaks kahele vene ilmutusmasinale (47P-1) spetsiaalselt vene p��ratava filmi protsessiks kohandatud Saksa FV ilmutusmasin Arry Block Color, siis ainueksemplar maailmas.\nT��deldi nii mustvalget kui ka v�rvifilmi. Koopiaid valmistas spetsiaalsel kopeerimismasinal Agat Leida R�tsnik. Leida R�tsnikul tuli enne kopeerimist film tolmust, pr�gist, vee- ja n�puj�lgedest puhastada, s.o enne kopeerimist l�bi puhastusmasina lasta. 1986. aastal saabus Odessast filmilindi puhastamise ultraheli aparaat A 652 A nr 2 � j�rjekordne katseeksemplar. Esimene selline l�ks Permi. See oli t�iendatud ja �mberehitatud eksemplar. Tootmisse juurutati see ka alles p�rast t��lerakendamist Eesti televisioonis, veebruaris 1987. Seega olid tehniliselt k�ik v�imalused kitsasfilmi tootmise arendamiseks olemas.\nKa loomingulise t�� tegijatel olid igap�evase tegevusega piisavad kogemused filmit��ks omandatud. 1983. aastal kirjutatakse esimeses �Teleraadiokomitee aastaraamatu� raadiotelekeskuse peat�kis: filmitootmise perspektiivis on ette n�htud j�rk-j�rguline �leminek 16-mm filmilindile ja videofilmile. Loodud Eesti telefilm p��ras aga p�hit�helepanu 35 mm filmile loodavatele teostele. Kitsasfilm j�i kroonika ja informatsiooni tarbeks ning peatoimetustele, juurdev�teteks saadetele. V�ljav�te:\nTelevisiooni filmitootmise plaan 1983. aastaks\n�Eesti telefilm� tootmisplaan)\ntelefilm (35 mm)\nt 10�(min) A.-E.\nKerge �P�ha Susanna...�\nt 30� Anu\nKaal, Margarita Voites\nt 20� �Dialoog�,\n�Aedniku talv�, �Kus kasvavad kivid�, �Euroopa naarits� jne\nt 30� Mati\nPalm, Jaan R��ts\nkokku 14 t 30�\nKroonika kokku 133\nt 30�, sellest AK peatoimetusele 56\nt ~ 50% kogu mahust,\n�lej��nud jaotati 9 peatoimetuse vahel ja peatoimetusele\nETF arvelt: 50�, sellest\nja tehase vahel� 20�,\nVaidlustamata t��tulemusi, leiame kinnitust suhtele laifilm (35 mm) ja kitsasfilm (16 mm). Arusaadavalt oli ETF t�helepanu p��ratud laiema levikuv�imalusega filmitoodangule. Teleraadiokomitee 1984. aasta aastaraamatus Panoraam esitab Endel Haasmaa muuhulgas j�rgmised andmed.\ntoodang 1983. aastal:\n(35 mm): 1 m�ngufilm 1 kitsasfilm\n(16 mm) 1\ndokumentaalfilmi 3 videofilmi 1 m�ngufilm\nmuusikafilmi 1 dokumentaalfilm\nolukirjeldusfilmi 1 muusikafilm\n1984. aastal avaldatud n�itajate p�hjal v�ib kitsasfilmide toodangu\nToodetakse 5 kitsasfilmi (16 mm) - 2\n3 olukirjeldusfilmi ja\nvideofilmi - 2 muusikafilmi.\nEdasistes aastaraamatutes esitatakse andmed ETF toodangu levikust maailmas ja t��tulemuste hindamisest. Alates kolhoosi filmiklubidest, TPI filmiklubi hammasratastest, ETF Kadaka-Jassidest �leliiduliste- ja rahvusvaheliste festivalidepreemiateni v�lja.\nEestimaad on ETF tutvustanud v��rikalt.\nTutvustades Eesti TV arengut 29. aprillil 1987. aastal �lekomiteelisel parteikoosolekul, k�neles komitee esimees Allan Kullaste j�rgmist: �1990. aastal on perspektiivis transleerida kolme �leliidulist teleprogrammi, 1995. aastal, viit ��p�evast eriprogrammi. K�iku peaks minema Intervisiooni kosmoseprogramm ... areneb kassetttelevisioon jne.\nAastateks: 1991�1995 � 3�4 TVprogrammi edastamine, telefilmi arengus n�hti ette � filmitootmise reorganiseerimine (video) ning\naastateks 1996�2000 �\nTVprogrammide-filmide demonstreerimine oma kinos. Lisaks sellele kavandati neil aastail kaabeltelevisiooni loomist Tallinnas.� (�Teleraadiokomitee 1987. a Panoraam�)\nAja kulg on n�idanud, et 3�4 teleprogrammi on t�epoolest tekkinud. Aga kaabeltelevisiooni s�steeme on t�nap�evaks Tallinnas ja kogu Eestimaal mitmeid. Kitsasfilmide tootmine ja filmilabori t�� l�petati 1. oktoobril 1996!\nEnam ei olnud tarvis. Vaid aasta hiljem kavandatust, direktor Hagi �eini k�skkirjaga. Filmiilmutajad koondati 1994. aasta mais. T��le j�id Ants Sooba, Tatjana Kaljum�e ja Anne P�rnits. Ants Sooba m��rati peagi oma elut��d l�petama t��kaitse inseneri ametikohal. Tatjana Kaljum�e ja Anne P�rnits j�id veel m�neks ajaks labori koosseisu, mis tegutses n��d televideofondina, hiljem s�ilitusfondina. Anne P�rnits tegi enne lahkumist ETVst veel m�nda aega filmikoopiaid. Tatjana Kaljum�e ainsaks masinaks filmilaboris on praeguseks j��nud ultraheli filmipuhastaja.\nTatjana Kaljum�e: See masin on meil praegu remondis. Ta oli juba lausa ohtlik. Kuna praegu on remondis ka filmiprojektor, tegeleme muude asjadega.\nFilmide salvestamiseks videole muretseti 1987. aastal Inglise firmalt Rank Cintel telekinoprjektor ADS. Aasta l�puks saadi ka vajalikud lisaseadmed � programmaator ADS-Amigo. See programmeeritav elektronseade oli vajalik filmi parameetrite korrigeerimiseks. Aparatuuri h��lestamiseks saabus Inglismaalt ka spetsialist. Aparatuur lasti k�iku 12. jaanuaril 1988. aastal.\nTatjana Kaljum�e: T��korras ei ole praegu laboris kohe midagi. K�ik masinad on nii kaua seisnud, et paagid on l�bi roostetanud. Viimasena ilmutasid siin Rein Marani pedakooli filmitudengid. N��d tahtsid seda t��d j�tkata, aga ei ole v�imalik.\nVarem puhastati meil film enne kopeerimist, n��d enne salvestamist videole, BETAle. Enne 30 aastat ilmutasime ja s�ilitasime, n��d puhastame ja kirjutame �mber.\nKadri Kanter: Kui Tiina Kangro pidi lappima Toomas Lepa tekitatud eelarveauke, algas koondamiste laine ja v�ga s��stlik re�iim. Ta tahtis meidki 1997. aasta l�pul koondada. �nneks leiti v�imalused. Filmiarhiiv oleks meie t��ta hoopis hukka saanud.\nS�ilitusfondi �ks osa fototeegi, fonoteegi ja videoteegi k�rval on seega filmifond: arhiivihoidjaks on Kadri Kanter, Tatjana Kaljum�e on insener, Mare Vihalem\nmonteerija, Agne Sander toimetaja, raudvara J�ri Roosmann kontrollmeister.\nJ�ri Roosmaal saab 2005. aasta 20. septembril t�is 40 aastat t��d Eesti televisioonis. K�simusele, kaua arhiivis t��d j�tkub, vastavad k�ik kooris, et see ei l�ppe iialgi. J�ri teab aga t�pselt, et 70 aastaks.\nKadri Kanter arvutab midagi ja r��gib siis: Hoidlates on 17 655 filmikarpi, karbis ~ 10 min filmi korruta ja jaga kuuek�mnega, saad ~ 3000 tundi filmi. Filmirull ja magnethelilint tuleb k�igepealt karbist v�lja v�tta, k�ik liimikohad uuesti �le teha, heli s�nkroonsus kontrollida, siis puhastada ja ADSis videole �mber kirjutada. Edasi j�rgneb annoteerimine, montaa�lehtede koostamine nendele paladele, millel kirjeldused puuduvad. Telefilmi toodangu montaa�lehtede eest hoolitseb Aare Tiisv�li. T��st on t�naseks (mai 2004) tehtud kolmandik. Edaspidi tulevad pikemad palad, terved saated. L�puks peab videokarbid �mberkirjutatud filmisisuga videoteegile �le andma. T�� saab ikka otsa k�ll. Arvutuslikult 10 aastat veel. Digiteerimine on j�rgmise p�lvkonna t��.\n90ndate aastate toodang on aga juba video.\nFilmi s�ilitatakse edasi vastavalt Eesti vabariigi arhiiviseadusele. Seega: k�ik, mis pole �ra p�lenud v�i �ra p�letatud, on alles!\nP�letamisest peab r��kima j�rgmist: filmitoodangust kuulusid j��gid, praak ja muu ebaoluline osa p�letamisele. Laborile oli kinnitatud h�beda varumise plaan � t�hendab filmi olete saanud nii palju, h�bedat tuleb anda vastavalt nii palju ja numbreid kirjutati t�psusega 6 kohta p�rast koma.\nFilmitoodangust aga v�ib �elda, et seda saab isegi osta, ainult videona ja VHSi karpides.\nKogu lugu! Muidugi teatud vahelej�tmistega, mille moodustavad ETF ajalugu ja kogu peatoimetuste filmialane tegevus.\nLindstr�m, Voldemar 1995. ETV Arvud. Faktid. S�ndmused. Huma ja ETV.\nERR arhiiv. Fond nr 4. ETV arengulugu, s/� 1�6.\nElmanovit�, Tatjana 1975. Obraz fakta. Moskva.\nClair, Renè 1958. M�tisklus filmikunstist. Moskva, Iskusstvo.\nENSV riikliku televisiooni ja raadio komitee infob�llet��n Teave, august 1987.\nEesti TV filmograafia. (1957�1974) ETF v�ljaanne.


Loomade päästmine Belgias - Vabatahtlike värav\nLoomade päästmine Belgias\nTegevuse kestvus: 01.06 - 31.07.2019\nAsukoht: Oostende, Belgia\nVeeda 2-kuud vabatahtlikuna Oostende’s, Belgias abistades loomi päästekeskuses VOC (Opvangcentrum voor vogels en wilde dieren Oostende). Projekt toimub perioodil 1.06-31.07.2019.\nPäästekeskuse puhul on tegu pea 80% ulatuses vabatahtliku tööga, kus abistatakse viga saanud metsloomi, linde, pisemaid koduloomi. Keskus on kohalike seas tuntud ning korraldab lisaks mitmeid koolitunde.\nVabatahtliku töö raames saab õppida kuidas hoolitseda viga saanud lindude eest.\nVabatahtlikule ei kaasne projektis osalemisega kulusid, sh kaetakse 275€ ulatuses ka reisikulud.\nEestist saab projektis osaleda 2 vabatahtlikku!


WIWS definitsioon: Whidbey Island Waldorf kool - Whidbey Island Waldorf School\nAvaleht › 4 tähte › WIWS › Whidbey Island Waldorf kool\nWIWS: Whidbey Island Waldorf kool\nMida WIWS tähendab? WIWS tähistab Whidbey Island Waldorf kool. Kui külastate meie mitte-ingliskeelne versioon ja soovite näha ingliskeelset versiooni Whidbey Island Waldorf kool, palun Kerige alla ja näed tähendus Whidbey Island Waldorf kool inglise keeles. Pidage meeles, et WIWS-i lühendit kasutatakse laialdaselt sellistes tööstusharudes nagu pangandus, andmetöötlus, haridus, rahandus, valitsus ja tervishoid. Lisaks WIWS-ile võib Whidbey Island Waldorf kool olla lühike ka teiste akronüümide puhul.\nWIWS = Whidbey Island Waldorf kool\nKas otsite WIWS üldist määratlust? WIWS tähendab Whidbey Island Waldorf kool. Oleme uhked, et loetleda lühendeid WIWS suurima lühendite ja akronüümide andmebaasis. Järgmine pilt näitab üht WIWS definitsioone inglise keeles: Whidbey Island Waldorf kool. Saate alla laadida pildifaili printida või saata oma sõpradele e-posti teel, Facebook, Twitter või TikTok.\nWIWS tähendus inglise keeles\nNagu eespool mainitud, kasutatakse WIWS tekstsõnumite akronüümina, et esindada Whidbey Island Waldorf kool. Sellel lehel on kõik WIWS akronüüm ja selle tähendused Whidbey Island Waldorf kool. Pange tähele, et Whidbey Island Waldorf kool pole ainus tähendus WIWS. WIWS võib olla rohkem kui üks määratlus, seega vaadake seda meie sõnastikust kõigi WIWS tähenduste kohta ükshaaval.\nMääratlus inglise keeles: Whidbey Island Waldorf School\nMuud WIWS tähendused\nPeale Whidbey Island Waldorf kool on WIWS muud tähendused. Need on loetletud allpool vasakul. Palun Kerige allapoole ja klõpsake, et näha neid kõiki. Kõigi WIWS tähenduste puhul klõpsake nuppu "More ". Kui külastate meie ingliskeelset versiooni ja soovite näha teiste keelte definitsioone Whidbey Island Waldorf kool, klõpsake paremal allosas asuvat keelesuppu. Te näete tähendus Whidbey Island Waldorf kool paljudes teistes keeltes nagu Araabia, Taani, hollandi, hindi, Jaapani, Korea, Kreeka, Itaalia, Vietnami, jne.\nWIWS %s määratleb:\nWhidbey Island Waldorf kool\n‹ Riigikaitse Mikroelektroonika tegevus\nHapniku tarbimine ›


Kommentaarid - Tallinlased sissesõidumaksu ideest: 15 km raadiuses elab tuhandeid inimesi, kes normaalsete ühenduste puudumise tõttu autota linna ei saa - DELFI\nTallinlased sissesõidumaksu ideest: 15 km raadiuses elab tuhandeid inimesi, kes normaalsete ühenduste puudumise tõttu autota linna ei saa - kommentaare 1-5\nEks ta on muidugi loll hakata üksteist vastastikku maksustama.\nVõi siis peaks olema maksukohumise põhimõte, et maksu kogutakse vastavalt tulu tekkimise kohale mitte elukoha järgi.\nEt ei tekiks kellegi ärakasutamise effekti\nEttevõtja Jaan Tatikas sai keskerakonna suvepäevadel puugilt hammustada ja tulemus käes.Ei aita seegi , et puuk on erakonna vapiloom\nEi saa inimesi karistada elukoha valiku pärast. Küll võiks väidelda teemal et kas linn on ikka 4X4 suurte maasturite polügoon ja laiendada "veoautomaksu" linnades ka neile.\nselle ettepaneku tegija on debiilik või siis keskmise hindega lõputunnistusel umbes 2,0\n91% Eesti omavalitsuse maksutuludest moodustab üksikisiku tulumaks ning 8% maamaks.Kohalike maksude osakaal on 1%.Neile kes veel mõtlemis võimelised on mõelge kelle arvel elavad ja rikkastuvad suuremate nii nimetatud tõmbekeskustede ümbruse vallad. See ei ole üksi Tallinna vaid on ka Tartu, Pärnu jne. propleem kus asuvad suurem osa töökokohti ja kus tõõtab palju naaber valdade inimesi kes kasutavad nende tõmbekeskuste infrastruktuuri aga sellesse ei panusta oma tulumaksu näol sentigi.


Õppeaasta lõpp, suvevaheaeg ja uue algus - Tartu loodusmaja\nÕppeaasta lõpp, suvevaheaeg ja uue algus\nSelleks õppeaastaks on ringitunnid lõppenud ning käes on suviselt soe koolivaheaeg. Kuigi ringitunde enam ei toimu, on loodusmaja õpilastel käsil vahvad looduslaagrid nii linnas kui maal. Laagrimelust saab lähemalt lugeda meie Rohelise kooli blogist.\nUue õppeaasta avame 2.septembril kell 16:00 huvikooli avaaktusega.\nHuviringid alustavad oma tööd 3.septembril, vastavalt tunniplaanis märgitud aegadele, mis avaldatakse meie kodulehel koos registreerimislingiga 26.augustil.\nTunniplaani ja registreerimisega seotud küsimuste korral pöörduda huvikooli infojuhi poole:\nPille-Riin Pärnsalu pilleriin.parnsalu@tartuloodusmaja.ee


Nippe ja teadmisi lapsekandmisest: Külmal ajal kandmine\nKülmal ajal kandmine\nKuigi selle aasta alguse kõige suuremad külmad on nüüdseks loodetavasti juba möödas, on hetkel ka see teema veel jätkuvalt aktuaalne. Õues on veel piisavalt külm, et joped ja mantlid seljas hoida. Kuidas oleks aga kõige parem ja mugavam, kui laps plaanis kõhukotis või kandelinas õue kaasa võtta?\nKindlasti peaks meeles pidama, et last kandelinas kandes toimub teie vahel tihe vastastikune soojendamine. Olete ju teineteisel sama lähedal kui kaisus olles. Seega lapsele selga üks kiht vähem riideid! Väljaulatuvad osad nagu pea, kael ja jalad (NB! ka sääred, reied) peavad olema aga korralikult soojas. Rusikareegel lapse riietamiseks on see, et kui kahtled, pane pigem vähem. Jahedaga laps karastub, kui lapsel on aga liiga palav, on alati ülekuumenemise oht!\nKasuta hingavaid riideid! Kindlasti lapsel, aga hea, kui ka endal on mugavad hingavad riided seljas. Pea meeles, et kui kuumened sina üle, siis kuumutad ka last :) Proovi vältida plastmassist toodetud fliisi. Lapse keha ei saa seal sees hingata - kui lapsel hakkab palav, läheb lapse keha lihtsalt märjaks ja õues tuule käes on see halb idee. Kui esimene kiht on puuvill ja lapsel hakkab palav, siis on ka see lapse ihu vastas olev puuvillakiht märg ja üsna pea ka külm. PARIM ja asendamatu esimene kiht on lapsel külmal ajal siidivillasegusest kangast tehtud pesu - 70% meriinovilla, 30% siidi. See on pehme, soe, lapse (ka vastsündinu) kehatemperatuuri reguleeriv materjal. Kui niiskus tekib, siis imab see selle endasse ja lapse ihu jääb soe ja kuiv.\nLibedal ajal käsi taskusse ei tohi panna! Selga last ei seo, sest kui libedaga libised võid selja peale lennata! Last ees kandes hoia käed taskust eemal jakogu aeg vabad. KUI libised, saad käed kukkudes ette panna. Mõistlikud jalanõud jalga! Eesmärk nr üks on püsti jääda ja mitte kukkuda! :)\nOlen ise last külmal ajal kandes eelistanud ta alati panna enda mantli alla ja jätnud hõlmad lihtsalt lahti. Endale olen selga pannud nt mingi pika sooja tuunika. Kui laps ka linas nohisedes magama jääb ja mul on vaja kuskile poodi minna, siis saan meid mõlemaid jahutada sellega, et võtan oma mantli seljast. Kaelas on hea kanda kaelussalli, nii ei satu mingid salli otsad ja narmad lapsele nina ette või suhu. Kui sul on suur ja avar jope või alles rasedusaegne välisriie, siis saad luku või nööbid ka lapse selja tagant kinni tõmmata. Kui su enda selline jope on väga soe, siis on mõistlikum lapsel ära jätta just tema riietuse välimine kiht.\nHead kandmist! :)\nPostitaja: Kadri kell 21:22\nSildid: kandelina, kõhukott, lapsekandmine, siidivillariided, Villapai\nVIDEO: Lihtne võte, kuidas laps pika linaga puusal...\nVIDEO: Esimene põhivõte. Kuidas siduda vastsündinu...


Karaskid kuuluvad eesti rahvustoidu hulka. Karaskitainad on pehmed, neid saab plaadil või pannil lusikaga laiali ajada. Enamasti valmistatakse karaskid odrajahust ja kergitatakse kas söögisooda või pärmiga. Kuna odrajahu sisaldab vähe liimvaiku, on soovitatav sellele lisada nisupüüli. Karaskeid süüakse värskelt, eriti maitsvad on nad soojalt meega, võiga või pohlakeedisega.


Vooremaa Jõgeva endine raamatukoguhoone läheb lammutamisele\nJõgeva vallavalitsus andis 30. detsembri istungil loa Lai tn 4 asuva hoone lammutamiseks. Vana hoone asemele on kavas ehitada kaunite kunstide kool, kuhu saavad vajalikud ruumid nii kunsti- kui ka muusikakool ning luuakse ajakohased võimalused kooskäimiseks erinevatele huvigruppidele.\n1968. aastal algselt lasteaiaks ehitatud majas tegutses 23 aastat Jõgeva linnaraamatukogu. Pärast raamatukogu kolimist on hoone seisnud tühjana.\n„Et hoone on kohaliku omavalitsuse ülesannete täitmise osas kasutusest välja langenud, siis otsustas Jõgeva vallavolikogu Agorek OÜ koostatud lammutusprojekti alusel anda loa hoone lammutamiseks. Sihtasutuse KredEx meetmest toetatakse kasutusest välja langenud munitsipaalomandisse kuuluva või hoonestusõigusega koormatud kinnistul asuva hoone lammutamist, selle projekteerimist, lammutusjäätmete käitlemist ning krundi korrastamist. Vallavalitsus on seisukohal, et otstarbekas on riigi jagava toetuse abil katta lammutuskulud ja likvideerida kasutusest välja langenud hooned, mis on muutunud ebaesteetiliseks, varisemis- ja tuleohtlikuks või mille renoveerimine on ebaotstarbekas,“ sõnas Jõgeva valla avalike suhete peaspetsialist Marge Tasur.\nLai tn 4 hoonet lammutab OÜ Relss ja lepingujärgne tööde lõppemise tähtaeg on selle aasta 23. oktoober.\n„Kahju, et me ei oska selliseid ehitisi väärtustada,“ tõdes Jõgevamaa Puuetega Inimeste Koja juhatuse liige Urmas Vasemägi, lisades, et hoonele ei ole tehtud ühtegi korralikku auditit, kuhu oleks kaasatud kutsetunnistusega spetsialiste. „Ei ole küsitud ei asjatundjate ega ka kohalike inimeste käest arvamust. Kindlasti oleks hoone seisukorra väljaselgitamiseks vajalik korralik konstruktsiooniaudit. Ei ole mõtet selle lammutamisega kiirustada, sest kindlasti ei ole see hoone nii ohtlik kui näiteks Saduküla vana meierei.“\nJõgevamaa Puuetega Inimeste Koda taotles võimalust hakata selles majas toimetama, kuid nende ettepanekule pole Vasemägi sõnul vastust saadud. „Oleme praeguse lammutamiseotsuse üle üsna nördinud,“ tõdes Urmas Vasemägi.\n„Koja olukord on halb, sest hea ligipääsetavusega nõuetekohaseid ruume inimeste nõustamiseks ei ole juba praegu ja oht on jääda mingil ajal lausa lageda taeva alla. Praegune hoone, kus on koja ruumid, kuulub Riigi Kinnisvara AS-ile ja ilmselt hoone vahetab sellel aastal omanikku. Tulevad uued lepingud, mis kindlasti ei ole enam nii soodsad kui praegused. Praegused ruumid ei vasta ka päästeameti nõuetele.“\nMarge Tasur nentis, et Jõgeva vallavalitsus on Jõgevamaa Puuetega Inimeste Kojale võimalikke pindu pakkunud, ent need ei ole seni sobivaks osutunud. „Antud teema ei ole ainult Jõgeva valla lahendada, vaid tegemist on maakonnaülese organisatsiooniga ning küsimuse lahendamiseks peavad nii Jõgeva, Mustvee kui ka Põltsamaa vald seljad kokku panema.“


Paar päeva hiljem, umbes kella kaheteistkümne ajal istus Mari maja ees trepil ja põrgatas alumisel trepiastmel väikest punast palli. Vahepeal jättis ta mängimise, kuulatas ja vaatas ringi. Mari ootas kedagi. Ta lõi palli väga kõvasti vastu trepiäärt ja see lendas suure kaarega üle aia. Mari tõusis püsti ja lonkis väravani, avas selle ja juba torkaski talle silma pall, mis kaduma oli läinud. Kui ta palli kätte oli saanud, nägi ta nurga tagant Jaani tulemas, koolikott seljas ja kollane kaust käes. Mari nägu kiskus naerule ja ta tormas poisile vastu. Teda oligi Mari juba terve hommikupooliku oodanud.\n?Noh, näita,? ütles Mari õhinal.\n?Mida?? uuris Jaan veidi naerdes.\n?Tunnistust, mitte tunnustust, Mari. I-tähega. Tunnistus.? Vastas Jaan rahulikult.\n?No olgu siis tunnistus või tannistus, aga näita juba!? hüüdis tüdruk väga rõõmsalt.\nJaan avas kollase kausta ja võttis kile vahelt välja suure valge paberi. Päikesekiired paistsid selle peale ja see tundus Mari jaoks tõeline aare.\n?Vaata, aga hoia ilusasti.? Ütles Jaan karmilt ja ulatas tunnistuse tüdrukule. Mari käed värisesid, kui ta tunnistuse avas. Küll seal oli palju numbreid! Terve joru viisi ja kaks nelja. Mõned sõnad ja allkirjad ka. Mari polnud kunagi midagi nii ilusat näinud. Jaani tunnistust nähes tahtis ta juba ise ka järjest kiiremini kooli minna, aga Mari oli veel väike. Sellepärast ema teda vahel Väikeseks Mariks kutsuski.\n?Kuna mul on nii head hinded, küpsetas emme koogi ja kutsub minu tädi ka külla. Sa võiksid ka tulla,? ütles Jaan äkki, kui oma tunnistuse tagasi mapi vahele oli torganud.\n?Kas minu emme tuleb ka?? küsis Mari.\n?Sa võid ta kutsuda, siis on suurtel inimestel ka toredam ja meie saame samal ajal midagi huvitavat teha.?\n?Kas sa õpetad mulle ka neid asju, mida koolis õpetatakse?? küsis Mari.\n?Küll sa siis õpid, kui ise kooli lähed. Aga ma võin sulle rääkida, mida koolis tehakse ja võin ka jutustada, mis on hinded ja kuidas neid saada,? arvas Jaan.\nMari oli poisiga igati päri ning varsti läksid lapsed kumbki oma teed. Mari jutustas emale loo ära ja nii saigi ema teada, et õhtul kella kuue ajal lähevad Mari ja ema naabritele külla.\nKell oli peaaegu kuus, aga Mari oli juba ammu-ammu valmis. Tal oli seljas lilla kleit ja jalas mustad kingad, käes paberipakk ja viltpliiatsid. Emal oli karbis mustsõstra kooki ja pudelis vanaema tehtud õunamahla. Kuid emal läks siiski kaua aega. Küll jooksis ta vannitoast magamistuppa, küll köögist vannituppa.\n?Emme! Kell on kohe kuus! Nad ootavad!? hüüdis Mari kärsitult esikus vaibal istudes.\n?Kohe tulen, kullake!? kostis ema-isa magamistoast. Varsti jõudiski ema esikusse, vaatas maas istuvat tütart ja küsis:\n?Kas kook ja mahl on olemas??\nMari viipas käega kilekotile, mis oli koridori otsas asuvale puutoolile asetatud. Ema võttis koti kätte, viskas palitu selga ja nad lahkusidki majast.\nJaani kodus oli väga tore ja hubane. Muusika mängis ja pärast söömist läksid lapsed Jaani tuppa mängima. Suured inimesed ajasid elutoas kohvi juures juttu. Korraga helises uksekell, aga pere ei oodanud kedagi. Jaani isa oli äriasjus Soomes ja oodatud külalised ammu platsis.\nKui tahad teada, kes ukse taga oli ja mis edasi juhtus, osta järgmise nädala laupäevane Vooremaa!


Aiapuur mullatöödeks: kuidas aiapuuriga puurida Tornadica\nTavaline aiapuur Tornadica on mugav ja kasulik aiatööriist, mille abi kulub aiatöödes nii mõnigi kord ära.\nPuurimine pole küll sagedane ettevõtmine, kuid siledate ja sügavate avade tegemine on maapuuriga kergem kui labidaga.\nAiaposti või tugitala paigaldamiseks vajaliku augu kaevamisel on aiapuur asendamatu aiatööriist, kuna sellega muutub töö tegemine palju lihtsamaks. Sellist aiapuuri saab kasutada ka teiste aiatööde jaoks, näiteks, puude ja põõsaste istutamiseks, kanalisatsiooni juhtimiseks, aga ka puuraukude tegemiseks.\nAiapuuri kasutamine on lihtne! Paigaldage tööriist maapinnaga vertikaalselt ja keerake sisse päripäeva suunas. Maapuur vajub aeglaselt maasse, surudes läbi teo mulda üles. Kui puur on piisavalt sügaval, tuleb seda ettevaatlikult, koos pinnasega, välja tõmmata ning augu kõrval ära puhastada. Tegevuse kordamisel tekib maapinda puurauk. Liivsavis aiapuuriga 1 meetri sügavuse augu puurimiseks kulub keskmiselt 20 minutit aega.\nAiapuur Tornadica mullatöödeks, õige kasutamise juures säästab aega ja lihtsustab aiatöid.


Tööalane vastutustunne - Eesti Koolitus- ja Konverentsikeskus\nTÖÖALASE VASTUTUSTUNDE TEST\n© 2016, PE Konsult Ltd. All rights reserved.\nTööga seotud hoiakud väljendavad töötaja hinnanguid, uskumusi ja lojaalsust oma töö suhtes. Tööalane vastutustunne on üks tööga seotud hoiakutest. Töötaja isiklik vastutustunne väljendub oma töökohustuste või tööülesannete rahuldaval tasemel täitmises so töötaja on võtnud endale kohustused, mille täitmise eest ta vastutab. Tööalane vastutustunne on otseselt seotud tööl võetud kohustuste täitmisega, lubadusest või kokkuleppest kinnipidamisega.\nTööalase vastutustunde test on psühhomeetriline test, mis koosneb kahest osast: (1. osa) Tööalane vastutustunne ja (2. osa) Tööalane kontrollkese (Work Locus of Control).\nTööalase vastutustunde testi esimeses osas on 12-st väitest. Vastuste skaalana kasutatakse Likert-tüüpi 6-pallist sundvaliku skaalat: 1-pall on “Väga kindlalt ei nõustu” ja 6-palli on “Väga kindlalt nõustun”. Testi täitjale esitatakse väiteid “Ma austan oma tööandja ja klientide privaatsust ning konfidentsiaalsust” või “Ma vastutan ise oma tööl tehtud vigade eest” või “Ma olen valmis käituma ja töötama vastutustundlikult”.\nTööalase vastutustunde testi teises osas kasutatakse professor Paul E. Spectori (1988) poolt väljatöötatud rahvusvaheliselt tuntud tööalase kontrollkeskme testi (Work Locus of Control Scale, WLCS). Test on Eestis adapteeritud ja AS PE Konsult omab 1997-st aastast alates testi eestikeelse versiooni kasutusõigust.\nTööalane kontrollkese kajastab töötaja kalduvust uskuda, et tema ise kontrollib sündmusi oma tööelus (internaal) või et selline kontroll asub kusagil mujal, tema tööelu kontrollivad tähtsad inimesed, juhus, saatus vms. (eksternaal) (Spector, 1988).\nTööalase kontrollkeskme test (Work Locus of Control Scale, WLCS) on psühhomeetriline test, mis koosneb 16-st väitest. Korrelatsioon (seos) töötaja üldise kontrollkeskme (internaalsuse või eksternaalsuse) ja tööalase kontrollkeskme vahel on kõrge (erinevates uuringutes korrelatsioonikordaja jääb vahemikku: r = 0.50 kuni r = 0.55).\nTesti täitja saab hinnanguid anda Likert-tüüpi 6-pallisel sundvaliku skaalal: 1- pall on “Väga kindlalt ei nõustu” ja 6-palli on “Väga kindlalt nõustun”. Test koosneb väidetest: “Soovitud töö saamine on peamiselt õnne küsimus” või “Selleks, et saada määratud tõeliselt heale kohale, on tähtsam “keda te teate”, kui “mida te teate” või “Enamik inimesi on võimelised tegema oma tööd hästi, kui nad seda püüavad” või “Edutatakse neid, kes teevad hästi oma tööd”.\nTesti töötlus toimub vastavalt testi manuaalile. Mida suurem on testi täitja numbriline tulemus, seda enam eksternaalsuse poole ta kaldub oma suhtumistes ja tööalases tegevuses.\nPõhjalikum ülevaade testist SIIN.


08:12 07.05.2016 lühendatud link\nLaupäeval peetakse kõikjal üle Eesti ühine Teeme Ära talgupäev, millest võtavad osa kümned tuhanded inimesed, teatasid korraldajad.\nTALLINN, 7. mai — Sputnik. Sel korral toimub talgupäeva raames 1974 talgu, kuhu on end osalejana kirja pannud varahommikuse seisuga ligi 23 000 eestimaalast.\nTeeme Ära talgupäeva korraldusmeeskond kutsub tänasel päikeselisel kevadpäeval oma kodukandi ja kogukonna heaks kaasa lööma kõiki inimesi — ka neid, kes alles hommikul ärgates mõtlevad, kas ja millisele talgule minna, teatab BNS.\nKõige rohkem talguid korraldatakse täna Harjumaal ja Tallinnas, kuhu plaanitud 449 talgule on end kirja pannud üle 7000 inimese. Talgupealinna tiitlit on hoidmas taas Saaremaa, kus toimub 191 talgu, millele on registreerunud ligi 2000 talgulist. Tartumaal ja Pärnumaal on end osalejana registreerinud samuti ligi 2000 talgulist, Ida-Virumaal, Lääne-Virumaal ja Läänemaal on kirja pandud üle 1000 talgulise, Järvamaal, Raplamaal, Viljandimaal ja Valgamaal ligi 1000 talgulist. Talgupäeva tegelik osalejate arv, mis selgub laupäeva õhtuks, on olnud tavapäraselt üle kahe korra suurem.\nTalgupäeva meeskond koos Päästeametiga kutsuvad tänasel suviselt soojal ja kuival kevadpäeval järgima ohutusnõudeid, eriti ettevaatlik peaks olema tule tegemisel, ent oluline on tagada talgutel ka veeohutus ning tööohutus.\nKindlasti tasub meeles pidada, et l õhkekeha või seda meenutava objekti leidmisel ei tohi seda puudutada, vaid minna kaugemale ja anda kohe leiust teada Päästeameti numbril 112.\nEnamikus talgupaikades algavad talgud kell 10.00 või kell 11.00, ent osad algavad lõunal, mõned peetakse ka lähematel päevadel. Tänavu korraldatakse palju veeohutusega seotud talguid nii mereäärsetes paikades kui ka siseveekogude ääres. Talgupäeva raames on kavas püstitada üle Eesti kokku 474 veeohutuse stendi, mille jaoks sai tänavu taotleda tasuta päästevahendid ja ohutusjuhendi.\nTalgulised saavad jagada oma muljeid ja talguleide aadressil www.teemeara.ee/talgulood. Pilte võib jagada talgupäeva FB lehel või saata oma piltide lingi e-postiga aadressile info@teemeara.ee (juurde märkida talgute nimi ja koht). Talgupäeva videod saab üles laadida Youtube'i (www.youtube.com/), märksõna "Teeme Ära 2016".


Ettevõtlusakadeemia seminar "Fintech ja ühisrahastus – kas finantsvahenduse tulevik?" > Ettevõtjale > Tallinn\nEttevõtlusakadeemia seminar "Fintech ja ühisrahastus – kas finantsvahenduse tulevik?"\n20. veebruaril 2020 kell 10.00-11.30 TalTech Mektory Innovatsiooni HUB, 0-korrusel, ruum Mek-031 aadressil Raja 15 Tallinnas.\nTallinna Ettevõtlusamet koostöös TalTechiga kutsub osalema loengusarja "Ettevõtlusakadeemia KEVAD 2020" seminaril 20. veebruaril 2020 kell 10.00-11.30 TalTech Mektory Innovatsiooni HUB, 0-korrusel, ruum Mek-031 aadressil Raja 15 Tallinnas.\nSeminari „ Fintech ja ühisrahastus – kas finantsvahenduse tulevik?“ viib läbi Laivi Laidroo, PhD, TalTech majandusteaduskonna majandusanalüüsi ja rahanduse instituudi dotsent\nMõeldes finantsvahendusele peame tavaliselt silmas klassikalist panka. Samas on see vaid üks finantsvahenduse medali külg. Teisele küljele on järjest tugevamalt oma nime kirjutamas digitaalset tehnoloogiat rakendavad finantsteenuseid pakkuvad iduettevõtted ning suured tehnoloogiaettevõtted. Viimaste pakutavad tooted ja teenused esitavad väljakutse traditsioonilistele finantstoodetele ja -teenustele. Siit tekib küsimus, et mis saab traditsiooniliste finantsteenuste pakkujatest? Kas nad surevad välja nagu dinosaurused? Või suudavad nad taassündida senisest veelgi tugevama ning kaasaegsemana?\nLaivi Laidroo juhib Tallinna Tehnikaülikooli rahanduse valdkonna uurimisrühma, mis tegeleb „uue“ rahanduse temaatikaga (sh fintech ettevõtted, ühisrahastus jms). Tema osalusel on valminud esimesed selle valdkonna Eestiga seonduvad publikatsioonid. Tulenevalt Laivi varasemast praktilisest kogemusest finantssektoris, on suur osa tema viimase 10 aasta teadustööst keskendunud finantsvahenduse ning kapitaliturgude temaatikale\nMELT Innovatsioonifoorumi peateemad on selgunud!\nEuroopa Komisjon avalikustas esimese uuringu Euroopa muusikaekspordist\nVIDEO! Õpilasfirmad tegid nädalavahetusel suurel laadal ligi 20 000 eurose käibe\nARS Kunstilinnaku uus keskus on valmis