Roolivõimendi pumba peamised rikked. Märgid, põhjused, kõrvaldamine\nRoolivõimendi talitlushäired kaasa mitte ainult sõidumugavuse halvenemisele, vaid mõjutavad otseselt ka autosõidu ohutust maanteel. Niisiis, roolivõimendi tüüpilised rikked on selle hüdrosüsteemi õlitihendite lekkimine, ebapiisav vedeliku tase või selle enneaegne asendamine, ajamirihma ebapiisav pinge, ajamipumba osaline rike ja mõned teised. Paljudel juhtudel on roolivõimendi täielikult remonditav, sealhulgas garaažis. Mõelge tüüpilistele riketele, remondimeetoditele ja roolivõimendi vältimisele.\nMilleks on hüdrauliline võimendi?\nRoolivõimendi rikke sümptomid\nTema välimuse põhjus\nRoolil on tagasilöök, kui seda pööratakse Roolivõimendi pumba veorihma nõrk pinge või selle märkimisväärne kulumine Reguleerige pingutusjõudu vastavalt tehnilisele dokumentatsioonile või vahetage rihm, kui see on oluliselt kulunud\nRool pöörab suure vaevaga ühele või mõlemale küljele\nroolivõimendi pumba veorihma nõrk pinge või selle märkimisväärne kulumine;\nroolivõimendi vedeliku madal tase süsteemis (paisupaagis);\nmootori tühikäigul pöörete arvu madal väärtus;\nhüdraulilise vedelikuga paisupaagi filter on ummistunud;\najamipump arendab süsteemis ebapiisavat rõhku (erinevatel põhjustel);\nRoolivõimendi "õhutamine", see tähendab, et selles on teatud kogus õhku.\nreguleerige veorihm või asendage see uuega (vajaliku pingega);\nlisage paisupaaki vedelikku (eelistatavalt sama), vajadusel õhutage süsteemi;\nreguleerida (suurendada) mootori tühikäiku;\nvajadusel vahetage paagi filter ja ka vedelik välja;\nparandada, puhastada või vahetada süsteemi ajamipumpa;\nkontrollige süsteemis olevate õlitihendite tihedust ja õhutage süsteem ka õhust.\nKeskmises asendis pöörleb rool märkimisväärse vaevaga\nroolivõimendi pumba rike;\nmehaaniline rike, võimalik, et roolilattis.\nvaadata üle roolivõimendi pump, vajadusel puhastada, parandada või asendada see uuega;\nkontrollige roolisüsteemi, sealhulgas roolilati elemente.\nRool pöörab tugevalt ühele poole (paremale või vasakule) Roolivõimendi pumba rike Kontrollige roolivõimendi pumba toimivust ja jõudlust, kontrollige ka selle õlitihendite seisukorda. Vajadusel tehke remonti, asendage õlitihendid uutega.\nKui peate kiiresti rooli keerama, peate selle nimel palju pingutama.\npumba ajamirihm on lahti või see on oluliselt kulunud;\nmootor töötab madalal tühikäigul;\nroolivõimendi süsteemis on õhku ("õhutamine");\nroolivõimendi pumba talitlushäire;\nrooli mehaaniline rike, võib-olla ka rooliriiul.\nreguleerige veorihma pinget, kui see on oluliselt kulunud, asendage see uuega;\nreguleerida mootori tühikäigul pöörete arvu väärtust;\nleidke süsteemi rõhu allavõtmise koht, kõrvaldage see, seejärel vabanege roolivõimendi õhust, st pumbake see üle;\nvaadake pump üle, kui võimalik, parandage see, kui mitte, asendage see uuega;\nteostada roolielementide, roolilati audit.\nmadal töövedeliku tase roolivõimendi süsteemis;\nroolivõimendi tühjendamine, vedeliku võimalik lekkimine ja / või süsteemi õhutamine;\nrooli üksikute osade, eriti rooliraami kulumine;\nrooliajamite geomeetria on katki;\nvale rehvi reguleerimine (ebapiisav õhk, vale tõus / varvas).\nlisage paisupaaki vedelikku, vajadusel laske süsteem õhust välja;\ntaastada süsteemi tihedus, lisada vedelikku, eemaldada süsteemist õhk, see tähendab pumpada hüdraulilist võimendit;\nvaadata üle roolimehhanismi komplektid, vajadusel parandada või asendada need;\ntäitke rehvid, reguleerige kumerust / varba.\nmadal vedeliku tase roolivõimendi mahutis;\ntöövedeliku ohutu väljalaskmine rooliratta äärmises asendis olevate ventiilide kaudu (paremale või vasakule).\nlisage paisupaaki töövedelikku, vajadusel laske süsteemil õhku, kontrollige võimalikku leket;\nvaadata üle roolivõimendi pump, parandada või asendada, kontrollida selle töörõhku.\nVibratsioon roolil, kui see on pööratud ühele küljele\nõhk roolivõimendi hüdrosüsteemis;\nrehviprobleemid - ebapiisav rõhk, märkimisväärne kummi kulumine.\nleida ja kõrvaldada roolivõimendi rõhu all hoidmise põhjus, lasta õhust vabanemiseks õhku, lisada paaki vedelikku;\nkontrollige rõhku rehvides, vajadusel pumbake need vajaliku rõhuni, kui rehvid on tugevalt kulunud, vahetage need välja.\nRoolivõimendi funktsioonid ja seade\nRoolivõimendi võimalike talitlushäirete mõistmiseks kaalume lühidalt, miks seda üldse vaja on ja mis on selle tööpõhimõte.\nRoolivõimendi põhiülesanne on suurendada sõidumugavust, leevendades roolil pingutusi. Selle tagab selle sisseehitatud hüdropumba töö, mis tekitab ja muudab rõhku hüdraulilises roolisüsteemis.\nRoolivõimendi rikete video\nHüdraulilise roolivõimendi peamine mehhanism on pump, mida ajab sõiduki mootori väntvõlli rihm. Selle peamine ülesanne on nõutava rõhu tekitamine süsteemis (tavaliselt on see umbes 50 ... 100 atmosfääri). Süsteemi teine element on turustaja, see jälgib roolil tehtavaid jõupingutusi ja mõõdab seda juhitavate rataste pööramiseks. Jälgimiseks kasutatakse torsioonvarda või andurit. Süsteemil on ka klapp, mille ülesandeks on rõhu all oleva vedeliku ületamine süsteemis.\nKui lenks on püsti, on hüdraulikajaoturi doseerimiskäigud suletud ja õli juhitakse ventiili kaudu paisupaaki tagasi. Kui rool pööratakse ühele või teisele küljele, avab pool õlikanalid ja vedelik läheb roolihoidiku ajami, mis pöörab rattaid. Samuti näeb disain ette kaitseklapid, mis käivituvad siis, kui rool pööratakse täielikult ühele või teisele poole, kuna sel hetkel saab pump suurimat koormust.\nHüdraulilise võimendi talitlushäire tunnused\nOn mitmeid tüüpilisi sümptomeid, mis näitavad, et auto roolivõimendi vajab remonti või peaks vähemalt õli vahetama. Niisiis, roolivõimendi diagnoos tuleb läbi viia, kui ilmneb vähemalt üks järgmistest olukordadest:\nRoolivõimendi pump sumiseb töö ajal palju... Ja see ebameeldiv heli tugevneb pööramisel (pealegi, mida järsem on pööre, seda tugevam ja ebameeldivam heli).See on selge märk sureva roolivõimendi pumbast. Harvemini viitab ümin nõrkale rihma pingele või sobimatu viskoossusega vedelikule.\nSuurenenud roolimisjõud... Töötava hüdraulilise võimendiga saate juhtida rooli nn ühe sõrmega. Kui aga roolivõimendi süsteemiga tekivad probleemid, suureneb roolile tehtav pingutus, mis koos muude märkidega viitab selgelt probleemidele.\nRoolivõlli suurenenud tagasilöök... Sõites ja rooli keerates on seda täiesti lihtne katsuda. Kuid siin on vaja diagnoosida ka roolilatt, kuna see võib olla ka põhjus.\nSõites ja eriti kurvides on roolilöögid tunda... See võib viidata ka rooliriiulile, kuid koos sellega on vaja kontrollida roolivõimendi käigukasti, eriti kui see on vana ja seda pole pikka aega diagnoositud ja remonditud.\nRoolimüra... Eriti pöörde ajal.\nParemale ja vasakule pööramisel erinevad jõud.\nRool pöörleb väga lihtsalt... Roolivõimendi eesmärk on hõlbustada juhtimist, kuid sel juhul räägime "teetunde" kadumisest, eriti suurel kiirusel, nii et sellise rikke korral on parem mitte auto poolt liiga palju kiirendada!\nVibratsioon roolis... See võib avalduda erinevates sõidurežiimides, aga kui vibratsioon ilmneb täpselt pööramisel, siis peitub põhjus tõenäoliselt roolivõimendis (õhk lekib süsteemi).\nPärast kurvis pööramist rool tagasi neutraalasendisse... Roolivõimendi üks tingimuslik puudus on just selle reaktiivsete toimingute puudumine, mis ilmnevad siis, kui võimendi on osaliselt korrast ära.\nSageli on roolivõimendi talitlushäirete tunnused autos väga sarnased teiste roolisüsteemi elementide, näiteks hammaslati, roolivarraste, näpunäidete jt lagunemisega. Seetõttu on soovitatav läbi viia keeruline diagnostika.\nRoolivõimendi talitlushäire põhjused\nSõltuvalt sellest, milline roolivõimendi osa on korrast ära, võib sellel olla põhjus. Kui roolivõimendi ei tööta, on põhjused järgmised:\nEbapiisav vedeliku tase... Nagu iga auto vedelik, kulub roolisüsteemi hüdraulikaõli järk-järgult, põhjustades selle taseme languse. Seetõttu on sellistes tingimustes võimatu süsteemis piisavalt jõudu tekitada, see kannatab ennekõike pumba käes. Vastavalt sellele on esimesel võimalusel vaja lisada ATF-vedelikku vajalikule tasemele, vastasel juhul võite lihtsalt roolivõimendi pumba "tappa". Noh, vedelikku on vaja vahetada iga 80 ... 100 tuhande kilomeetri järel. Täpset teavet läbisõidu kohta, mille järel roolivõimendi vedelikku vahetada, leiate aga ainult konkreetse auto kasutusjuhendist.\nVale tüüpi vedelik... Tootja määrab igale sõidukile roolivõimendi jaoks oma tüüpi hüdraulikaõli. Need on mineraalsed ja sünteetilised, erinevad koostise, lisaainete, kasutusaja jne poolest. Vastavalt sellele võib sobimatu vedelik põhjustada olulist kahju süsteemi erinevatele elementidele, eriti tihenditele, torudele, pumbaosade pindadele. Lisaks sellele, kui süsteemi valatakse madala viskoossusega vedelik, keerab juht rooli, tehes selleks täiendavaid jõupingutusi.\nSaastunud vedelik... Aja jooksul satuvad roolivõimendi vedelikku mustuseosakesed, sadestuvad kasutatud lisandid, mis täidavad abrasiivset funktsiooni, kriimustades pumba labasid, avaldades negatiivset mõju tihenditele, torude sisepinnale ja muudele süsteemi elementidele. See mitte ainult ei vähenda hüdraulilise võimendi efektiivsust, vaid vähendab nii kogu süsteemi kui ka selle üksikute elementide koguressurssi.\nVeorihma pingutamine... Liiga pingutatud võimendi ajamirihm (väntvõlli rihmarattalt) avaldab olulist füüsilist mõju pumba võlli laagritele, vähendades seeläbi nende tööiga. Samamoodi varrukaga. Kui aga rihma pole piisavalt pingutatud, on libisemisoht, mis põhjustab pumba tühikäigu, mis on ka talle kahjulik. Vastavalt sellele peaks rihma pinge olema optimaalne sõiduki tootja määratud jõuga. Ka selles kontekstis on võimalik, et vöö on lihtsalt kulunud ja tuleb see uuega asendada. Autohoolduseeskirjades on teave, mis näeb ette rihma vahetamine pärast teatud läbisõitu. Asjakohase teabe leiate auto kasutusjuhendist või Interneti-ressurssidest.\nSüsteemi tuulutamine... Omakorda võib rõhu alandamine tekkida erinevatel põhjustel - vedeliku ebaõige asendamine, pumba korpuses, torus, ühenduselementidel ja isegi anduril tekkinud pragu ilmumine. Võimalik on ka tihenduselementide, näiteks õlitihendi, tihendi, kriitiline kulumine. Kui näiteks ajamipump kinnitatakse otse paisupaagi külge, on sageli lekke põhjuseks kahe seadme vahelise tihendi kulumine. Veelgi enam, õhk võib süsteemi siseneda pidevalt või korraga. Kuid igal juhul on õhust vabanemiseks ja selle negatiivse tegevuse põhjuse kõrvaldamiseks vaja roolivõimendi pumpamist.\nRoolivõimendi pumba rike... See on üsna kulukas jaotus, mille puhul on uue pumba ostmine ja paigaldamine sageli lihtsam. Niisiis võivad seadmes puruneda laagrid, pumba tiivik ja õlitihendid. Tavaliselt, kui pump laguneb, hakkab see andma tugevat suminat ja keeramine muutub keeruliseks. Mõnel juhul saate aga roolivõimendi pumpa parandada ja seda ise teha. See protseduur on lihtne ja autoomanik, kellel on elementaarsete lukksepatööde või iseseisva remonditöö kogemused autos, saab sellega hõlpsasti hakkama.\nPumba rootori labade kulumine... See on roolivõimendi pumba rikke peamine põhjus. Esineb nii vanadusest kui ka määrdunud hüdraulikaõli kasutamisest. Tundub, et kulunud labad ripuvad pumba korpuses ega suuda süsteemis piisavalt rõhku tekitada. Samuti võib labade kulumise põhjus olla viltu rootori tulemus, mis omakorda tuleneb roolivõimendi pumba laagri kulumisest.\nPumba laagrite kulumine... Sellisel juhul ilmub roolivõimendi pumba piirkonnas pidevalt müristamine ja / või ulgumine. Pealegi võib tagasilöök olla nii horisontaalses kui ka frontaalses tasapinnas.\nRõhu alandava ventiili rike... Selle seadme rike muudab rooli "raskemaks". Seetõttu on mõistlik koos roolivõimendi kontrollimisega sarnase sümptomiga talitlushäire korral kontrollida rõhu alandavat ventiili, mille ülesanne on säilitada süsteemis vajalik rõhk kindlas ajahetkel. Sageli võib diagnostika ajal klapi sisepindadel täheldada kriimustusi ja kriimustusi, mis ilmnesid tolmu ja mustusega määrdunud hüdraulikaõli kasutamise tagajärjel.\nMäärdunud filter... Seetõttu pöörleb rool täiendavate jõupingutustega ja äärmuslikel juhtudel (kui filtrist ei liigu vedelikku) pöörleb see otse roolivõimendi juurest mööda. Roolivõimendita töötamine aga kulutab roolimehhanismi oluliselt, nii et seda on kõige parem vältida.\nUmmistunud hüdrosüsteem... Sel juhul võib ülalkirjeldatud olukord tekkida siis, kui juht rakendab rooli paremale ja vasakule pööramisel erinevaid jõude. Sellise probleemi kõrvaldamiseks piisab hüdrosüsteemi loputamisest ning seejärel vedeliku ja filtri vahetamisest.Üldiselt tuleb sõiduki hüdraulilise roolimissüsteemi seisukorda pidevalt jälgida, isegi ilma et rool peatuks tavapärases režiimis.\nMäärdunud pumba ventiil... See väljendub selles, et hüdrauliline võimendi töötab vähese vaevaga, see tähendab, et juht on sunnitud rooli pööramiseks lisajõude rakendama.\nÕlitihendi alt lekib... Tihenduselementide alt lekke korral väheneb esiteks hüdraulikaõli tase ja teiseks võib süsteem muutuda õhuliseks. Vastavalt sellele tuleb kummitihendite seisukorda pidevalt jälgida.\nPragunenud pumba korpus... See on üsna haruldane nähtus, kuid mõnikord võib mehaaniliste kahjustuste tagajärjel roolivõimendi pumba korpus mõraneda koos kõigi järgnevate tagajärgedega - vedeliku lekkimise, laagrite vale joone, vibratsiooni, ulgumisega.\nLisaks tehnilise valdkonnaga seotud roolivõimendi talitlushäirete loetletud põhjustele on mõistlik välja tuua ka kaks nn inimfaktoriga seotud põhjust. Eriti:\nVale töö... Roolivõimendi pumba koormus sõltub otseselt rataste juhtimisnurgast. Eelkõige töötab see suurima koormuse korral, kui roolid on täielikult välja pööratud. Sellest lähtuvalt osutab enamik autotootjaid juhendis otse, et rooli hoidmine äärmuslikus asendis on kauem kui umbes 5 ... 10 sekundit. Samuti on seal kirjas, et auto parkimisel tuleb rattad jätta sirgeks. Selliseid lihtsaid soovitusi järgides saab autoomanik roolivõimendi ja eriti selle pumba eluiga pikendada.\nSõiduviis... Ebaühtlastel teedel (augud, maastikul) kiiresti sõites ei kannata mitte ainult auto vedrustuselemendid, vaid ka roolivõimendi. Vastavalt sellele kuluvad selle elemendid kiiresti ja ebaõnnestuvad. Seetõttu on mõistlik kinni pidada aeglasest sõidust, eriti maastikuoludes, aukudes. See kaitseb kahjustuste eest mitte ainult vedrustust, vaid ka roolivõimendi süsteemi.\nSeetõttu on juht ise sageli süüdi selles, et hüdrauliline võimendi on enneaegselt korrast ära. Nii et gur-talitlushäire kõrvaldamine sõltub otseselt diagnostika näidatud põhjusest.\nKuidas kontrollida roolivõimendi talitlushäireid\nNeile, kes mõtlesid, kuidas roolivõimendi talitlushäireid kindlaks teha, on mitmeid testitoiminguid, mida isegi algaja saab hõlpsasti toime tulla. Lisame loetelu, kuidas roolivõimendi rikke ise kindlaks teha.\nVedeliku tase reservuaaris\nEsimene asi, millele peate tähelepanu pöörama roolivõimendi probleemide korral, on kontrollida selle töövedeliku taset mahutis. Igal roolivõimendiga varustatud masinal on spetsiaalne väike paisupaak, mille mootoriruumis on üldine ligipääs töövedelikuga, mida kasutatakse määrimiseks ja jahutamiseks. Paagi seintel on märgid MIN ja MAX (võib olla ka muid sarnaseid märke, sealhulgas pilte), mis näitavad vastavalt süsteemi minimaalset ja maksimaalset vedeliku taset. On vaja pidevalt jälgida, et vedelikku oleks piisavalt. Selle mahu märgatav vähenemine on põhjus, miks otsida süsteemis lekke põhjust, see tähendab selle rõhu vähendamist.\nJärgmine kohustuslik kontroll on ajamirihma pinge. Iga auto jaoks on vastav väärtus toodud kasutusjuhendis. Teavet selle nõrgenemise kohta saab ainult käe pinget kontrollides või peamise sümptomina, milleks on rihma piiksumine, kui mootor on külm käivitatud, eriti külmal aastaajal. Pingutamine toimub spetsiaalsete tööriistade ja ajamirullide abil. Ajutise abinõuna saab kasutada ajamirihmade konditsioneeri. Kuid siis peate ikkagi vastava venituse tegema.\nRoolivõimendi talitlushäirete diagnostika eeldab tingimata kõigi selle liinide kontrollimist hüdraulika vedeliku lekete suhtes. Lekked võivad olla väga erinevad, tavaliselt šahtid, laagrid, liitmikud, torujuhtmed. On hädavajalik kontrollida roolivõimendi pumba lekkeid.\nVedelik ja filtri seisund\nKontrollimisel tuleb tingimata pöörata tähelepanu filtrielemendi ja hüdraulikaõli seisundile. See kehtib eriti siis, kui neid kasutatakse pärast asendamist pikka aega. Värvimuutused väga tumedaks või põletava lõhna ilmumine - põhjus selle viivitamatuks muutmiseks!\nKaks märki võivad juhile "öelda" õhu sissepääsu roolivõimendi vedelikku. Esimene on vahu olemasolu vedeliku pinnal paisupaagis. Pealegi võib see isegi keeda, kui pöörate rooli küljelt küljele. Teine sümptom on see, et rool võib spontaanselt veidi ühele või teisele poole pöörata. Pange tähele, et see on väga ohtlik signaal ja süsteemi tuleb pumbata nii kiiresti kui võimalik!\nPump staator ja rootor\nPumba demonteerimisel on hädavajalik kontrollida selle rootori ja staatori seisukorda. Kui pump on pikka aega töötanud määrdunud töövedelikuga, on see palju üle kuumenenud, siis on suur tõenäosus, et tööpindadele ilmnevad krambid ja kriimustused. Sageli kahjustab see ka võlli. Sellisel juhul vahetatakse kas tööauru või kogu pumpa. Välja arvatud juhul, kui ajutise lahendusena võite plaate välja võtta ja ümber pöörata. Nii et pump võib veel mõnda aega olla nagu, kuid siis tuleb see kindlasti uue sarnase vastu välja vahetada.\nKui pummist kostub märkimisväärset suminat, selle labade kulumist ja / või korpuse sisemuse kahjustusi, on otstarbekas kontrollida pumba laagrit kulumise suhtes. Selleks on vaja pump istmelt lahti võtta. Pärast seda kasutage lihtsalt oma sõrmedega laagri tõmblemist erinevates tasapindades. Ja kui minimaalne tagasilöök on lubatud piki telge, siis on tagasilöök teljega risti asetsevas tasapinnas vastuvõetamatu, kuna sel juhul puutuvad labad kokku pumba sisepindade liikumise ajal.\nSama põhjendus kehtib ka läbiviigu kohta. Kuid sel juhul ei pea vahetama varrukas, vaid kere, sest esiteks on hülss sageli lihtsalt keha sisse joodetud, ja teiseks on suur tõenäosus, et varrukas on juba keha ja see on tahtlikult kahjustatud.\nKui roolivõimendi möödaviiguklapi talitlushäire ilmneb, tuleb kuumal mootoril ja kõrgel ümbritseval temperatuuril pööramisel pöörata roolile suuri jõupingutusi. Ventiili demonteerimisel on vaja kontrollida, kas klapipesa sees on mõlke. Nende kahe teguri olemasolu korral tuleb klapp välja vahetada.\nRoolivõimendi ennetamine ja nõuetekohane toimimine võib sellisel juhul sageli mehhanismi tööiga oluliselt pikendada. Hüdrauliline võimendus on üsna usaldusväärne ja tagasihoidlik varuosa ning nõuetekohase töö korral võib see kesta umbes 100 ... 200 tuhat kilomeetrit. Kuid hüdraulilise võimendi eluea pikendamiseks peate järgima lihtsaid reegleid, sealhulgas:\nJälgige roolivõimendi vedeliku taset... See tegur mõjutab otseselt pumba normaalset tööd. Vajadusel lisage see vajalikule tasemele. Pealegi on soovitav kasutada sama vedelikku, mis oli varem täidetud, nende segamine on äärmiselt ebasoovitav ja erinevatesse klassidesse kuuluvad vedelikud on täiesti vastuvõetamatud!\nVahetage roolivõimendi vedelikku vastavalt eeskirjadele... Täpse teabe konkreetse sõiduki kohta leiate kasutusjuhendist. Kuid enamiku tänapäevaste roolivõimendiga varustatud sõiduautode puhul on see intervall umbes 80 ... 100 tuhat kilomeetrit.Vedelikku saate vahetada tavapärase hoolduse korral, mis on läbisõidetud.\nKasutage soovitatavat vedelikku... Nagu eespool mainitud, on neid praegu väga erinevaid, kuid ainult autotootja näitab hooldusjuhendis selgelt, millist tüüpi määrdeaineid tuleks konkreetse masina jaoks kasutada.\nKasutage roolivõimendit õigesti... Eelkõige ei saa te rooli pikka aega äärmuslikes asendites hoida. Maksimaalne lubatud aeg on 5 ... 10 sekundit (sõltuvalt konkreetsest sõidukist). Pööratud rattad sunnivad pumpa töötama "kulumise tõttu", mis vähendab oluliselt selle üldist ressurssi.\nKontrollige roolilati pakiruumi seisukorda... See on väga oluline nõue, kuna tolmu ja mustuse sattumine süsteemi aitab kaasa nii hammas kui terviku kui ka eriti hüdraulilise võimendi elementide kulumisele. Lisaks võib tihendite kulumisel tekkida õlileke.\nParklas tuleb auto parkida nii, et rattad oleksid joondatud... Nagu eespool öeldud, tuleneb see nõue mitte roolivõimendi pumba ülekoormamisest.\nKülma ilmaga ärge pärast mootori käivitamist kohe ratast pöörake... Selle asemel, eriti pärast pikka viibimist (näiteks hommikul), laske roolivõimendil mootoriga soojeneda ja alles siis saab rooli keerata.\nÄrge sõitke tühikäigul roolivõimendi abil... See tapab pikas perspektiivis kogu rooli. Võite muidugi sõita autoteenindusse või garaaži, kuid te ei saa kogu aeg sõita.\nÕigeaegne diagnostika... Kui tuvastate vähimatki kahtlust roolivõimendi talitlushäirete osas (kurvi ilmumine kurvi ajal või lihtsalt sõidu ajal, rooli "kaal"), tuleb kõigepealt võimalikult kiiresti diagnoosida, et vähendada osade kulumist ja teiseks säästa võimalike eelseisvate remonditööde jaoks.\nEespool loetletud lihtsate reeglite järgimine võimaldab autoomanikul rikete vältimisega mitte ainult oluliselt suurendada roolivõimendi ressurssi, vaid ka säästa võimalike remonditööde pealt.


Saksamaa koondise legendaarne mängumees lõpetab karjääri - Rahvuskoondised - Jalgpall - Postimees Sport: Värsked spordiuudised Eestist ja välismaalt\nSaksamaa koondise legendaarne mängumees lõpetab karjääri\n8. oktoober 2019, 22:55\nFOTO: ROBERT MLCHAEL / AFP\nSaksamaa jalgpallikoondisega maailmameistriks tulnud Bastian Schweinsteiger lõpetab käesoleva hooaja järel karjääri.\nAlates 2017. aastast MLSis Chicago Fire’i eest mängiv sakslane tegi vastava avalduse sotsiaalmeedias. «Kallid fännid, see aeg on nüüd käes. Lõpetan tegevmängija karjääri selle hooaja järel,» kirjutas Schweinsteiger ning tänas eraldi kõiki klubisid, kus ta mänginud on.\n35-aastane sakslane esindas eduka karjääri jooksul Müncheni Bayernit, Manchester Unitedit ja Chicago Fire'it. Bayerniga võitis ta kaheksa liigatiitlit ja seitse Saksamaa karikat. Lisaks tuli ta korra Meistrite liiga võitjaks. Manchester Unitedis võitis ta FA Cupi.\nSchweinsteiger oli edukas ka koondise ridades. Ta tuli 2014. aastal Saksamaaga maailmameistriks ning võitis 2006. ja 2010. aastal MM-pronksi. 2008. aastast on tal auhinnakapis EM-hõbe.


Kriminaalkoodeksi muutmise ja täiendamise seadus – Riigi Teataja\nKriminaalkoodeksi muutmise ja täiendamise seadus\nRT I 1998, 98, 1576\nVastu võetud 22.10.1998\nKriminaalkoodeksis (RT 1992, 20, 287 ja 288; 1997, 21/22, 353; 28, 423; 30, 472; 34, 535; 51, 824; 52, 833 ja 834; 81, 1361; 86, 1461; 87, 1466, 1467 ja 1468; 1998, 2, 42; 4, 62; 17, 265; 30, 412; 36/37, 552 ja 553; 51, 756 ja 759; 59, 941) tehakse järgmised muudatused ja täiendused:\n§ 1. Paragrahvi 207 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:\n«(31) Käesoleva paragrahvi 1., 2. ja 3. lõikes märgitud tegude eest, kui nende objektiks olid lahingurelvaks või teenistusrelvaks tunnistatud tulirelvad või nende laskemoon -- karistatakse vabadusekaotusega viiest kuni viieteistkümne aastani.»\n§ 2. Paragrahvi 2071 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:\n«(4) Käesoleva paragrahvi 1., 2. ja 3. lõikes märgitud tegude eest, kui nende objektiks olid lahingurelvaks või teenistusrelvaks tunnistatud tulirelvad või nende laskemoon või tsiviilkäibes keelatud lõhkematerjal -- karistatakse vabadusekaotusega viiest kuni viieteistkümne aastani.»\n§ 3. Paragrahvis 2074 asendatakse sõnad «kahest kuni kuue» sõnadega «kolmest kuni kaheksa».\n§ 4. Paragrahvi 2101 lõikes 1 asendatakse sõnad -- karistatakse rahatrahvi või arestiga või vabadusekaotusega kuni kahe aastani» sõnadega «karistatakse vabadusekaotusega kuuest kuust kuni kahe aastani».\n§ 5. Paragrahvi 2101 lõiget 2 täiendatakse pärast sõna «vabadusekaotusega» sõnaga «ühest».\n§ 6. Paragrahvi 2102 lõikes 1 asendatakse sõnad «karistatakse rahatrahvi või arestiga või vabadusekaotusega kuni kolme aastani» sõnadega «karistatakse vabadusekaotusega kahest kuni viie aastani».\n§ 7. Paragrahvi 2102 lõikes 2 asendatakse sõnad «kahest kuni kuue» sõnadega «kolmest kuni seitsme».\n§ 8. Paragrahvi 2103 lõiget 1 täiendatakse pärast sõna «vabadusekaotusega» sõnadega «kuuest kuust».\n§ 9. Paragrahvi 2104 lõikes 1 asendatakse sõnad «karistatakse arestiga või vabadusekaotusega kuni kolme aastani» sõnadega «karistatakse vabadusekaotusega kuuest kuust kuni kolme aastani».


Surnud hammas: märgid, ravi, valu vähendamine ja palju muud Hurt harja pohjustab ravi\nVideo: Hambaarsti külastus väikelapsega 2021, Aprill\nHurt harja pohjustab ravi,\nSamuti peab ige olema piisavalt paks, et toetada hambaimplantaatidele ehitatud kroone ja vähendada implantaadi ümbert luu kadu. Diagnoosimine Röntgenikiirte sisaldava hambaarsti tavapärase vastuvõtmise käigus saab tuvastada sureva hamba. Näiteks jalgpalli palli suhu löömine või komistamine ja suu lükkamine millegi vastu võib põhjustada hamba surma. Luukadu põhjustab hambakaelade paljastumise.\nHakkab toimuma järk-järguline luu taandumine, mille tulemusel luuhari kitseneb ja madaldub.\nSelleks, et taastada mälumisfunktsioon hambaimplantaatidega on vaja piisavalt luumassi, kuhu implantaat kinnitada. Luumassi taastamiseks e.\nSamas vaid kunstluu kasutamine ei ole nii efektiivne kui autogeense luu kasutamine. A-PRF ja I-PRF kasutamine segatuna kunstluu graanulitega võimaldab vältida vaevarikast autogeense luu kogumist ja saavutada sama head tulemused kui autogeenset luud kasutades.\nSurnud Hammas: Märgid, Ravi, Valu Vähendamine Ja Palju Muud | Meditsiiniline entsüklopeedia\nSellist luu kasvatamist nimetatakse põskkoopa põhja tõstmiseks e. Põskkoopa põhja saab tõsta kahel meetodil: lateraalselt e. Selleks võetakse enne põskkoopa põhja tõstmise operatsiooni patsiendilt veenist verd ja tsentrifuugitakse sellest välja A-PRF. Pehmekoe operatsioonid Hurt harja pohjustab ravi näitavad, et õhukese igeme puhul suureneb risk luuharjal luukaoks. Piisavalt paksu ja hea verevarustusega igeme korral on seevastu luukao tõenäosus tunduvalt väiksem.\nUlatusliku luuharja augmentatsiooni puhul jääb tavaliselt olemasolevast igemest mahult suurenenud luuharja katmiseks väheks. Vaja on iget juurde kasvatada. Igeme kasvatamiseks on erinevaid mooduseid. Üks neist on igeme transplantatsioon, mille puhul iget võetakse suu mõnest teisest piirkonnast, näiteks suulaest ja istutatakse vajalikku kohta.\nPatsiendile on see suhteliselt ebamugav ja operatsioonijärgselt mõnda Luu salv liigese valulik. Patsiendile on oluliselt mugavam, kui kasutada tema oma verest välja tsentrifuugitud A-PRF klompi, mis kinnitatakse vajalikule kohale kas luuharjal või paljastunud hambakaelte piirkonnas. Juba nädala pärast on A-PRF klombist moodustunud ilus roosa ige. Õhuke ige põhjustab luu taandumise, mis omakorda põhjustab igemepapillide taandumise ja hammaste vahele inetute kolmnurksete tühimike tekkimise.\nMilline on ninakõrvalkoobaste valu\nIgemepapille on võimalik taastada ja kasvatada süstides neisse I-PRF-i. Hamba eemaldamine Hammaste eemaldamise enamlevinud põhjused on: ulatuslik kaaries ja sellest tulenevad põletikud, mis ei allu ravile kaugelearenenud igemehaigused suus valesti asetsev hammas tarkusehammas, mis igemest välja lõikudes ei mahu suhu või on kahjustunud ja selle parandamine ei ole otstarbekas murdunud hambajuur või —kroon.\nHaav paraneb päevaga, kuid lõplik luukoe taastumine võtab aega mitu kuud. Luukoe kiiremaks taastumiseks kasutame A-PRF klompi, mis surutakse eemaldatud hamba alveooli. A-PRF klomp takistab alveooli seinte kokkukukkumist ja kiirendab tunduvalt uue luukoe kasvu.\nA-PRF-i asetamisega alveooli Hurt harja pohjustab ravi välditav hilisem luuharja augmentatsiooni vajadus ja kuu pärast on võimalik asetada eemaldatud hamba kohale implantaat.\nVõimalik on ka hamba eemaldamise järgselt kohene implantatsioon ja implantaadi ümber tühjaks jäänud alveooli täitmine A-PRF ja kunstluu seguga. Mõlemal juhul on A-PRF-i osa luu taastumisel ja paranemisel märkimisväärne.\nPärast hamba eemaldamist ei ole soovitav mõni tund süüa ega juua. Ei tohi suitsetada. Hambaid puhastades tuleb olla hoolikas, et mitte vigastada hambasombus tekkinud verehüüvet.\nAlates tõmbamisele järgnevast päevast, on nädala jooksul soovitav loputada suud kloorheksidiini sisaldava lahusega. Seda saab muretseda meie kliinikust või leiab igast apteegist. Loputada sobib ka nõrga soolalahusega. Kui hamba eemaldamisele järgnevatel päevadel haav valutab, tuleb pöörduda tagasi kliinikusse. Vajadusel puhastab arst haava ja määrab põletikuvastase ravi.\nPehmekoeoperatsioonid laseriga Laseriga saab kujundada igemete kuju, suurendades visuaalselt hambakrooni pikkust. Samuti saab ravida või eemaldada igemevohandeid ja väikeseid sidekoevohandeid.\nLaseril on mikroobe hävitav ja rakkude vastupanuvõimet tõstev toime. Laseri abil on hea kujundada igemevagu enne proteesitöödeks vajamineva jäljendi võtmist. Asendamatu on laser vabastamaks tarkusehammast teda osaliselt katvast igemest. Meie kasutame LaserSmile nm dioodlaserit.


Vastsündinute hemolüütiline haigus, mis see haigus on, mis on selle põhjused? - Rõhk 2021\nVastsündinu hemolüütiline haigus on loote või vastsündinud lapse tõsine seisund, mis tekib immuunkonflikti tagajärjel.\nSee konflikt tekib loote ja tema ema vere kokkusobimatuse tõttu mõnede antigeenide suhtes. Need antigeenid võivad olla erinevad veregrupid või loote ja ema Rh-faktor..\nSelle tulemusena ründavad loote punaseid vereliblesid ema antikehad, mis läbivad platsentaarbarjääri, mis viib hemolüüsi (rakud lõhkevad).\nVastsündinute hemolüütilise haiguse ilmingud võivad olla erineval määral ja vormis, kuid on alati ohtlikud lapse tervisele ja elule kuni tema surmani emakas..\nSeetõttu, kui tuvastatakse raseduse kulgemise riskifaktorid ja patoloogia, jälgitakse hoolikalt loote ja ema ning kui emal on negatiivne Rh-faktor, süstitakse talle spetsiaalseid ravimeid - anti-Rh-globuliine..\nVastsündinute hemolüütilise haiguse põhjused võivad olla immunoloogilised konfliktid, mis tekivad:\nema ja loote vere kokkusobimatus Rh-faktori suhtes. Tavaliselt juhtub see siis, kui emal on Rh negatiivne veri ja lootel on päritud isa positiivne Rh tegur. Meditsiinis nimetatakse seda seisundit Rh-konfliktiks. See juhtub tavaliselt korduvate raseduste ajal või kui naine on varem saanud verd või punaseid vereliblesid, millel pole Rh-faktorit. Antikehade kuhjumine kestab rasedusest raseduseni (isegi kui tegemist oli abordi või raseduse katkemisega) ning riskid suurenevad, kui piisavat ravi ei tehta.\nema ja loote vere kokkusobimatus vastavalt veregrupile, kui emal on esimene veregrupp, ja lootel muud. See pole nii keeruline kui Rh-i kokkusobimatuse korral, see võib ilmneda esimese raseduse ajal. Ema spetsiaalsed antikehad, mis on suunatud loote erütrotsüütidele, tungivad lapse verre.\nharvad loote erütrotsüütide pinnal olevate antigeenide kokkusobimatuse variandid, mis pole seotud veregrupi ega Rh-faktoriga.\nRaseduse ajal erilisi ilminguid ei teki, võivad ilmneda gestoosiga sarnased sümptomid. Kuid loote jaoks võib vastsündinu hemolüütiline haigus avalduda järgmistes variantides:\nemakasisene surm 20 nädala pärast või kauem ema antikehade rünnaku tõttu loote koele\nhaiguse ödeemiline vorm.\nVastsündinute hemolüütiline haigus veregruppide kaupa ei erine kliiniliselt oluliselt Rh-faktori omast, kuid ilmingud ei ole nii eredad ja rasked ning prognoosid on positiivsemad.\nHaiguse ödeemilise vormi korral on maks ja põrn, kõik näärmed ja süda järsult suurenenud, valgu hulk veres väheneb, nahk ja nahaalune kude on paistes, kõhus ja rinnus koguneb vedelik ka südamekotti, mis viib lapse kaalu suurenemiseni kahe võrra ja rohkem kordi.\nJust ödeemiline vorm kulgeb kõige raskemini kõigi elundite ja süsteemide töös esinevate teravate häirete, punaste vereliblede ja hemoglobiini väga vähese arvu tõttu tekkiva raske koe hüpoksia, närvisüsteemi kahjustuse tõttu, mis põhjustab sageli lapse surma varsti pärast sünnitust..\nIkteriline variant kulgeb kergemini, laps sünnib õigel ajal ja normaalse kehakaaluga, nahk on ka normaalse värvusega, kuid mõne tunni pärast hakkab laps järsult kolletuma, harvem võib esineda kaasasündinud kollatõbi.\nPõrn ja maks, süda ja lümfisõlmed on suurenenud, toksilise bilirubiini tase veres tõuseb järsult.\nSee bilirubiini tase kahjustab maksa- ja südamerakke, neerusid, kuid on eriti aju jaoks ohtlik, mis avaldub entsefalopaatia ja tuumakollasuse tagajärjel..\nAju on sõna otseses mõttes küllastunud bilirubiiniga ja muutub kollaseks..\nLapsed on loid ja söövad halvasti, sülitavad tugevalt üles ega kaalu juurde, nende refleksid on vähenenud, krambid ja oksendamine on võimalikud.\nBilirubiini tase üle 340 μmol on kriitiline, kui laps ei ole täisajaline, on aju kahjustav bilirubiini tase tema jaoks veelgi madalam.\nSelle seisundi tagajärjed võivad olla ohtlikud - alates lapse surmast kuni tõsiste neuroloogiliste häirete ja arengupeetuseni tulevikus..\nAneemiline vorm on kõige lihtsam: lapse kahvatus, maksa ja põrna suurenemine ning kehv imemine, kehakaalu tõus ning füüsilise ja vaimse arengu mahajäämus.\nTasub meeles pidada, et mida rohkem on ema veres loote erütrotsüütide vastaseid antikehi, seda tõsisem on lapse prognoos. Diagnoos pannakse mõnikord isegi raseduse staadiumis ja nad valmistuvad ette lapse abistamiseks kohe pärast tema sündi..\nVastsündinu hemolüütiline haigus: ravi\nVastsündinute hemolüütiliste haiguste ravimisel on peamisteks ülesanneteks ema rakkude ja toksiliste metaboolsete toodete - bilirubiini jt - antikehade verest eemaldamine..\nLisaks peate siseorganite töö toetamiseks aktiivselt tõstma hemoglobiini taset ja punaste vereliblede arvu.\nTavaliselt, kui kahtlustate HDN-i:\nNad otsustavad sünnituse aja ja meetodi, loote tõsise seisundi korral tehakse tema elu päästmiseks erakorraline keisrilõige. See on eriti oluline turse tõttu suure loote massiga, seda lihtsalt ei saa loomulikult sündida.\nImikule mõõdetakse hematokriti, bilirubiini ja hemoglobiini tase päevas.\nVajadusel sisestage ainult oma veregrupi erütrotsüütide mass.\npange tilgutid toitainetega (glükoosilahus koos B-vitamiinidega, soolalahus, ringeri lahus) ja detoksifitseerivad lahused (gemodez, polüglutsiin). Samavõrd oluline osa ravist kollatõve korral on valguse ravi lambi all, mis aitab kaasa bilirubiini hävitamisele ja eemaldamisele lapse nahalt. Imik pannakse mitu korda päevas rangelt piiratud ajaks lambi alla, jälgides reaktsioone. Silmade kaitsmiseks UV-kiirte eest kantakse spetsiaalset sidet. Kiiritamine hävitab nahas toksilise bilirubiini ja eritub uriiniga.\nVastsündinute hemolüütilise haiguse raskete ilmingute korral on vajalik toitainevedelike (glükoosi, valgu lahuste, albumiini, soolalahuse) tilkumine beebi kõhtu koos vereülekandega. See on lapse enda vere täielik asendamine ühe rühma verega kogu mahu ulatuses läbi naba laevade. Rh-konflikti korral kasutatakse asendatava vereülekande ajal ühe rühma Rh-negatiivset verd ning veregrupi kaupa kokkusobimatuse korral vere esimese rühma erütrotsüüte vastavalt lapse Rh ja lapse ühe rühma vereplasmale..\nKui laps on raskes seisundis, viiakse ta laste intensiivravi tingimustesse ja ühendatakse ventilaatoritega ning viiakse läbi kõik vajalikud meetmed raviks ja põetamiseks..\nVastsündinu hemolüütiline haigus: tagajärjed\nVastsündinute hemolüütilise haiguse tagajärjed võivad varieeruda sõltuvalt patoloogia raskusastmest..\nHDN rasked vormid võivad hiljem põhjustada tõsiseid füüsilisi ja vaimseid arengupeetusi kuni ajuhalvatuse arenguni.\nKerged patoloogia vormid võivad jätta vaimse alaarengu või vaimse alaarengu, liikumisfunktsioonide, straibismi ja kuulmispuude.\nSelliste komplikatsioonide riski vähendamiseks raseduse ajal tuleb negatiivse Rh-faktoriga naistel antikehade taseme range jälgimine ja spetsiaalsete Rh-vastaste immunoglobuliinide kasutuselevõtt neile raseduse teatud staadiumides (tavaliselt raseduse kolmandal trimestril ja kohe sünnituse ajal)..\nSelliseid naisi ei soovitata raseduse katkestamise ajal väga kasutada, emakaväline rasedus ja raseduse katkemine on ohtlik..\nVastsündinu hemolüütiline haigus, mis see on?\nPunased verelibled, mis on selle vormielemendid, on erütrotsüüdid. Punased verelibled täidavad inimkehas olulist ülesannet - nad transpordivad hapnikku kopsudest kõikidesse kudedesse ja süsinikdioksiidi kudedest kopsudesse. Nende membraani erütrotsüütides on valgud - antigeenid A ja B. Nende antigeenide kombinatsiooni järgi erinevad veregrupid ja Rh-faktor. Raseduse ajal põhjustab ema ja loote vere konflikt punaste vereliblede adhesiooni, mis on vastsündinu hemolüütiline haigus (HDN).\nSeda patoloogiat leidub 0,5% -l lastest ja õigeaegse ravita võib see põhjustada väga tõsiseid tagajärgi..\nSõltuvalt immunoloogilise konflikti tüübist on olemas:\nHDN Rh teguri jaoks,\nHDN veregruppide kaupa,\nteiste antigeensete süsteemide jaoks.\nKliinilise vormi järgi võib patoloogia olla:\nTõsiduse järgi on 3 vormi:\nKerge - ainult ebaoluliselt väljendatud kliinilised ja laboratoorsed tunnused.\nMõõdukas - bilirubiini kontsentratsioon on kõrge, kuid tagajärgi ja mürgitust pole. Maks ja põrn on hüpertrofeerunud.\nRaske - bilirubiini osaline ajukahjustus, hingamispuudulikkus, südamepatoloogia.\nHemolüütilise haiguse põhjused\nNagu juba mainitud, tekib HDN immunoloogilise konflikti ajal, mille võivad käivitada järgmised tegurid:\nImiku ja tema ema kokkusobimatud vere reesusfaktorid. Kõige sagedamini täheldatakse seda nähtust juhtudel, kui emal on Rh negatiivne ja lapsel positiivne. Arstid nimetavad seda Rh-konfliktiks. Enamasti avaldub see korduvate raseduste ajal, samuti kui naine on saanud kellegi teise verd. Antikehad akumuleeruvad raseduse ajal ja isegi kui naisel on raseduse katkemine või abordid, suureneb seetõttu vere sobimatus ilma piisava ravita oluliselt.\nEma ja lapse veregrupi kokkusobimatus - erinevad rühmad lapsel ja tema emal. Sellisel juhul on sarnane nähtus võimalik esimese raseduse ajal, kuid patoloogia pole nii keeruline..\nMõnel juhul, mis on äärmiselt haruldane, on võimalik erütrotsüütide membraanil paiknevate erinevate antigeenide kokkusobimatus ja need ei ole seotud Rh-faktori ega veregrupiga.\nHemolüütiline haigus võib esineda kolmes kineetilises vormis:\nEdematous. See on kõige raskem vorm ja see hakkab arenema isegi emakasisese arengu ajal. Erütrotsüütide surma tagajärjel tekib lapsel raske aneemia vorm, ainevahetusprotsessid ebaõnnestuvad, valgu tase väheneb, koed paisuvad. Raseduse varajases staadiumis provotseerib see patoloogia raseduse katkemist. Tingimusel, et rasedus jätkub, sünnib laps väga kahvatu ja tugeva tursega..\nIkteriline vorm. Kõige tavalisem vorm. Selle vormi sümptomiteks on kollatõbi areng, põrna ja maksa märkimisväärne suurenemine, aneemia. Reeglina ilmneb kollatõbi kohe pärast lapse sündi või 1-2 päeva, selles erineb see vastsündinute füsioloogilisest kollatõvest. Sümptomiteks on väljaheidete värvimuutus, uriini tumenemine, rohekas nahavärv. Mida varem ilmneb kollatõbi, seda raskem on hemolüütiline haigus..\nAneemiline. Kõige kergem vorm. Avaldusi võib täheldada nädala jooksul pärast lapse sündi. Naha kahvatust ei pruugi kohe märgata ja seetõttu diagnoositakse sel juhul hemolüütilist haigust kõige sagedamini 2-3 nädalat pärast sündi. Väliseid patoloogia tunnuseid pole, kuid maksa ja põrna suurus suureneb, bilirubiini tase tõuseb veidi. Seda vormi ravitakse tulevikus beebi tervisele ilma negatiivsete tagajärgedeta..\nHaiguse ravi vastsündinul\nEsiteks taandub teraapia lagunemissaaduste eemaldamiseks kehast. Juhul, kui bilirubiini kontsentratsioon tõuseb väga kiiresti, tekib küsimus doonori leidmisest.\nglükoosi, albumiini, hemodezi lahuste infusioon,\nravimid, mis takistavad bilirubiini imendumist soolestikust - kolestüramiin, Karbolen,\nsinise lambi kiiritamine.\nVereülekanne on näidustatud bilirubiini koguse ülitugeva suurenemise korral. protseduur viiakse läbi nabakateetri kaudu - vaheldumisi vereproovide võtmine ja sama koguse doonorivere infusioon. Pärast protseduuri lõppu peab laps 5 päeva jooksul jooma doonorpiima ja alles pärast bilirubiini taseme langetamist kantakse seda ema rinnale..\nMillised tüsistused võivad olla\nAneemia pikaajaline säilitamine lapsel võib oluliselt häirida füüsilist ja vaimset arengut. Hüpoksia korral on kõik eluprotsessid kõigepealt pärsitud ja seejärel täielikult peatatud. Mida madalam on lapse hemoglobiinisisaldus, seda rohkem mõjutab ta aju, südant, kopse, soolestikku, endokriinseid organeid ja nahka.\nKollatõve tüsistus võib olla sapi paksenemine, mille tagajärjel seedimine on häiritud, tekivad kõhuõõnes koolikud ja vereanalüüs muutub. Isegi kui bilirubiini entsefalopaatia on kerge, mõjutab see siiski aju ja see võib põhjustada muutusi hingamise sageduses ja südame löögisageduses, asteeniat, neuroose ja vaimse arengu pidurdumist..\nArstid märgivad, et alla 2-aastased lapsed pärast HDN-i on nakkushaigustele vastuvõtlikumad, nende haigused on keerulisemad ja vajavad aktiivsemat ravi. Patoloogia ikterilise vormi ohtlik komplikatsioon on tuumakollasus. Aju tuumade toksiline kahjustus on pöörduv alles algstaadiumis, hiljem tuumad surevad ja laps jääb püsivaks neuroloogiliseks defektiks, sageli esineb ajuhalvatus.\nÖdeemiline vorm võib põhjustada kopsu-, neeru- või südamepuudulikkust, soolestiku funktsionaalsuse seiskumist, aga ka suuri neuroloogilisi häireid. Kui laps jääb ellu, on järelejäänud tagajärjed sügav vaimne puue, mitme organi puudulikkus ja kiiresti progresseeruv maksatsirroos..\nHDN võib esineda erinevas vormis ja ainult spetsialist saab ületada ohu määra. Vanemad peaksid väikseima väljaheidete, uriini ja naha värvi muutumisel viivitamatult näitama last pediaatrile ja järgima täpselt tema edasisi soovitusi.\nPeamised HDN-i ennetamise ennetusmeetmed on järgmised:\nArvestades asjaolu, et HDN-i patogeneesis on ema sensibiliseerimine ülitähtis, tuleks iga naist ja tüdrukut käsitleda tulevase emana ning hematransfusiooni ei tohiks teha elutähtsate näidustuste puudumisel..\nOluline koht on naiste abordi kahjustuste selgitamine ja kui see on vajalik, siis tuleb esimesel raseduse katkestamise päeval manustada naisele anti-O-globuliini, et kiiresti puhastada ema veri loote punastest verelibledest..\nRasedad, kellel on kõrge anti-Rh antikehade tiiter, tuleks haiglasse viia sünnituseelsetes osakondades vähemalt 10 päeva 8., 16., 24. ja 31. nädalal, kus nad saavad mittespetsiifilist ravi..\nReesusevastaste antikehade tiitrite suurenemisel rasedal naisel on soovitatav varajane sünnitus keisrilõikega. Umbes 37-39 nädala pärast.\nOluline on meeles pidada, et vastsündinu hemolüütiline haigus on tõsine patoloogia ja kui see ilmneb sünnieelse perioodi jooksul, võib see põhjustada surnultsündi ja spontaanset aborti.\nMis on HDN (vastsündinu hemolüütiline haigus), põhjused ja ravi\nVastsündinute hemolüütiline haigus on vastsündinute eluohtliku kollatõve ja aneemia üks levinumaid põhjuseid. See diagnoos Vene Föderatsiooni territooriumil esineb 0,83% vastsündinutel. Isegi meie ajal, kui seda haigust põhjalikult uuritakse, on kernikteruse esinemise surm HDN taustal 2,5%.\nTõsiste komplikatsioonide tekke vältimiseks peab arst jälgima kõiki rasedaid. Suuremat tähelepanu pööratakse naistele, kellel on Rh-veri, 1. veregrupp ja HDH eelmisel sünnil.\nGBN - mis see on\nKokkusobimatuse konflikti tekkimiseks on vajalik ema veres väga spetsiifiliste antikehade olemasolu, mis toimivad erütrotsüütide D-antigeenide (Rh-faktor) vastu, mis temas puuduvad. Rh-süsteemi ebajärjekindlus tekib kolmandikul HDN-iga patsientidest ja seda nimetatakse Rh-erütroblastoosiks.\nHemolüütiline haigus esineb ka ema ja loote vere vastuolu tõttu vastavalt ABO süsteemile. Vererühmade antikehade konflikti nimetatakse ABO-erütroblastoosiks ja seda esineb kahel kolmandikul patsientidest.\nKuidas D antigeen on päritud\nHemolüütilise haiguse tekkeks peab ema veri olema Rh-negatiivne ja isaveres olema Rh+.\nRh + isasel võib olla homosügootse (DD) või heterosügootse (DD) Rh geenide komplekt.\nHomosügootsel isasel on kõigil lastel + reesus (D-antigeeni 100% pärilikkus).\nHeterosügootne mees - seitsekümmend viis protsenti lastest on Rh + ja 25 protsenti lastest.\nVastsündinute hemolüütiline haigus vastavalt Rh-süsteemile\nRh-faktori olemasolu järgi on kõik patsiendid jagatud Rh + ja -.\nRh- või D-antigeen on antigeenide keeruka struktuuriga lipoproteiin. See asub ainult erütrotsüütide membraani sisepinnal. D-antigeenide olemasolu erütrotsüütide membraanidel näitab, et patsiendi veri on Rh +. Rh-negatiivsed inimesed, D-antigeeni pole.\nD-antigeen võib sisaldada ainult erütrotsüütide membraane, see ei saa olla teistes keha rakkudes ja kudedes. Samuti pole inimesel oma loomulikke antikehi Rh antigeeni vastu.\nD-antigeeni diferentseerumisprotsessid algavad lootel arengu viiendal nädalal. Rh-faktori maksimaalset aktiivsust täheldatakse viiendal või kuuendal kuul. Ema Rh-negatiivse vere immuniseerimine (anti-O-antikehade moodustumine) toimub siis, kui Rh + erütrotsüüdid sisenevad Rh-verre.\nKuid immuunvastuse tekkeks on vaja mitmeid antigeenseid stiimuleid. See tähendab, et isoimmuniseerimine (anti-O-antikehade moodustumine) on esimese raseduse ajal võimalik ainult 2% juhtudest..\nReeglina on pärast reesuse - ema Rh + lapse sündi sensibiliseeritud ema keha. See toimub mikroülekande tagajärjel ema negatiivsesse verre, lapse positiivsetesse erütrotsüütidesse.\nMikroülekannet soodustavad abordid, platsenta eraldumine, raseduse gestoos, põletikulised haigused, millega kaasneb platsenta läbilaskvuse halvenemine jne. Kõik need tegurid suurendavad Rh + erütrotsüütide tungimist ema verre ja suurendavad nende vastu suunatud anti-O-antikehade moodustumist..\nLoote kahjustus tekib siis, kui loote vereringesse satub piisav kogus anti-O-antikehi, põhjustades erütrotsüütide hemolüüsi (hävitamist).\nIga järgmine rasedus suurendab ema spetsiifilist immuunvastust ja suurendab vastsündinu hemolüütilise haiguse riski vastavalt Rh-le.\n1. raseduse korral on Rh-konflikt võimalik, kui naine on Rh või ABO-ga kokkusobimatu vereülekande tõttu juba immuniseeritud.\nVastsündinute hemolüütiline haigus on ema immuun-agressiivse reaktsiooni tulemus tema enda lootele.\nKuidas toimub hemolüüs\nPärast seda, kui antikehad kahjustavad punaseid vereliblesid, lagunevad nad maksas ja põrnas.\nPrimaarne hemolüüs on ekstravaskulaarne. Selle protsessi tulemusena ei pääse lagunenud erütrotsüütide hemoglobiin vereringesse, vaid muundub koe makrofaagide abil sapipigmendiks - bilirubiiniks.\nHDN koos Rh-konfliktiga. Põhjused\nRh-vastuolude tekkimise oht suureneb iga järgneva rasedusega..\nHDN esinemist soodustab naise olemasolu:\nüks või mitu aborti;\nspontaansed katkestused (raseduse katkemised);\nrasedus ja sünnitus Rh + loode;\nplatsenta eraldumine, preeklampsia ning tõsised nakkus- ja põletikulised patoloogiad ema ajaloos;\nHDN eelmise sünnituse ajal.\nGrupi kokkusobimatuse tekkeks peab emal olema rühm 0 (1. veregrupp) ja lapsel teine (A) või kolmas (B) rühm.\nKõige sagedamini ilmneb kokkusobimatus emadel esimese (0) ja lootel teise (A) rühmaga. Kolmanda rühma antigeen B ja β-aglutiniinid on oluliselt madalama antigeense aktiivsusega kui antigeen A ja α-aglutiniinid.\n. või: loote ja vastsündinu erütroblastoos\nEdematoosne vorm (või loote tilk) on haruldane.\nSeda peetakse teiste seas kõige raskemaks vormiks.\nReeglina hakkab see arenema isegi emakas.\nRaseduse alguses on raseduse katkemine tavaline.\nMõnikord sureb loode hilja või sünnib väga tõsises seisundis, kus on laialt levinud tursed, raske aneemia (vähenenud hemoglobiin (hapnikku kandev verevärv) ja punased verelibled vere mahuühiku kohta), hapnikuvaegus, südamepuudulikkus.\nSellise vastsündinu nahk on kahvatu, vahajas. Nägu on ümar. Lihastoonus on järsult vähenenud, refleksid on alla surutud.\nMaks ja põrn on märkimisväärselt suurenenud (hepatosplenomegaalia). Kõht suur, tünnikujuline.\nIseloomustab laialdane koeödeem, mõnikord koos efusiooniga (väikestest anumatest väljunud vedeliku kogunemine) kõhuõõnde, südame (perikardi) ja kopsude (pleura) ümbruse õõnsustesse. Selle põhjuseks on suurenenud kapillaaride läbilaskvus (kõige õhemad laevad kehas) ja vere üldvalgu vähenemine (hüpoproteineemia).\nAneemiline vorm on kõige soodsam vorm allavoolu.\nKliinilised sümptomid ilmnevad lapse esimestel päevadel.\nAneemia, naha ja limaskestade kahvatus, maksa ja põrna suurenemine suureneb järk-järgult.\nIkteriline vorm on kõige tavalisem vorm. Selle peamised sümptomid on:\nkollatõbi (kehakudede kollane värvus bilirubiini (sapipigmendi) ja selle ainevahetusproduktide liigse kogunemise tõttu veres);\naneemia (vähenenud hemoglobiin (hapnikku kandev verevärv) ja punased verelibled vere mahuühiku kohta);\nhepatosplenomegaalia (maksa ja põrna suurenemine).\nKollatõbi areneb esimese 24 tunni jooksul pärast sündi, harvemini teisel päeval, sellel on progresseeruv kulg.\nSellise patsiendi nahk on kollakas ja oranži varjundiga..\nNähtavad limaskestad ja sklera muutuvad kollaseks.\nMida varem ilmneb kollatõbi, seda raskem haigus areneb..\nKui bilirubiini tase veres tõuseb, muutuvad lapsed loidaks, uniseks; neil on vähenenud refleksid ja lihastoonus.\n3.-4. Päeval saavutab kaudse bilirubiini (sapipigment, mis tekkis hemoglobiini lagunemisel ja kellel ei olnud aega maksa läbida) tase kriitilise väärtuse (üle 300 μmol / l).\nIlmuvad tuumakollatõve sümptomid (aju subkortikaalsete tuumade kahjustus kaudse bilirubiiniga):\njäigad kaelalihased (lihastoonuse järsk tõus);\nopisthotonus (kramplik poos, millel on terav seljakaar, pea tagasi viskamine (sarnaneb kaarega, millel on tugi ainult pea tagaküljel ja kontsadel), jalgade sirutamine, käte, käte, jalgade ja sõrmede painutamine);\n"loojuva päikese" sümptom (silmamunade liikumine on suunatud allapoole, iirist katab alumine silmalaud). Kõigega kaasneb kriuks ja tugev nutt ("aju" hüüe).\nNädala lõpuks väheneb punaste vereliblede massilise lagunemise taustal sapi eraldumine soolestikku (sapi paksenemise sündroom) ja ilmnevad kolestaasi (sapi stagnatsiooni) tunnused: nahk muutub rohekaks-määrdunud, fekaalid muutuvad värviks, uriin tumeneb, otsese bilirubiini (bilirubiini) tase mis läbis maksa ja muudeti kahjutuks).\nVastsündinute hemolüütilise haiguse põhjuseks on ema ja loote vere kokkusobimatus, kõige sagedamini Rh-faktori, harvemini rühma antigeenide (ABO süsteemid) ja ainult vähesel juhul teiste antigeenide puhul..\nRh-konflikt tekib, kui Rh-negatiivse naise areneval lootel on Rh-positiivne veri.\nImmuunkonflikt ABO süsteemis areneb koos O (I) veregrupiga emas ja A (II) või B (III) lootel.\nLaps sünnib haigena ainult siis, kui ema oli varem sensibiliseeritud (tal on juba suurenenud tundlikkus verekomponentide suhtes, millega ta varem kokku puutus).\nRh-negatiivset naist saab juba varases lapsepõlves sensibiliseerida Rh-positiivse vereülekandega; raseduse katkemise korral, eriti indutseeritud abordi korral.\nSensibiliseerimise (keha tundlikkuse suurenemine keskkonna või sisekeskkonna mis tahes teguri mõju suhtes) kõige levinum põhjus on sünnitus. Seetõttu on esimene laps palju soodsamas olukorras kui järgnevad lapsed..\nKui konflikt areneb vastavalt ABO-süsteemile, pole varasemate raseduste arv oluline, kuna tavaelus esineb ülitundlikkust (ülitundlikkus kehas võõrade ainete suhtes) antigeenide A ja B suhtes väga sageli (näiteks toiduga, vaktsineerimise ajal, mõned infektsioonid).\nOlulist rolli hemolüütilise haiguse tekkes mängib platsenta (spetsiaalne organ, mis raseduse ajal suhtleb ema ja lapse keha vahel). Kui selle barjäärifunktsioon on häiritud, hõlbustatakse loote punaste vereliblede üleminekut ema vereringesse ja ema antikehi lootele.\nKoos erütrotsüütidega satuvad ema kehasse võõrvalgud (Rh-faktor, antigeenid A ja B).\nNeed põhjustavad Rh antikehade või immuunantikehade (anti-A või anti-B) moodustumist, mis läbivad platsenta loote vereringesse.\nAntigeenid ja antikehad kombineeruvad erütrotsüütide pinnal, moodustavad kompleksid, mis neid hävitavad (loote ja vastsündinu erütrotsüütide hemolüüs).\nPunaste vereliblede patoloogilise lagunemise tagajärjel loote veres tõuseb kaudse (konjugeerimata) bilirubiini tase ja tekib aneemia.\nKonjugeerimata bilirubiinil on ajurakkudele toksiline toime, põhjustades neis märkimisväärseid muutusi kuni nekroosini.\nTeatud kontsentratsioonil (üle 340 μmol / l tähtaegsetel imikutel ja üle 200 μmol / l sügavalt enneaegsetel imikutel) võib see tungida läbi vere-aju barjääri (füsioloogiline barjäär vereringesüsteemi ja kesknärvisüsteemi vahel) ning kahjustada aju ja ajukoorte subkortikaalseid tuuma, mis viib tuumakollasuse tekkeni.\nSeda protsessi süvendab albumiini (verevalgu) ja glükoosi taseme langus teatud ravimite, näiteks steroidhormoonide, antibiootikumide, salitsülaatide, sulfoonamiidide kasutamisel..\nMaksarakkude toksilise kahjustuse tagajärjel ilmub veres otsene bilirubiin (mille maks muudab kahjutuks)..\nSapiteedes esineb kolestaas (sapi stagnatsioon), sapi sekretsioon soolestikus on häiritud.\nAneemia (hemoglobiini (verevärv, mis kannab hapnikku) ja punaste vereliblede vähenemine vere mahuühikus) vähenemisega tekivad erütrotsüütide hemolüüsi tõttu uued vereloome kolded.\nVeres ilmuvad erütroblastid (erütrotsüütide noored vormid).\nHaiguse ravimisel aitab lastearst\nVajalik on võimaliku immuunkonflikti diagnoosimine enne sündi (sünnieelne).\nSünnitus-günekoloogiline ja somaatiline anamneesis: raseduse katkemine, surnultsündimine, laste surm esimesel päeval pärast sündi kollatõvest, vereülekanne Rh-faktorit arvestamata.\nEma ja isa reesuse ning veregrupi määramine. Kui loode on Rh-positiivne ja naine Rh-negatiivne, siis on ta ohus. Rh-faktori suhtes homosügootse mehe (mille pärilikus kromosoomipaaris on antud geeni sama kuju) ja Rh-negatiivse naise abielu korral on kõik lapsed positiivse Rh-faktori kandjad. Kuid heterosiidist (see tähendab heterogeense genotüübiga (pärilik alus)) isast pärib pool järglastest negatiivse Rh-faktori. Samuti on ohus I veregrupiga naised.\nRh-vastaste antikehade tiitri määramine Rh-negatiivse naise dünaamikas (raseduse ajal vähemalt kolm korda).\nTrasabdominaalne amniotsentees 34. rasedusnädalal (loote põie punktsioon läbi kõhu seina, et amnionivedelikku ekstraheerida diagnostilistel eesmärkidel) immuunkonflikti ohu tuvastamiseks. Määrake bilirubiini, amnionivedelikus olevate antikehade optiline tihedus.\nUltraheli raseduse ajal. Areneva loote hemolüütilise haigusega on platsenta paksenemine, selle kiirenenud kasv turse, polühüdramnioni (lootevedeliku liigne kogunemine), loote kõhu suuruse suurenemine maksa ja põrna suurenemise tõttu.\nVastsündinu hemolüütilise haiguse sünnitusjärgne (sünnitusjärgne) diagnoos põhineb:\nhaiguse kliinilised ilmingud sündides või varsti pärast seda:\nkollatõbi: nahk ja nähtavad limaskestad on kollased, väljaheited on muutunud värviks, uriin on tume;\naneemia: naha kahvatus;\nmaksa ja põrna suurenemine (hepatosplenomegaalia);\nkernicteruse tunnused: jäigad kaelalihased (lihastoonuse järsk tõus), opisthotonus (kramplik rüht selja terava kaardumisega, pea tagasi visatud (sarnaneb kaarega, millel on tugi ainult pea tagaküljel ja kontsadel), jalgade sirutamine, käte, käte, jalgade ja sõrmede painutamine );\n"loojuva päikese" sümptom (silmamunade liikumine on suunatud allapoole, iirist katab alumine silmalaud);\nhemoglobiini taseme langus alla 150 g / l;\nerütroblastide ja retikulotsüütide arvu suurenemine (erütrotsüütide noored prekursorid);\nbilirubiini taseme tõus nabaväädi veres on üle 70 μmol / l, ülejäänud veres - 310-340 μmol / l. Hemolüütilise haigusega vastsündinute bilirubiinisisalduse suurenemine 18 μmol / l tunnis;\nuriin on tumedat värvi, annab bilirubiinile positiivse reaktsiooni;\non oluline uurida mittetäielikke antikehi Coombsi testi abil.\nVastsündinu hemolüütilise haiguse ravi\nVastsündinu hemolüütilise haiguse rasketel juhtudel pöörduge:\nasendus vereülekanne (verevalamine, millele järgneb doonori vereülekanne);\nhemosorptsioon (vere edastamine spetsiaalses aparaadis läbi sorbentide (aktiivsüsi või ioonivahetusvaigud), mis on võimelised absorbeerima mürgiseid aineid));\nplasmaferees (teatud koguse vere võtmine spetsiaalse aparaadi abil ja selle vedela osa - toksilisi aineid sisaldava plasma - eemaldamine).\nVereülekanne asendus võimaldab teil lapse verest eemaldada kaudse (toksiline bilirubiin, mis pole maksas läbi käinud) bilirubiini ja ema antikehad, samuti täita punaste vereliblede defitsiiti. Kasutage lapsega sama veregrupiga Rh-negatiivset verd.\nPraegu ei nakatata hepatiiti HIV-nakkuse ohu tõttu täisverega, vaid Rh-negatiivsete erütrotsüütide massiga (need on erütrotsüüdid, mis jäävad alles pärast suurema osa plasma säilinud verest eemaldamist) värske külmutatud plasmaga (vere vedel komponent)..\nKui vastsündinute hemolüütiline haigus on põhjustatud rühmade kokkusobimatusest, kasutatakse 0 (I) rühma erütrotsüütide massi ja plasma on kas AB (IV) rühm või ühe rühma maht 180-200 ml / kg. See on piisav, et asendada umbes 95% vastsündinu verest..\nTäisajaliste vastsündinute asendusveeülekande näidustused esimesel elupäeval on järgmised:\nkaudse bilirubiini kontsentratsioon nabaväädi veres on üle 60 μmol / l;\nkaudse (sidumata) bilirubiini kontsentratsiooni tõus tunnis rohkem kui 6-10 μmol / l;\nkonjugeerimata bilirubiini kontsentratsioon perifeerses veres on üle 340 μmol / l;\nhemoglobiin alla 100 g / l.\nKriitilises seisundis sündinud vastsündinutele manustatakse glükokortikoide kohe nädala jooksul.\nSelle haiguse kerge vormi korral või pärast kirurgilist ravi kasutatakse konservatiivseid meetodeid:\nvalguravimite, glükoosi intravenoosne infusioon;\nmaksa mikrosomaalsete ensüümide indutseerijate määramine;\nvitamiinid C, E, rühm B, kokarboksülaas, mis parandavad maksa tööd ja normaliseerivad ainevahetusprotsesse kehas.\nSapipaksuse sündroomiga määratakse kolagoogid sisemiselt. Raske aneemia korral viiakse läbi erütrotsüütide massi või pestud erütrotsüütide vereülekanne (vereülekanne)..\nSamal ajal on ette nähtud fototeraapia (vastsündinu keha kiiritamine valge või sinise valgusega luminofoorlampiga). Nahas asuva kaudse bilirubiini fotooksüdatsioon toimub uriiniga ja väljaheitega erituvate vees lahustuvate ainete moodustumisel..\nSelle haiguse rasketel juhtudel on prognoos halb. Sageli esineb:\nperinataalne (alates 28. rasedusnädalast kuni 7 päevani pärast sündi) loote surm;\najuhalvatus on motoorsete häirete sümptomite kompleks, millega kaasneb lihastoonuse muutus (sagedamini tooni tõus);\ntäielik kuulmislangus (kuulmislangus);\npsühhomotoorse arengu hilinemine;\nreaktiivne hepatiit (maksapõletik) sapi stagnatsiooni taustal;\npsühhovegetatiivne sündroom - vaimne häire (ilmneb ärevus, depressioon) selle haiguse taustal.\nVastsündinu hemolüütilise haiguse ennetamine\nEnnetamine jaguneb spetsiifiliseks ja mittespetsiifiliseks.\nMittespetsiifiline seisneb õiges vereülekandes koos veregrupi ja Rh-faktori kohustusliku arvestamisega ning raseduste säilitamisega.\nSpetsiifiline ennetus seisneb anti-D immunoglobuliini sisseviimises esimese 24–48 tunni jooksul pärast sünnitust (kui ema on Rh-negatiivne ja lootel Rh-positiivne) või abordis.\nKui antikehade tiiter raseduse ajal suureneb, kasutavad nad:\ndetoksikatsioonimeetodid, kasutades hemosorptsiooni (vere edastamine spetsiaalses aparaadis läbi toksiliste ainete imamiseks võimeliste sorbentide (aktiivsüsi või ioonivahetusvaigud) kaudu);\n3-4 korda emakasisene asendus vereülekanne 27. rasedusnädalal 0 (I) rühma Rh-negatiivse vere pestud erütrotsüütidega koos järgneva sünnitusega, alates 29. rasedusnädalast.\nLoote erütrotsüüdid võivad oma omaduste poolest erineda ema erütrotsüütidest.\nKui sellised erütrotsüüdid tungivad platsentasse (peamine organ, mis suhtleb ema ja loote kehaga), muutuvad nad võõrkehadeks (antigeenideks) ja vastuseks neile tekitab ema keha antikehi (verevalke, mis tekivad muude ainete kehasse viimise tagajärjel). sealhulgas bakterid, viirused, toksiinid).\nhemolüüs (erütrotsüütide lagunemine);\nüliohtlik kollatõbi (kehakudede kollane värvumine bilirubiini (sapipigmendi) ja selle ainevahetusproduktide liigse kogunemise tõttu veres).\nNäidustused ja antibiootikumide kasutamine hemorroidide korral\nHemorroidid on veresoonte haigus, mis pärakus põletikuliseks muutub. Haigust võib väljendada erineval määral: alates väiksematest veenimuutustest kuni tõsiste patoloogiateni.\nAorta (aorta) - inimese suurim arteriaalne anum, peamine maantee, kust pärinevad kõik keha arterid.Osakonnad.\nSee leht sisaldab kõigi Venorutoni analoogide loetelu koostise ja näidustuste järgi. Nimekiri odavatest analoogidest ja saate ka võrrelda hindu apteekides. Odavaim Venorutoni analoog: trokserutiin Kõige populaarsem Venorutoni analoog: Detralex ATC klassifikatsioon: Rutosiid Toimeained / koostis: Rutozid\nPõhjused, miks seerumi rauasisaldus on täiskasvanutel kõrgem


1985. aasta ETV lastelavastus ja paljude lapsepõlve lemmik „Lumekuninganna” linastub Viljandi Kogukonnakino eriürituse raames 28. detsembril Viljandi kinos Centrum kell 19.00. Trips-traps trule, pure-pase plure! Ühel õhtul, kui Kaj läbi akna lumesadu vaatas, nägi ta, kuidas üks valge lumehelves tema pilgu all aeglaselt imekauniks naiseks muutus. Naine oli küll jääst, aga ometi elus! Kaj kohkus, kui kuulis, et võõras teda nimepidi kutsus ja ise seepeale kadus. Poiss ei teadnud, et oli näinud Lumekuningannat!\nKinodes alates: 28.12.2020\nKinodes alates 28.12.2020\nEneseirooniast pakatav komöödia "Mehed" on välja kasvanud ühest viimaste aastate vaadatuimast teatrilavastusest pealkirjaga… “Mehed”! Kolm sõpra – Tiit (Tiit Sukk), Margus (Margus Prangel) ja Veikko (Veikko Täär) otsustavad ühel päeval sõita koos Tallinnast kaugele Harakasaarele, sest Veikkol vajab seal lahendamist üks probleem. Tiit, kes pole sellisest maalapist varem kuulnudki, otsustab põgenemisega üles näidata mässumeelsust, sest noor lavastaja sunnib teda Draamateatris 40-selt Romeot mängima.


Evolutsiooniteooria – Opiq\nBioloogia gümn, IV 1.1\n150 miljonit aastat tagasi elanud ürglinnud olid üleminekuetapiks dinosauruste ja tänapäevaste lindude vahel. Esimene ürglinnu kivistis leiti vaid mõni aasta pärast evolutsiooniteooria avaldamist. Tänapäevaks on leitud 11 enam-vähem täielikku ürglinnu fossiili.\nTänapäeval teame, et kõik Maal elavad organismid on arenenud ühisest eellasest, esimesest eluvormist, kes elas umbes 3,7 miljardit aastat tagasi. Pea 19. sajandi lõpuni uskus aga enamik inimesi, et elu Maal on jumaliku loomisakti tulemus. Valitses arusaam, et liigid pole omavahel suguluses ning nende tunnused on muutumatud ja püsivad, liikide sarnasuse on aga kindlaks määranud looja.\nSellist mõtet, et liigid aja jooksul muutuvad, võib täheldada juba antiikajal. Nii mõistsid mõned Antiik-Kreeka filosoofid (nt Anaximandros ja Empedokles), et loomad, sealhulgas inimesed, võisid areneda teist tüüpi loomadest. Paraku summutasid need ideed hilisemad mõjukad filosoofid Aristoteles ja Platon. Platoni ideede õpetuse, mille järgi kõik olemasolev on ebatäiuslik koopia täiuslikust vormist, võtsid omaks mitte ainult kaasaegsed, vaid ka hilisema aja kristlikud mõtlejad. Seetõttu on Platon evolutsiooniuurijate silmis pälvinud nimetuse „evolutsiooni suur antikangelane“. Aristotelese üksikasjalikud loodusvaatlused ning nende mitmed üllatavalt tänapäevased tõlgendused olid küll suur edasiminek loodusteaduste arengus, kuid temagi töödes valitses veendumus, et kõik organismid on loodud mingit ülimat eesmärki silmas pidades ning juhusel pole siin mingit rolli.\n19. sajandi keskpaigani valitses arusaam, et Maa on vaid 6000 aastat vana ning fossiilid on tõendid suurest veeuputusest, kust pääsesid vaid Noa laeval olnud loomad.\nKuna kristlik maailmavaade õpetas uskuma autoriteetide ideedesse ega lubanud kahelda piiblis kirjapandus, jäi evolutsiooniline mõtlemine pikkadeks sajanditeks soiku. Ometi leidus ka looduseuurijaid, kelle vaatlused näitasid looduses esinevaid vastuolusid valitsevate teooriatega. 18. sajandi Prantsuse loodusteadlane Georges-Louis Leclerc de Buffon koostas 44-köitelise loodusloo entsüklopeedia ning seadis kahtluse alla piibli väite, et Maa on vaid 6000 aastat vana. Tema arvates arenesid liigid suhteliselt väikesest hulgast eellasliikidest, kuid ta ei suutnud esitada tõsiselt võetavat mehhanismi liikide muutumise kohta ega tõendeid Maa vanuse kohta. Leclerci kaasaegne, Rootsi loodusteadlane Carl von Linné, kellel on suuri teeneid biosüstemaatika arengus, nentis küll liikide omavahelise ristumise võimalust (ta oli seda taimede peal märganud), ent uskus, et liikide muutused on siiski ette määratud ja toimuvad piiratud ulatuses.\nGeorges-Louis Leclerc de Buffon seadis kahtluse alla väite, et Maa on vaid 6000 aastat vana.\nCarl von Linné märkas, et liigid võivad omavahel ristuda, kuid uskus, et liikidega toimuvad muutused on ette määratud ja toimuvad vaid piiratud ulatuses.\n19. sajandi algul esitas Jean Baptiste Lamarck revolutsioonilise teooria liikide muutumisest – siiani oli arvatud, et liigid on muutumatud loomise päevast saadik. Ta arvas, et lihtsaid eluvorme tekib looduses iseenesest kogu aeg juurde ja ajapikku arenevad neist üha keerukamad eluvormid. Ta mõistis, et organismid on kohastunud elama neid ümbritsevas keskkonnas. Kohastumise mehhanismina pakkus ta välja, et elu jooksul organismis toimunud muutused päranduvad edasi järglastele. Seda hüpoteesi on tema järgi hakatud nimetama lamarkismiks.\nLiikide muutumise ideed kritiseeris tugevasti mõjukas Prantsuse loodusteadlane Georges Cuvier. Fossiilsetele leidudele tuginedes tõestas ta liikide väljasuremise ning see on ka Cuvieri teene evolutsiooniteooria arengus. Samas arvas ta, et liigid on muutumatud: alguses loodi lihtsalt väga palju liike, millest osa aja jooksul katastroofiliste sündmuste tõttu välja suri. Inglise geoloogid James Hutton ja Charles Lyell pakkusid välja idee, et Maa on palju vanem kui piiblis kirjas ning Maad kujundavad jõud tegutsevad väga aeglaselt ja kogu aeg. Nende meelest polnud liikide väljasuremiseks vaja katastroofe, Maal toimuvad protsessid võivad seda põhjustada sama efektiivselt.\nJean Baptiste Lamarck uskus, et liigid pole muutumatud ning elu jooksul organismis toimuvad muutused päranduvad järglastele edasi.\nGeorges Cuvier tõestas liikide väljasuremise, kuid uskus, et liigid on muutumatud.\nJames Hutton (vasakul) ja Charles Lyell (paremal) uskusid, et Maa on palju vanem kui piiblis kirjas.\nSeega oli 19. sajandil aeg küps evolutsiooniteooria sünniks. Oli olemas idee liikide muutumisest. Teati, et Maa on väga vana ning palju liike on välja surnud. Üha rohkem pakkus maailm noortele loodusteadlastele võimalusi ringi reisida ja õppida tundma Maa liigirikkust. Seepärast polegi kuigi üllatav, et evolutsiooniteooriani jõudsid üksteisest sõltumatult enam-vähem samal ajal kaks teadlast: Charles Darwin ja Alfred Wallace.\n1858. aastal peeti Londonis loodusteadusliku seltsi koosolekul ettekanne, mis käsitles Darwini ja Wallace’i teooriat liikide muutumisest ja uute liikide tekkest loodusliku valiku tulemusena. Need ettekanded ja aasta hiljem avaldatud Darwini raamat „Liikide tekkimine“ (The Origin of Species) muutsid bioloogide arusaamu elu arengust. Darwini evolutsiooniteooriat ja loodusliku valiku põhimõtteid on täiendanud paljud uued bioloogiaalased teadmised. Evolutsiooni kulgu ja päriliku muutlikkuse aluseid aitavad paremini mõista geneetika, paleontoloogia, ökoloogia ja teised bioloogiateadused.\nEvolutsiooniteooria töötasid välja Charles Darwin ja Alfred Wallace.\n∘ Liikidega toimuvad muutused on ette määratud ja saavad toimuda ainult piiratud ulatuses, kuigi mõningal määral võivad liigid omavahel ka ristuda – Georges-Louis Leclerc de BuffonCarl LinnéJean Baptiste LamarckGeorges CuvierCharles Darwin\n∘ Uued liigid tekivad kogu aeg iseeneslikult eluta asjadest juurde, olemasolevad liigid muutuvad ajas – Georges-Louis Leclerc de BuffonCarl LinnéJean Baptiste LamarckGeorges CuvierCharles Darwin\n∘ Uued liigid tekivad ja olemasolevad liigid muutuvad loodusliku valiku mehhanismi tulemusel – Georges-Louis Leclerc de BuffonCarl LinnéJean Baptiste LamarckGeorges CuvierCharles Darwin\n∘ Maa on üle 6000 aasta vana, tänapäevased liigid on arenenud väiksest hulgast eellasliikidest, kuid arenemise mehhanism on teadmata – Georges-Louis Leclerc de BuffonCarl LinnéJean Baptiste LamarckGeorges CuvierCharles Darwin\n∘ Alguses loodi palju liike, kuid osa nendest on aja jooksul välja surnud – Georges-Louis Leclerc de BuffonCarl LinnéJean Baptiste LamarckGeorges CuvierCharles Darwin\nPlatoni ideede õpetus\nBuffoni kahtlused Maa vanuse kohta\nCuvieri tõestatud liikide väljasuremine\nCuvieri väide liikide muutumatuse kohta\nLyelli ja Huttoni välja pakutud Maa vanus\nLisa. Lamarkism – kas lõpuni väär teooria?\nLamarck (1744–1829) arvas, et liigid kohanevad keskkonnaga ja muutuvad, kui nende elu jooksul omandatud tunnused päranduvad järglastele. Näiteks kui kaelkirjak sirutab üha oma kaela, et kõrgemalt lehti kätte saada, sünnivad tal pikema kaelaga pojad. Ka Darwin uskus, et omandatud tunnuste pärandumine on üheks evolutsiooni tõukejõuks: geneetilisest pärandumisest ei teatud tol ajal veel midagi. Alles Gregor Mendeli tööde taasavastamine 20. sajandi algul võimaldas mõista pärilikkuse saladust. Lamarkism kui evolutsiooniline mehhanism on tänapäevaks küll ümber lükatud, kuid keskkonna põhjustatud muutused geenides võivad siiski päranduda. Samuti on näidatud epigeneetilisi mehhanisme, mis mõjutavad järglaste tunnuseid. Seetõttu ei saa lamarkismi pidada lõpuni vääraks.\nJean-Baptiste-Pierre-Antoine de Monet, chevalier de Lamarck.\nLisa. Darwin või Wallace – kumb on evolutsiooniteooria rajaja?\nCharles Darwin (1809–1882) õppis ülikoolis algul arstiteadust ning hiljem usuõpetust, kuid suur huvi loodusteaduste vastu ei lasknud tal õpingutele korralikult pühenduda. 1831. aastal võeti ta loodusteaduste eksperdina kaasa ümbermaailmareisile. Reis purjekaga Beagle kestis viis aastat. Suurem osa sellest ajast möödus Lõuna-Ameerikas, väga muljeterohked olid Darwini jaoks uurimisretked Austraaliasse ja Galápagose saartele. Eri maade taimestiku ja loomastiku kõrval uuris ta ka fossiile. Reisil kogutud andmeid läbi töötades jõudis Darwin järeldusele, et liigid ei ole mitte loodud, vaid arenenud varem elanud liikidest. Aastaks 1839 oli tal liikide muutumise ja tekkimise teooria põhijoontes olemas. Ent selleks, et niisugust tolleaegse maailmapildiga vastuolus teooriat usutavalt esitada, pidi Darwin leidma rohkelt tõendusmaterjali. Sellele pühenduski ta järgmised paarkümmend aastat.\nAlfred Wallace (1823–1913) veetis aastaid mööda maailma rännates, müügiks eksootilisi loomi kollektsioneerides ja looduse mitmekesisust tundma õppides. Sarnaselt Darwiniga jõudis temagi järeldusele, et valitsevad arusaamad liikide väljakujunemise kohta on looduses esinevaga vastuolus. Wallace’i arvates muutuvad liigid loodusliku valiku tulemusena. 1858. aastal saatis ta oma ideesid tutvustava artikli Darwinile, kes oli selleks ajaks juba tunnustatud loodusteadlane. Darwin mõistis, et noore Wallace’i artikli ilmumisega kaob tema kaua lihvitud teooria ja elutöö uudsus. Kompromissina otsustati evolutsiooniteooriat kõigepealt tutvustada Wallace’i ja Darwini ühistööna. Kuigi Darwin on läinud ajalukku kui evolutsiooniteooria rajaja, arvab osa teadusajaloolasi, et Darwin oleks pidanud Wallace’i käsikirja kohe avaldada laskma ning evolutsiooniteooria rajaja au peaks kuuluma hoopis Wallace’ile.\nEvolutsioon on organismide päritavate tunnuste muutumine põlvkondade jooksul, see põhjustab eluslooduse pideva arengu ja muutuse. Evolutsiooniteooria põhiseisukohad on järgmised.\nKõikide liikide sigivus on selline, et isendite arv peaks kiiresti kasvama, kuid ometi säilitavad populatsioonid enam-vähem püsiva suuruse.\nRessursid (toit, elupaigad) on looduses piiratud.\nIsendite sigivust arvesse võttes peab paratamatult tekkima konkurents piiratud ressursside pärast ehk olelusvõitlus.\nIga liigi isendid erinevad üksteisest ehk populatsioonides esineb muutlikkus.\nSuurem osa pärilikest muutustest tekivad keskkonnast sõltumatult ehk on keskkonna suhtes juhuslikud.\nOsa muutusi võimaldavad isenditel keskkonnas paremini hakkama saada ehk muudavad organismid kohasemaks, mistõttu võivad nad võrreldes populatsioonikaaslastega kauem elada või rohkem järglasi saada. Selline ebavõrdne sigimine aitab keskkonnaga paremini sobivatel tunnustel järglaspõlvkondades levida ning kaotab kahjulikud tunnused. See ongi looduslik valik.\nSee aeglane protsess tagab populatsioonide parema kohastumise keskkonnaga, muutuste kuhjumine võib viia lõpuks uue liigi tekkimiseni.\n1. Hoolimata liikide suurest sigivusest on populatsioonide arvukus alati vähenevenam-vähem püsivsuurenev .\n2. Looduses on ressursse piiratud koguseslõputult palju .\n3. Kuna ressursse on vähem kui kõikidele isenditele vaja oleks, siis tekib ressursside pärast konkurents ehk looduslik valikevolutsioonolelusvõitlusebavõrdne sigimine .\n4. Populatsioonides esineb looduslik valikkohanemineolelusvõitlusmuutlikkus , iga liigi isendid erinevad üksteisest.\n5. Enamik pärilikke muutusi toimub juhuslikultkindla eesmärgiga .\n6. Keskkonnas paremini hakkama saavad isendid ehk juhuslikult ellu jäänudrõõmsamadkohasemad isendid elavad tõenäoliselt kauem ning saavad rohkem järglasi. Taolise ebavõrdse sigimisejuhuslikkusemuutlikkuse kaudu pärandub rohkem kasulikke geene edasi. See ongi ebavõrdne sigiminelooduslik valikmuutlikkusevolutsiooniteooria .\n7. Looduslik valik tagab populatsioonide ebavõrdse sigimisejuhusliku muutlikkuseparema kohastumuse keskkonnaga ja mõnikord võib see viia uue liigi arenemiseni.\nFossiilidel põhinevad tõendid evolutsiooni kohta\nPaleontoloogia on teadusharu, mis uurib muistsete organismide maailma fossiilide abil. Fossiilid ehk kivistised on ammustel aegadel elanud organismide jäänused. Osa organisme on säilinud ka tervikuna, näiteks merevaiku sulgunud putukad või Siberi igikeltsast leitud mammutid. Fossiilide uuringutele tuginemises on ka omad nõrgad kohad, sest kõikidest maakeral elanud organismidest ei ole fossiile säilinud. Näiteks seente ja pehme kehaga mereloomade fossiile on väga vähe.\nSee herilane jäi merevaiku 20–16 miljonit aastat tagasi.\nKui fossiilide vanust ei suudeta välja selgitada, pole neist ka organismide arengu uurimisel kasu. Fossiili ligikaudne vanus arvestatakse välja samades kivimikihtides leiduvate laialt levinud ja teadaoleva vanusega fossiilide (nn juhtfossiilide) abil. Näiteks ammoniidid, kes kuuluvad limuste hulka, elasid kõikides maakera meredes umbes 400–65 miljonit aastat tagasi. Mitu ammoniitide liiki on olulised juhtfossiilid. Kuna kivimite vanemad kihid on tavaliselt all- ja nooremad ülalpool, saab leitud fossiilid seada juhtfossiilide abil ajalisse järgnevusse. Fossiilide täpse vanuse määramisel kasutatakse abivahendina kõikides organismides väga vähesel hulgal esinevaid radioaktiivseid aineid ja nende laguprodukte.\nFossiilid võimaldavad jälgida ühe liigi või organismirühma arengut. Leitud hobusefossiilide põhjal on konstrueeritud pildiseeria, mis näitab, et hobune on 55 miljoni aasta jooksul arenenud viievarbalisest, umbes rebasesuurusest imetajast suureks kabjaliseks.\nFossiilide seast võib leida ka organisme, kellel esineb nii ammu väljasurnud loomade kui ka tänapäeval elavate loomade tunnuseid. Näiteks ürglinnu (Archaeopteryx) fossiilil esineb nii dinosaurustele kui ka lindudele iseloomulikke tunnuseid. Roomajatele iseloomulikud tunnused on hambad ja saba, lindudele aga sulestik ja varvaste asend. Sellised fossiilid tõestavad veenvalt evolutsiooni toimumist.\nHobuse suuruse ja välimuse kujunemine miljonite aastate vältel. Samas on muutunud ka nende loomade elukeskkond. Viievarbalised hobuse eellased elasid metsas, kuid tänapäeva kabjaliste elukeskkonnaks on rohtlad.\nÜrglinnud elasid umbes 150 miljonit aastat tagasi.\nPaleontoloogia on teadusharu, mis uurib ammu elanud organismide jäänuseid.\nTervikuna ei ole säilinud ükski miljon aastat tagasi elanud organism.\nSeente ning pehme kehaga mereorganismide fossiile on väga vähe säilinud.\nFossiilide vanuse määramine on oluline selleks, et saaks parema pildi ammu elanud organismide kohta.\nFossiilid võimaldavad uurida erinevate liikide arengulugu.\nÜrglind Archaeopteryx on justkui evolutsiooniline vahelüli roomajate ja lindude vahel. On leitud, et tal on mõlemale organismirühmale iseloomulikke tunnuseid.\nFossiiliga samas kivimikihis olevate määratud vanusega fossiilide põhjal\nFossiilis olevate radioaktiivsete isotoopide põhjal\nFossiliseerunud organismi arengutaseme järgi\nFossiili leidmisaja järgi\nLisa. Elavad fossiilid\nElavateks fossiilideks nimetatakse selliseid tänapäevaseid organisme, kes on muutumatuna eksisteerinud väga pika aja vältel – neist on leitud samasuguse ehitusega väga vanu fossiile. Neil liikidel pole lähedasi elavaid sugulasliike.\nHõlmikpuud kasvavad looduslikult Hiinas ja on seal kaitse all. Hõlmikpuu kuulub paljasseemnetaimede hulka ja selle lähemad sugulasliigid surid välja dinosauruste ajal.\nLatimeeriad on lähemalt suguluses roomajate ja imetajatega kui tavaliste kiiruimsete kaladega. Arvati, et kõik latimeeriad surid välja umbes 150 miljonit aastat tagasi. Siiski on mõnes piirkonnas kalamehed neid püüdnud.\nKuna fossiilide uurimine ei anna täielikku ülevaadet elusorganismide evolutsioonist, kasutatakse ka teisi meetodeid. Need on põhimõtteliselt samad, mis on kasutusel elusorganismide süstematiseerimisel (liigitamisel).\nVõrdlev anatoomia uurib organismide ehituse sarnasust ja erinevust. Mida sarnasem on kahe liigi anatoomia, seda lähemalt on nad omavahel suguluses ja seda hiljutisem on nende kahe liigi ühine esivanem. Näiteks elevandi ja nüüdseks välja surnud mammuti anatoomia on suhteliselt sarnane ning neil on ühine esivanem. Homoloogilised elundid on sarnase ehitusega, kuid funktsioon võib olla erinev, nt selgroogsete jäsemed. Näiteks linnu tiib on muundunud eesjäse, milles on põhimõtteliselt samad luud mis imetaja esijäsemes. See tõestab nende ühist algupära. Analoogilised elundid on erineva päritoluga, kuid täidavad sama ülesannet. Näiteks kärbsed ja linnud kasutavad oma tiibu lendamiseks, kuid ehituselt on nende tiivad täiesti erinevad. Nad ei pärine ühistest eellastest ja sellepärast pole ka nende tiibade ehitus sarnane. Analoogilised elundid ei ole evolutsioonitõendid.\nSelgroogsete loomade jäsemed on homoloogilised elundid: nende ehitus tõestab ühist algupära, kuigi funktsioon liigiti erineb.\nEvolutsiooni oluline tõend on mandunud elundid ehk vestiigiumid – oma esialgse ülesande kaotanud elundid, mis teistel sarnase ehitusega liikidel võivad olla välja arenenud ja funktsioneerida. Nii madudel kui ka vaaladel on märke jalgade taandarengust. Ka inimesel on vestiigiume, näiteks õndraluu, osaline karvkate, tarkusehambad, kõrvaliigutaja- ja karvapüstitajalihased ning pimesoole ussripik.\nInimese tarkusehambad on mandunud elundid, kuna nad on oma esialgse ülesande kaotanud.\nLootelise arengu võrdlemine aitab selgitada loomade ühist põlvnemist. 1866. aastal sõnastas Ernst Haeckel biogeneetilise reegli, mille kohaselt läbivad organismid embrüogeneesi jooksul oma eellaste embrüonaalse arengu etappe. Näiteks kõigil selgroogsetel esineb varases embrüogeneesis algsetele keelikloomadele iseloomulik seljakeelik, mis asendub hiljem selgrooga.\nTäpsemad tõendid evolutsiooni kohta asuvad rakus ja neid aitab mõista molekulaarbioloogia. DNA struktuuri ja valkude aminohappelise järjestuse abil saab koostada täpseid elusolendite sugupuid. Mida rohkem kaks liiki omavahel DNA nukleotiidse järjestuse ja valkude aminohappelise järjestuse poolest sarnanevad, seda lähemalt nad suguluses on.\nBiogeograafia on teadusharu, mis uurib organismide ja nende koosluste levimist maakeral nii ajas kui ka ruumis. Liikide levik Maal on seotud nende omavahelise sugulusega ja Maa geograafilise arenguga. Samadesse taksonoomilistesse üksustesse (nt sugukond, selts) kuuluvad liigid, mis on levinud lähedastel aladel, on sarnasemad kui samadesse üksustesse kuuluvad üksteisest kaugemaid piirkondi asustavad liigid.\nEvolutsiooni tõendab ka kultuurtaimede ja koduloomade aretus. Juba Darwin märkas kunstliku aretuse ja loodusliku valiku sarnasust. Ühte protsessi juhib inimene ja teine kulgeb loomulikku teed pidi, kuid mõlema tulemuseks on mitmekesistumine. Aretuse tulemused tõendavad, et liigid on võimelised evolutsiooniliselt muutuma ja mitmekesistuma. Erinevaid võtteid kasutades (nt ristamine, kunstlik valik) on inimene muutnud paljude organismide välimust ja elutegevust. Heaks näiteks on siinkohal koeratõud, mis paljudel juhtudel erinevad tundmatuseni oma looduslikust eellasest hundist.\nKoeratõugude mitmekesisus näitab liikide muutumise potentsiaali.\nVõrdlev anatoomia uurib organismide ehituse erinevusi ja sarnasusi.\nAnaloogilised elundid täidavad ühesugust eesmärki, aga on evolutsiooni käigus tekkinud üksteisest sõltumatult.\nHomoloogilised elundid näitavad omavahelist sugulust. Need ei pruugi täita ühesugust ülesannet, kuid ehituselt on need omavahel sarnased.\nAnaloogilised elundid tõendavad evolutsiooni toimumist.\nKala (nt ahvena) uim\nOrganismide looteline areng\nLiikide levik Maal\n∘ Organismid, kes arenesid välja väga ammusel ajal ning eksisteerivad muutumatul kujul ka tänapäeval –\n∘ Isenditevahelised erinevused populatsioonis –\n∘ Elundid, millel pole teadaolevalt mingit funktsiooni, kuid mis võivad sarnase ehitusega organismidel olla välja arenenud –\n∘ Ammustel aegadel elanud organismide jäänused –\n∘ Organismide päritavate tunnuste muutumine põlvkondade jooksul, organismide muutumine ajas –\nevolutsioon – organismide päritavate tunnuste muutumine põlvkondade jooksul\nlamarkism – teooria, mille kohaselt elu jooksul organismis toimunud muutused päranduvad edasi järglastele\nmuutlikkus – isenditevahelised erinevused populatsioonis\nfossiilid – ammustel aegadel elanud organismide jäänused\nelavad fossiilid – tänapäevased organismid, kes on muutumatuna eksisteerinud väga pika aja vältel\nhomoloogilised elundid – eri liikide elundid, millel on sarnane ehitus, kuid võib olla erinev funktsioon\nanaloogilised elundid – eri liikide elundid, mis täidavad sama ülesannet, kuid on erineva päritoluga\nmandunud elundid ehk vestiigiumid – oma esialgse ülesande kaotanud elundid, mis teistel sarnase ehitusega liikidel võivad olla välja arenenud ja funktsioneerivad


Eestlased reisivad taas aktiivselt välisriikidesse – Pealinn.ee\nUuring Eestlased reisivad taas aktiivselt välisriikidesse (0)\nKui viimase poole aasta jooksul käis välisriigis 25 protsenti Eesti inimestest, siis eelnenud poolaasta jooksul tegi seda kuus protsenti inimestest ning ka sel sügisel kavatsetakse aktiivselt reisida, selgus If Kindlustuse läbiviidud uuringust.\nViimasel poolaastal käisid Eesti inimesed kõige sagedamini puhkusereisil Eestis, seda tegi lausa 30 protsenti vastanutest. Naaberriikides käis puhkamas 12 protsenti vastanutest, teistes Euroopa riikides 17 protsenti ja väljaspool Euroopat kuus protsenti vastanutest, vahendab BNS.\nUuringus küsiti ka seda, kas inimesed kavatsevad sel sügisel kuhugi reisida, olgu siis kodu- või välismaal. Kümme protsenti vastajatest võtab ette reisi kodumaal, 14 protsenti plaanib külastada välisriike, 21 protsenti ei ole veel otsustanud ja 55 protsenti Eesti inimestest lähiajal puhkuseplaane ei tee.\n„Vastustest on märgata, et kõige enam plaanivad puhkusereise välisriikidesse inimesed, kes elavad Põhja-Eestis ja kellel on kõrgem sissetulek. Koguni 19 protsenti Põhja-Eesti inimestest vastas, et nad soovivad välisriiki puhkama minna, Ida-Eestis oli selliseid vastajaid neli protsenti,“ mainis Luht.\nKui võrrelda Eesti elanikke lõunanaabritega, siis ka 14 protsenti Läti inimestest soovib sel sügisel puhkuse eesmärgil välisriike külastada, Leedus vastas nii kümme protsenti inimestest. Reisikindlustust kasutavad lõunanaabrid Eestist veelgi vähem: kui Eestis otsustab reisikindlustuse kasuks 63 protsenti reisijatest, siis Leedus 54 ja Lätis ainult 50 protsenti vastanutest.


27. aprill 2018 kell 3:00\nTuru Meyeri laevatehasest on saanud omamoodi rahvaste paabel. „Oleme aasta jooksul kuulnud ligi 50 erinevat keelt,“ ilmestas kommunikatsioonijuht Tapani Mylly sealset atmosfääri.\nIga päev kaidel ja laevadel müttavast 4000 töölisest moodustab välistööjõud veerandi. Kindlalt esikohta hoidvate eestlaste kõrval on kaasatud Baltikumi, Poola, Rumeenia ja teiste riikide firmad. Arvestades konkurentsi taset on sektorisse sisse murdmine kangelastegu.\nSoome laevatööstussektoris tegutseb 900 ettevõtet ja 30 000 töötajat.\nSektori käive oli 2016. aastal 8 miljardit eurot.\nMeyeri Turu laevatehases töötab umbes 4000 laevaehitajat, nendest tuhatkond on välistööjõud.\nPeamisteks partneriteks on Eesti, Läti, Leedu, Poola ja Rumeenia ettevõtted.\nEesti firmad eelistatuimad\nMylly põhjendas buumi kruiisituristide järjepideva kasvuga. See trend on tema sõnul juba kümmekond aastat püsinud, seega pole praegune tõusulaine midagi ootamatut ja ruumi uutele laevadele on.\nTuru tehase omanik on Meyeri perekond, kes investeerib tehase arendusse 200 miljonit eurot. „Tunneme kaasaegse laevaehituse kõige keerulisemaid tehnoloogiaid,“ kinnitas Mylly.\nAlates 2011. aastast Soomes laevamööblit tootev Marine Upholstery OÜ juht Henry Kokk tõstis esile Eesti firmade kvaliteeti ja tarneaegadest kinni pidamist. Need kaks näitajat määravad renomee ja edasise koostöö. „Põhikonkurendid on soomlaste enda firmad. Nende kvaliteet on kohati parem, kuid kindlasti ei ole me odav allhankemaa. Täna vaadatakse meid kui võrdseid,“ kiitis Kokk Soomes tegutsevaid laevameistreid.\nWelcomest OÜ peab väikeettevõtjana rõhuma paindlikkusele ja kiirele reageerimisele. Turu sadamas nad veel ei tegutse, kuid tööd tehakse allhanke korras pikaaegsele koostööpartnerile I.S. Mäkinen OY, valmistades kruiisilaevadele tellimusdiivaneid.\n„Laevareisid on väga nõutud ja viimane uus kruiiser ehitati Turus 2011. aastal. Oleme teinud palju taastamistöid, kuid praegu paneb klientide surve laevaomanikke vaatama uute aluste poole,“ kommenteeris tootmisbuumi ettevõtte müügijuht Meeli Lauk.\nMarine Upholstery’l jagub tellimusi aastani 2025. Laevaehitusfirmade nõuded mööblimaterjalile on väga kõrged, mistõttu on uudsed lahendused igasse eritellimusel valmivasse projekti sisse kirjutatud. Kuna Soome klient on erinevalt eestlasest nõus kvaliteetse töö eest ka vääriliselt tasuma, siis pole põhjust niipea kodusadamasse naasta. „Kindlasti saavad käibenumbrid olema tavapärasest erinevad,“ vaatas Kokk helgelt tulevikku.\nLaevamööbli valmistamine pole tavasisustuse tootmisega võrreldav. Ettekirjutused on ranged. Näiteks peavad kõik materjalid olema tulekindlad ja tavapärasest vastupidavamad. Suurem osa mööblist peab olema kinnitatud põranda külge. „Kui sa ei suuda sellega arvestada, siis hiljem võib juhtuda, et toode lihtsalt ei sobi või ei mahu algselt plaanitud kohta,“ hoiatas Kokk.\nLauk kinnitas, et tellimusdiivanite tootmine ei ole odavate killast töö. Materjalid on muutunud kvaliteetsemaks, tehasetarned kiiremaks. Spetsialiste on juba praegu vähe ja tulevik uusi meistrikäsi juurde ei too. Tootmistehnoloogias, tõsi, erilisi muutusi ei ole, sest tegu on käsitööga ja selleks see ka jääb. „Väikseimgi mööndus kvaliteedis tähendaks turukonkurentsist välja langemist,“ nentis Lauk.\nÜllatusteks tuleb valmis olla\nSellised õitsengud ei ole igapäevased. Seda enam julgustas Kokk praegust turuseisu ära kasutama, et ennast tõestada ja lüüa uksed lahti edasiseks koostööks. „Muidugi tuleb arvestada, et kõik pole nii lihtne, et lähen tutvustan ennast, teen paar toodet valmis ja olengi pardal,“ hoiatas ta.\nKonkurents on tihe ja üllatused varmad kaela sadama. Näiteks võib muudatusi ka siis ette tulla, kui oled juba valmis mööbliga laevas. Sel juhul pole muud, kui tuleb töö pardal olles vastavalt nõudmistele ümber teha.\nMylly sõnul peavad laevaehitajad olema valmis ka raskemateks aegadeks. Laeva eluiga on 30-40 aastat. Aluseid remonditakse ja ehitatakse kogu aeg, aga suuremate puhangute vahel on pausid. „Praegu kindlustamegi oma tulevikku. Investeerime tehase arendusse, uuendame oma ehitusprotsesse ja mõtleme tasemel tööjõu värbamisele,“ sõnas ta.\nKuna Mylly kiitis üksteise mõistmist eestlastega ja rõhutas töö- ning ärikultuuri sarnasust, siis võib eeldada, et meie väljavaated ka põuasematel perioodidel Põhjanaabrite sadamates tööd leida on head.


Jalatalla koormusjaotuse kompleksuuring on täpseim meetod jalavaevuste väljaselgitamiseks. Uuringu kestvuseks on 45–60 minutit.\nJalatalla koormusjaotuse kompleksuuring on täpseim meetod jalavaevuste väljaselgitamiseks. Teenus on tasuline.\nJugadušš on abivahendiks ülekaalulistele ning mõjub lõdvestavalt tervele kehale. Intensiivne dušš avaldab pinguldavat toimet lõtvunud kehavormidele, aitab võidelda tselluliidi ja rasvumisega. Veeprotseduurid mõjuvad kesknärvisüsteemi kaudu kõigi elundite tegevusele. Hoolitsus parandab vere- ja ainevahetust, sobib lihasvalude ja reuma puhul. Teenus on tasuline.\nPodomeetria -, Magdaleena polikliinik


Tõhusad toidud vs kolesterool - 2021\nTasemeid kolesterool inimestel suureneb jätkuvalt, mis hakkab kõigi riskide tõttu muretsema kardiovaskulaarne see tähendab, et see on oluline halb kolesterool .\nKuigi see on sama toitmine Harvardi meditsiinikooli uuringute põhjal võib see tõusu põhjustada, võib see põhjustada ka selle laskumist, põhiliselt järgides kahte strateegiat:\nErinevad toidud vähendavad kolesterool erinevalt. Mõned pakkumised lahustuv kiud , mis ühineb kolesterool ja selle eelkäijad seedetrakti , tõmbab need enne ringlusse laskmist kehast välja. Teised aga sisaldavad polüküllastumata rasvad , mis läheb otse alla LDL . Ja veel mõned sisaldavad taimsed steroolid ja stanoolid , mis takistavad keha neelamist kolesterool .\nEt rohkem teada saada kolesterool , intervjuus GetQoralHealth esitame teile kardioloogi video, Joel Estrada , kes selgitab meid sellest:\nSeas toit Tõhusamad on:\n1. Kaerahelbed . Esimene lihtne samm teie taseme parandamiseks kolesterool on plaat kaerahelbed või külm kaerahelbed teravilja hommikusöögiks. Annab 1 kuni 2 grammi lahustuv kiud .\n2. Oder ja muud terved terad. Nagu kaer, võivad nad aidata vähendada südamehaigus läbi lahustuv kiud .\n3. Baklazaan ja okra. Need kaks köögivilja on madalad kaloreid nad on head allikad lahustuv kiud .\n4. Rasvane kala . Kalade söömine kaks või kolm korda nädalas võib vähendada LDL-kolesterool kahel viisil: asendades liha, mis on LDL (mis suurendab küllastunud rasvad ) ja andes LDL vähendada omega-3 rasvad (mis vähendab triglütseriidid ja kaitsta süda ).\n5. Steroolide ja stanoolidega rikastatud toidud . Taimedest ekstraheeritud steroolidel ja stanoolidel on keha võime absorbeerida kolesterool toitu. Nende 2 grammi tarbimine võib vähendada LDL-kolesterool 10%.\nÄrge unustage Ülekaaluline suurendab LDL-kolesterool kahjulik, samas kui mitteaktiivsus langeb HDL kaitsja Mitte kõik ei ole toitumine, peate ka selle suundumuse muutma, kaotades kaalu teostada .\nKookosvee plussid ja miinused\nAja jooksul on kõik, ühel või teisel viisil, teadlikumad sellest, mida me sööme; Kuid isegi "loodusliku" märgise all peate teadma toiduainete nagu kookospähkli vee eelised ja kahjustused. ...