Post-truth, post-moral ehk tõde on õudne — Looming\nPost-truth, post-moral ehk tõde on õudne\nTõejärgne on mõiste, mis mulle eriti ei meeldi. Niisugust aega, kui tõde on olnud defineeritav, pole ju kunagi olnud. Seega ei ole ka selle järgset aega. Pigem kirjeldab see mõiste ühiskonna seisundit, kus informatsiooni ülekülluses pole enam võimalik tõeseid väiteid ebatõestest eristada. Tõeste väidete kõrval või asemel võimenduvad ebatõed või valed. Ennekõike on see poliitika ja võimutasandi küsimus. Võim üritab ju ikka luua mingisugust muljet midagi võimendades või midagi salates, kasutades selleks sobivaid argumente. Võimu öeldu tõeväärtus on olnud alati kaheldav. Nüüdne informatsiooni vohamine on kaheldavust vaid suurendanud ja tekitanud olukorra, kus miski pole enam usutav. Või teistpidi öeldes — olukorra, kus on mõistlik kõiges kahelda.\nSiit kerkib paratamatult ka moraaliküsimus. Kui ebatõe levitamine ja valetamine ning selle sallimine on moraalne, siis ei ole me mitte ainult tõejärgses, vaid ka moraalijärgses ühiskonnas. Võib küsida, kumb devalveerus enne — kas tõde või moraal. Kui moraal lubab valetamist, siis ilmselt käis moraal enne alla. Või see miski, mida me moraaliks nimetame, sest tänapäeval tundub juba see sõnagi nii aegunud, et me sellest enam ei räägi. Või kui, siis ehk vaid seoses kiriku ja usuga, mis on ikka püüdnud esindada mingeid väärtusi.\nSegunenud kultuuride olukorras peame praegu rääkima ka moraalide kokkupõrkest: kristlik moraal ei sobitu muhameedliku moraaliga, avatud ühiskonna liberaalne väärtushinnangute mudel ei sobitu ei ühe ega teisega. Maailma suurima etenduse tõe ja vale mängus andis oma valimiskampaania ja esimeste presidendiks oleku kuudega USA president Donald Trump. Üks poliitikaajakirju väidab, et kuigi ka teised Ameerika presidendid on valetanud, ületas Trump oma kampaaniaperioodil neid kõiki, erinedes ajakirja väitel oma eelkäijatest selle poolest, et ta valetas n-ö puhtast rõõmust. USA veebiväljaanne „PolitiFact”, mis jälgib poliitikute väljaütlemiste korrektsust, andis Trumpile seoses tema valimiskampaaniaga 2015. aasta suurima valetaja tiitli. tõdedes, et 69 protsenti Trumpi ütlustest olid kas osaliselt valed, täiesti valed või suisa häbiväärselt valed ja vaid 5 protsenti olid tõesed. Trumpi konkurent presidendiametisse Hillary Clinton oli Trumpi kõrval peaaegu „ingel”: tema ütlustest olid väärad vaid 26 protsenti (neist 2 protsenti häbiväärsed valed), samal ajal kui 50 protsenti olid kas täiesti või osaliselt õiged.\nTrumpi saavutuseks võib lugeda sedagi, et Twitteri säutsudest on saanud suurt poliitikat mõjutav instrument. Ses mõttes tabas Eesti president Toomas Hendrik Ilves hästi trendi, kui kritiseeris Twitteris arrogantselt nobelistist majandusteadlast Paul Krugmanit või naeruvääristas kurekarja juhtinud ja amforaid merepõhjast toonud Vladimir Putinit.\nKui kunagi tundus, et sotsiaalmeedia koos oma esimeste linnukestega (MSN, Myspace, Orkut jt) oli vaid noorte pärusmaa, siis nüüd ujuvad seal poliitika vanad kalad. Tänu Facebookile saime näiteks teada, mis toimub Hundisilmal või kuidas hindab Edgar Savisaar käimasolevat kohtuprotsessi, kus teda süüdistatakse laiaulatuslikus korruptsioonis. Tõe moonutamise ajastu iseloomuliku ütlusena on Savisaar toonud poliitikasse müütilise lause: „Ma olen puhas nagu prillikivi!”, mis on otsekui kirss tõesegaduse tordil, kus aususe kuulutamine on saanud valetamise sünonüümiks. Kunagine müütiline kangelane (kui kujunditega veidi liialdada), kes kord Rootsist kaatril koju kihutas „oma lastel’ õnne tooma, Eesti põlve uueks looma”, ilmus kohtusaalis kaamerate ette kui puruhaige ja mõjus oma hädisuses põrguväravasse aheldatud kangelase paroodiana.\nSellele järgnes uus silmamoondus, et tulla 2017. aasta oktoobris kohalikel valimistel välja oma isikliku nimekirjaga ja tervisest otsekui pakatades etendada oma viimast suurt poliitilist farssi, mis lõppes valimisnimekirja künnise alla jäämisega.\nMõistagi on Savisaare saaga vaid tühiasi suurte narratiivide maailmas, kus esiplaanil on põgenikud ja terrorism. Neis küsimustes on lääne poliitikute esmane kohustus oma ühiskondi rahustada, ja mõistagi kasutatakse asjakohast retoorikat ka siis, kui tõde on midagi muud. Sest paanikat ei saa ju külvata. Nii võivad tõde ja paanika saada koguni sünonüümideks. Näiteks võeti Prantsuse poliitikult Marine Le Penilt 2017. aasta veebruaris ära saadikupuutumatus, kuna ta riputas Twitterisse pildid sellest, kuidas ISIS lõikas Ameerika ajakirjanikul James Foleyl pea maha. Nii võib tänapäeval kõnelda ka tõe vältimisest, sest tõde on inetu, vägivaldne, teeb kellelegi haiget. Löögi alla on sattunud ka ISIS-e sõnumeid vahendanud telekanal Al Jazeera ja selle omanik Katari riik, keda Araabia naabrid süüdistavad terrorismi mahitamises. Al Jazeera ise on näinud selles rünnet sõnavabadusele.\nAndmata hinnangut ei Katarile, Al Jazeerale ega Marine Le Penile, on ilmselge, et maailmas, kus tõde on nii õudne, et seda tuleb vältida, ei saa rääkida ka tõe vabast levikust. Heal juhul saab kõnelda tõe valikulisest esitamisest. Näiteks võib uudistes eksponeerida Vahemeres hulpivaid laste laipu, sest see toetab põgenike positiivset kuvandit ja neid poliitikuid, kes seda kuvandit esindavad.\nMissugune on selles infotulvas siis tegelik tõde? Millega me tegelikult peame toime tulema? Ja milliseks kujuneb praeguste protsesside tagajärjel tulevane maailm? Need on küsimused, millele me kõik ju sisimas mõtleme ja millele on üha raskem vastust leida, ning üha enam teeme otsuseid emotsioonide pinnalt — selle informatsiooni põhjal, mis on meid enim mõjutanud. Kui me näeme laste laipu Vahemeres, lahvatab meis kaastunne põgenike vastu, ja kui me näeme pilte terroriaktist mõnes Euroopa linnas, kus samuti hukkuvad lapsed, lahvatab meis nendesamade põgenike vastu vaen. Me oleme sattunud otsekui informatsiooni pendli vahele, mis peksab meid erinevate emotsioonidega kahelt poolt.\nPoliitikas pole midagi lihtsamat, kui neid emotsioone ühes või teises suunas üles kütta ja oma huvides ära kasutada. Sest ühtset tõde neis küsimustes ei ole (või enam ei ole). Ja lõppkokkuvõttes ei jäägi muud üle, kui rakendada inimeste emotsioonid oma teenistusse sobivaid aspekte vajadusel võimendades, moonutades või suundudes suisa valede rappa. Või mis on vale, kui tõde ei ole? Võib-olla on see lihtsalt midagi, mis ei kattu minu või sinu emotsioonidega? Kui üks ütleb, et põgenik on hea, ja teine, et põgenik on halb, siis on siin kaks tõde. Kui hakata valjuhäälselt ühe poole kasuks rääkima, siis ilmselgelt eksitakse teise tõe (arusaamise) vastu. Tõe paljususe maailmas on maailm üha enam illusoorne, nägemuslik, seda juhivad erinevad müütilised narratiivid, kus nii ühe kui ka teise poole seisukohti tõestavad näited on kohe varnast võtta.\nSelline tõdede paljusus on kaotanud vajaduse olla aus. Emotsiooni ajel tehtud otsuse puhul pole aususega enam midagi peale hakata. Kuna valeuudiste ja desinformatsiooni tekitamisega tegelevad ka mitme riigi luureorganid või lihtsalt mingid vaenulikult meelestatud ühikud (liikumised, ühendused, suvalised inimesed ja inimeste grupid sotsiaalmeedias), siis valitseb infoväljal juba üpris suur kaos. Seda võib võrrelda arvutimänguga, mille võitmiseks peab adrenaliinist laetud mängur „eluga pääsema” teda valeinformatsiooniga tulistavate informaatorite küüsist ja jõudma tõe väravasse.\nEesti poliitikas ilmutab müütiliste narratiivide mängumaa end nii pagulaste, kooseluseaduse, Rail Balticu, suhkrumaksu, hõberemmelga, astmelise tulumaksu kui veel paljude muude teemadena. Võib küsida, kas Rail Balticuga ikka saab sõita Berliini, kas kliima ikka soojeneb inimtegevuse tagajärjel, kas pagulased on kõik islami terroristid ja vägistajad, kas suhkur tapab, kas astmeline tulumaks võrdub progressiga, kas puukallistajad on ühiskonna heidikud või idealistid. Jne.\nAjakirjanik Peter Pomerantsev ütleb maailma suurriikide liidrite poliitilistele valedele viidates, et nad on küll alati valetanud, kuid probleem on selles, et nüüd on neil ükskõik, kas rääkida tõtt või mitte. Tõde pole enam oluline.\nPost-moral: lääne ühiskond ja kristlus\nTänapäeva moraalivabal (et mitte öelda moraalitul) ajal on hinnas ennekõike inimeste vaba eneseteostus ja liberaalsed väärtused. Moraal on midagi aegunut ja pärssivat, mis takistab vabaduste teostamist, ja on seega jäänud kitsa ringi inimeste pärusmaaks. Seetõttu räägitakse ühiskonnas pigem põhiõigustest. Nii on piibellikust moraali käsulauast „sa ei tohi tappa” saanud õigus elule, „sa ei tohi himustada oma ligimese koda” õigus omandi puutumatusele jne. Piibellik käsitlus abielust kui mehe ja naise vahelisest kooselust on aga ajast ja arust ning õige mitme nn kristliku riigi seadused seda enam ei tunnista. Säilinud on niisiis vaid mõned fundamentaalsed põhimõtted, mille järgimine on vältimatu: et olla elus, peab elu olema kaitstud, sama on lugu inimese maise varaga. Kõik ülejäänu allub paindlikule arusaamade muutusele. Tegelikult on moraal alati olnud muutuv ja relatiivne, ning ka kristlik moraal on oma eri arengufaasides esindanud vastakaid väärtusi. Ühelt poolt on olnud kristliku halastuse ja armu sõnum, teiselt poolt on kirik takistanud vaba mõtte levikut ja hävitanud teisitimõtlejaid. Ajale on jalgu jäänud patriarhaalne ühiskonnamudel, millele kirik on läbi aegade tuginenud. Kuna see tähendab naiste õiguste piiramist, mis on ebaõiglane, seega ka moraalitu, siis kuidas saab kirik ise olla moraalne?!\nKatolitsismis pole naispreestrid lubatud siiani, oma olemuselt liberaalsem luteri kirik jõudis naispreestrite aktsepteerimiseni suhteliselt hiljuti. Euroopas on luterlus teinud ka muid järeleandmisi, ja nii laulatab või õnnistab luteri kirik mitmes riigis ka samasoolisi paare. Katoliku kirik on ses küsimuses jätkuvalt konservatiivne, ent vaevleb süümepiinades, mis on seotud preesterkonna pedofiiliajuhtumitega. Siiani ei ole katoliku kirik suutnud teha järeleandmisi preestrite tsölibaadinõudes, mis on väärastunud seksuaalkäitumise üks peamisi põhjusi preesterkonna hulgas.\nKa laiemalt võttes ei sobitu kõmisev paatos ja mitu tuhat aastat vana sõnum tänapäeva infoühiskonda, ning ilmselt on „parim enne” möödas ka apostel Pauluse loodud müüdil Jeesuse lunastusohvrist ja ülestõusmisest. Kui paradiis on heaoluühiskonna kujul maa peale laskunud, siis mis lunastust peaks veel vaja olema?! Võimalik, et küsimus on ka ainult pakendis või ideede värskuses.\nVõib mõista Eesti presidendi tõrjuvat reaktsiooni kiriku suhtes, mis on igati vastavuses nüüdisaja vaba naise mõttemaailmaga. Võib-olla on kiriku eestkoste mittetunnustamine presidendi alateadlik ja naiselik vastureaktsioon sajandite pikkusele naiste õiguste piiramisele ning aegunud arusaamadele laiemalt. Nii on Harju-Risti kirikuõpetaja Annika Laats, kes lubaks Jumala armu ka samasoolistele paaridele, vesi nende veskile, kelle arvates kirik peaks muutuvate hoiakutega kiiremini kaasa minema. Eesti presidentki võib kergendatult ohata, sest midagi kiriku hoiakutes saab ta nüüd toetada.\nKui me praegu räägime „kristlikust maailmast”, samastame seda sageli mõistega „läänemaailm” — kristlik maailm on ka läänemaailm. Kuid kristlik ja läänelik ei ole enam kaugeltki kattuvad mõisted. Läänelikud liberaalsed väärtused on kristlike väärtustega sügavas vastuolus. Nagu osutatud, torkab see eriti silma suhtumises inimeste seksuaalkäitumisse, mille puhul liberaalne ühiskond kompab kogu aeg oma vabaduse piire. Eestis ilmneb see seoses kooseluseadusega või näiteks Kaur Kenderi kirjandusliku üllitisega, kus sõnavabaduse sildi all tekkis küsimus, kas sõnavabadus lubab kujutada ka laste seksuaalset pilastamist ja pedofiiliat.\nEnt jättes kiriku läänemaailma väärtushinnangute määratlemisel kõrvale, tuleb küsida, millel need väärtused sellisel juhul põhinevad. Siin jääme vastamisega ilmselt hätta.\nOn olemas seadused ja kirjutamata seadused, on üldised käitumisjuhised ja reeglid, on etikett ja viisakus, mingi väljakujunenud normistik, käitumuslik muster, sidusus, mis lõppkokkuvõttes sisaldab endas kõike, mida üks või teine ühiskond on oma mällu aja jooksul talletanud ja aktiivsesse toimevälja üle kandnud. Ühe indiviidi seisukohalt on tema kujunemine selles süsteemis kaootiline ja paljude juhuslike mõjutajate tulemus, tema inimlik kvaliteet ja käitumismuster ettearvamatu. Heaoluühiskonna peamine suunanäitaja on tarbimissoov ja elu nautimine, mis erilist moraali endas ju ei kannagi. Nii on kooslus, mida ühiskonnaliikmed loovad, vägagi mitmevärviline ja selle osalised ei pruugi üksteist kaugeltki mõista. Miks üks käitub nii ja teine teistmoodi? Pole ühiseid reegleid, mille järgi saab otsuseid langetada. Pole ka kehtivat moraali.\nÜks väärtussüsteem ei saa otsustada teise väärtussüsteemi moraali üle, olgugi et nad seda paratamatult teevad. Islami ideoloogid on seisukohal, et läänemaailm on mandunud ja moraalitu; samas ei sobitu islami kombed kuidagi läänemaailma, veel vähem kristliku moraaliga. Valida saab kas ühe või teise moraali vahel, nagu kaalub teha peategelane Michel Houellebecqi romaanis „Alistumine”. Selles mõtiskleb vananev mees, kas astuda islami usku, sest siis võib tal olla mitu noort naist. Kas šariaat sobib Euroopale? küsib Houellebecq üldisemalt. Kuid nagu ütleb romaani pealkiri, oleks selle vastuvõtmine pigem alistumine — millelegi võõrale, teistsugusele, vastuvõtmatule.\nVõrreldes kristlusega on islam jäänud oluliselt konservatiivsemaks ega ole naiste õiguste teemas teinud läbi sedagi nappi arengut mis kristlus. See on ka üks peamisi põhjusi, miks läände emigreerunud islamiusulised kapselduvad ja loovad oma õiguste maailma. Kuigi lääne ühiskonnas on ka islami naised mõnevõrra vabamad, alluvad nad endiselt meeste eestkostele. Sellestsamast kõneleb Eestis tähelepanu äratanud juhtum, kus pagulasest mees süütas põlema oma naise, sest too soovis tööle minna.\nLääne vaatepunktist on islam vägivaldne ja seega moraalitu, islami karistusseadustik aga lausa keskaegne. Näiteks lubab šariaadi seadustik eksinud naisi kividega surnuks loopida või vabade armusuhete puhul inimesi piitsutada ka tänapäeval. Islamistlik terrorism on aga muutnud arusaamade kuristiku Ida ja Lääne vahel juba peaaegu ületamatuks. Sellest on saanud islami kaubamärk, ja paratamatult käib sellega kaasas arusaam, et islam on oma olemuselt vägivaldne ja valab süütute inimeste verd. Kui rahumeelsed islamiusulised püüavad läänemaailma veenda, et tõeline islam on teistsugune, on neil aina raskem seda teha. Pole sellist islami moraali, mida Lääs tunnistaks ja usuks.\nPagulaste küsimus ja tõe segadus\nPõgenike ja pagulaste küsimus on läänes saanud üheks poliitika olulisemaks teemaks, soodustanud sisserände vastaste erakondade esiletõusu ja võimendunud ühiskonna poliitilistes hoiakutes. Üks jõulisemaid reaktsioone on Donald Trumpi lubadus ehitada müür USA ja Mehhiko vahele ning tema muud sisserännet piiravad meetmed. Ungari on tõkete püstitamisel juba eeskuju näidanud, Suurbritannia ilmutas oma vastumeelsust riigi liigsele avatusele Brexitiga ja Poola kaitseb end muhameedlaste eest massilise palverännakuga.\nMartin Helme reljeefse ütluse „Kui on must, näita ust!” võiks ju tähelepanuta jätta, kui see ei peegeldaks laiemalt Eesti tõrjuvat hoiakut sisserände suhtes. Pärast viitekümmet aastat okupatsiooni, massilist immigratsiooni ja rahvuskultuuri mahasurumist on suur osa Eesti elanikkonnast selles küsimuses endist viisi tundlik. Sisserände suhtes tundliku piirini on jõudnud tegelikult ka need Euroopa riigid, mis on oma uksed immigratsioonile avanud vabatahtlikult. Olgugi et Hollandi ja Prantsusmaa viimastel valimistel jäid ksenofoobsed jõud alla, ei tähenda see, et võõraviha on võidetud, pigem märgib see ajutist interreegnumit, sest probleem pole kuhugi kadunud. Seda näib kinnitavat ka Merkeli partei toetuse vähenemine viimastel parlamendivalimistel.\nAvalikku arvamust ja inimeste seisukohti kujundavad väga erinevad rühmitused ja hoiakud, mis kõik loovad ja toidavad oma tõde. On üldine humanistlik hoiak, et pagulasi tuleb aidata, ja sellele vastandub teine hoiak, et islami pagulased toovad kaasa terrorismi ja vägivalla leviku, seda kinnitavad pidevad terrorirünnakud või ka kurikuulsad ahistamisjuhtumid Saksamaa ja Rootsi linnades. Tööandjad räägivad tööjõuvajadusest ja rahvastiku vananemisest, mistõttu vajab riik uusi maksumaksjaid, kes pensionäre üleval peavad. Oma nägemus asjadest on multikulti pooldajatel, kelle arvates on rahvuslus ja rahvusriikide aeg jäänud ajalukku. Euroopa islami kogukonnad korraldavad omakorda meeleavaldusi terrori vastu ja kinnitavad islami rahumeelsust. Kokku on see kõik väga keeruline muster, kus avaliku arvamuse mõjutamiseks konkureerivad omavahel erinevad „tõed”. See „tõdede” sõda on midagi, mis toimub otse meie õuel ja paratamatult mõjutab ka meid. Meie hoovipealne lahing on samas osa laiemast protsessist, mis ei pruugi mahtuda inimese ajalise tunnetuse raamidesse ja jääb tulevaste ajaloolaste käsitleda. Võib vaid teha oletusi, milline on praeguste protsesside kujundatud tulevane ühiskonnakorraldus.\nRahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooni (IOM) kinnitusel on maailma seitsmest miljardist inimesest iga seitsmes migrant. Kokku on neid seega üks miljard. Neist välisriikidesse siirdunuid oli 2015. aasta seisuga 244 miljonit ja siseriiklikult oli elukohta vahetanud 740 miljonit inimest. Kõige rohkem migrante on selle raporti järgi USA-s, kus 2015. aastal elas 46,6 miljonit sisserännanut, järgnesid Saksamaa ja Venemaa umbes 12 miljoniga. Otseseid põgenikke asus teistes riikides 21,3 miljonit, nende peamiseks tootjaks 2015. aastal oli Süüria konflikt. Sama raport märgib, et üldiselt suhtutakse maailmas sisserändajaisse positiivselt ja erandiks on vaid Euroopa, kus IOM-i küsitluse kohaselt oli suhtumine migratsiooni negatiivne ja enamus leidis, et sisseränne peaks vähenema. Kui võtta arvesse USA valijate eelistusi oma presidendi valikul, siis ilmselt peaks migratsiooni suhtes vaenulike riikide hulka arvama ka USA.\nIseenesest pole rahvastikurändes midagi uut ja üllatavat, see on olnud inimkonna ajaloo loomulik osa. Üks asi on muidugi teha DNA-uuringuid ja ära näidata, kust üks või teine rass või inimgrupp pärineb, teine asi on kirjeldada seda ajalooprotsessina, kus sisseränne on peaaegu alati põhjustanud vaenu ja kultuuride vahelisi kokkupõrkeid. See on kannatuste ja konfliktide ajalugu inimestele, kes neid protsesse üle elasid (või siis ei elanud), pärandades tulevastele põlvedele vaid oma DNA. DNA seisukohalt on see lihtsalt üks geneetilise materjali leviku ja paljunemise protsess. DNA-l pole emotsioone. Inimliigi arengu ja heaolu perspektiivist on see protsess vältimatu ja vajalik. Ükski kooslus ei suuda igavesti muutumatuna püsida, veel vähem konserveeruda ühe rahvuse kaitsemüüride taha. Iga järgnev põlvkond võtab eilseid muutusi rahvastiku koosseisus tänase loomuliku osana ega põe nende pärast. Ega mõista vanemaid põlvkondi, miks nemad põevad.\nEesti lähiajalugu on näidanud, et muutused põlvkondlikes hoiakutes on toimunud väga kiiresti. Eesti riik taastati rahvusriigina, kuid uutele põlvkondadele pole see enam esmatähtis. Ajale on jalgu jäänud meie konservatiivne arusaam perekonnast kui mehe ja naise vahelisest liidust. Muutunud on suhtumine Eestit ahistanud okupatsioonidesse, neid esindavast muuseumist on saanud Vabamu. Muutunud on kultuuritarbimise trendid: esiteks selle mittetarbimise suunas ja teiseks rahvuslikkuse asendumises kõige sellega, mida pakub massimeedia, kus identiteet pole oluline. Tegelikult ei olegi miski enam väga tähtis, informatsiooni paljusest on saanud isikupäratu keskkond ja protsess, mille sees elu toimub ja kuhugi kulgeb. Oluline on protsess ise, olemine ise. Miks olla, see pole enam küsimus. Vähemasti mitte selles nn tõejärgses ühiskonnas, kus ükski tõde ei kehti. Nii puudub tõe formuleerimisel ka mõte.\nSageli on sellist asjade kirjeldust nimetatud pessimistlikuks või eshatoloogiliseks. Kuid ennekõike ilmutab siin end nende väidete esitaja soov kaitsta oma tõde ja tõrjuda teisi neid sildistades ja naeruvääristades. See on osa sõnumite konkurentsist.\nSeega tuleb paratamatult küsida, kas meile tõde nii väga vaja ongi. Kõneldagu siis millest tahes. Kas me tahamegi teada, kus tõde end peidab? Või kui me seda teame, siis mida me selle teadmisega infomüras peale hakkame? Keegi ei kuule meid.\nMõistagi tuleb tõde enne defineerida ja konteksti asetada. Kas tõde mingis küsimuses peidab end ajaloo pikemas perspektiivis või peame lähtuma praegusest hetkest ja selle emotsioonist? Kas tõde on see, et pagulased on abivajajad, või see, et nad on terroristid? Või on nad lihtsalt osa rahvastiku loomulikust rändest? Tulevad nagu rändlinnud, teevad pesa, munevad munad ja mingis perspektiivis rändavad jälle edasi? Või kas tõde polegi olemas, kõik on vaid muutumine, juhuslik ja mööduv fikseering, subjektiivne hinnang, mille asendab uus ja järgnev? Või peame lihtsalt leppima sellega, et olemine on selline nagu ta on, tema kirjeldamine loob vaid ühe võimaliku pildi paljudest, millest ükski pole ammendav ega seega tõene?\nVõib-olla selleks, et mõista tõde (aega? protsessi olemust?), peaksime teda vaatama harva. Nagu iseennast peeglist. Kui vaataksime sinna vaid kord kümne aasta tagant, siis toimunud muutused ehmataksid meid. End iga päev piieldes me mingeid erilisi muutusi ei märka. Võib-olla vaid habe tahab ajamist või soeng sättimist. Sestap me ei teagi alati, kus me aja seisukohalt oleme. Kas me oleme ehk ületanud mingi nähtamatu piiri, kus eilne ei sarnane enam tänasega? Kas ehk ühiskond tervikuna on ületanud mõne piiri või murdepunkti nagu Julius Caesar Rubico jõe? Saatusliku piiri, mille ületamise järel pole miski enam endine.\nAjaga kaasas käimine ja aja mõistmine on keeruline kunst. Inimese seisukohalt on ajaga kaasas käimine ka vananemine, mis kannab negatiivset konnotatsiooni. See tähendab paljudele suutmatust toimunud muutustega leppida. Me vaatame aega enamasti oma bioloogilisest vaatepunktist. Liiga palju mööduvat aega (muutusi) on tervisele kahjulik ja lõpuks tappev. Mingist hetkest me klammerdume olemasoleva külge ja muutume konservatiivseks, me ei taha enam muutuda. Aga see on vastuolus loodusseadustega, mistõttu saabub ühel päeval kondine vikatimees ja ajab asja korda. Surm on Albert Camus’ „Võõra” surmamõistetud peategelasele Meursault’le ainus tõsikindel teadmine, mistõttu pole ta nõus sellest teadmisest loobuma ega armu paluma.\nLõpuks on see niisiis väga individuaalne, millist tõde me vajame. Millises küsimuses on tõde meile oluline. Millisest kontekstist või ajaperspektiivist lähtuvalt me seda defineerime. Ta ongi individuaalne ja muutuv. Või kas me teda üldse vajame. Võib-olla ongi praegusaja tõde see, et tõde on oma aja ära elanud. Me ei taha seda teada. Meie poliitikud ei taha seda teada. Sest tõde on häiriv. On õudne. Valus. Tõde on Vahemere vetes hulpiv lapse laip. Ta segab. Tõde on inimeste otsast lõigatud pead kuskil Aasia või Aafrika kõrbes, pommiplahvatustes laialipritsiv veri, ihuliikmed ja sitt. Tõde on kaos paradiisi äärel. Meie oleme paradiisis. Veel. Ka see viimane neljatäheline sõna tuleb selgeks mõelda ja see selgus endale teadvustada. Tõde on seal peidus.\n M. Konnikova, Trump’s Lies vs. Your Brain. Politico Magazine. January/February 2017. Võrgufail.\n Donald Trump’s file. PolitiFact. Võrgufail [23. VI 2017].\n Hillary Clinton’s file. PolitiFact. Võrgufail [23. VI 2017].\n P. Pomerantsev, Why we’re post-fact. „Granta Magazine” 20. VII 2016. Ilmunud ka „Postimehes” 3. VIII 2016.\n Global Migration Trends Factsheet 2015. IOM’s Global Migration Data Analysis Centre, lk 5—8.\n Sealsamas, lk 15.


Statistikaamet kinnitas aasta lõpus algava rahva ja eluruumide loenduse valikuuringu küsimustiku. Viimaste täiendustena lisati küsimused rahvuse, emakeele ning sisserände kohta.\nStatistikaameti rahva ja eluruumide loenduse projektijuhi Liina Osila sõnul on nii rahvuse kui ka emakeele info olemas rahvastikuregistris, aga loenduse küsimustikus saab mõlema puhul märkida kaks valikut. "Teadlaste ja ametnike kõrgendatud huvi on rahvaloendusega välja selgitada, kui palju elab Eestis inimesi, kes peavad omaks kahte rahvust ning kahte emakeelt. Tulevikule mõeldes tasuks kaaluda selle info kogumist ka rahvastikuregistrisse, et see oleks järjepidevalt kättesaadav," täpsustas Osila.\nLisaks analüüsis statistikaamet registrite infot Eestisse sisse- ja tagasirännanute ning siin elavate, kuid välismaal töötavate inimeste kohta. Analüüsi käigus selgus, et ka sisserännet puudutavad andmed vajavad veel sel korral inimestelt üle küsimist. "Küsime valikuuringuga seda, kas inimene on alates 2011. aastast elanud pidevalt vähemalt aasta või kauem väljaspool Eestit. Kui inimene vastab sellele jaatavalt, siis täpsustame, mis aastal ta viimati Eestisse elama asus ja millises riigis ta varem püsivalt elas," lisas Osila.\nVarasemalt on kokku lepitud, et Eesti elanikel tuleb rahvaloendusel vastata riigisisesest vajadusest lähtuvalt loetud küsimustele, mis puudutavad keelte ja murrete oskust, usulist kuuluvust ning terviseprobleemi olemasolu ja selle mõju igapäevastele tegevustele. Lisaks küsitakse praeguse elukoha ja partneri kohta. Kõik muu vajalik info Eesti rahva ja eluruumide kohta saadakse ligi 30 erineva andmekogu andmeid kasutades.\nRahvaloenduse lühikesele veebiküsitlusele saavad vastata kõik Eesti elanikud. Loenduse teises etapis hakkavad küsitlejad vastuseid koguma juhuvalimisse kuuluvatelt aadressidelt, kust veebi teel ei saadud kõigi elanike vastuseid. Kokku on valimis ca 40 000 eluruumi ja neis elavad ca 60 000 inimest.\nEesti rahva ja eluruumide loenduse loendusmoment on 2021. aasta 31. detsembri varahommik kell 00.00. Kõik rahvaloenduse andmed tuleb esitada loendusmomendi seisuga olenemata vastamise ajast ja viisist. Veebiküsitlusele saab vastata perioodil 28.12.2021–15.01.2022 ning valimiaadressidel elavate isikute küsitlemine toimub telefoni teel või kodukülastusega ajavahemikus 22.01.–20.02.2022.\n• 2021. aasta rahvaloenduse valikuuringu küsimustiku paberversioon\nTegemist on paberversiooniga, mis erineb loenduse ajal veebirakenduses kasutatavast versioonist.\nLisatud 30.04.2021, 11:13\nMuudetud 30.04.2021, 11:32


Mida teha sel nädalavahetusel? - Do-Dolce\nEneli Rahula\t 27/08/2013\nMida teha sel nädalavahetusel?\nSooviksid veidi vaheldust ja midagi lõbusat neljapäeva/reede õhtusse?\nKuna olen alates neljapäevast nagunii ka ise Tallinnas, siis kattub sama päevaga ka muid üritusi, mida samuti väisata soovitan!\nNeljapäeval toimub Naistemaailma avalöök uuele üritustesarjale. Nimelt toimub koostöös kino Artis´ega kinoõhtu, kus esilinastub film “Kaks ema.” Üritus algab 19:00 ning pileteid saab 7€ eest osta siit. Igat külastajat ootab üllatus Kissilt, Leiburilt, Mellerilt, Avonilt ning Hugo Bossi ja Lady Gaga parfüümidelt. Lisaks võidab üks õnnelik “Aasta jagu kosmeetikat Avonilt!” Mina küll ei näe ühtegi põhjust mitte minemiseks!? 🙂\nTäpsemalt leiad infot ürituse kohta siit ja Naistemaailma Facebooki lehelt.\nKui kino ei ahvatle, siis toimub ka Make Up Store Pärnu mnt. 10 kontoris nii mõndagi!\nMake Up Store, koostöös blogija Triinuga, korraldavad Costany´s Sparkles – Girls night out @ Make Up Store õhtu. Seal tähistatakse Triinu blogi sünnipäeva, läbitakse Kairit Tuhkaneni juhendamisel meigikoolitus ning soetatakse Make Up Store tooteid, mis lausa -20%! Kahjuks algab see üritus samuti kell 19:00, seega mõlemale ei jõua, kuid lausa patt oleks minemata jätta mõlemale!\nTäpsemalt leiate infot ürituse kohta Costany´s Sparkles blogist!\nLisaks toimub Bastioni Aias suve viimane kontsert koos Rolf Junior´iga! Kahjuks ma nende lehelt väga palju infot ei leia, kuid usun, et pilet on taas 5€, kuna Ott Lepland´i kontserdil oli selline hind. Täpsem info ja laudade broneerimine – info@bastionaed.ee\nReedel toimub Butterfly Lounges üritus nimega Glamora.ee presents DJ Keith Margus. Avatud on Glamora ilunurk, soovijatele tehakse tasuta kaunis jumestus Reet Gailan´i poolt ja soeng Merit Vendla poolt. Lisaks esitletakse Victoria´s Secret 2013 kollektsiooni, mida on võimalik soetada soodushinnaga!\nI apologize of a translation, but I write about of events taking place in Estonia.\nKas plaanite mõnele üritusele sel nädalalõpul minna? Kus ja mis veel toimumas on?\nPrevious Post www.everything5pounds.com shoe haul!\n27/08/2013 / 09:42\nOi kui vahva, mina olen olemas nii Naistemaailma kinoüritusel ja enne kui film tegelikult algab, plaanin lipsata hoopis Triinu Liisi üritusele. (:\n27/08/2013 / 09:44\nOh, väga tore! Kas arvad, et jõuad ilusti kiirustamata? Tahaks ka mõlemasse nina pista, kuid hetkel on Naistemaailma üritusele kindel minek ja teist veel veidi kaalun ja mõtlen 🙂\n28/08/2013 / 12:34\nMa lähen tegelikult lihtsalt auhindu tutvustama ja välja loosima, filmile edasi ei jää. Ja Triinu Liis teab ka, et kohe alguseks ma ei lähe, seega kiiret mul pole. (:\n28/08/2013 / 12:36\nVot niipidi klapib jaa, ma siis loodan, et Triinu Liis korraldab midagi varsti uuesti ja saan juba siis ühineda! 🙂


Kunstiprojekti 7 kevad – Valgele Valgega ehk värviliselt\nSildistatud Üleskutse, Jutukad kriiditahvlid, Kunstipäev\nEelmine postitusPapiskulptuurid Vanalinna Päevadel\nJärgmine postitusKodutöö üleslaadimine\n2 kommentaari “Kunstiprojekti 7 kevad”\nüheksas a ütles:\n10 märts 2013, 13:32\nVäga äge idee! Ma ikka loodan, et vanad tahvlid niipea ei kao. Kas on ka mingid täpsemad juhised kodutöö jaoks – kui palju pilte, mis formaadis jne?\n12 märts 2013, 18:25\nIga grupi kodutöödest läheb trükki kindlasti 1 foto, aga saata võib 1-3, mille hulgast saab valida. Täpsem info kodutööde kohta saab laiali saadetud peale koolivaheaega. Seniks lennukaid ideid!


Kuidas asendada vann ümbritseb - Tips for you - Tipsed.Com\nKui vanni paigaldatakse uus või olemasolev vannituba, lisaks vanni surround saab lisada sobitada vanni.Vannis surround saab samuti paigaldatud või asendatud hiljem vajaduse korral nii kaua kui see on õige liik olemasoleva vann.Asendades vanni surround nõuab esmalt koostamisel olemasolevate seinte ümber vanni nii, et vanni surround saab kinnitada korralikult.\nHole nägin manusena\nEemalda olemasoleva tila ja segistid olemasolevast seina.Eemalda kate kraan uudishimulikud õrnalt see kruvikeerajaga.Seejärel saab keerata vanni tila ja tõmba see välja ja eemaldage see seina.\nTõmmake ära olemasolevaid vanni surround kasutades piiluma baar ja haamriga.Puuduta lõpus piiluma bar vahele tagasi vanni surround paneelid ja seina.Tõmba piiluma bar eraldi vann surround paneelid seinast.\nCut üks külgedel maha pappkarp, mis sisaldas vann surround kasuliku nuga.Te kasutate papist paneel mallina.\nMark asukoha Vee- ja kanalisatsiooniseadmed, nagu tila ja segisti käepidemed, papp pliiatsiga.Lõigake asukoha inventari papp kasuliku nuga.Asetage malli üle uue vanni surround paneeli ja märgi asukoha augud vilt- marker.\nLõigake augud vanni surround paneeli auk nägin manusena kasutades võimu drill.Asetage võimu drill üle jäljed vanni surround paneeli ja puurida aeglaselt, kuni olete lõigata läbi paneeli.\nDry-fit paneelid seintele teha, et nad kõik align ja parajad.Rakenda ehitus liim tagaküljel paneelid ja panna need vastu seinu ümber vanni.Määra tagapaneelil paika esimese ja seejärel seadke külgedel.\nTap üle paneelid kergelt, et tagada konstruktsiooni liim kinni õigesti seinad.\nPuhastage seinad niiske lapiga veendumaks, et nad on vabad tolmust ja mustusest enne taotluse ehitus liimi.\nlõikamine augud inventar vales kohas rikud surround paneeli ja sa ei saa seda kasutada.


Jaak Ahelik Toompea protestidest: suhtumine, et kõik meeleavaldajad on lamemaalased ja lollid, on vale | Elu\nKroonika/Ohtuleht.ee, 10. aprill 2021 10:50\nJaak AhelikFoto: Robin Roots\nToompea protestil osalenud muusik Jaak Ahelik (61) ütleb Kroonikale, et jagab osasid meeleavaldajate seisukohti: "Kõike jagada on iga asja puhul natuke rumal. Aga teatud põhimõtted peavad inimesel olema – kui neid ei ole ja inimene laseb end hirmutada igasugusel saastal, siis see inimene ongi nõrk."\nAheliku sõnul olid meeleavaldajad rahumeelsed ja toredad. "Aga nende laialiajajad – ma ei pea silmas politseid, vaid teisi inimesi – olid agressiivsed ja jõulised. Suhtumisega, et kõik meeleavaldajad on lamemaalased ja lollid," ütleb muusik ja põrutab, et ta nimetab inimesi, kes tulid rahumeelseid meeleavaldajaid laiali ajama, Eesti küüditajateks.\nSel ja möödunud nädalal kogunesid sajad inimesed Riigikogu hoone ette, avaldamaks meelt nakkushaiguste ennetamise ja tõrje seaduse muutmise, koroonapiirangute, maski kandmise nõude ning vaktsineerimise vastu.\nNakkushaiguste ennetamise ja tõrje seaduse muudatus võimaldaks tulevikus lisaks terviseametile ka politseil trahvida haiguste leviku takistamiseks määratud piirangute rikkujaid, vahendas "Aktuaalne kaamera". Siseminister Kristian Jaani selgitas uudistesaates, et seaduse muutmisel politsei oma töömeetodeid ei muuda ja seda on vaja bürokraatia vähendamiseks.\n"See uus eelnõu, mis täna riigikogu menetluses on, annab võimaluse, et me saaksime rohkem bürokraatiavabalt olla abiks terviseametile – kui terviseamet on välja kuulutanud, et riigis on hädaolukord, siis kaasata politsei- ja piirivalveametit, kaasata võivad nad ka teisi asutusi," rääkis Jaani.


Kilode kaotus annab enesekindlust - NeoLife Blog | Estonia\nHome / 2017 / July / 27 / Kilode kaotus annab enesekindlust\nIgaühele, kellele meeldib jagada heaolu… NeoLife´I võib määratleda kui alustavate ettevõtete maailma. Lihtsalt öelduna on see kui tehnoloogiaettevõttega alustamine, vaid tegevussuund on teine-toitumisalane. Alustamiseks pole palju vaja, sest NeoLife pakub ja võimaldab kogu infrastruktuuri, mida on edukale ettevõtmisele vaja- tooteid ja turundusplaani. Selle asemel, et äris esimesi samme tehes kulutada tuhandeid eurosid, on alustamine kõigi jaoks kättesaadav. Teil on oma NeoLife äri, millest võib saada sissetulekuallikas ka sinu järglastele.


IGTV, see on uus Instagrami rakendus, mis konkureerib YouTube'iga | Vidinauudised\nIGTV, näete selle nime juurde jäämist, sest on väga võimalik, et seisame silmitsi tulevase videoformaadis oleva sisu loomise platvormiga, mis on lähikuudel sektoris kõige tugevam. Instagram on emaplatvorm ja paralleelselt on meil ka IGTV; Teisisõnu: Instagram TV.\nEttevõtte tegevjuht ise läks lavalaudadele ja esitas mõne minuti (umbes umbes 20) esituses uue platvormi, millele nad tahavad kihla vedada, nähes selle saavutatud edu Instagram Stories. Uuele tootele on antud nimi IGTV ja see võeti kasutusele uue viisina video kujul sisu tarbida.\nInstagram on rakendus, mis sündis mobiilseadmete jaoks. Seetõttu tuli samamoodi läheneda ka IGTV filosoofiale. Alustame aga näitades teile numbreid, mida Kevin Systrom õpetas: noored tarbivad televisiooni kaudu vähem sisu (40 protsenti vähem), samas kui tarbimine liigub mobiiltelefoni ja see kasvab 60 protsenti.\nSamamoodi tähistas seda ka Instagrami kaasasutaja ja tegevjuht on Internetis jõudnud 1.000 miljoni kasutajani ja see ei lakka kasvamast. Kuid nagu me juba mõned read tagasi mainisime, Ka IGTV sündis mobiilsust silmas pidades (Kõigepealt mobiil). Ja loomulik viis mobiiliekraani vaadata on vertikaalselt.\nIGTV on platvorm, kuhu loojad saavad postitada kuni ühe tunni pikkuse pideva taasesituse videoid. Samuti ei tohiks muretseda uue konto avamise pärast: platvorm töötab teie Instagrami kontoga samade volituste all. Veelgi enam, kui olete üks neist, kes haldab mitut kontot, on see ka võimalik.\nIga kasutaja saab videoid Instagrami TV üles laadida. Ja neid tarbida, samas app Instagramis ilmub uus nupp koos uue platvormi ikooniga ja selles teavitatakse teid kogu aeg, kui teie lemmikloojate uus video üles laaditakse. IGTV on saadaval nii iOS-ile kui ka Androidile.\nIGTV: Instagrami videodtasuta\nTäielik tee artiklini: Vidinauudised » Telefoonia » Mobiiltelefonid » IGTV, see on uus Instagrami rakendus, mis konkureerib YouTube'iga\nHolidu toob turule oma Androidi jaoks mõeldud rakenduse Instant


Isiksus: 5 omadust, mis seda määratlevad - psühholoogia - 2020\nPõhiline - psühholoogia - Isiksus: 5 omadust, mis seda määratlevad\nIsiksus: 5 omadust, mis seda määratlevad\nThe isiksus see on abstraktne kontseptsioon, mida on raske määratleda ja piiritleda, see on midagi, mida me ei näe, et me võime ainult järeldada inimeste käitumise, hoiakute ja olemise viiside jälgimise kaudu. Kuid tõde on see, et kui kellelgi on valdav isiksus, ei jää see märkamata. Miks see määratleb?\nIsiksust on uuritud juba iidsetest aegadest ja erinevatest distsipliinidest, nagu psühholoogia, meditsiin, antropoloogia, sotsioloogia, psühhiaatria või filosoofia, erinevate teooriatega, mis on seda mõistet püüdnud. Nende hulgas on Big Five või Big Five mudel, mis selgitab viie peamist isiksuse tegurit.\nIsiksus, mis määratleb isikut isikuga?\nIsiksust võib defineerida kui omaduste kogumit või sisemisi psühholoogilisi tunnuseid, mis kirjeldavad isiku olemust ja määravad, kuidas nad käituvad erinevates olukordades.\nThe isiksus See on psühholoogiline konstruktsioon, mis hõlmab hoiakute, mõtete, tundete ja käitumise kogumit, millel on teatud stabiilsus, nii et see võimaldab meil ennustada, kuidas inimesed on ja teataval määral reageerida.\nKuidas isiksus kujuneb? Iseloom ja temperament\nIgal inimesel on oma oma isikupäraSee teeb meid ainulaadseks. Sünnil ei ole meil kindlaksmääratud isiksust, meil on teatud geneetiline paigutus, et olla ühel või teisel viisil, mis on konfigureeritud kogemustega. Võime öelda, et isiksusel on osa geenide poolt määratud temperamentist, mis on konfigureeritud vastavalt iga inimese kogemustele ja iseloomule. Temperament ja iseloom määravad iga inimese isiksuse.\n- Temperament. Temperament on sünnipärane. Inimesed on sündinud ühe või teise temperamentiga. Temperament on osa isiksusest, mis määratakse geneetiliselt ja on seega vältimatu ning mida ei saa muuta.\n- Märk Isik on omandatud isikupära. Iseloom viitab käitumisele ja reaktsioonidele, mis on arenenud ja muutunud elukogemuste tõttu harjumusteks. Seda märki saab muuta.\nKuigi me kõik oleme sündinud teatud geneetilise eelsoodumuse, temperamendiga, on see vormitud meie elavate elukogemustega, mis põhjustab iseloomu\nViie suure isiksuse tunnuse mudel\nViis suurt tunnusmudelit ehk Big Five on mudel, mis selgitab isiksust viie peamise tunnuse või teguri kombinatsiooni tulemusena.\nViie peamise tunnuse saamiseks tehti uurimine, kus mõned inimesed pidid määratlema teiste isiksuse (Golberg 1993). Pärast saadud andmeid selgitati välja 5 peamist omadust, mis koostoimes tekitavad iga inimese isiksuse: ekstraversioon (või ühiskondlikkus), vastutus, avatus, headus ja neurootilisus.\nIga omadus on kahe äärmuse järjepidevus ja sõltuvalt asukohast, kus isik paigutatakse, tekib üks või teine isik või vastamisviis.\n1. Avatus uutele kogemustele. See funktsioon näitab, kas isik kipub otsima uusi kogemusi või mitte. Kui soovite uusi asju teha või mitte. Avatud inimesed kipuvad pidevalt otsima uusi kogemusi, samas kui vähem avatud isikud on oma huvides tavapärasemad.\n2. Ekstroversioon või ühiskondlikkus. See omadus ütleb meile, kas inimene on enam-vähem seltskondlik. Ekstrovertsed inimesed on väga seltsivad ja otsivad teiste inimeste firma, teisel pool on introvertsed inimesed vähem seltsivad, kes kipuvad isoleeruma ja üksindust nautima.\n3. Vastutus See funktsioon ütleb meile, kas isik on keskendunud või mitte isiklikele eesmärkidele ja eesmärkidele. See on võime juhtida ja juhtida omaenda impulsse ja enda käitumist. Vastutavad inimesed kontrollivad oma impulsse ja koostavad plaane oma eesmärkide saavutamiseks, samas kui vastutustundetud inimesed on impulsiivsemad ja neil on raskusi oma eesmärkide saavutamisel.\n4. Sõbralikkus Sõbralikkus näitab, kas inimene näitab teistega kaastunnet ja head suhtumist. Kindad inimesed kipuvad teistega koostööd tegema ja teistega kaastunnet, vastaspoolel on vähem lahkeid inimesi, on kriitilised inimesed, kes ei tea, kuidas teistega koostööd teha ja sageli kahtlased.\n5. Emotsionaalne stabiilsus või neurootika. See funktsioon viitab sellele, kuidas inimesed tegelevad elu probleemidega. Emotsionaalse stabiilsusega inimesed on enne probleeme rahulikud, säilitavad stabiilse meeleseisundi, mis võimaldab neil probleeme lahendada ja leida lahendusi. Teisest küljest on inimestel, kellel on vähe emotsionaalset stabiilsust, tavaliselt oma meeleolusid, kalduvus negatiivsetes olukordades negatiivseteks emotsioonideks (viha, hirm, häbi, süü jne).\nCelia Rodríguez Ruiz. Kliinilise tervise psühholoog. Pedagoogika ning laste ja noorte psühholoogia spetsialist. Direktori direktor Educa ja õppida. Kogu autor Stimuleerida lugemis- ja kirjutamisprotsesse.\nVideo: How Words Can Harm: Crash Course Philosophy #28\nKuidas harida laste naeratust: praktilised nõuanded\nMeie laste hariduses pakume paljusid eesmärke: töökus, korraldus, siirus, tugevus jne. Aga kas olete kunagi pidanud haridust ...


ERINEVA α-AMINORÜHMA KONFIGURATSIOONIGA LÜSIINI SISALDAVATE INHIBIITORITE SÜNTEES JA NENDE TOIME UURIMINE PROTEIINKINAASILE A – Akadeemiake\nERINEVA α-AMINORÜHMA KONFIGURATSIOONIGA LÜSIINI SISALDAVATE INHIBIITORITE SÜNTEES JA NENDE TOIME UURIMINE PROTEIINKINAASILE A\nTALLINNA REAALKOOL Klass: 11 Juhendajad: Martin Saar ja Erki Enkvist Töö on autasustatud 2019. aasta õpilaste teadustööde riiklikul konkursil II preemiaga ning sai ka Tartu Ülikooli teaduskooli eripreemia.\nArenev meditsiin ja aina kasvav uudishimu inimkeha ehituse ja talitluse vastu on viinud teadlased proteiinkinaaside (edaspidi PK) avastamiseni. Need ensüümid on ühed tähtsaimatest biokeemiliste reaktsioonide reguleerijatest, sest valke aktiveerides, moduleerides või inhibeerides võimaldavad just nemad täita proteiinidel oma funktsiooni. Nii on PK-de toimel võimalikud sellised rakuprotsessid nagu apoptoos, raku jagunemine, ainete lagundamine jpm ehk tänu neile ensüümidele on tagatud raku normaalne elutegevus. Paraku on igas süsteemis võimalikud vead, seda ka meis endis. Üsna sage on olukord, kus teatud ensüüm on muteerunud ja seega kaotanud funktsioneerimisvõime või täidab oma ülesannet vääralt. Selliste molekulide kõrge aktiivsuse tõttu on häiritud raku talitlus, süsteem ei ole kontrollitav ja tekivad väga tõsised haigused, sh erinevad pahaloomulised kasvajad, sisenõrenäärmete töö häired, immuunsüsteemi nõrgenemine.\nBioorgaaniliste ainete väärtalitlus ja eelkõige sellega kaasnevad haigused on leidnud väljundi tänapäeva meditsiinis, kus spetsialiseerutakse aina rohkem bioaktiivsete ainete, näiteks mitmesuguste inhibiitorite, ensüümi aktiivsust pärssivate ainete arendamisele. Püütakse leida inhibiitorid, mis võivad olla tundlikud muteerunud PK-de suhtes, need n-ö tuvastada ja inaktiveerida, hoides niiviisi ära haiguste sümptomite avaldumise. Selliseid bioaktiivseid aineid on võimalik kasutada ravimitena. Maailmaturul on juba laialdaselt kasutatud erinevaid PK-de inhibiitoreid, kuid kindlasti pole leitud lahendusi kõikidele meditsiinilistele muredele. Nii pakub teaduse kirjeldatud suunitlus palju arenguvõimalusi.\nUurimistöös keskendutakse võimalikult selektiivsete ja efektiivsete proteiinkinaas A (edaspidi PKA) inhibiitorite sünteesile. Töö eesmärk on valmistada kaks erineva lüsiini konfiguratsiooniga inhibiitorit ja võrrelda nende toimet PKA-le. Huvipakkuv on teema seetõttu, et esimest korda viiakse töös käsitletud inhibiitortüübi keskmisesse osasse sisse aminorühm. Esimene uurimisküsimus on: kuidas mõjutab inhibiitori keskmises osas olev aminorühm selle PK-ga seostumist? Uurimistöös püstitatakse hüpotees, et linkeris paiknev aminorühm muudab inhibiitori sidumisomadusi, kuna võib mõjuda PK-le tõmbavalt või tõrjuvalt. Teine uuritav aspekt puudutab lüsiinivaba aminorühma konfiguratsiooni mõju inhibiitori seostumisefektiivsusele. Sellega seoses püstitati teine uurimisküsimus: kuidas mõjutab aminorühma erinev konfiguratsioon inhibiitori seostumist PK-ga? Viimasele probleemile püstitatakse hüpotees, et L-lüsiini sisaldav aine on efektiivsem, sest looduses esinevad valdavalt L-aminohapped.\nUurimistöö praktiline osa tehakse Tartu Ülikooli keemia instituudi bioorgaanilise keemia laboratooriumis. Töö eksperimentaalse osa esimeseks meetodiks valiti juba peptiidide sünteesis tavaliseks kujunenud Fmoc-tahkefaassüntees, mida kohandati vastavalt TÜ laboratooriumi võimalustele. Sünteesi etappide vahel kontrolliti reaktsioonide kulgemist kvalitatiivselt Kaiseri testiga. Sünteesitud ühendite sisaldumine lõppsaaduste segus määrati kromatograafia ja massispektromeetria ühissüsteemiga, kus oli rakendatud ka ultraviolettkiirguse ja nähtava valguse neelduvuse detektorid. Saadused puhastati kõrgefektiivse vedelikkromatograafiaga ning puhaste inhibiitorite seostumist PKA-ga uuriti biokeemilistes katsetes, mis seisnesid ensüümilt fluorestsentsmärgisega aine inhibiitoritepoolses väljatõrjumises. Katsete tulemuste analüüsimiseks kasutati fluorestsentsanisotroopia mõõtmisi.\nUurimistöö jaguneb neljaks peatükiks. Esimesena antakse ülevaade PK-de toimimisest organismis, sh fosforüülimisest, nende inhibiitoritest ning stereokeemiast, avades spetsiifilisi teemasid, nagu PKA-d, PKA-de inhibiitorid ning diastereomeersed kiraalsed ühendid. Esimeses peatükis toetuti eelkõige Darja Lavõgina (2010) doktoritööle „Development of protein kinase inhibitors based on adenosine analogue-oligoarginine conjugates“. Teises peatükis tutvustatakse töös kasutatud meetodeid: Fmoc-tahkefaassüntees, pööratud faasi kõrgefektiivne vedelikkromatograafia, massispektromeetria ning fluorestsentsanisotroopia. Nende iseloomustamiseks toetuti esmajoones Wilsoni ja Walkeri (2010) välja antud teosele „Principles and techniques of biochemistry and molecular biology“. Kolmandas peatükis kirjeldatakse uurimistöö praktilist osa ning neljandas esitatakse tulemused, analüüsides iga eksperimendi väljundit ja arenguvaldkondi.


Naiskodukaitse Harju ringkonna sideväljaõpe NKK Harju ringkonna sidealase õppuse esimene osa toimub 10. detsembril Kaitseväe Üksik-sidepataljoni Sidekoolis. Margot Pellmas NKK Harju ringkonna tegevliige ← Eelmine Saaremaa ringkond korraldab kriisiabi alase õppepäeva Järgmine → Esinaised pidasid aastalõpunõu ja käisid Kadrioru lossis Naiskodukaitse Harju ringkonna sideväljaõpe\n6. dets. 2005\nNKK Harju ringkonna sidealase õppuse esimene osa toimub 10. detsembril Kaitseväe Üksik-sidepataljoni Sidekoolis.\nKavas on tutvumine Üksik-sidepataljoni ja Sidekooliga, kursuse jooksul käsitletakse sidepidamise alused, tutvutakse erinevate raadiojaamadade ehituse ja tööpõhimõtetega, samuti antakse ülevaade raadioside eeskirjadest. Praktiliste harjutustena õpitakse looma raadiosideühendust ning tutvutakse raadiojaamade hooldusega.\nKursuse viib läbi Kaitseväe Üksik-sidepataljoni Sidekooli õppejõud. Kursusel osalevad NKK Harju ringkonna Keila jaoskonna ja Rävala jaoskonna liikmed.\nNKK Harju ringkonna tegevliige\nKavas on tutvumine Üksik-sidepataljoni ja Sidekooliga, kursuse jooksul käsitletakse sidepidamise alused, tutvutakse erinevate raadiojaamadade ehituse ja tööpõhimõtetega, samuti antakse ülevaade raadioside eeskirjadest Praktiliste harjutustena õpitakse looma raadiosideühendust ning tutvutakse raadiojaamade hooldusega NKK Harju ringkonna sidealase õppuse esimene osa toimub 10. detsembril Kaitseväe Üksik-sidepataljoni Sidekoolis.


väike sinine puuduolek: April 2007\nminimaalne sümboolne erinevus\nsiin on kaks näidet minimaalsest abstraktsest nihestusest, mis sümboolsel tasandil midagi märksa laiemat ümber mängib\nleidsin stockholmi moodsa kunsti muuseumi poest mustade kaantega ja kolletunud lehtedega tagasihoidliku, kuid väärika väljanägemisega kaustiku. kõrge hinna tingis punane kleebis tagakaanel, mis teavitas, et täpselt samasugusesse kirjutas pisut vähem kui sada aastat tagasi hemingway. polnud põhjust kahelda: "vanamees ja meri" oli eestikeelses väljaandes umbes sama paks. nagu paljude muude asjade puhul, vaatas ka selle väikese objekti näol mulle vastu müügiks välja pandud vaimsusekujutelm. ja see mõte tekitas tolle laialtlevinud perversioonilise rahuldustunde, mida pakub tarbimisühiskonna varjatud mehhanismide paljastamise pettekujutelm. ent e-k pakkus välja märksa huvitavama võimaluse, kuidas kaustikule läheneda (tsitaat on ligikaudne): „aga see on päris ilus kaustik, OLENEMATA sellest, et hemingway sellesse võis kirjutada.” võib-olla ongi see praeguse aja ainus tinglik võimalus loomulikkusele : anda „tähenduslikustamise” protsessile vastupidine käik ning tabada painava tähenduskohustuse lämmatavas surves tähenduse-eelne sõlm.\nsõber, kellele ma võlgu juhtusin olema, vaatas koos minuga jalgpalli. õige meeskond juhtis, ajasime lõbusalt juttu. äkitselt sai ta (ju vist telefoni teel) teada, et talle on antud töö juurest tublisti preemiat. niisiis nõudis ta südamlikult: „ma tahan sulle välja teha, vali midagi”. asi oli aga selles, et napsu võtta ma mingil juhul ei tahtnud, aga söönud olin äsja ja tublisti. niisiis – mulle polnud võimalik välja teha. mitte kuidagi kohe. mu sõber sattus mõningasse kimbatusse. ning siis teatas ta mingil hetkel otsusekindlalt: ma kustutan su võla ära; niimoodi olen ma sulle välja teinud. see on kõige veidram väljategemine, mis mulle osaks on langenud. mingis mõttes ju mitte midagi ei juhtunud – läbi ei viidud mitte ühtegi käegakatsutavat materiaalselt protsessi. kummagi peast käis läbi lihtsalt üks minimaalset erinevust tekitav nõksatus. aga mitte kunagi pole mul pärast välja-tegemist (ja tihti seda niikuinii ei juhtu) nii kummastavalt huvitav olnud.\nposted by Jack at 12:09 PM | 0 comments\nkohtadevaheline nimetu ruum.\najalise pidevuse sisestesse lõhedesse varjuv aeg ise.\ninimesed, ärkvel, kuid pidevas ärkamises mingisse järgmisse pidevusse.\nsamal ajal, ühes teises kohas, natuke külma sõja hõngulist teaduslikku fantastikat:\nposted by Jack at 5:19 AM | 1 comments\ntänav leiab asjadele oma kasutuse.\nneed kaks lauset on kõige huvitavamad, mis tartu tänavatel seintele on kirjutatud.\nesimene neist on juhuslik leid, autor teadmata. teine lause on kirjutatud performatiivse akti korras, kirjutajale tehti selle eest trahvi.\nnende kahe lause vaheline pingeväli kirjeldab kõige paremini teatud laadi tartu vaimu, mille luules on võtnud enda kanda vahur afanasjevi "katedraal emajões". nendelt seintelt kangastub mingi väljapääsmatus, mis tartule tema keha tagab. ühel juhul on see eksistentsiaalne väljapääsmatus, teisel juhul keeleline enesessesuletus (ning selle kaudu kõige lausumine).\nneed on kaks ühildamatut lauset: kuid ühildamatut mitte seepärast, et nad esitlevad mingit silmnähtavat erinevust, vaid seepärast, et need on tegelikult üks ja seesama lause kahes erinevas ruumis.\nposted by Jack at 3:43 PM | 23 comments


, Artriit ja artrosi ravi\nKõige vigastustealtim liiges on põlv: põlvetraumad tekivad kõige sagedamini sportides. Sagedasemad liigeste ja luude haigused Liigeste ja luude haigusteks on näiteks: Behterevi tõbi jäigastav lülisambapõletik e. Põlve aga ei tohiks turse korral elastiksidemega kinni siduda, sest tagajärjeks võib olla veresoonte kompressioon, säärte paistetus ja vereringe loomuliku ringluse takistus. Kui nende ravivõtetega pole sümptomid kolme päeva möödudes leevenemismärke näidanud, tuleks minna arsti juurde. Tegemist on liigespõletikuga, mis on põhjustatud naha ja küünte psoriaasist. Mida on vaja liigeste lõdvestumiseks vaja?\nArtroos on seotud liigeste kulumisega ja see esineb tavaliselt eakamatel, kuigi üksikutel algab see haigus 40ndates eluaastates. Kõige sagedamini kahjustuvad põlve- puusa- ja sõrmeliigesed, vähem õla- ja hüppeliigesed. Esinemissagedus suureneb vanusega ja haigestuvad rohkem naised. Liigeste kulumise korral kulub ja õheneb luude liigestuvaid pindasid kattev kõhr, kõhrealune luu aga kahjustub ja pakseneb.\nNad võimaldavad meil liikuda sujuvalt ja kergelt või hüplevalt ja katkendlikult, olenevalt meie psüühilisemotsionaalsest seisundist. Põletikuliste liigeshaiguste ravi on erinev artroosi omast. Kui artroosi raviks jääb peaasjalikult valu ravi, taastusravi, spetsiaalsed harjutused ja füüsiliselt aktiivne eluviis, siis põletikuliste liigeshaiguste raviks kasutatakse erinevaid nn haigust modifitseerivaid ravimeid. Põletikuliste liigeshaigustega inimesed vajavad samuti taastusravi. Nende haiguste puhul läheb vaja erinevaid spetsialiste nagu füsioterapeut, tegevusterapeut, võimalusel sageli ka psühholoog.\nKa artroosiga tuleks harjutusi õppida taastusravis spetsialistide juhendamisel. Nii artroosi kui artriidi spetsiaalsed harjutused on ka liigesest lähtuvalt veidi erinevad. Puhkust ja rahu Üleliigset või ühekülgset koormust liigestele põhjustavad kõige sagedamini raske füüsiline töö ja sportimine, lisaks valesti sooritatud liigutused ja ülekaal.


Beebipidu rasedale sõbrannale: püreede pimetest, rasedate Alias ja ohtralt nalja! | Pere ja Kodu\nToimetas Kerttu Jänese 13.08.2017, 14:11\n„Otsustasime siiski tema koju saabumise hetkel mitte peitu minna ja „Üllatus!” karjuda, sest sõbranna oli juba lõpurase ja me ei tahtnud õhtut sünnitusmajas lõpetada,” naerab sõbrannale beebipidu organiseerinud Merilin.\nMerilin Meite (27) sõbranna Annika Auuliku (26) üllatus-beebipeol said kokku lapseootel ema sõbrad, kes varem lähedalt tuttavad polnudki. Plaani kaasati ka peategelase elukaaslane. „Algusest peale tundus meile loomulik, et see peab olema just nimelt üllatuspidu. Beebipeo mõte ongi see, et rase sõbranna ei peaks ise midagi tegema ning et teised hoolitsevad kõige eest ja poputavad teda,” selgitab Merilin.\nEnamus ideid tuli Pinterestist. Lisaks aitas veel Google ja mõne tüdruku varasem kogemus beebipidudega. Merilin peab vahvaks ka seda, et kuigi kõik sõbrannad polnud varem omavahel tuttavad, siis korraldamise käigus ja peopäeval olid kõik nagu vanad sõbrad.\nMerilin muigab, et kui ta enne peole minekut kodust minema sättis, küsis mees, et milleks nukku mähkimismänguks kaasa võtta – las pisipoeg Uku teeb Annikale korraliku „üllatuse” ja ongi praktika käes!\nTänaseks pooleteisekuuse Oskari ema Annika sõnul püüdis ta esimesel trimestril rasedust varjata – siis on kõik veel nii habras. „Selleks ajaks, kui pidu toimus, polnud aga sünnituse tähtajani enam palju jäänud ja kõik teadsid rasedusest, seda polekski saanud enam varjata. Miks siis mitte pidutseda? See oli tõeline üllatus minu kõige kallimatelt – mul ei olnud õrna aimugi nende plaanist ja endal poleks olnud mahti pidu korraldada. Lapse ootus on nii suur sündmus, seda võiks kindlasti mingil moel tähistada ning oma õnne ja rõõmu lähedastega jagada!”\nLoe värskest numbrist, kuidas sõbrannale tore beebipidu teha!


Sophie Turner lööb Paparazzi tütre Willa pildistamise eest - Kuulsused\nSophie Turner räägib paparatsode vastu, kes pildistavad oma tütart: see on jube jube\nOlen haige, olen vastik ja palun lugupidavalt kõigil lõpetada meie jälgimine.\nSophie Turner ja Joe Jonas pole oma tütre Willa fotosid oma isiklikule Instagrami kontole jaganud - see on üsna selge ja ilmne märk sellest, et nad üritavad kaitsta tema privaatsust. Kuid kahjuks pildistasid Willat hiljuti paparatsod, mis ajendas Sophiet Instagramis sõna võtma.\nMa just ärkasin, ütles ta videos E! Uudised . Ma arvan, et eile õnnestus mõnel paparatsol saada pilt minu tütrest ja minust ning ma tahan lihtsalt öelda, et põhjus, miks ma oma tütrest pilte ei postita ja hoolitsen selle eest, et saaksime iga hinna eest paparatsosid vältida, on see, et ma teen seda selgesõnaliselt ei taha neid fotosid välja tuua.\nSophie lood. Palun ärge postitage Willa pilte. @joejonas @Jonase vennad pic.twitter.com/94HpJripVB\n- Virginie. 🦙 (GTheGinieL) 12. mail 2021\nSophie jätkas selgitamist: Ta on mu tütar. Ta ei palunud seda elu pildistada. See on jube jube, et täiskasvanud vanad mehed pildistavad last ilma nende loata. Ma olen haige, ma olen vastik ja palun lugupidavalt kõigil lõpetada meie jälgimine ning lõpetada meie tütre pildistamine ja eriti nende printimine. Ta lõpetas oma video öeldes: 'See on vastik ja teil pole minu luba.\nJällegi on Joe ja Sophie otsustanud Willast fotosid postitamata jätta ja selle asemel jaganud Sophie rasedusest tagasipöörduvaid fotosid - nagu see magus, mille Joe emadepäeval postitas.\nLoodame, et Sophie, Joe ja nende tütre privaatsust austatakse siit edasi.\nSophie Turner räägib paparatsode vastu, kuna nad pildistasid tütart Willa ilma tema nõusolekuta - vaadake tema sõnumit siit.\npole kunagi suhtes olnud


Merko kasvas kolmandiku võrra\nÄripäev • 14. veebruar 2019 kell 7:12\nMerko rajab Veerenni asumisse Baltika ja Lutheri kvartalite vahetus naabruses pikalt tühjalt seisnud maa-alale järgmise 10–15 aasta jooksul uue elukeskkonna kuni 50 kortermaja, välja ehitatud infrastruktuuri ja avaliku linnaruumiga. Foto: Andras Kralla\nAastases võrdluses kasvasid nii müügitulu kui puhaskasum 32%. Sealhulgas moodustas suure osa kasumist möödunud aasta viimane kvartal, kui puhaskasum oli 7 miljonit eurot. Neljanda kvartali müügitulu oli 119,2 miljonit eurot.\nKooskõlastatult nõukoguga teeb kontserni juhatus ettepaneku maksta aktsionäridele dividendidena välja 92% eelmise aasta kasumist, mis moodustab 1 euro aktsia kohta.\n„Oleme viimastel aastatel viinud ellu strateegiat, mille kohaselt pool meie ärist võiks olla väljaspool Eestit, ja suurendanud investeeringuid korteriarendusse. 2018. aasta oli ehitusmahtude osas erandlik aasta, mil kontserni müügitulu kasvas kõikides Balti riikides, sealhulgas kahekordistus Lätis," kommenteeris tulemusi AS Merko Ehitus juhatuse esimees Andres Trink.\nTrink lisas, et müügitulu kasvu toetas eelkõige mitu töös olevat suurobjekti Lätis ja Eestis, mille ehitustööd lõppesid 2018. aastal või lõppevad 2019. aasta esimesel poolaastal. „Kõik riigid ja kontserni peamised tegevusvaldkonnad olid kasumis ning müügitulu kasvu toel suurenes ka kontserni puhaskasum.“\nMuret pakuvad hindade tõus ning keerulisem finantseerimine\nTulenevalt ehituse sisendhindade ja töötasude tõusust oli Andres Trinki hinnangul eelmisel aastal ehitusturu olukord jätkuvalt keeruline, eriti kontserni varasematel aastatel sõlmitud fikseeritud hinnaga lepingute osas. Lisaks suurendasid projekteerimis- ja alltöövõtu ressursi kättesaadavuse probleemid ehitusprojektide tähtajaks valmimise ja rahalisi riske.\n„Ehitushindade tõus hakkas 2018. aastal pidurdama uute tellimuste mahtu turul, mis tihendas ka peatöövõtjate vahelist konkurentsi ehitustellimuste saamisel ja avaldas survet kasumimarginaalidele. Samuti on uute ärikinnisvara objektide käivitamist hakanud pidurdama viimastel aastatel lisandunud kaubandus- ja büroopindade suur maht ning keerulisemaks muutunud finantseerimistingimused. Kontserni ehituslepingute portfell kahanes 2018. aasta jooksul ligi kolmandiku võrra, mis tõenäoliselt mõjutab meie ehitusmahtusid 2019. aastal,“ lisas Trink.\nAS Merko juhatuse esimees Andres Trink lausus, et hoolimata suurest kasvust on ehitusturu olukord siiski keeruline. Foto: Raul Mee\nLisaks tellijatele ehitusteenuste pakkumisele on Merko Ehituse strateegiline ärisuund korteriarendus, millesse kontsern investeeris 2018. aastal 35 miljonit eurot. Merko käivitas 2018. aastal Tallinnas, Riias ja Vilniuses kokku üle tuhande uue korteri ehituse, millest enamik valmib 2020. aastal.\nSuuremate projektidena võib välja tuua Uus-Veerenni ja Pikaliiva elukeskkonnad Tallinnas, Gaiļezersi ja Viesturdārzsi arendusprojektid Riias ning Vilneles slenise ja Rinktinės Urbani arendusprojektid Vilniuses. 2018. aasta neljandas kvartalis müüs Merko 227 ja aastas kokku 482 korterit.\n„Korteriturg Baltikumis oli 2018. aastal stabiilne ning nõudlus püsis hea. Kuivõrd uute korterite pakkumine on suurenenud, on hinnatase stabiliseerunud ja müügiperioodid mõnevõrra pikenenud. Selle trendi jätkumist on tänavu oodata eelkõige keskmisest kallimate korterite osas," lausus Trink.\n"Teisalt toetab korteriturgu jätkuvalt madal baasintresside tase, kõrge tööhõive ja majanduskasv. Kontserni korteriarenduse strateegias on kesksemal kohal suured arendusalad, mis võimaldavad kujundada terviklikku elukeskkonda ning käivitada arendusprojekte etapiviisiliselt vastavalt nõudlusele,“ lisas ta.\nLätis on Merko suurimad töös olevad objektid kaubanduskeskused Akropole ja Alfa, Norras Tesla teeninduskeskuse projekteerimine. Foto: Raul Mee\nMerko Ehituse 2018. aasta neljanda kvartali müügitulu oli 119,2 miljonit eurot, kulumieelne kasum (EBITDA) 7,6 miljonit ning puhaskasum 7,0 miljonit eurot. 2018. aasta müügitulu oli 418 miljonit eurot, EBITDA 21,9 miljonit ning puhaskasum 19,3 miljonit eurot.\nPuhaskasumi kasvu toetas lisaks suurenenud müügitulule ka 2017. aastaga võrreldes madalam tulumaksu kulu, kuna 2018. aastal maksti dividendid välja välisriikide tütarfirmadest saadud dividendidest. Samas polnud 2018. aastal ühekordse iseloomuga kinnisvaratehinguid, mis mõjutasid positiivselt 2017. aasta neljanda kvartali kasumit.\nAasta lõpu seisuga oli Merko Ehitus kontserni lepingute portfell 229 miljonit eurot, võrreldes 344 miljoni euroga eelmise aasta samal kuupäeval. Neljandas kvartalis olid suuremad töös olevad objektid Eestis T1 Mall of Tallinn kaubanduskeskus, Maakri Kvartali ärihoone, Öpiku Ärihoone B-maja, Noblessneri elamukvartal, Tallinki büroohoone ning Hundipea sadama rekonstrueerimis- ja süvendustööd.\nLätis olid suuremad töös olevad objektid Akropole ja Alfa kaubanduskeskused, Z Towers ärikompleks ja Ventspilsi muusikakool-kontserdihall ning Leedus Hotel Neringa, Quadrum büroohoone ning kaks koolihoonet. Norras olid neljanda kvartali suuremateks töös olevateks objektideks Tesla teeninduskeskuse projekteerimis- ja ehitustööd ning Møllergata tn 23-25 büroohoone renoveerimistööd Oslos.


veebruar 2018 | Mina ja kolm blondi...\nKui viirusevikat on teinud oma tööd, siis aitab vaid...\nBoss räägib telefoniga:\n"Mhmh, jah, okei. Aga olgu siis, saa siis ilusti terveks. Viinasokid jalga ja küüslaugud kõrva ja..."\nTeisel pool toru segatakse vahele, mille peale boss vastab:\n"Ah sul ei ole viina?! Siis sa pead Lätis käima!"\nJa hele naer...\nPostitas Merka at kolmapäev, veebruar 21, 2018 0 arvamust Links to this post\nLabels: Nalja kah, töö\nKuidas minust laulja sai...\nAeg-ajalt käin kodulähedases Taaskasutuskeskuses, kust tihtipeale leiab lastele ilusaid riideid ja teine kord on endalegi häid leide saadud. Seal on müügil ka palju mänguasju ja ükskord ma tegin selle vea, et lubasin lastel endile ühe mänguasja valida, sest ega need suurt seal ei maksa. Nüüd on aga nii, et iga kord, kui ma sinna lähen ja laps(ed) on kaasas, siis nuiatakse mu käest üks mänguasi välja. Eile siis samamoodi. Liisu valis endale ühe printsessi võlukepi, mis tegi hääli ja vilkus ja õele samasuguse, kuid Saara omal olid patareid tühjaks saanud. Ütlesin Liisule, et issi vahetab kodus patareid ära, siis töötab Saara oma ka. Vantsisime siis kassa juurde ja Liisu ronis kotitoetamise riiuli peale, et kogu protsessist ülevaadet omada. Seni kuni kassatädi toimetas, hakkas Liisu jutustama:\n"Minu issi oskab selle ära parandada!" viidates hetkel mitte töötavale mänguasjale.\n"Ohhoo, tore, "vastab kassatädi.\n"Minu issi on elektrik," jätkab Liisu, arvates, et on vaja täpsemalt selgitada.\n"Oo, äge," kiidab kassatädi viisakalt.\n"Ta käib tööl," laseb Liisu mutkui edasi.\nKassatädi teab meie nägusid seal hästi ja on alati väga sõbralik ja pakub teinekord lastele kommigi. Nähes Liisu soovi vestlust arendada, pani ta ka puid juurde.\n"Kas sina hakkad ka tööl käima, kui sa suureks saad?"\n"Kui ma suureks kasvan, siis ma hakkan kontserdimajas tööl käima nagu emme!" teatab Liisu.\n"Oo, kontserdimajas," elavneb kassatädi silmnähtavalt. Noogutan kaasa.\n"Kas su emme on siis laulja?" küsib kassatädi huviga.\nPostitas Merka at kolmapäev, veebruar 14, 2018 0 arvamust Links to this post\nKui viirusevikat on teinud oma tööd, siis aitab va...


Moschino moe näituse kevad - suvel 15 - Barbie Themed - Jeremy Scott | EE.rickylefilm.com\nMoschino Barbie kollektsioon on võimalik osta nüüd!\nEelmisel hooajal oli see kõike McDonald'si Golden Arches ja Paavo, kuid Kevad Suvi 2015 Jeremy Scott tundus Barbie oma inspiratsiooni. Ja võib-olla Elle Woods õiguslikult Blonde.\nMoschino moeshow Milan päris palju murdis Instagram niipea, kui FROW võttis oma istekohta. See oli peamiselt alla pildid kõik Moschino kaubamärgiga Barbie nukud ja vapustav roosa peeglit / telefon juhtudel (TAHAN!), Et ootasid neid, ja see oli enne etendust isegi alanud.\nViisteist minutit moeshow nägi mudelid strutting oma kraami maha Catwalk (ja kui me ütleme strut mõtleme ninakas "Ma tean, et ma olen kuum, kuid ma olen nagu täiesti girly, liiga!" Viis) ja kõik nad kandsid tõsiselt mahukas parukad (plaatina blond, kui see töötas) ja kogu esimese poolaasta show oli kõik närimiskummi roosa.\nMe armastasime kõike seda näidata; keti vööd, armas co-ord tükki, lõbus bikiinid korgid, arvukus litrid, rätik kleit on rulluisutamine mudel, kes tegi natuke spin lõpus Catwalk ja isiksuse riigist iga mudel, kes kaunistas Catwalk.\nÄrgem unustagem, et Jeremy Scott on kuningas tarvikud, seda näitavad nägi boom kasti käekott, perspex sidur, erekollane kaamera, roosa kohver ja flip telefon, y'know, et helistada Ken paluda tal valida teda üles.\nFinaalis kleidid (unustamata valge pearlised smoking), oli meie sisemine 7-aastane füüsilisest shrieking rõõmu - see oli nagu mängu Fashion Ratta ja kes ei armasta mängib Fashion Wheel !?\nAga kui sa oled mures te ei saa osta Moschino Barbie kogumise alles järgmisel suvel, ei karda! Nüüd saadaval Moschino.com saab osta valikut tükki; alates Barbie ehib T-särk oma Moschino Higi lint, paremale alla hämmastav telefoni puhul. Samuti on müüakse eranditult Browns online ja poe pühapäeval.\nMe armastasime näita nii palju, me ei kavatse vaadata kõiki pilte uuesti.\nPS Me oleme täiesti teile rääkinud Barbie oli comeback.


Maakonda läheb esindama meie kooli neiu\nKOOL vali uudised kaegooria Kool Maakonda läheb esindama meie kooli neiu\nPuka rahvamajja kogunesid maakonna koolide parimad luule- ja proosalugejad, et selgitada välja, kes esindab maakonda Liivi muuseumis Juhan ja Jakob Liivi nimelisel koolinoorte etlusvõistlusel.\nKohale tuli 12 etlejat, neist kolm noormeest. Esindatud oli kuus kooli: Tõrva Gümnaasium, Tsirguliina Keskkool, Ala, Valga, Pühajärve ja Keeni Põhikool.\nNoori hinnanud žüriisse kuulusid Taheva valla noorsootöötaja Rasmus Onkel, Valga linnavalitsuse spordi- ja noorsootöö vanemspetsialist Karl Kirt ja vabakutseline ajakirjanik Vello Jaska.\nŽürii otsusel läheb vabariiklikule etlusvõistlusele Tsirguliina Keskkooli neiu Janne Hunt, kes luges luuletust ja esitas proosapala väga usutavalt, selge hääle ja hea diktsiooniga. "Luuletuse esitusse elasid väga sisse, mõnus oli kuulata. Proosapala valik oli huvitav. Ilmekalt ja hästi esitatud," võttis Kirt neiu etteaste kokku.\n"Luuletuse esitus oli tugevam, tõmbas kohe algusest peale kuulama. Janne võlus oma malbe ja õrna oleku ning usutavuse ja loomulikkusega," sõnas Rasmus Onkel. "Selge hääldus, hea diktsioon, nauditav esitlus, hea kontakt publikuga," iseloomustas Vello Jaska.\nJanne Hunt esitas Juhan Liivi luuletuse "Nõmme ääres" ja katkendi Jaan Kaplinski teosest "Isale". Neiu juhendaja on Marika Troon.\nErgutuspreemia pälvis Mariis Fuchs (juhendaja Ülle Vihm), kes žüriiliikmete hinnangul uskus ise seda, mida esitas, ja pani end kuulama. "Tema proosapala esitlus oli üks parimaid - ilmekas ja köitev," sõnas Onkel.\n9. klassi õpilane Janne Hunt\n8. klassi õpilane Mariis Fuchs.\nVäljavõte allikast Valgamaalane.


Kümnest ameeriklasest üheksa eelistavad ravida palvetega\nUlatuslik sotsioloogiline küsitlus näitas, et valdav enamus USA elanikkonnast on üritanud ravida ennast ja teisi palvete ja käte pealepanemise abil. Seejuures on haiged sageli arstiabist keeldunud.\nTALLINN, 21. aprill — Sputnik. Ulatuslik sotsioloogiline küsitlus näitas, et iga üheksas ameeriklane on püüdnud oma või teiste haigusi välja ravida palvete ja käte pealepanemise abil, sageli keeldudes ravimite kasutamisest ja arstide pakutud ravist, väidab teadlane ajakirjas Journal of Religion and Health, edastab RIA Novosti.\n„Kõige ootamatum avastus seisneb selles, et ligikaudu neljandik ameeriklastest praktiseerib käte pealepanemist (kristlikku ravitsemiskommet — toim.) ja iga viies neist on teinud seda korduvalt. Kui jätta kõrvale otseselt usk jumalasse, siis võib öelda, et tervenduspalved on kõige levinumaks usu ilminguks USA-s," nentis Jeff Levin Baylori ülikoolist Wacos (USA).\nLevin jõudis sellisele järeldusele, analüüsides ülikooli poolt koos Gallupiga 2010. aastal läbi viidud religioonisotsioloogilise küsitluse tulemusi. Kogu projektist võttis osa üle 1700 vabatahtliku, kes olid nõus kõnelema teadlastele sellest, kuidas nende usulised vaated (või nende puudumine) mõjutavad nende võitlust haigustega.\nNagu teadlane selgitab, sundis teda säärast uuringut korraldama suure kärarikka skandaali põhjustanud eksperiment läinud sajandi 80. aastate lõpust, mille autorid esinesid väitega, et raskeid südame- ja veresoonkonna operatsioone üle elanud patsiendid taastusid lõikusjärgselt kiiremini neil juhtudel, kui nad ise või lähedased nende eest palvetasid.\nNeed kogemused tekitasid hulganisti vastuolusid ja skandaale, mis aga iseendast ega ka neile osaks saanud kriitika läbi ei avanud Levini sõnul olulisimat — millist rolli etendab religioon ja palvetamine ameeriklaste elus neil hetkedel, mil inimene ise või keegi tema lähedastest haigestub ja jääb põdema.\nNagu näitas ameerika teadlase tehtud analüüs, on palvete roll tõepoolest suur — ligikaudu 80% USA elanikest on kasvõi kord elus palvetanud haigusest vabanemiseks, ligi 90% — lähedase paranemist paludes ja umbes pool küsitletuist on osalenud ühispalvustes tervenemise eest. „Väärib tähelepanu, et paljud inimesed, kes peavad vajalikuks tervenemise nimel palvetada, ei tee seda mitte tavapärase ravi asemel, vaid koos tavapäraste raviviisidega, mis on vastuolus harjumuspärase ettekujutusega, et religioon asendab arstiabi. Võib öelda, et enamikul juhtudel palvega täiendatakse, aga ei asendata ravi," jätkab teadlane.\nLevin rõhutab, et ta ei võta endale voli hinnata, kas ja kuivõrd tõhusad need palved on — teda huvitas vaid, mil määral selline praktika on USA-s levinud, sest see kajastab ameerika ühiskonna usklikkust.


Vooremaa Kust see mees need saapad sai?\nKust see mees need saapad sai?\nSellest, kuidas valmisid möödunud sajandi kolmekümnendatel aastatel jalanõud väikeses kingsepatöökojas, jutustab kingsepa tütar\nIgal hommikul kostis eestoast vastärganud väikese tüdruku kõrvu kopsimine. Isa töötoas oli kõik muutumatult tuttav: liisturiiul seina ääres, nahaõmblusmasin ja töölaud, mille ääres meister istus oma isevärki madalal pingil, millel lohkus nahast põhi.\nKui väljas halb ilm, tuli lapsel toas oma aega mööda saata. Nii istusin sageli isa töölaua otsa juures seisval kliendile mõeldud taburetil, silmitsesin tuttavaid esemeid ja isa töötavaid käsi, mis ei eksinud vajaliku tööriista leidmisel kordagi. Kui keegi töölaual midagi omatahtsi kraaminud oli, ei leidnud see isalt just heakskiitu. Kui suuremaks sain ja kraamimine mulle usaldati, käskis ema mul laua korralikult ära pühkida, kuid tööriistad täpselt endisse paika tagasi panna.\nMis siis selle laual oli? Laua tagumisel serval seisis nagu valvetorn umbes 25 cm kõrgune anum, milles oli iseäraliku lõhnaga musta värvi vedelik nimega nikrossiin, millega tupsutati mustaks valminud saapa talla ja kontsapleki väliskülg. Teine purk sisaldas meistri enda valmistatud spetsiaalset kingsepakliistrit. Veel olid laual rivis plekk-karp kontsaplekinaeltega, vaskpeilide karp, pappkarbid puidust peilidega saapataldade kinnitamiseks. Minu mäletamist mööda valmistati peilid vahtrapuust.\nVeel olid laual reas sirged ja poolkuu taolised naasklid, naha- ja naelatangid, raudraspel, kingsepavasar, puust “jänesekäpp”, mille abil nahaõmblusi koolutati ehk maha triigiti. Veel oli seal kimp seaharjaseid, kingsepaniidi kera ja must pigitükk. Üliteravad naha ja tallanaha lõikamiseks mõeldud nahktupes noad seisid töölaua sahtlis, kus sorimine oli mul rangelt keelatud.\nTöölaua otsa sisse löödud naelal rippus “raudjalg”, mis torgati saapa sisse toeks, kui pooltalda või kontsaplekki alla löödi. Üks väga tähtis asi oli ringrihm, mille abil meister valmistatava saapa talda oma põlvedel kindlalt paigal hoidis. Selle rihmaga seoses on mul ka ebameeldivaid mälestusi — sõnakuulmatule anti sellega vajadusel kerge sips mööda reisi, et asi paremini meelde jääks. Eks jäigi.\nSaapategu algas mõõtmisest ja arvestamisest\nSellel ajal kasutas enamik maamehi, kes oma jalgu külmetada ei tahtnud, jalavarjudeks säärikuid. Pidulikke kroomnahkseid hoiti tähtsamateks käikudeks, läiketust juhtnahast pöiaosaga said töösaabasteks.\nKõigepealt tehti selgeks, kas tellija hakkab saapaid kandma villaste või õhukeste sokkidega. Talviste saabaste mõõduvõtuks tõmmati jalga villane sokk.\nTellija tõstis jala taburetile, meister mõõtis ja pani numbrid oma märkmikku kirja. Kui jalad olid erinevad, näiteks oli ühel nn kooljaluukont vms, siis võeti mõõtu mõlemalt jalalt. Kui üks jalg juhtus lühem olema, korrigeeriti seda kõrgema talla ja kontsaplekiga.\nSeejärel mindi koos töökoja naabruses asuvasse koloniaalkauplusse, kus olid müügil kõik vajalikud pealis- ja voodrinahad, talla- ja pinsolinahk ja muud tarvikud.\nNahatükid laotati letile, kus meister arvutas ja mõõtis, mitu dm2 tarvis läheb. Lippasin mõnikord isaga poodi kaasa, kui oli lootust, et mulle mõne sendi eest paar kompvekki ostetakse.\nKõigepealt tehti mõõtude järgi paberist lõiked, seejärel lõigati nende järgi välja pealisnahk ja vooder ning õmmeldi masinaga peanahk säärenaha külge. Sääre tagakülje õmblus tehti käsitsi, pigitatud niidiga. Selleks tõmmati kingsepaniit korduvalt läbi pigitüki, kuni see üleni mustaks jäi. Mõlemasse otsa keerutati seaharjas. Õmblus tehti järgmiselt. Kõvera naaskliga torgati auk, pisteti mõlemalt pool seaharjase otsad läbi ja tõmmati tugevalt mõlema käega, nii et käed kahele poole laiali käisid. Kes juhuslikult ette jäi, sai tugeva vopsu. Üks isa ametivend oli sel viisil karistanud oma truudusetut naist. Kutsus mingil ettekäändel naise enda lähedale, võttis hoogu ja tõmbas, nii et niit katkes. Ise vabandas, et piginiit mäda.\nPealisosa õmblemine oli täpne töö\nKui saapa säär ja peanaha kannaosa käsitsi kokku oli õmmeldud ja kanna küljeõmblus tehtud, seati saapa pealisosa vastava suurusega liistule. See oli juba täpsem ja keerulisem töö.\nSaapanina tugevdamiseks liimiti voodri ja pealisnaha vahele nn pits, kannaosa tugevdamiseks kapp. Liistu talla alla pandi veel talla tugevdamiseks pinsol, vajadusel ka tükk kasetohtu. Siis tõmmati peanaha servad nahatangidega talla servade alla trimmi ja traageldati liistu talla külge kinni ehk venima.\nSeejärel lõigati veel suurema ja teravama nahanoaga välja saapa tald. Nüüd algas taldade peilidega kinnitamine ehk tallutamine.\nMeister võttis saapa, tald ülespidi, põlvedele. Kinni hoidis seda ringrihm, mille teine ots meistri talla alla jäi. Nii seisis töö paigal ja meistri mõlemad käed olid tallutamiseks vabad. Kõigepealt taoti vaskpeilidega kinni talla keskosa ja kinnitati raudnaeltega kannaosa. Seejärel löödi tallaosa puupeilidega alla — kop-kopp, igale peilile kaks sama tugevusega lööki. Kui tald all, tõmmati liist välja. Selleks oli liistu kannaosas auk, millest oli nööriaas läbi pandud. Nüüd ajas meister käe koos raudraspliga saapasse ja raspeldas maha läbi naha ulatuvad naela- ja tikuotsad, enne suurema, siis peenema raspliga. Seejärel tuli talla siseküljele liimida voodrinahk, ja kui liim kuivanud, torgati saapa sisse „raudjalg”. Viimane tööoperatsioon oli kontsaplekkide allalöömine, kontsapleki- ja tallaservade nikrossiiniga mustaks pintseldamine ja pärast kuivamist läikivaks vahatamine. Valmis saapad riputati sääre sise- ja välisservas olevaid aasu pidi nagisse.\nNii on keegi kusagil öelnud. Sellest lausest ei olnud mul kolme-nelja-aastasena küll aimugi, kuid oli tekkinud uudishimu, mida ühel üksioleku hetkel taltsutada ei suutnud. Töölaua sahtlis, kus isa üliteravaid nahanuge hoidis, oli ka tema habemenuga. Seda sahtlit oli mul keelatud puutuda, kuid lukku see ei käinud.\nHabet ajas isa sealsamas töölaua ääres, tõstnud sinna kummutilt peegli. Seegi huvitav töö toimus minu kui „õpipoisi” tähelepaneliku pilgu all. Eriti põnev oli vaadata, kuidas isa keeleotsa alahuule alla pistis ning ettevaatlikult lõuga raseeris.\nIse ma seda lugu ei mäleta, vaid seda rääkis mulle hiljem ema, et olin võtnud isa sahtlist habemenoa, hakanud ka endal „habet ajama” ja lõiganud alahuule alla risti väikese haava. Ehmatusega panin noa kokku, vutlarisse ja sahtlisse tagasi. Samal hetkel oli tuppa tulnud ema. Olin olnud hirmunud silmadega, näost kahvatu ja hoidnud alahuult ripakil, et lõikehaava mitte pingutada. Kui ema küsis, millega hakkama sain, olin öelnud: „Ma ei hakka enam kunagi habet ajama.”\nKingseppa minust ei saanud, aga habemeajamise katse sai sooritatud.


Sisukord - Eesti Ekspress\nKauplused on ülbeks läinud. Tänapäeval dikteerivad kauplused, mida toota ja millise hinnaga seda müüa. Tootjad peavad kauplustele alluma.\nSeda näitab ka äsjane otsus, millega rootslaste võimu all olevad Rimi poed ja Säästumarketid otsustasid lõpetada värske eesti liha müümise.\nRimi tiheda külastajana ja eestimaise lihakauba eelistajana sattusin ärevusse. Miks küll selline otsus?\nKiiresti sain aru, et asi pole kvaliteedis. Poolast tuleb liha küll ühe päeva kauem kui Eestist, kuid ma proovisin ise järgi, et polnud sel häda midagi.\nKüsimus on kaupmeeste ahnuses. Ostjale pole lääne liha odavam, tihti on Rimi hinnad isegi kallimad.\nKüll aga kannatavad lihakombinaadid ja ilmselt ka talumehed, sest neid pressib poekett täiega. Välismaalt saab Rimi liha osta odavamalt kui Eestist. Ehk sisuliselt esitas poekett siinsetele tootjatele ultimaatumi: enne me värsket Eesti liha ei müü, kui te hinda alla ei lase!\nKuum, lk 10\nMöödunud sügisel kuulsin, et Tallinna kuritegelikes ringkondades kuulsust koguv mees hüüdnimega Jokker ja trobikond ta kamraade on vahi alla võetud. Miks? Seda ei öelnud esialgu keegi. Teadsin vaid, et asi puudutab miljonite väljapetmist. Sügisest kevadeni küsisin riigiprokurör Steven-Hristo Evestuse käest kümmekond korda, kuidas Jokkeriga edeneb. Evestus soovitas kannatlik olla. Sel nädalal saatis ta üheksaköitelise toimiku kohtusse ja avas toimunu tagamaid. Selgub, et Eesti kurjategijad on leiutanud raha teenimiseks eriti kavala skeemi. Ent politsei jäi peale.\nKuum, lk 8\nElage enne, kui tissid välja venivad!\nJanek Mäggi poolt meeste tervise konverentsil avaldatud arvamus 30aastaste vallaliste naiste valesti elatud elust ajas paljud inimesed vihaseks. Kadri Kõusaar ja Krister Kivi uurivad, miks ta nii rääkis.\nMäggi: Mõttekäik oli tegelikult selline, et naisi käib ülikoolis 1,5 korda rohkem, lõpetab 3 korda rohkem. Nad on nii targad, need naised, et nad ei taha igasuguseid rumalaid jobusid mehi. Ütleme nii, et kui sa lähed kööki mõnes restoranis kööki, siis seal on ainult peakokk, mis on mees, ja kõik ülejäänud on naised. Ja - ma ei taha nüüd kasutada seda sõna -, aga kui kõik see kanakari ümber ühe peakoka tiirleb, siis üks saab ta, aga teistel on paratamatult kurb olukord.\nKõusaar: Aga miks sa arvad, et nad ümber selle ühe peakoka tiirlevad? Küll nad siis leiavad mingid... kokapoisid endale. Üks saab peakoka ja teine saab mingid väiksed vidinad. .\nKivi: Ühesõnaga, sinu mõte oli selles, et naised peaksid seni, kuni neil on kaubanduslikku välimust, rabama endale selle peakoka ja siis hiljem mõtlema, mida oma eluga veel teha?\nMäggi: Kadri mõte oli täpsem, sest neil tuleks võtta ikka kokapoiss. Peakokk on tavaliselt kinni juba.\nKuum, lk 18\nAreen: Eesti moebrändide edulood\nOstujõu kokkukuivamine on kärpinud ka suurte ja uhkete moemajade tiibu. Hingusele on läinud saksa gigant Escada, inglise roos Luella ja loendamatu hulk väiksemaid tegijaid. Mida rõõmustavat saab siis toimuda niigi alalhoidlikus Eesti fashion-tsoonis, küsib Anne Vetik tänases Areeni kaaneloos.\nÜllataval kombel näikse raskused eesti disainereid hoopis innustavat. Viimasest ajast on ette lugeda mitu edukat brändilugu. Reet Ausi ökoloogiline rõivamärk ReUse on rahvusvaheliselt kõige rohkem silma paistnud. Väga hästi läheb ka Tiiu Roosma loodud BonBon Lingerie pesukollektsioonidel - Tiiu valmistatud pesu on müügil Austraalias, Hispaanias, Suurbritannias, Austrias, Lätis, Rootsis, Hollandis, Saksamaal, Šveitsis ja Prantsusmaal.\nSiiski jääb kohaliku moe tarbimine Eestis veel vaid kitsa ringi pärusmaaks - ka õitsvatel aegadel on 1,4 miljoni elanikuga riigis riideid toota ja müüa keeruline. „Lihtsam oleks kui riik toetaks mingilgi määral, Eestis käib nii kultuurkapital kui EAS aga moest suure kaarega mööda,“ nendib kahele rõivamärgile elu sisse puhuv Mari Martin.\nAreen lk 27\nKohver lk 36\nInimesed lk 42\nTV-nädal lk 69


Sulatatud juust murulauguga Merevaik 200g\nPiimatooted, munad, juust Juust\nEesti kõige populaarsemat määrdejuustu Merevaiku hakati tootma 1967. a mais Pärnu Piimatoodete Kombinaadis. Sellest ajast saadik pole sulajuustu tootmine katkenud ja praegu valmib Merevaik AS Tere Viljandi tootmisüksuses.\nMerevaik on olnud lemmikuks mitmele põlvkonnale. Läbi aastate on selle retsept ja maitse püsinud samad, nagu tootmise esimestel päevadel. Lisandunud on erinevate maitsvate lisanditega Merevaikusid. Vaid korra, taasiseseisvumise alguses, tuli konsistentsi vägagi elulisel põhjusel veidi muuta – poelettidele ilmusid siis väljatõmmatavatel riiulitel seisvate pätside asemel pakendatud pehmed saiad, mis vajasid ka veidi pehmemat sulajuustu.\nKollakas, läikiv koostis andis juustule ka nime, sest see meenutas oma olemuselt merevaiku. Just merevaiku kannab ehtena blond piiga, kes juustu pakendit ehib.\nAastatega on Merevaik jõudnud eestlaste südametesse.\nvesi, JUUST, RÕÕSK KOOR, LÕSSipulber, VÕI, emulgeeriv sool (E339, E450, E452), dekstroos, sool, murulauk 0,1%, lõhna- ja maitseaine\nenergiasisaldus 987 kJ/ 236 kcal\nsüsivesikud 5.7 g\n165 min Keskmine\nSuitsujuust Tere 18% 200g\nSulatatud suitsujuust küüslauguga E-Piim 200g\nClassic Lavash LameLeib 120g\nLavaš Gruusia leib Vireeda 300g\nSulatatud juust Cheddari juustuga 200g\nMajonees Hellmann's kerge 420ml\nRiivjuust Eesti Estover 25,2% 200g


2-komponentne puidupahtel Comelegno Rapido\nMomentaalselt (1-2 min) kuivav puidupahtel puiduparandusteks. Pahtlikihi paksus maksimaalselt 3 mm. Kasutamiseks nii sise- kui välistingimustes! Kuivanud pahtlit saab töödelda nagu tavalist puitu (peitsida, lihvida, jne). ..\nMomentaalselt (1-2 min) kuivav puidupahtel puiduparandusteks. Pa..\nTooted 1 - 15, tooteid kokku 182, lehekülgi 13


Vintage roosid: tüübid ja sordid, istutamine ja hoolitsemine avamaal, kirjeldus, foto\nTänapäeval huvi vanarooside vastu kasvab. Kuid mitte kõik ei tea, et vanad roosid erinevad omavahel lille, põõsa ja aroomi kujul. Vanade rooside hulka kuuluvad need roosid, mis on aretatud enne 1867. aastat. Mõned usuvad, et rühma kuuluvad roosid, mis on aretatud enne 1945. aastat. Neid on kombeks nimetada vanaks, antiikseks, roosipärandiks või ajalooliseks. Mõnele roosiliigile viidatakse ka vanale roosile.\nKuid ärge segage neid kahte mõistet, sest emalooduse loodud roose peetakse liikideks. Vanadel roosidel on nii eeliseid kui ka puudusi: mõnedel on metsik kasv, teistel on kalduvus haigustele ja mõnel nõrk õitsemine.\nVintage-rooside ajalugu on kasvatajate jaoks tavaline õudusunenägu, kuna nende sugupuu on segane ja selle üksikasjalik kindlaksmääramine on peaaegu võimatu. Maailma klassifikatsiooni järgi jagunevad vanad roosid ronimata ja ronimata. Nepletistye roosid kuuluvad: damast roosid , Gallica , tsentifolii , sammal , Albian , Hiina , tee , Portland , Bourbon , taasviljaline ja teised.\nRoniroosid: Ayrshire , Hiinas ronimine , sempervirens , nuazetovye , borsaltovye , ronimistee jne. Mõnikord peavad spetsialistid konkreetse rühma loomiseks tegema geenianalüüsi, sest vanadel roosidel pole erilisi jooni.\nNeid nimetatakse ka prantsuse roosideks. Gallia roos olevat vanim roosidest. Enne Hiina rooside tulekut kasutati seda mõne sordi aretamiseks. Gallia rooside rühm on kõige arvukam. Kõik galliroosid õitsevad üks kord, õitsemise kestus sõltub sordist. Galliroosid on ühed vastupidavad roosid, hea õitsemise jaoks vajavad nad talvekülmade perioodi.\nKesk-Venemaal vajavad need roosid veidi varjualust. Gallusroose iseloomustab hea laiguline vastupidavus. Gallirooside õhukesi, painduvaid oksi saab talveks peavarju saamiseks hõlpsasti painutada. Need roosid moodustavad väikesed põõsad. Lilled 9 cm, topelt- ja mitte-topelt - punased, roosad, lillad, neil kõigil on hämmastav aroom. Sügisel muutub gallide rooside lehestik punaseks.\nDamaskuse roose kasvatati Vana-Roomas. Roosiõli saadakse selle kroonlehtedest. Sellest alates on selle rühma roosid kuulsad oma tugeva aroomi poolest. Damaski roose iseloomustavad tihedalt kahekordsed, roosast punaseni õied (8 cm), millel on lühikesed jalad ja ratsemoosõisikud.\nDamaskroos õitseb üks kord, kuid on korduva õitsemisega sorte. Damaski kõverad oksad vajusid alla, nii et põõsad vajavad sukapaela. Damaskiroosid vajavad hoolt ja toitvat mulda.\nEuroopas nimetatakse seda roosi kapsaks. Usutakse, et centifolia roosid on Hollandi roosikasvatajate 16. sajandil valiku tulemused. Centifolia õitseb kevadel või suvel üks kord paksude pastelsetes toonides lillekestega, mille kuju on kapsapea.\nCentifolia rooside õied on kogutud rippuvatesse õisikutesse ja neil on võluv lõhn. Hea õitsemise tagamiseks Kesk-Venemaal peab tsentifoolia kinnitama võrsete otsad maapinnale.\nEsialgu õitsevad samblaroosid korra, nende õitel oli vähe kroonlehti. Rühm sai oma nime roheliste või punakaspruunide karvade järgi, mis katavad pedikleid ja tupplehti ning meenutavad samblat.\nSiis hakkasid ilmuma topeltõielised ja uuesti õitsevad sordid. Enamik selle rühma sorte on jahukaste suhtes vastuvõtlikud.\nNimi Alba on tõlgitud kui "valge". Alba roosid on külmakindlad - talvituvad hästi ilma peavarjuta - nad on haigustele vastupidavad. Poolkordsed roosakasvalged või valged lamedad lilled õitsevad kobaratena.\nPüstised võrsed ulatuvad umbes kahe meetrini. Alba rooside rühm talub hästi varju ja põuakindlust, seetõttu on neid roose pargiehituses laialdaselt kasutatud.\nHiina või Bengali roosid\nNeed roosid andsid oma järeltulijatele edasi palju häid omadusi - teisese õitsemise, kompaktse kuju ning hea vastupidavuse haigustele ja kahjuritele. Lisaks kõigele sellele on nad miniatuursete rooside esivanemad.\nBengali rooside õied on väikesed või keskmise suurusega, tavaliselt ilma aroomita ja kogutakse õisikutesse.\nTeiroose kasvatatakse noisette roosi, hiina roosi ja teiste rühmade rooside ristamisel. Teiroosid on kõik uuesti õitsevad sordid. Need on põõsad, millel on suured lõhnavad topeltõied rippuvatel alustel ja millel on suur roosade, kollaste ja kreemjasvalgete varjundite keskus.\nKahjuks on teiroosid väga termofiilsed, mis piirab nende kasvatamise ala.\nNende sugupuul on Damaskuse, Hiina ja Gallia roosid. Jäikadel jalgadel olevad portlandroosid on roosad, valged või punased õied.\nBourboni roos on Damaski ja Hiina roosi ületamise tulemus. Bourboni roosidel on suured kahekordsed kuppulilled. Erineva punase ja roosa tooni valged lilled annavad meeldiva aroomi. Bourboni roosid õitsevad uuesti, kahe lainega.\nKuid teise laine õitsemine on nõrk. Bourboni roosid näevad hekina hea välja. Keskmisel rajal on talveks vaja varjualust.\nTee ja hiina rooside ristamise tulemus. Valged, roosad, erinevad punased toonid, tugeva aroomiga topeltõied. Hoogsalt parandavate rooside põõsad.\nKõrgetes roosipõõsastes on õitsemine nõrk, seetõttu on hea õitsemise kvaliteedi saavutamiseks soovitatav võrsete tugev kärpimine või painutamine maapinnale. Talveks on vaja varjupaika.


synnitoetus.ee: Pärtli sünd\nSee rasedus oli minu teine rasedus. Juba esimese lapse sünni eel olime kodusünnitust kaalunud, ent ma ei tundnud end siiski tol hetkel selleks piisavalt küpsena, samuti ei olnud mul sünnitusest ju mingit aimu ja seepärast langes valik toona haigla kasuks. Ehkki kõik läks seal hästi, sekkumisi oli nn normi piires, kahetsesin ma haiglasseminekut juba peatselt peale tütre sündi.\nUuest rasedusest teada saades olin juba kindel, et seekord tahan kodus sünnitada. Minu ümber on päris palju kodus sünnitanuid, seega polnud minu jaoks tegu mingi müstika või ekstreemsusega. Sünnituseks valmistusin Jakobi terapeutikumis, suur abi oli ka olemasolevatest sünnilugudest siinsamas kodulehel. Need kõik trükkisin ma välja ja töötasin läbi, joonides olulisemad kohad alla. Mees ei olnud kohe nii valmis, aga polnud ka otseselt vastu. Vaatasime koos kodussünnivideosid ja iga kord terapeutikumist tulles vahendasin oma uusi teadmisi ja emotsioone temalegi. Kuni ta sai aru, et seekord me sünnitame tõesti kodus ja pani omagi vaimu ja füüsise selleks valmis.\nKolmapäeval, 28.03 käisin Jakobi terapeutikumis võimlemas, rääkisin seal veel, et minul küll mingit sünnitustunnet pole olnud, ei mingeid libavalusid ega toonuseid. Teada oli, et järgmisel päeval ei tohi ma sünnitada, sest kõik potentsiaalsed Tartu tugiisikud on Viljandis kursustel. Lisaks oli järgmisel päeval hambaarst ja lõpuks jäi veel vanem laps kah haigeks. Nädalaid selleks ajaks 39+0. Tuleb märkida, et sel hetkel ei olnud ma veel päriselt sünnituseks valmis, kuna esimene laps sündis 41+1, ning lisaks oli mu kõht üsna tagasihoidlik ja kaalugi mitte väga palju juures. Olin kõigile öelnud, et enne aprilli mina küll ei sünnita.\nÖösel ärkasin ca kell 4 lapse pideva hobuseköha peale, määrisin ja jootsin teda, aga ta muudkui köhis. Palavik oli kah. Mingil hetkel tundsin päevade moodi valu. Ja mingil ajal jälle. Nõrgalt, aga piisavalt tugevalt, et selle peale üles ärgata, niikuinii olin poolunes. Kell 5 tulin täitsa üles, uni oli läinud, valusid tuli pisut juurde. Keetsin nõmmliivateed, triikisin pesu, pesin köögipõranda ära – kes teab, millal jälle saab. Siis läksin tagasi magama, sest midagi ei toimunud enam. Päeval kerged märguanded jätkusid, käisin siiski veel poes ja ka hambaarsti juures ära. Kella 16.30-17 vahel asi muutus. Tekkis tunne, mida võis isegi valuks nimetada. Umbes 17.15 ajal andsin tugiisikule märku, et vist ikka läheb lahti. Ta pidi jõudma kell 19.30. Mees oli ka töölt saabumas, enne veel pidi kihutama kilet ostma, mis tünni alla panna.\nPlaan oli sünnitada tünni, aga tünni ei olnud ikka veel! Pidi küll saabuma paari päeva eest, aga ikka tuli midagi vahele. Tünnimeistrid said alarmeeritud, nad olid just kõik lõpuks ette valmistanud ja kihutasid kohale. Tõstsid tünni sisse, sehkendasid voolikutega, omal 2 poissi kaasas, lisaks minu ligi 3-ne tütar. Mina katsusin samal ajal 2-3 min valuvahedega ka asjalik olla, heites end iga veidi aja tagant hingama. Tünn saadi üles umbes 18-ks, siis hakkas mees pliiti kütma ja vett juurde soojendama, boileri lasime ka juba põhja peale tühjaks. No siis hakkas lapsel igav, panime talle samas toas Tomi ja Fluffi multifilmi mängima, nii ma siis valutasin seal perekondlikult.\nKui peale 19.30 saabus tugiisik, läks juba päris tõsiseks, laps käis ka mind silitamas, mees ja tugiisik ka kordamööda. Lapse paid olid väga mõnusad. Kui ma valjult aa-tasin, siis ütles ta mulle kord, et „ütle nüüd uuu ka”, sest ta oli näinud meid terapeutikumis niimoodi tegevat. Mehel oli nii palju sahmimist, et ega ta suurt silitama ei jõudnud, samas oskas ta oma suured soojad käed täpselt õigesse kohta panna (alaseljale).\nVeidi enne 21 tahtsin juba hirmsasti vanni, mul oli väga külm, ehkki toas oli kui saun. No saingi lõpuks, vett oli nibin-nabin piisavalt, et mõnus olla. Enne veel tuli ära limakork ja veidi lootevett nirises mööda sääri. Olin põhiliselt põlvili, ehkki see võttis reied jube läbi. Tugiisik püüdis silitades reisi lõdvestada, aga see andis ainult hetkelise leevenduse. Päris püstiasend ei sobinud mulle, kuna siis muutus kõik peadpööritavalt intensiivseks ja ma tundsin, et ei suuda seda intensiivsust vastu võtta. Parem pikkamisi, aga rahulikumalt.\nTünni saamine oli tohutu kergendus, suur soe läks minu sisse ja lõdvestas mõnuga. Aga juba hakkasid pressid, mille algust tundsin juba enne sisseronimist. Vanem laps oli samal ajal kogu aeg juures, multikas ammu läbi, ta tahtis minu juures olla. Olin tegelikult plaaninud ta ära saata, aga kuna ta oli haige, köhale lisandus nohu ja palavik, polnud midagi teha ja temast sai täieõiguslik sünnitoetaja.\nVannis läks kohe uuesti hirmvalusaks, puristasin ja aa-tasin, aga-ajalt võtsin ka liiga kõrgeid toone. Olin väga häälekas sünnitaja, isegi põdesin seda veidi, aga see oli minu tee. Mingil hetkel katsusin näpuga tupest ja tundsin pead poole sõrme kaugusel. Veel paar pressi, looteveed ja pea hakkas kroonima. Nüüd ma küll juba karjusin aeg-ajalt. Olin mõelnud, et las see pea tulla tasapisi lähemale, aga ei, ta ei läinud enam kusagile, see press tundus kestvat minuteid, ma siis aitasin kaasa ka, kui sain aru, et ta enam tagasi minna ei kavatse. Hoidsin tugiisikul kõvasti käest kinni (vist juba tükk aega), see oli nii hea, samal ajal surus mees mind vee alla, et laps ikka vette tuleks, ta käed leevendasid valu ka.\nNo ja nii see pea minu karjudes sündiski ja siis oli mul juba paras eufooria, sest enamik tööst oli tehtud. Silitasin lapse pead ja puhkasin. Tundsin, kuidas ta keha mu sees liigutab, see oli niiiii imelik tunne! Ma vist isegi naersin. Ja siis tundsin, kuidas ta hakkab õlgu keerama. See oli maailma kõige müstilisem ja võimsam tunne. (Eelmine laps sündis haiglas lahklihalõikega ja keerati ämmaka poolt ära, nii et temaga mul see kogemus puudus.) Laps keeraski end välja, see polnudki enam valus, pigem isegi orgastiline:) Olin ürgrahul ja rõõmus, laps sündis isa kätele, ta hoidis teda vee all, kuni end istukile pöörasin, siis tõstsin lapse sülle.\nTa vaatas meid vaikselt ja hakkas kohe hingama, ehkki nabanöör oli veel ümber kaela. Kusjuures mina ei taibanud seda kontrollida, ent abiline õnneks märkas enne, kui ma oleks selle lapsel täitsa kinni tõmmanud. Harutasime selle ära, aga kuna olime kõik nii eufoorias, suur laps ka hüppas tünnitrepil, siis hakkas tita nutma, päris kurvalt kohe. Siis ütles tugisik, et hingame nüüd kõik hästi rahulikult, tegimegi nii ja laps jäi ka vait.\nEsimesed sügavalt silmavaatamised\nKokkuvõttes võib tõdeda, et lõpp läks üsna kiireks, seda ma küll ei mäleta, et ma paari viimase tunni jooksul teed oleks joonud või midagi sellist. Samas olevat ma väga asjalikult igasugu argiseid asju rääkinud, umbes et „kas ahjuukse panid kinni?” või „tõmba kardinad ette”. Ja ehkki sünnitus kulges igati kenasti, oli see loomulikult siiski valus. Kohati ikka väga valus. Aga oleksin nõus kasvõi homme uuesti sünnitama, kui seda kodus saab teha.\nJärgmisel päeval käis see Tartu teada ämmaemand, mu mehe vana tuttav, vaatas meid kergelt üle (poiss kaaluvat silma järgi 3300 gr ja umbes 49-50 cm), minul väljast kõik terve, aga vist olevat üks pisike tupe rebend, mis ilusti kokku jookseb. Uurima ta seda ei hakanud, kiitis kõik heaks. Hankis ka isikukoodi, nii et seegi mure laabus.\nNii et poiss sündis 29. märtsil kell 21.21 (umbes, keegi kella ei vaadanud, aga mehele meeldis see kombinatsioon :)), nädal enne tähtaega (tütar läks nädala jagu üle) ning sai nimeks Pärtel. Tegemist oli täieliku peresünnitusega. Olen olnud oma tütre reaktsioonist toimunule hirmus huvitatud. Nüüd, paar kuud peale tite sündi, on üht-teist selgunud. Tema räägib nii: „Kui ma suureks saan, siis ma hakkan emmeks. Siis ma lähen tünni ja teen koledat häält ja siis tuleb tita mu kõhust välja”. See on tema jaoks praegu üks kindlamaid ja selgemaid asju maailmas. Et kuidas need asjad käivad. Ma ei raatsi talle seletada, et ta ise ei sündinudki niimoodi. Ta räägib ka, et kartis, kui ma koledat häält tegin. Õnneks ta mulle seda väga välja ei näidanud. Ta oli kogu aja väga mõnus ega seganud mind sugugi.\nMinu mehe jaoks oli see müstika, et selline tarkus on tugiisikul ja kõik toimibki! Istusime tükk aega seal rahulikult, siis ronisin koos lapsega välja pessa. Ühel hetkel küsisin teistelt, kas nad sugu vaatasid. Keegi polnud vaadanud, aga mees ütles, et ta teab, et see on poiss, olevat kohe poisi nägu. Oligi, nagu ka UH-s lubati. Mingil ajal (pakun poole tunni pärast) lõikas isa nabanööri läbi, varsti peale seda tegelesin ka platsentaga, mille sünnitamine oli lihtsalt kättevõtmise asi, nagu selgus. Üsna muuseas. Edasi läks siis kõik tasapisi, aga see pole enam nii huvitav ega puuduta sünnitust. Ahjaa, vanni me ei teinudki.\nRiinu, tita ja emme\nPärtel 1,5 kuud ja Riinu 3 aastat\nMiks otsustasin sünnitada sünnitoetaja toel ning loobuda ämmaemandast? Ei oskagi seda täpselt seletada. Sünnitoetaja oli mu oma sõbranna, me vanemad lapsed on ühevanused ja ootasime ka teist ringi koos. Tundsin ja usaldasin teda, teadsin, et saame hakkama. (tegelikult pidi teine toetaja ka tulema, aga tal ei olnud tol õhtul võimalik tulla). Ka mees tundis teda ja usaldas. Ämmaemandat ma ootamise ajal ei tundnud. Tõsi, nüüd, teda tundes, võiks mul tekkida tahtmine tedagi kutsuda... Ja tol ajal ei tahtnud ma sünnituse juurde ühtegi nn uut inimest. Mees küll oleks eelistanud ämmaemanda kohalolu (nägin tema kergendust ka siis, kui sünnitoetaja kohale jõudis), aga tal oli kogu aeg nii kiire, et ta ei jõudnud mu raseduse ajal sellega tegeleda. Ja ma olen tänulik, et ta lõpuks mind usaldas, hoolimata oma hirmudest ja kõhklustest. Tuhat tänu kõigile kolmele sünnitoetajale: Eeva-Liisale, Mardile ja Riinule! Pärtli sünd on ja jääb üheks mu elu imelisemaks elamuseks.\nPärtel 2 kuud


[Ink Dye Jin Nian] Desinfitseeritud/Binhu konverents ja näitusekeskus/Hefei Binhu 48 Zhong/Hefei lõunajaam/Fenchuang City tasuta parkla - Airbnb\n[Ink Dye Jin Nian] Desinfitseeritud/Binhu konverents ja näitusekeskus/Hefei Binhu 48 Zhong/Hefei lõunajaam/Fenchuang City tasuta parkla\nKogu korter, mille majutaja on 国红\n国红 on saanud 37 hinnangut teiste majutuskohtade kohta.\nKui sinu broneeritud kuupäevad pole saadaval, klõpsa minu profiilipildil, et vaadata teisi kuulutusi ~\nAllkorrusel on Binhu 1 metroo väljapääs ning Binhu konverentsi- ja näitusekeskus. Suured kontserdid ja cos play anime näitusemaja toimub sageli. Asukoht on põhja-lõuna silla lähedal. Transport on mugav. Parkimine on keldris tasuta. Konkreetselt on otsene juurdepääs lõunapoolsele kiirraudteejaamale. Metroole on otsene juurdepääs (10 minuti kaugusel). Yintai kaubamaja (otsene juurdepääs metrooga), Fenchu Wanda Mao (otsene juurdepääs metrooga), väliteemapark, Binhu baar tänav (otsene juurdepääs metrooga), Binhu haigla, 2 km, suur supermarket, Binhu Century City, 1 km, Yuefangi kaubanduskeskus (otsene juurdepääs metrooga), ööpäevaringne nurgapood, suupood, allkorruse majutuskoht.\n2 Keskpargi ja Circular Lake Avenüü lähedal (Anhui kuulsuste saal, Binhui rahvuspark, Changlini jõe vanalinn, Shaoshani saar, Sanhe vanalinn)\n3 Majake on kaasaegne, minimalistlik ja imeilus. Kogu suvila paneb sind end vana diivani nägemisest väsinuna tundma. Vaheta vintage-teelaua ja teekomplekti vastu, et saaksid oma meelt rahustada. Rõdul on 1,6-meetrine rippkorv. Võid rõdul istuda ja päikeseloojangut vaadata.\n4-tunnine sooja vee varustus Traadita WiFi Pesumasin Katel Riisikann Induktsioonpliit Vürtsid Lauatarbed Teekomplekt Nutikas kliimaseade TV Šampoon Palsam Kehaseep Föön Juustekuivati Triikraud Kõik (toiduvalmistamine saadaval)\n5 Vannirätikut Sussid Voodipesu vahetatakse iga külalise jaoks\n6. Iseseisev sisseregistreerimine koodlukuga.\n3 Majake on kaasaegne ja minimalistlik, selle pindala on 54 ruutmeetrit, 1 magamistuba, 1 elutuba, 1 köök, 1 vannituba. Kogu maja paneb sind end vanast diivanist eemale pääsemisest ja vintage-teelauale üle minimalistlik. Rõdul on suur häll. Võid rõdul istuda ja päikeseloojangut vaadata.\n7 ööd naabruskonnas Hefei\nMaja allkorrusel on metrooliin 1, Binhu konverentsi- ja näitusekeskus jaam, Binhu konverentsi- ja näitusekeskuse kõrval, kus toimuvad sageli suured tähed kontserdid.\n小姐姐是一个喜欢旅游跟音乐的小可爱 经常出去旅游的我 每次都希望可以住到自己喜欢的房间 喜欢拍照 喜欢食物 喜欢一切关于美的物品 把自己房子租出去 希望你们可以在这里体会温馨的感觉\nMulle meeldib eriti see suhtlus. Ma helistan sulle, kui olen tellimuse kätte saanud. Loodan, et sulle meeldib mina.