Miks võtta tampoon kurku: mida saab kindlaks teha, uuringu näidustused, soovitused - Sümptomid\nKõri tampooni peetakse ühiseks diagnostiliseks testiks, mis viiakse läbi põletiku ja infektsioonide ilmnemisel. Tänu protseduurile saab tuvastada haiguse põhjustaja. Materjal aitab kõrvaldada ka difteeria ja muid ohtlikke patoloogiaid.\nSelle piirkonna domineerivate mikroorganismide määramiseks kasutatakse kõri tampooni. Tänu sellele protseduurile on võimalik kindlaks määrata uuritava piirkonna mikroobide olemasolu, liigid ja arv. See võimaldab teil teha täpset diagnoosi ja leida sobiva ravi.\nTöölevõtmise ennetav uurimine. Tavaliselt on vaja, et inimene plaanib töötada koos toidu, laste, haigete jne vastu.\nEelkoolieas õppivate laste uurimine. See aitab ära hoida haiguse puhkemist laste rühmades.\nUuring ülemiste hingamisteede patoloogiate põhjuste täpseks määramiseks. Protseduur aitab ka tuvastada patogeensete mikroorganismide tundlikkust ravimitele.\nVõta tampoonitelt nõelalt, et spetsialist palub inimesel oma suu avada ja pisut oma pea tiputada. Siis surub ta keelt õrnalt tasase tööriistaga. Pärast seda hoitakse mandlite ja kurgu limaskestadel steriilne tampoon.\nTulevikus saadetakse lima osakesi eriuuringuteks. Üks peamisi meetodeid loetakse kiireks antigeenseks hematestiks. See süsteem reageerib kiiresti teatud tüüpi mikroobide osakestele.\nSee uuring aitab tuvastada beeta-hemolüütilist streptokokki A-kategooria. Selle analüüsi tulemused saadakse 5-40 minuti pärast. Üldiselt on antigeensed testid kõrge tundlikkusega.\nKülvamine tähendab lima osakeste paigutamist kurku erilisse keskkonda, mis viib mikroobide aktiivse paljunemiseni. Seetõttu võib arst tuvastada limaskestas elavaid mikroorganisme. See võimaldab teil tuvastada bakterite tundlikkust antibakteriaalsete ainete suhtes. See on eriti oluline, kui standardravi ebaõnnestub.\nPCR analüüs aitab tuvastada kurgus elavate mikroobide tüüpe. See viiakse läbi lima DNA-elementidega.\nKuidas võtta kõri maolt\nProtseduuri päeval ei ole soovitav mitte harjata hambaid või vähemalt paar tundi enne uurimist närida.\nAnalüüsi tulemuste hindamiseks peate teadma selle rakendamise põhjuseid. Kõige sagedamini sisaldab segatud mikrofloora, mis leidub tervetel inimestel, väikese hulga kahjulike mikroorganismide - streptokokkide, stafülokokkide, Epstein-Barri viiruse, herpese, veillonelluse, enterokokkide jne.\nTulemuste dekodeerimine sõltub uuringu läbiviimise põhjusest. Erilist tähelepanu pööratakse mikroorganismide arvule, mis võivad tekitada häireid, mis häirivad inimest. Kui bakterite maht ei ületa kolmandat või neljandat astet, on mikrofloor normaalne. Kui indeks on viiendas astmes üle 10, on võimalik hinnata oportunistlike mikroorganismide suurenenud arengut.\nMis on kõige ohtlikumad näitajad\nSageli aitavad rahvapetseptid toime tulla anaeroobsete bakteritega. Meditsiinitasude koosseis peaks sisaldama selliseid komponente nagu piparmünt, metsik roos, viirpuu. Seda ravimeetodit peetakse täiesti ohutuks. Esimesed tulemused saavutatakse mõne päeva jooksul. Siiski peab ravi kestus olema vähemalt 3 nädalat.\nNeelu tampoon annab ülevaate orofarüngeaalse mikrofloora koostisest. Arst, kes on hinnanud mikroobide kvantitatiivset koostist, võib kinnitada haiguse nakkuslikku päritolu. Külvamine näitab mitte ainult mikroorganismide tüüpi, vaid võimaldab ka määrata antibiootogrammi. Uuringu tulemuste põhjal näeb paak ette antibakteriaalseid ravimeid, mis on sel juhul võimalikult tõhusad.\nMiks teostatakse määrdeprobleemid?\ntonsilliidi, sinusiidi, meningiidi, köha ja teiste haiguste nakkusliku päritolu kinnitamine; otsida Staphylococcus aureust, mis on nahapunaste kahjustuste põhjus (furunkuloos, püoderma); difteeria väljutamine määrdumise puudumisel Bacillus Leffler; stenoseeriva larüngiidi ja mononukleoosi diagnoosimiseks.\nEnnetava otstarbega on näidatud, et neelust võetakse määret.\n5 päeva enne eksamit on keelatud võtta antibakteriaalseid ravimeid, mis võimaldavad taastada patogeensete mikroobide paljunemist; 3 päeva enne diagnoosi tühistatakse loputuslahuste ja antiseptilise pihusti kasutamine. Nad vähendavad patogeensete mikroobide arvu, raskendades diagnoosimist; kõri tampoon viiakse läbi tühja kõhuga; närimiskumm, joogid on enne uurimist keelatud, hammaste harjamine on ebasoovitav.\nTeatud algoritmi järgides on võimalik, et neelu on vaja eemaldada. Patsient peab oma pead tagasi kergelt kallutama, avama suuõõne nii palju kui võimalik, et näidata spetsialistile taga neelu seina.\nKeel on kinnitatud spaatliga suu põhjale. Kõri tampoon võetakse steriilse tampooniga, mis asub pikliku silmusepea lõpus. Võtke ettevaatlikult määrduda, puudutamata tampooni teistesse suuõõne pindadesse.\nPaigutatud materjal asetatakse katseklaasi ja transporditakse seejärel laborisse esimese 90 minuti jooksul. Algoritmi tuleb järgida usaldusväärsete uurimistulemuste saamiseks.\nMikroskoopiline uurimine viiakse läbi enne bacpossevomi raku koostise kindlaksmääramiseks, et saada, milliseid kolooniaid võib toitaineel kasvada.\nMikroskoopia teostatakse grammi värvimisega, seejärel visualiseeritakse rakud mikroskoobi all. Külvamine toimub konkreetses keskkonnas, kuna iga mikroorganismi tüüp nõuab pH ja niiskustaseme järgimist.\nTaimestiku külvamine tagab kolooniate kasvu, mille kuju ja värvus sõltub mikroorganismide tüübist. Toitainekeskkonna peamine ülesanne on tagada mikroobide hingamine ja toitumine kiireks kasvuks ja nende paljunemiseks.\nKülvamise tulemusi hinnatakse iga päev, kuid lõppjäreldused tehakse pärast nädalat, analüüsides kolooniate värvi, kuju ja muid omadusi.\nMida näeb mustamine? Limaskesta taimestik koosneb erinevatest mikroorganismidest. Patsientide ja tinglikult patogeensete mikroobide arvu mikrofloorale neelus neelu kaudu. Vähesel arvul patogeensetel bakteritel ei põhjusta see haiguse arengut ega ka oportunistlikke. Siiski, kui keha immuunsüsteemi kaitse väheneb tugeva üldise hüpotermia, kroonilise patoloogia ägenemise, külma või operatsioonijärgse perioodi taustal, hakkavad oportunistlikud patogeensed batsillid kiiresti suurenema, põhjustades haiguse arengut.\nTavaliselt võib taimestiku koostises esineda selliseid infektsioone nagu streptokokk, Escherichia coli või Neisseria. Seda peetakse normi variandiks, kui nende arv ei ületa lubatud normi ning ei ole nakkushaiguse kliinilisi tunnuseid.\nTuleb märkida, et neid ei tohiks nende hävitamiseks võtta, sest pärast antibakteriaalsete ravimite lõppu koloniseerivad nad taas osa limaskestade mikrofloorast.\nKui arst määrab analüüsi, ootab ta tulemusi, et kinnitada teatud patogeenide olemasolu või puudumine, mis võivad põhjustada patsiendi sümptomite tekkimist.\nKõri tampoonist väljatõrjumine sisaldab mikroorganismide nime, mis on vastupidine nende arvule, mida väljendatakse eriüksustes. Neid hakati nimetama CFU / ml, mis näitab bakteriaalsete patogeenide arvu, mis kasvavad ühe liitri toitainesöötmes. Lühidalt öeldes nimetatakse CFU-d kui kolooniat moodustavat üksust.\nKui analüüs näitas neljandas astmes kümnendat mikroobisisaldust, viitab see normaalsele variandile. Kui tulemus ületab näiteks selle taseme, siis on see kümme kuni viies aste, siis kinnitatakse intensiivne mikroobide kasv. Kasulike ja patogeensete bakterite tasakaalustamatus on düsbakterioos, mis viib haiguse tekkeni.\nKui analüüs näitas mikroorganismide „konfluentset kasvu”, siis on väärt kahtlust, et suure hulga batsillide moodustavad liitumiste käigus kolooniad. Bakposevi tulemused sisaldavad ka antibiootikumi. Selles loetletakse antibakteriaalsed ained tablettide kujul. Iga antibiootikumi vastas on märk „+”:\nNegatiivset tulemust kaalutakse siis, kui kõri tampoonil ei ole seen- ja bakteriaalset taimestikku. Sellisel juhul peaks arst kahtlustama viiruse nakkuslikku patoloogiat. Positiivne vastus näitab patogeensete / tinglikult patogeensete mikroobide kasvu, mis võivad orofarünnis põhjustada nakkus-põletikulist protsessi. Seenfloora kasvades tekib suuõõnes kandidoos.\nRõhutame, et mikrofloora võib tavaliselt koosneda seentest, Klebsiella pneumooniast, difteent-, bakteroididest, aktinomütseetidest, pseudomonadidest, mitte-patogeensetest neisseriast, Escherichia coli'st, strepto-meningokokkidest ja epidermaalsest stafülokokist.\nPatogeensete mikroorganismide puhul tuleks esile tuua Listeria, meningo, pneumokokid, Leffleri batsillid, hemolüütiline streptokokk, Branhamella, hemophilus bacillus, bordetella, Staphylococcus aureus ja seened.\nKõrva ja valutu protseduuri tampoon, mis annab olulist abi nakkushaiguste diagnoosimisel.\nStandardseks bakterioloogiliseks uurimiseks võetakse näärme tampoon, et uurida nasofarüngeaalse mikrofloora mikroobset koostist ja kvantitatiivset suhet. See on meetod laboratoorseks diagnoosimiseks, mis võimaldab tuvastada ülemiste hingamisteede nakkuslike ja põletikuliste haiguste põhjuseid. Infektsiooni etioloogia määramiseks on vaja läbi viia bakterioloogiline uuring nina ja neelu vabanemise kohta mikroflooras.\nEksperdid viitavad kroonilise nohu, tonsilliidi ja farüngiidi patsientidele mikrobioloogia laborisse, kus biomaterjali kogutakse nina ja neelu steriilse vatitampooniga ja testitakse. Analüüsi tulemuste põhjal määrab spetsialist patoloogia patogeeni ja selle tundlikkuse antibiootikumide suhtes.\nBeeta-hemolüütilise streptokoki põhjustatud stenokardia diagnoosimine ja raskete tüsistuste tekkimine - glomerulonefriit, reuma, müokardiit. Staphylococcus aureus'e esinemine nina-nina-nina, provotseerides nahal furunkleede moodustumist. Difteeriainfektsiooni välistamiseks viiakse läbi kliinilise materjali bakterioloogiline külvamine ninaneelu põletikuga. Kahtlustatud meningokoki või läkaköha infektsioon, samuti hingamisteede haigused. Tonnide läheduses asuvate stenoseeriva larüngiidi, mononukleoosi, abstsesside diagnoos sisaldab ühekordset analüüsi. Isikud, kes puutuvad kokku nakkushaigusega, samuti lasteaiasse või kooli sisenevad lapsed, läbivad bakteri kandja tuvastamiseks ennetava kontrolli. Rasedate täielik uurimine hõlmab ka mikrofloora neelu eemaldamist. Kõik meditsiinitöötajad, lasteaiaõpetajad, kokad ja toidupoed müüvad toiduaineid neelust ja ninast staphylococcusele ennetava eesmärgi saavutamiseks. Kõri tampoon, mis määrab raku raku koostise. Katsematerjal kantakse spetsiaalsele klaasiklaasile. Mikroskoobi all loeb laboritehnik eosinofiilide ja teiste nähtavate rakkude arvu. Uuringut tehakse haiguse allergilise iseloomu määramiseks.\nPatsiendid saadetakse laborisse, et uurida nina närvisüsteemi materjali, et välistada või kinnitada spetsiifilist nakkust. Suund näitab mikroorganismi, mille olemasolu on vajalik kinnitamiseks või eitamiseks.\nNeelu ja nina limaskestal elavad paljud mikroorganismid, mis moodustavad normaalse nasofarüngeaalse mikrofloora. Kõri ja nina tühjenemise uuring näitab selles lookuses elavate mikroobide kvalitatiivset ja kvantitatiivset suhet.\nTervetel inimestel nina närvisüsteemi limaskestal elavate mikroorganismide liigid:\nPatsiumi kaudu neelu ja nina määrdudes on võimalik need mikroorganismid tuvastada:\nLoe lähemalt stafülokokkist, määrdumisest, selle patogeensusest ja stafülokoki infektsioonist, soovitame lugeda linki.\nEt analüüsitulemused oleksid võimalikult usaldusväärsed, tuleb kliiniline materjal õigesti valida. Selleks valmistuge ise.\nSelleks, et haavast materjali õigesti võtta, klapivad patsiendid oma pead tagasi ja avavad suu laiad. Spaatliga spetsiaalselt koolitatud laboratooriumi töötajad suruvad keelt ja koguvad neelu eritööriista spetsiaalse tööriistaga - steriilse vatitupsuga. Seejärel eemaldage see suuõõnest ja laske see torusse. Katseklaas sisaldab spetsiaalset lahendust, mis takistab mikroobide surma materjali transportimise ajal. Katseklaas tuleb laborisse toimetada kahe tunni jooksul pärast materjali kogumist. Tampooni võtmine kõrist on valutu, kuid ebameeldiv protseduur. Puuvilla tampooni puudutamine neelu limaskestale võib tekitada kägistamist.\nEt võtta tampooni ninast, peate istuma patsiendi vastas ja veidi kallutama oma pea tagasi. Enne analüüsi tuleb teil eemaldada olemasoleva lima nina. Ninasõõrmed töödeldakse 70% alkoholiga. Steriilne tampoon pannakse vaheldumisi esmalt ühte ja seejärel teise ninakäiku, pöörates seadet ja puudutades tihedalt selle seinu. Tampoon langetatakse kiiresti tuubi ja saadetakse materjalile mikroskoopiliseks ja mikrobioloogiliseks uurimiseks.\nKatsematerjal kantakse klaasiklaasile, fikseeritakse põleti leegiga, värvitakse Grami ja uuritakse mikroskoobi all koos kastmisõli. Gramnegatiivsed või grampositiivsed vardad, kookid või kokkobatsillid leitakse määrdeainetest ning uuritakse nende morfoloogilisi ja tinctoriaalseid omadusi.\nBakterite mikroskoopilised tunnused on oluline diagnostiline viide. Kui määrdeaine sisaldab grampositiivseid kokteile, mis asuvad viinamarjakobaraid meenutavates klastrites, siis eeldatakse, et stafülokokk on patoloogia põhjustaja. Kui kookid on Gram-värvi positiivsed ja paigutatud ahelate või paaride määrde, on see võimalik streptokokk; gramnegatiivsed koksi-neisserie; Gramnegatiivsed vardad ümarate otstega ja kerge kapsel - Klebsiella, väikesed gramnegatiivsed vardad - Escherichia, Pseudomonas aeruginosa. Mikrobioloogilised uuringud jätkuvad mikroskoopiliste märkidega.\nKatsematerjali külvamine peaks toimuma steriilses karbis või laminaarses kapis. Tervishoiuteenuse osutaja peab kandma steriilseid rõivaid, kindaid, maski ja jalanõusid. See on vajalik tööpiirkonna steriilsuse säilitamiseks. Poksides peaks inimene tagama vaikselt, hoolikalt, tagades isikliku turvalisuse, sest iga bioloogilist materjali peetakse kahtlaseks ja ilmselt nakkuslikuks.\nKõri ja nina mikroobide peamine sööt on vere agar. See on väga tundlik keskkond, mis sisaldab saprofüütiliste ja patogeensete bakterite toitaineid. Pneumokokid ja Staphylococcus aureus toodavad hemolüsiine ja põhjustavad erütrotsüütide hemolüüsi. Mikroobide hemolüütiline aktiivsus on peamine patogeensuse faktor, mida enamik patogeenseid baktereid omab. Erinevate perekondade ja liikide mikroobide puhul on kasvu-, värvi- ja hemolüüsi tsoonid erinevad. Saburo või tioglükoolne keskkond on mitmekülgne ja sobib paljude mikroobide jaoks. Yolk-salt agar on stafülokokkide kasvatamise valikuline sööde. Agar kuuma vere - šokolaadi agariga. See on mitteselektiivne, rikastatud toitekeskkond, mida kasutatakse patogeensete bakterite kasvatamiseks. Sellel söötmel kasvavad gonokokid, hemofiilsed batsillid ja mädane bakteriaalne meningiit. Keskkond Endo - diferentsiaaldiagnostika enterobakterite kasvatamiseks. Enterokokkagar on toitekeskkond enterokokkide eraldamiseks.\nMaterjali pühitakse kolmapäeval väikesel 2 ruutmeetril. vaata ja seejärel bakterioloogiliste silmusetappide abil, mis on hajutatud Petri tassi pinnale. Termostaadis inkubeeritud kultuurid teatud temperatuuril. Järgmisel päeval uuritakse põllukultuure, võetakse arvesse kasvanud kolooniate arvu ja kirjeldatakse nende olemust. Eraldi kolooniad siirdatakse selektiivsesse toitekeskkonda, et isoleerida ja koguda puhas kultuur. Puhta kultuuri mikroskoopiline uurimine võimaldab määrata bakterite suurust ja kuju, kapsli, lipu, spooride, mikrobi ja värvimise suhet. Identifitseerige vajadusel valitud mikroorganismid perekonnale ja liigile, viige läbi fagotüüpimine ja serotüpiseerimine.\nUuringu tulemus, arstid, mikrobioloogid on kirjutatud spetsiaalsele vormile. Kõri tampooni tulemuste dešifreerimiseks on vaja indikaatorite väärtusi. Mikroorganismi nimi koosneb kahest ladinakeelsest sõnast mikroobide perekonnale ja tüübile. Nime kõrval näitab bakterirakkude arv, mida väljendatakse spetsiaalsetes kolooniat moodustavates üksustes. Pärast mikroorganismi kontsentratsiooni määramist jätkavad nad patogeensuse määramist - „tinglikult patogeenset taimestikku”.\nTavaliselt ei tohi saprofüütiliste ja tinglikult patogeensete mikroobide sisaldus ninaneelus ületada 103 - 104 CFU / ml ja patogeensed bakterid puuduvad. Määra mikrobi patogeensus ja dešifreerige analüüs ainult erioskuste ja teadmistega arstilt. Arst määrab patsiendile põletikuvastaste ja antibakteriaalsete ravimite väljakirjutamise teostatavuse ja vajaduse.\nuurimistulemused määravad neelu neelu\nVõimalused farnexi määrdumise uurimiseks:\nNäärme ja nina vabanemise mikrobioloogiline uuring taimestikus võimaldab teil määrata mikroobide tüüpi ja nende osakaalu. Kõik patogeensed ja tinglikult patogeensed mikroorganismid on täielikult identifitseeritud. Laboratoorse diagnostika tulemus võimaldab arstil ravi õigesti määrata.\nVideo: selle kohta, milline on muster ja stafülokokk, dr. Komarovsky\nTöölevõtmise ennetav uurimine. Tavaliselt on vaja, et inimene plaanib töötada koos toidu, laste, haigete jne vastu. Rasedate uurimine. See aitab vältida lastele ohtlike bakterite arengut ja aktiivsust. Eelkoolieas õppivate laste uurimine. See aitab ära hoida haiguse puhkemist laste rühmades. Diagnoos enne haiglaravi või operatsiooni ettevalmistamisel. Sellises olukorras peab arst tagama, et puuduvad mikroorganismid, mis võivad postoperatiivset perioodi süvendada. Uuring inimeste kohta, kes on nakatunud patsientidega kokku puutunud. See aitab vältida haiguse edasist levikut. Uuring ülemiste hingamisteede patoloogiate põhjuste täpseks määramiseks. Protseduur aitab ka tuvastada patogeensete mikroorganismide tundlikkust ravimitele. Toonillitise, difteeria, skarfeedi, tonsilliidi, sinusiidi, keskkõrvapõletiku ja teiste patoloogiate tuvastamine.\nKokkuvõtteks võib öelda, et kahe juhtumi puhul on vaja uurida taimestiku uurimist - et määrata kindlaks patogeensete mikroorganismide vedu ja konkreetse haiguse põhjustaja tuvastamine.\n2–3 päeva enne protseduuri keelatakse suuõõne suuõõne kasutamine, mis sisaldab antiseptilisi aineid. Vältida antibakteriaalsete ja antimikroobsete ainete sisaldavate pihustite ja salvide kasutamist paar päeva enne protseduuri. Vältige toidu või jookide kasutamist 2-3 tundi enne uuringut. Parim on analüüsida tühja kõhuga. Protseduuri päeval ei ole soovitav mitte harjata hambaid või vähemalt paar tundi enne uurimist närida.\nkurgutama kõri ettevalmistusi\nStreptococcus norm kurgus\nStreptococcus kurgus on tavaline kõigile inimestele. Mida ainult streptokokid ei juhtu: rohelisus, püogeenid, viridanid, mitis, hemolüütilised ja mitte-hemolüütilised. Mis ei juhtu, nii see on - kuldne streptokokk: ainult stafülokokk võib olla kuldne.\nStreptokokk on palju liike. Mõned neist ei pruugi üldse avaneda. Inimese hingamisteede kõige patogeensemad on:\nErinevalt stafülokokkidest on streptokokid vähem stabiilsed temperatuuri ja desinfitseerimise mõjude suhtes ning on samuti paremini antibiootikumiraviks.\nOn mitte-hemolüütilisi streptokokke. Näiteks elab "mitise" rohelisem vorm meie suus ja teatava teabe kohaselt vastutab hambakaariese areng. Teine roheline streptokokk - "viridans" - normaalne limaskestade elanik ei ole patogeen.\nlemmikloomadega mängimine (bakterid on nende karusnahal);\nsuudlustega (bakterid elavad meie suus) jne.\nKaitske end võimatult streptokokist. Koos teiste mikroorganismidega esinevad nad nähtamatult meie maailmas ja elavad kindlasti meie ülemistes hingamisteedes. Isegi kui me eeldame, et me temast püsivalt lahti saada, hakkab ta lõpuks lõpuks meid koloniseerima.\nsüüa valmistamata toidud (sh valmis salatid);\nEraldi ei saa kõik ülaltoodud tegurid põhjustada stafülokokk-nakkuse teket kurgus. Vastasel juhul haigestuvad tihti kõik arstid, kes tegelevad nakatunud patsientidega (ja ei ole streptokokki vaktsiini). Kuid see ei juhtu.\nVastupidi, lapsed, kelle immuunsus ei ole veel täiuslik, võivad saada streptokokkide infektsiooni kurgus, ilma et nad puutuksid kandjaga tihedalt kokku.\nSeega on võimalik streptokoki infektsioon. Kuid see nõuab mitme teguri samaaegset kihistamist. Näiteks haigestub suure tõenäosusega haigus, mis on nakatunud herpesviirusega, kellel on ülemäärane kokkupuude streptokokk-nakkuse kandjaga kurgus.\nArstid usuvad, et kõneldes streptokokki kvantitatiivsest määrast kurgus ei ole mõtet. Nakkusliku protsessi areng ei sõltu mitte niivõrd kurgu bakterite arvust, vaid ka immuunsüsteemi võimest piirata nende levikut.\nTeisest küljest, kui on kahtlus ebanormaalses bakterikeskkonnas, siis võetakse kurku vaigistamist, patsient kaebab oma seisundi üle ja põletikuline protsess kurgus on ilmne. Sel juhul pidage seda kogust 10 kuni 6 kraadi CFU / ml analüüsiks normatiivi ületavaks (välja arvatud juhul, kui mis tahes muu mikrobi kogus on oluliselt ületatud).\nBeta-hemolüütiline streptokokk põhjustab kõige rohkem kahju.\nspetsiifiliste "terade" ilmumine keeles, keele karmistus.\nInfektsiooni iseloomu kindlakstegemiseks on vaja kõri ärritust. Pritsitud sööde töödeldakse laboris. Seejärel uuritakse bakterite kolooniaid, arvutatakse nende arv ja viiakse läbi antibiootikumide suhtes tundlikkuse test. Standardanalüüs viiakse läbi 5 päeva jooksul.\nKuid kuna streptokokk-bakterid on tundlikud kõigi antibiootikumide suhtes ja akuutne protsess ei võimalda oodata mitu päeva, on enamikul juhtudel ravi jaoks piisavalt väliseid haiguse tunnuseid.\nPöördtorke peamine ravi on antibiootikum (süsteemne, lokaalne). Lisaks on ette nähtud kohalikud immunomodulaatorid.\nLokaalne antibiootikum, mida tavaliselt kasutatakse ülemiste hingamisteede bakteriaalsete infektsioonide korral - pihustage Bioparox. Seda pihustatakse kurku 4 korda 4 korda päevas. Streigi kõri standardne ravikuur on 7 päeva. Positiivse dünaamikaga saab seda suurendada.\nHiljuti on selle ravimi ümber kasvanud palju negatiivset müra, eriti selle ebakindluse ja kogu kõri mikrofloora pärssimisest tingitud komplikatsioonide võimalikkuse pärast. Hoolimata asjaolust, et Bioparoxi on kasutatud juba üle 50 aasta, otsustati mõnes riigis loobuda selle kasutamisest. Venemaal omistatakse Bioparox, kuna aspiriini omistati õigeaegselt. Meie riigis on see vahend bakteriaalsete hingamisteede haiguste ravis jätkuvalt kuldstandard.\nKui streptokokk-nakkus kurgus, millega kaasneb palavik, mandlite oluline põletik, on näidatud süsteemse toime antibiootikume. Streptokoki bakterid on tundlikud lihtsa ja kauakestva antibiootikumi - penitsilliini suhtes. Streptokoki ravimiseks kasutage penitsilliini, näiteks:\nPenitsilliinid on mürgised mitte ainult streptokokkidele, vaid ka kogu soole mikrofloorale. Pärast penitsilliini läbimist peate süüa rohkem piimatooteid. Võimalik on täiendav lisamine eubiootikumide ja probiootikumidega, mis normaliseerib soole mikrofloora (nt Linex).\nMe ei tohiks unustada, et lisaks bakteriaalse mikrofloora allasurumisele on vaja streptokokkist vabanemiseks kursis stimuleerida immuunvastuste süsteemi. Kuvatakse kohaliku tegevuse immunomodulaatorid:\nTraditsioonilist meditsiini saab kasutada streptokoki standardravimina kurgus.\nLisaks antiseptilisele mõjule aitavad need tinktuurid kaasa bakterite suu, mandlite ja uvula füüsilisele pesemisele. Neid saab valmistada kodus või osta apteegis valmis.\nHea tooniline ja tooniline toime omavad Altai ja Kaukaasia ravimtaimi.\nRasedad naised on nakkushaiguste puhul traditsiooniliselt raske rühm patsiente. Üldiselt on raseduse ajal kõik antibiootikumid ebasoovitavad. Makroliide peetakse kõige ohutumaks raviks streptokoki suhtes raseda naise kurgus:\nStreptococcus viridans ei vaja raseduse kurgus erilist ravi. See on osa suu ja kurgu limaskestade mitte-patogeensest mikrofloorast.\nIlma ravita liigub kurgu streptokokkinfektsioon alumiste hingamisteede ja põhjustab:\nStreptokokid läbi kuuldetoru võivad tungida keskmise kõrva õõnsusse ja põhjustada kõrvapõletikku.\nStreptokoki baktereid põhjustavad kurgu kõige levinumad haigused on farüngiit ja tonsilliit.\nStreptococcus võib laskuda alumistesse hingamisteedesse - põhjustada larüngiiti, trahheiiti, larüngotrahheiiti, bronhiiti, kopsupõletikku.\nStreptococcus kurgus võib põhjustada tõsiste nakkushaiguste levikut, mida teatud ravimirühm võib ravida. Haigust saab täielikult kinnitada ainult juhul, kui on uuritud neelu määrimist spetsialiseeritud laboris. Enesediagnostikat ei soovitata.\nStreptokokid on peamiselt grampositiivsed bakterid ja mõned neist kuuluvad oportunistlikesse patogeenidesse. See juhtub seetõttu, et laboratoorsete testide käigus leidub inimveres alati streptokokke.\nIsik haigestub, kui tema immuunsus on järsult vähenenud, on tekkinud keha külmumine või kui vereringesse on sisenenud uus mikroorganismi tüvi.\nKeskkonnahoidlik või alfa-hemolüütiline, mis hävitab osaliselt punased vererakud. Nad on oma nime võlgu verekomponendi „rohelisemaks”.\nPüogeenne või beeta-hemolüütiline, mis põhjustab kõige sagedamini inimese nakatumise kopsupõletiku, kurguvalu ja teiste hingamisteede haigustega.\nMitte-hemolüütiline või gamma-hemolüütiline, mis põhjustab kõige nakkushaigusi inimestel.\nStreptokokk täiskasvanutel kurgus ei pruugi olla ohtlik, sest bakterite lubatud kontsentratsioon ei mõjuta inimeste elatist.\nPatogeensete bakterite kontsentratsiooni suurendamine veres kutsub esile nakkushaigused, mis võivad esineda nii kerges kui ka raskes vormis. Raske vorm esineb peamiselt siis, kui patsiendil on nõrgenenud immuunsüsteem. Lisaks põhjustab haiguse asjakohase ravi puudumine tõsiseid tüsistusi.\nStreptococcus on ohtlik, kuna bakterid võivad olla resistentsed paljude ravimite, sealhulgas antibiootikumide suhtes. Kõige tavalisemad bakterite põhjustatud haigused on farüngiit ja tonsilliit.\nFarüngiit võib esineda kerge ja raske vormis. Suureneb streptokokk täiskasvanutel, kellel on mingisugune haigus, ja see tõuseb 10 kuni 6 kraadi CFU / ml. Haigus avaldub kiiresti, isegi äkki. Patsiendil muutuvad kurgu limaskestad värvi helepunaks ja nad on kaetud hallikas õitega.\nReeglina põhjustab see haigus A-klassi streptokokki, mis on tundlik antibiootikumi bacitratsiini suhtes.\nTonsilliit on kurgu haigus, mida iseloomustab tugev valu, kui toidu allaneelamisel ja vee tarbimisel. Pange tähele haiguse äge ja krooniline vorm. Äge vorm avaldub kiiresti, patsiendil diagnoositakse eredaid sümptomeid. Enamikul juhtudel võib arst tingimuslikult kinnitada haiguse esinemist isegi visuaalse kontrolliga.\nInimestel muutub neelu punaks, kõri limaskestadel ja hallikas patiinal on põletikuline protsess. Allpool on visuaalse näitena esitatud foto streptokokist kurgus, mis põhjustas tonsilliiti ja mandlite põletikku.\nSelle tagajärjed on kõige sagedamini diagnoositud vanematel täiskasvanutel, kuna selle populatsioonirühma organismid on nõrgad ja vastuvõtlikud infektsiooni levikule.\nBakterid on iga inimese kehas teatud koguses. Kuigi streptokokkide sisalduse näitajad on normaalsed, ei tohiks muretseda. Kuid vähenenud immuunsuse tõttu võib kurgus olevate mikroorganismide arv paljudel põhjustel suureneda. Kõige olulisem neist on järgmised:\nIgapäevase isikliku hügieeni eeskirjade ebapiisav järgimine. Eelkõige puudutab see hilise käsipesu. Käedelt pärinev mustus satub suhu ja sellega kaasnevad streptokokid kehasse, mis hävitab punased vererakud. Kui bakterite kontsentratsioon on kõrge, siis haige inimene paratamatult haigestub ja streptokoki määr kurgus on oluliselt suurem.\nStreptokokke võib õhuga sisse hingata. Sellepärast arvatakse, et on täiesti võimatu ennast bakteritest päästa. Infektsiooni riski vähendamiseks peate jälgima immuunsüsteemi seisundit.\nPesemata puuviljade ja köögiviljade kasutamine on üks nakkuse leviku põhjuseid kehas.\nPesemata puuviljade ja köögiviljade kasutamine põhjustab sageli infektsiooni levikut organismis. Sageli ei kahtle inimene, et ta teeb midagi valesti. Paljud inimesed lihtsalt loputavad köögivilju vee all ja leiavad, et need on juba kasutatavad. See ei ole täiesti tõsi, parem on panna tooted eelnevalt kogutud veega konteinerisse ja pühkida neid põhjalikult.\nLemmikloomadega mängimine võib olla isegi madala immuunsusega inimesele ohtlik. Lemmikloomad võivad olla paljude nakkuste kandjad. Karusnahast või loomade sülest võib inimkehasse tuua streptokokkiviiruse uue tüve.\nPatogeenne streptokokk võib olla nakatunud teiste inimeste poolt. Bakterid on nakatunud isiklike asjade ja tarbekaupade peal. Sageli tungib ohtlik mikroorganism nakatunud inimese suudlemisel terve inimese kehasse.\nLaboratooriumis tehakse laboris streptokokkide laboratoorset diagnoosi, spetsialistid uurivad patsiendi kurgu tampooni. Testitulemused võivad olla valmis ainult 4-5 päeva pärast.\non vaja tuvastada bakterite tüvi ja nende leviku põhjused;\nkinnitada streptokoki nakkus ja kõrvaldada teised bakterid;\nanalüüsida mikroorganismide omadusi ja määrata, milline antibiootikumide rühm on tundlik.\nTõrjumise kogumine kurgist on ainult neelude seintest steriilsed seadmed. Need limaosakesed, mis jäävad pärast analüüsi kogumist seadmele, kantakse toitainete söötmesse.\nTeisel päeval võtavad spetsialistid katseklaasid, et analüüsida bakterite muundumist kolooniateks. Toitainekeskkonna tiheda pinnaga sarnanevad nad halli ovaalse kujuga. Streptokokkide koloniseerimine vedelas keskkonnas määratakse torude põhjas ja seintel olevate murenemise vormis. Kõik kolooniad värvitakse spetsiaalse lahusega ja uuritakse mikroskoobiga.\nKui kolooniates leidub streptokokke, sõelutakse need ja asetatakse verega puljongisse. See on puhas kultuur ja seejärel tuvastatakse viiruse tüve omadused.\nRavi määramiseks viiakse läbi antibiootikumi tundlikkuse uuring. Seda tehakse järgmiselt: suspensioon kantakse streptokokki sisaldavale Petri tassi. Sama võimsusega ja paigutati plaadid, mis on eelnevalt leotatud antibiootikumidega.\nReaktsioon ei toimu kohe, peate ootama 10-12 tundi. Kõige tõhusamad on antibiootikumid, mille ümber registreeriti suurim bakterite kasvu pärssimise määr.\nStreptokokkide määra neelus saab määrata ainult tingimuslikult, kuna palju sõltub iga inimese individuaalsetest omadustest.\nInfektsiooni levik sõltub inimese immuunsüsteemi seisundist.\nTingimuslik määr on vastavalt 10 kuni 4 ja 10 kuni 5 kraadi. See määr on tingimuslik, kuna streptokokkide esinemissagedus oli suurem, kuid nakkus ei levinud. Kui aga bioloogilist materjali võetakse, et kinnitada bakterite esinemist kurgus, siis arvutatakse streptokokki kiirus kurgu määrimises tavapäraste näitajate alusel.\nBakterid ümbritsevad inimesi kõikjal ja nende kaitsmine on praktiliselt võimatu. Siiski võib end patogeensete streptokokkidega nakatumise riskitsoonist välistada. Selleks järgige lihtsalt immuunsüsteemi seisundit ja järgige isikliku hügieeni põhireegleid.\nIgaüks meist suhtleb sünnist erineva mikroflooraga. Üks kõige ettearvamatum on streptokokk. See võib olla teistsugune, sõltuvalt sellest, milline on meie heaolu. Väga sageli tekivad inimesed selle bakteri poolt põhjustatud kurguvalu.\nNende all viidatakse sfäärilistele bakteritele, mis asuvad ahelate kujul.\nNad on mikrofloora lahutamatu osa, kuid immuunsuse vähenemisega võib kaasneda tõsiseid terviseprobleeme.\nHead bakterid surevad päikesevalguse, antibiootikumide ja erinevate desinfektsioonivahendite mõjul.\nStreptokokid moodustavad neelus sisalduvate bakterite 30-60%. Nad sisenevad kehasse koos toiduga, söövad epiteeli ja toidujäätmeid. geneetiline teave sisaldub südamikus. Paljundamine toimub jagamise teel. Kuulub grampositiivsete bakterite tüübile. Streptokokid võivad püsida kuivatatud röga ja torkida mitu kuud, taluvad hästi külmutamist.\nStreptokokid tungivad kurku:\nhalvasti töödeldud toiduainetega,\nsanitaarnormide rikkumise tõttu,\nlemmikloomadega mängu kaudu\nHoolimata asjaolust, et streptokokid on peaaegu alati meie kurgus, enamikel juhtudel tunneb inimene hästi. See tähendab, et rakud on tinglikult patogeenses seisundis. Nende arengut ja levikut takistab immuunsuse nõuetekohane toimimine. Iga infektsioon, hüpotermia ja immuunpuudulikkuse seisund võivad häirida normaalset tasakaalu.\nDr Komarovsky räägib streptokokkide nakatumise põhjustest meie videol:\nKõige tavalisem on tonsilliit või stenokardia. Põletik mõjutab mandleid. Kui keha kaitsvaid omadusi nõrgeneb, paljunevad bakterid aktiivselt, mistõttu moodustub mädanik, mis on iseloomulik streptokokkile, folliikulile (mädane), lacunar, flegmonoosne stenokardia. Toksiinid sisenevad vereringesse, mis viib üldise mürgistuse sümptomiteni.\nVähem populaarne haigus on farüngiit. Kui haigus mõjutab palatiinikaarte, siis lümfisõlmed. Haigusel on kahanev iseloom, mistõttu sobiva ravi puudumisel sisenevad bakterid hingetorusse ja bronhidesse. Farüngiidi korral ei kannata inimese üldseisundit palju, kuid ravimata jätmisel viib see paratonsillar-abstsessi tekkeni.\nScarlet-palavik. See on beeta-hemolüütilise bakteri põhjustatud äge nakkushaigus. Lapsepõlves väljenduvad sümptomid. Täiskasvanutel on pilt tihti hägune.\nPeriodontiit. Põletik areneb periodontiumis, mis asub kahjustatud hamba ümber.\nKopsupõletik. Kui seda ei ravita, on kurk nakatunud. Selle tulemusena puudub hapnik ja gaasivahetus.\nKuidas eristada streptokokkide kurguvalu, ütleb dr Komarovsky:\nNeed võivad varieeruda sõltuvalt haigusest põhjustatud streptokoki tüübist. Tavaliselt esinevad palavikutingimused. Toksiinid põhjustavad kehatemperatuuri tõusu. Täiskasvanutel võivad indikaatorid olla ebaolulised, kuid lapsi on alati raske nakkust üle kanda. Bakterite jäätmed mürgitavad keha. Seetõttu ilmneb:\nImikutel võib tekkida isutus, iiveldus ja oksendamine.\nFotol on streptokokkide poolt nakatunud kurk\nKui ülaltoodud sümptomid ilmnevad, peate võimalikult täpselt diagnoosi saamiseks pöörduma spetsialisti poole.\nEsitatakse uriini ja vere kliinilised testid. võtke alati tampoon kurku. Seda tehakse selleks, et eristada streptokokki Staphylococcus aureusest. Saadud söödet kasvatatakse. Protsessis uurivad spetsialistid hoolikalt kolooniaid ja loendavad nende arvu.\nSamal ajal kontrollitakse saadud söötme tundlikkust erinevate antibiootikumide suhtes.\nLõpptulemusi saab oma arstilt 5 päeva pärast. Sõltuvalt sellest, kus on kõige põletik, võetakse nina limaskestast, rögast või limaskestast määret.\nBaktereid saab eristada sõltuvalt sellest, kas nad emiteerivad punaseid vereliblesid:\nAlfa-hemolüütilised streptokokid (viridanid, rohelised, mitised, orulis). Neil on vererakkudele kahjulik toime, mis põhjustab hemoglobiini oksüdatsiooni. See muutub roheliseks värviks, nii et seda tüüpi nimetatakse sageli roheliseks. Selline streptokokk põhjustab bakteriaalseid komplikatsioone.\nBeeta-hemolüütilised streptokokid (püogeensed). Viivad punaste vereliblede hävitamiseni. See on kõige ohtlikum tüüp. Koolis põhjustab äge põletik, millega kaasneb vägivaldne immuunvastus. Sellist tüüpi A ja B tüüpi on esimene.\nGamma hemolüütilised streptokokid. Ärge põhjustage punaste vereliblede hävitamist. Nad elavad suus, sooles. Tavaliselt ei kahjusta tervis tervist.\nNorm on näitaja suhteline. Iga inimese jaoks sõltub see immuunsuse töö omadustest ja mikrofloora tasakaalust. Keskmiselt arvatakse, et 10 kuni 3 kraadi kuni 10 kuni 5 kraadi, enamikul inimestel on CFU / ml limaskestadel.\nNende näitajate väike kasv ei saa kaasa tuua arengu\n. Aga kui tervisehäire kohta on kaebusi, siis isegi 10–6 kraadi CFU / ml tajutakse tulemuslikkuse suurenemisena.\nLisateave lastel esinevate streptokokkinfektsioonide kohta:\nRavi koosneb ravimite võtmisest ja traditsioonilise meditsiini kasutamisest.\nAntibiootikume peetakse streptokoki peamiseks vaenlaseks. Määratakse penitsilliinid, tsefalosporiinid ja makroliidid. Ravimi valik sõltub laboriuuringutes saadud andmetest. Ravi kestab 7-10 päeva. Kui bakterid on ravi suhtes resistentsed, on ette nähtud ka teist tüüpi antibakteriaalsed ravimid.\nVõtke antibiootikumid kohe pärast haiguse tuvastamist, sest see ei anna võimalust tüsistuste tekkeks. Lisaks on retseptiravimid immunokorrektsiooniks.\nKõrva raviks rakendatud furatsilina lahus. See eemaldab kergesti mikroorganismid, kaitseb limaskesta mitu tundi. Haiguse ägeda aja jooksul tuleb loputada iga 30 minuti järel. 3-4 päeva pärast tuleb kõri loputada iga 5-6 tunni järel. See meetod võimaldab teil kurgu kustutada, vältida patogeensete mikrofloorade levikut kogu kehas. Võite kasutada kurgu pihustit.\nRavi hõlmab vitamiinide, füsioteraapia võtmist. Viimased on suunatud kohaliku vereringe parandamisele, mis viib patsiendi taastumise kiirenemiseni. Sageli põhjustab streptokokkide infektsioon allergilisi reaktsioone. Seetõttu määravad arstid sageli antihistamiini.\nPaljudel ürtidel on antibakteriaalsed omadused. Populaarne on must sõstar, mis pärsib patogeensete bakterite kasvu. See sisaldab ka palju C-vitamiini, mis on vajalik immuunsüsteemi tugevdamiseks. Iga päev peate sööma 250 grammi marju. Kestus on 3 päeva.\nHea mõju on loodusliku roosi keetmine. Ravimit juua kaks korda päevas 150 ml-ga. In termosed paigutatud 1 spl. l vilja ja valatakse 250 ml kuuma vett. Peab nõudma 12 tundi. Sellel joogil on pingeline põletikuvastane toime.\nAitab toime tulla nakkuse ja takerdumise tinktuuriga. Vodka valas 1 tass takjas ja jäi 7 päeva pimedas kohas. Peaks võtma 0.5 Art. l 3 korda päevas.\nEt kiirendada toksiinide elimineerimist kehast, jooge rohkelt vedelikke ja kasutage ka C-vitamiini sisaldavaid toite. Kui traditsioonilised meetodid paari päeva pärast ei aita, pöörduge arsti poole.\nMitmed retseptid streptokokkide nakkuse raviks meie videos:\nSelliseid meetodeid käsitletakse ainult äärmuslikel juhtudel. Kui streptokokk põhjustab kroonilist tonsilliiti, võib teha mandlioperatsiooni. Kuid meetodit kasutatakse ainult nendel juhtudel, kui mandlid on oluliselt suurenenud, häirivad korralikku hingamist, muutuvad pideva ägenemise põhjuseks.\nKomplikatsioonide esinemise vältimiseks on keelatud:\nSöö liiga külmalt või kuumalt.\nTehke kuumtöötlus valu leevendamiseks.\nTe ei saa rikkuda arsti poolt määratud ravirežiimi. See kehtib eriti antibiootikumide kohta. Ravi kestuse või annuse vähendamise sõltumatu vähendamine võib põhjustada streptokoki resistentsuse teket ravimitele. See toob kaasa pikema ravikuuri ja suurendab komplikatsioonide riski.\nVarajane. Ilmuvad 5-6 päeval. Neile on iseloomulik suur mädanik, selle jaotumine veres. Selle tulemusena võivad tekkida endokardiit, meningiit, keskkõrvapõletik.\nHiline. Manifest mõne nädala pärast. Need ei ole tavaliselt seotud mädaniku moodustumisega, kuid sageli muutuvad need neerukomplikatsioonide põhjuseks ja reuma ilmnemiseks.\nStreptokokkide infektsiooni järgsete komplikatsioonide tekke mehhanism ei ole täielikult arusaadav, kuid sageli on süüdi ristviibimine. Sel ajal suunatakse streptokokkide vastu võitlemiseks toodetud antikehad keha rakkudesse, mida on põhjustanud mõjur.\n10% -l patsientidest tekib piisava ravi puudumisel neerude autoimmuunne põletik. Lapsed kannatavad eriti haiguse all. Ohtlik südamele, liigestele ja sidekudedele.\nStreptokoki infektsioon on väga nakkav. Allikas on peaaegu alati haige ja tema majapidamistarbed. Kuid asümptomaatilisest kandjast on ülekande oht minimaalne. Haigus edastatakse kokkupuutel õhu kaudu. Kui esinevad järgmised tegurid, suureneb nakatumise oht:\nseotud viirusinfektsioonid, t\nStreptokokkide infektsioonid on hooajalised. Seetõttu suureneb infektsiooni võimalus hilisel sügisel ja varajast talvel. Vähendage infektsiooni riski, kui järgite põhilisi sanitaareeskirju. Kui kodus on inimene, kellel on streptokokkide poolt põhjustatud haigus, siis on kõige parem teda isoleerida, eraldada talle eraldi rätik, voodipesu ja nõud.\nKuidas mitte saada streptokokki\nHaiguse tekkimist on võimalik ennetada, kui ninaneelu haiguste ravi toimub kiiresti ja õigesti. Immunomodulaatoreid on võimalik saada iga 6 kuu tagant, eriti nõrgenenud immuunsusega inimestel.\nNende hulka kuuluvad bakteriaalse infektsiooni fookuste kõrvaldamine ja mõõduka ja raske haigusega patsientide varajane hospitaliseerimine. Patsiendi jälgimist tuleb säilitada 3 kuud. Tagasi tavalisele elule peaks toimuma mitte varem kui 12 päeva pärast taastumist.\nPiisava ravi korral on elu prognoos soodne. Raske on haigust ravida vastsündinul. Streptococcus võib põhjustada surmavaid haigusi: sepsis, meningiit, kopsupõletik.\nStreptokoki infektsioon on terve rühma haigusi, mis on tingitud grampositiivsete mikroobide, mida nimetatakse streptokokkideks, arengust. Streptococcus on tingimuslikult patogeenne mikroorganism, mis esineb tervete inimeste hingamisteedes. Kuid immuunsuse vähenemise korral hakkab kurgu streptokokk aktiivselt paljunema, põhjustades põletikulisi reaktsioone.\nBakteriaalse infektsiooni kliiniliste ilmingute spetsiifilisus sõltub patogeensete mikroorganismide ja nende sortide asukohast.\nOn 3 peamist tüüpi baktereid, millest igaüks põhjustab teatud tüüpi haigusi.\nHaiguste diagnoosimiseks ja sobiva ravi alustamiseks tuleb arvestada anaeroobsete mikroobide paljunemisest tingitud kurguhaiguste iseloomulikke sümptomeid, s.t. streptokokid.\nStreptokokid on lactobacillus perekonna anaeroobsed mikroobid, mis on kerakujulised. Nad elavad peamiselt hingamisteedes ja seedetraktides. Kõige sagedamini paiknevad patogeenid ninaõõnes, kurgus ja jämesooles. Mõned bakterite liigid ületavad kergesti interstitsiaalsed ruumid, nii et kui neid ei ravita õigeaegselt, võivad nad mõjutada maksa, südame, aju ja eritussüsteemi.\nRahvusvahelise klassifikatsiooni kohaselt eristatakse järgmisi streptokokkiliike:\ngamma streptokokk (mitte-hemolüütiline).\nKõrva streptokokk-infektsioon, mida põhjustab beeta-hemolüütiline streptokokk, kujutab endast suurimat ohtu patsiendi tervisele. Reproduktsiooniprotsessis vabastab see kontsentreeritud toksilisi aineid, mis põhjustavad tõsiseid süsteemseid tüsistusi. Püogeensed bakterid kutsuvad sageli esile tonsilliidi, tonsilliofarniidi, punase palaviku, tracheobronhiidi, kopsupõletiku ja teiste haiguste arengut. Beeta-hemolüütiline streptokokk viib reuma, aju põletiku ja glomerulonefriidi tekkeni.\nMeditsiiniliste tähelepanekute kohaselt kannatavad alla 2–3-aastased lapsed harva streptokokkide infektsiooni all. Kuid immuunreaktiivsuse tekkimise perioodil suureneb bakteriaalse põletiku tekkimise oht järsult.\nHaiguse õigeaegseks tuvastamiseks tasub kaaluda kõige tavalisemate nakkushaiguste ilminguid kurgus.\nStreptokokkide kurguvalu - kurgu bakteriaalne põletik ja neelu rõnga komponendid, nimelt palatiini mandlid. Alates infektsiooni hetkest kuni haiguse esimesteni on möödunud kuni 4 päeva. Reeglina algab stenokardia järsku, mida näitavad joobeseisundi sümptomid - nõrkus, lihas- ja peavalu, iiveldus jne.\nSelliste sümptomite ilmnemisel on soovitatav uurida patsiendi suu mandlite põletiku ja kõri seintel valged plaastrid. Enamikel juhtudel täheldati 3. päeval pärast nakatamist bakteri naastu ja näärmete kerget suurenemist. Sümptomite avastamisel tuleb pöörduda ENT spetsialisti poole.\nSubmandibulaarsete lümfisõlmede hellus, köha ja valge naastu puudumine mandlidel näitab enamikul juhtudel streptokoki infektsiooni arengut.\nHaiguse arengut soodustavad düsbakterioos, hüpovitaminoos, hüpotermia ja antibakteriaalsete ainete irratsionaalne tarbimine. Lastel kaasneb infektsiooni arenguga sageli mädanike fookuste moodustumine näärmete pinnale. Kui te ei ravi kurguvalu, viib see aja jooksul paratonsillari ja neelu piirkonna abstsessini.\nScarlet-palavik on lapsehaigus, mis on põhjustatud A-tüüpi streptokokkidest (beeta-hemolüütiline). Palavik, lööve keelel ja kurgu seinad on kurgu põletiku tüüpilised sümptomid. Keskmine inkubatsiooniperiood on 3-10 päeva. Harvadel juhtudel hakkavad patsiendid mõne tunni jooksul pärast nakatumist kaebama kõhuvalu, palavik, halb enesetunne ja kehavalu.\nLisaks ülaltoodud sümptomitele märkis ka:\nlööb lööve keelel;\nDifuusne glomerulonefriit ja nekrootiline lümfadeniit on komplikatsioonid, mis esinevad skarlatia palaviku hilise ravi korral.\nPatsiendi uurimisel esineb palatiinikaarte, näärmete, uvula ja kõri tagaseina punetus. Kui spetsialisti ei kohelda kiiresti, võib stenokardia muutuda folliikulisse. Seejärel moodustatakse palatiini mandlitel paksu luude paksune limaskesta kate. Samaaegselt mürgistuse sümptomitega arenevad patsiendid piirkondliku lümfadeniidiga, mida tõendab emakakaela lümfisõlmede tundlikkus palpeerimise ajal.\nStreptokokk-farüngiit on neelu limaskesta ja lümfikudede äge põletik kõri tagaküljel. Kõige sagedamini esineb see haigus lastel ja noorukitel kuni 14 aastat. Kui mandlid on seotud põletikuliste reaktsioonidega, diagnoositakse patsientidel tonsilliofarüngiit.\nTavaliselt on kurgus olevad streptokokid lümfadenoidkudedes lokaliseeritud, põhjustades tõsist turset ja põletikku. Klassikalistel juhtudel on haiguse äge algus tüüpiline, mida iseloomustab:\nUurimisel täheldatakse patsiendi kurgu seinte punetust ja mandlite lõdvendamist. Kohtades, kus patogeenne taimestik on lokaliseeritud, kaetakse limaskesta kollakas patina. Aja jooksul ilmuvad pehmetele suulaele väikesed punased täpid, mis viitavad väikestele verejooksudele.\nStreptokokkide nakkuste puhul ei ole tüüpiline osalus kõri patoloogilises protsessis, mis viib hääle osalise või täieliku kadumiseni.\nEpideemiate ja suurte gruppide haiguse peamiste puhangute ajal on täheldatud sümptomaatilist pilti tonsilliofarüngiidist. Mitte nii kaua aega tagasi märkasid nakkushaiguste spetsialistid, et endeemilistes tingimustes, st. kohalike nakkuste puhangutega inimestel on streptokokkide haigus palju lihtsam ja ilma tüsistusteta.\nEnamikul juhtudel lõpetatakse farüngiit spontaanselt, isegi ilma ravimite kasutamiseta. Nädala jooksul langeb kehatemperatuur normaalsele tasemele ning haiguse kohalikud ja üldised sümptomid kaovad. Aga kui lastel tekib streptokokk-farüngiit, siis tasub viidata lastearstile, kuna immuunsuse vähenemine võib põhjustada maksa ja neerude komplikatsiooni.\nLaste keha on allergiatundlik, mistõttu haiguse sümptomid ilmnevad teravalt. Vere kaudu tungivad bakterite metaboliidid tekitavad allergilisi reaktsioone, mille tulemusena põletiku põletikulised kuded paisuvad tugevalt. Sel põhjusel on oht hingamisteede luumenite kriitiliseks kitsenemiseks, mis võib põhjustada lämbumist.\nKui streptokoki infektsioon mõjutab imikuid, võib haiguse kujunemist tähistada:\nVanemad lapsed saavad oma vanematest tervise halvenemisest iseseisvalt teavitada. Reeglina heidavad nad kaebamatule, kurguvalu, iiveldusele, nõrkusele, kaela valulikkusele. Närvisüsteemi uurimisel võib keele näärmetel ja juurel tuvastada valge tahvel.\nStreptokokkide kahjustuste korral lastel tõuseb temperatuur sageli palavikule - 38,5-39 kraadi.\nÕrnade hingamisteede protsessid põhjustavad väikese patsiendi heaolu halvenemise. Mürgistuse sümptomite suurenemise tõttu esineb kurguvalu, kuiv köha, kehavalu jne. Kui 3-4 päeva jooksul pärast esimeste haiguse ilmingute ilmumist ilmub kehale väike lööve, siis on laps tõenäoliselt langenud palavikuga.\nLisaks kurgu haigustele põhjustab bakteriaalne põletik teiste elutähtsate organite lüüasaamist. Sageli kaasneb tonsilliit, scarlet-palavik ja farüngotonsilliit koos etmoidiidi, sphenoidiidi, eustaktiidi, keskkõrvapõletiku ja bronhiidiga. Enamikul juhtudel esineb kõrvalhaigusi ebapiisava ravi või streptokokkide infektsiooni ebapiisava ravi tõttu.\nStatistika kohaselt diagnoositakse raseduse ajal umbes 20-25% naistel streptokokk. Esimese paari nädala jooksul pärast rasestumist toimuvad organismis hormonaalsed muutused, mis mõjutavad negatiivselt organismi kaitset. Immuunsuse vähenemine on hoogu tingimuslikult patogeensete mikroobide kiirele paljunemisele hingamisteedes.\nEt vältida infektsioonide teket naise kehas, soovitavad eksperdid planeerimisel ja raseduse ajal kasutada vitamiin-mineraalseid komplekse. Nad aitavad kaasa keha reservjõudude aktiveerimisele, mis takistab selle resistentsuse vähenemist patogeensete ainete suhtes. Bakteriaalse põletiku teket kurgus võib täheldada:\nlööve kurgu seintel;\nBeeta-hemolüütiline streptokokk suudab lihtsalt platsentaarbarjääri ületada, mistõttu võib see põhjustada loote arengus kõrvalekaldeid.\nVähenenud immuunsuse taustal on rasedatel naistel sageli tõsiseid tüsistusi - mädane otiit, põie haigused, kopsupõletik jne. Ainult õigeaegne reageerimine probleemile ja õige ravi ei takista mitte ainult nakkuse levikut, vaid vähendavad ka lapse patoloogilise emakasisene arengu tõenäosust.\nKui streptokokk on tinglikult patogeenseks mikroorganismiks, siis mis bakterite kontsentratsioon kurgus ei ohusta inimesi? Patsientide kvantitatiivse kiiruse kohta ENT organites ei ole võimalik täpselt öelda, sest bakteriaalse põletiku areng ei sõltu nii palju streptokokkide arvust kurgus, vaid organismi võimest vastu seista mikroobide kiirele levikule.\nTingimuslikult patogeensete bakterite hulk kurgus on väga suhteline näitaja. Sõltuvalt mikrofloora tasakaalust ja immuunsuse kaitsmise individuaalsetest omadustest on kiirusindikaator erinevatele inimestele erinev. Mikrobioloogilise analüüsi kohaselt elab enamikel inimestel 103 kuni 105 CFU / ml baktereid limaskestal. Mõnel inimesel ei teki siiski isegi streptokokki kontsentratsiooniga 106 CFU / ml põletikku.\nKõrvepõletik võetakse ainult siis, kui patsient kaebab streptokokkide infektsiooni arengule vastavate sümptomite pärast. Mikrobioloogilise uuringu käigus on võimalik täpselt määrata nakkushaigust põhjustav aine ja vastavalt sellele määrata ENT haiguste tegelik ja tõhus ravi.\nKeerulisi streptokoki infektsioone täheldatakse kõige sagedamini kurguvalu või farüngiidi tekkimisel. Vähenenud keha resistentsusega inimestel võib kõrvalnähtude arengu sümptomid ilmneda juba nädal pärast kurgu nakatumist. Suhteliselt kergete komplikatsioonide hulgas on:\nTuleb märkida, et tüsistused võivad tekkida ka pärast patsiendi taastumist. Seetõttu on 2-3 nädala jooksul pärast haiguse peamiste ilmingute taandumist soovitatav jälgida spetsialist.\nHiline komplikatsioon, mis ilmneb 14-16 päeva pärast taastamist, on järgmine:\nStreptokokk-bronhopneumoonia taustal võib patsiendil esineda nekrootilisi kopsuhaigusi ja pleuriiti. Tüsistuste ilmnemine aitab kaasa omavahelise põletikuga põletiku keskpunktide ühendamisele. Kui kurgus on segatud taimestikku, s.t. streptokokk ja stafülokokk suurendab oluliselt bakteriaalse põletiku ja sepsise tekkimise riski.\nBronhiaalse tuberkuloosi omadused ja ravi


CV Keskus tööpakkumine Puhastusteenindaja Pärnusse (osaline või täistööaeg) , Pärnu\nTööpakkumise number #676291\nPuhastusteenindaja Pärnusse (osaline või täistööaeg)\nTööülesanneteks põrandapindade kuiv- ja niiske puhastus; vabade pindade puhastamine tolmust; prügikastide tühjendamine; sanitaarruumide koristus koos hügieenitarvikute lisamisega; klaasvitriinide puhastus jne.\nEeldame sinult hoolsust, meeldivat ja viisakat käitumist, oskust märgata puhastamist vajavaid pindu. Kasuks tuleb eelnev kogemus puhastusteenindajana/põranda-puhastusmasina operaatorina.\nPakume sulle võimalust töötada vahetuses. Pakume tähtajatut lepingut, korralikke töövahendeid, vajadusel väljaõpet. Lisaks pakume tugevat ja toetavat meeskonda, kes aitavad nõu ja jõuga.


Angiospasmide ravi ja põhjused - Fibrillatsioon\nAngiospasm mis see on?\nANGIOSPASM (angiospasmus; kreeka angeioon - anuma ja spasmid - spasm) - arterite valenurga patoloogiline kitsendamine teravate piirangutega või isegi verevoolu peatamisega nende veresoonte lihaste liigsete kontraktsioonide tõttu nende hemodünaamiliste seisundite korral. Angiospasmi kohene tagajärg on spastilistel arteripudelitel koeisheemia. See angiospasm erineb füsioloogilisest vasokonstriktsioonist, mis tagab piisava (teatud hemodünaamiliste seisundite korral) kapillaarivoolu vähenemise.\nClaude Bernard (1851) oli üks esimesi, kes eksperimendis nägid angiospasmi, ärritades galvaanilise voolu sümpaatilise närvi harusid. 19. sajandi lõpuks oli idee angiospasmi rollist mööduvate vereringehäirete ilmnemisel paljude patoloogiliste seisundite korral, mis 20. sajandi alguses oli laialdaselt levinud arstide hulgas. Seda hõlbustas eelkõige vaskulaarset toonust uurivate meetodite kasutuselevõtt kliinilisse praktikasse, mille rikkumisi võib seletada osa morfoloogilistes uuringutes kindlaks määratud kliiniliselt ilmselgete hemodünaamiliste häiretega. Lisaks ei olnud paljud hüpertooniatõve, ateroskleroosi, vaskuliidi, autonoomsete neurooside kliinilised sümptomid alati põhjendatud seletatakse angiospasmide ilmingutega. Ja nüüd mõistet "angiospasm" kasutatakse mõnikord asjatult laialt. Kõige sagedamini kasutatakse seda ekslikult järgmistel juhtudel: 1) selgitada iga ägedate piirkondlike vereringehäirete olemust, kuigi ka muid võimalikke põhjuseid ei ole välistatud (arterite või veenide hüpotensioon, veresoonte staadium, hemorraagia jne); 2) viidata arterite tooni füsioloogilisele vasokonstriktsioonile või isegi füsioloogilisele tõusule, ilma luumenit kitsendamata; 3) selgitada verevoolu püsiva vähenemise laadi keha kaudu, eranditult, selle vähenemise seost muude põhjustega (tsentraalse vererõhu langus, arteri valendiku orgaaniline tõkestamine jt). Mõnikord ei võeta arvesse, et isegi angioossumpasm ei põhjusta alati ka arteri nähtavat mööduvat kitsendamist (kapillaaroskoopiaga, eksperimentaalses aknas olevate anumate otsene jälgimine angiograafiaga jne) ja mööduv isheemia; need võivad olla eelkõige vere manööverdamise tagajärjel arteriovenoossete anastomoosidega, mis on lähemal aset leidnud aurustumisele.\nAngiospasmi rolli hüperbooliseerimise tõttu terapeutiliste meetmete patoloogias, mille eesmärk on kahtlustatavaid angiospasmi kõrvaldamine, ei ole need alati tõhusad või isegi halvendavad patsientide seisundit; teisest küljest seostatakse spasmolüütilist omadust mitmete ravimitega ainult nende terapeutilise toime alusel tingimustes, mida on ebapiisavalt käsitletud angiospasmide ilmingutena.\nAngiospasmi kliinilise rolli uurimine vereülekande patoloogias üksikutes inimorganites on metoodiliselt väga raske. See kehtib eriti südame pärgarterite tserebraalse spasmi ja spasmi kohta. Seepärast on anospasmide roll inimhaigustest erinevad. Näiteks koos traditsioonilise angiospasmia nägemisega stenokardia patogeneesi juhtivana on tendents täielikult selle patogeneesi rolli eirata. Raab (W. Raab) nimetas angioossumpasmiks, mida rakendati stenokardia suhtes, ajutise hüpoteesi, mille vajadus, tema arvates, kadus seoses katehhoolamiinide põhjustatud müokardiinfaksia mõju tuvastamisega. Kuid paljud arstid ei suuda seletada mitmeid stenokardia juhtumeid muul põhjusel kui angiospasm ja selle põhjuseks on mitmed põhjused, sealhulgas positiivne terapeutiline efekt, mis suurendab koronaarset verevoolu pärast müotroopsete ravimite nagu papaveriini manustamist annustes, mis ei mõjuta müokardi metabolismi.. A.V. Smolyannikov ja T.A. Naddachina (1963) kirjeldavad südame väikeste ja intramuarsete arterite morfoloogilisi muutusi, mida peetakse koronaarse vereringe funktsionaalsete häirete tulemuseks ja tõenditeks. Tserebraalse spasmi rolli ei ole täielikult uuritud. (vt allpool). Orbitaalse pletysmograafia abil teostatud veresoonte arterite ja veresoonte uuringud veresoonkonna ajukriisides näitasid, et hüpertensiivsetel patsientidel (terapeutiliste osakondade seas) on peaaju anesposma kui patogeneesi juhtiv või täiendav seos täheldatav alla 15% kõigist kriisidest.\nAngiospasmide eksperimentaalsed mudelid reprodutseeritakse peamiselt loomaliikides, mida ei iseloomusta hüpertensioon ja ateroskleroos, ja neid haigusi nimetatakse sageli inimtegevuse spasmi kujunemisele kaasa aitamiseks. Seetõttu ei saa kõiki eksperimentaalmudelites saadud angiospasmide patogeneesi järeldusi aktsepteerida analüüsideks, inimeste vereringe patoloogias, kuigi kõige levinumad mehhanismid veresoonte toonuse reguleerimiseks inimestel ja loomadel on ühesugused. Ilmselt on spetsiifilistes patoloogilistes tingimustes füsioloogilised arteriotoonilised reaktsioonid aju aju spasmide arengu alus, mis on seotud eelkõige ajuverevoolu autoregulatsiooni halvenemisega. On teada, et füsioloogilist tõusu toon aju arterites, vältida liigset verevoolu täheldatud inimestel vererõhu tõusu, või luua takistusi väljavool veenides peaga (loomadel Sellise reaktsiooni märgitud GI Mchedlishvili ja LG Ormodadze) lahust vastus surve suurenemisele ühe venoosse nina südamega. Seetõttu on tserebraalne angiospasm erinevalt hüpertooniatõve aju kriisidest muudest põhjustest tavaliselt täheldatud püsiva kõrge arteriaalse rõhu all kannatavatel patsientidel kõrgvererõhu järsu tõusu korral või see tekib aju veenides esineva ummistumise põhjustatud kriisi kulminatsiooniperioodil. Loomkatsetes selliseid angiospasmi täiesti sarnaseid mudeleid ei ole saadud. Looduslikult funktsionaalne spasm areneb mitte ainult välise (närvi- ja humoraalse) vasomotoorse regulatsiooni esmaste häirete tõttu; mõnel juhul määrab see ilmselt kindlaks orgaaniliste vaskulaarhaiguste (ateroskleroos, tromboos, emboolia jne) kliiniline dünaamika, mille korral angiospasmi arengut soodustab mõjutatud veresoonte reageerimisvõime muutus. Viimane asjaolu on eriti kliiniliselt tähtis. Eeldatavasti muutub anumate spasm eksteroseptilistest ärritustest või vistseraab-abdominaalsetest reflektsioonidest kergemini muutunud anumas; Pöördelised vasomotoorreaktsioonid füsioloogilistele ärritajatele (nt angiospasm soojusliku stimulatsiooni korral) ja farmakoloogilised ained on samuti võimalikud.\nAngiospasmi esinemisel on täheldatud mürgistuse ja kutsehaiguste rolli - suitsetamine, pliimürgitus, süsinikdisulfiid.\nLõhnade angioossuspasm, mis sageli peegeldab orgaanilise angiopaatia esialgset staadiumi (vt Angiotrophonurosis, Raynaud 'tõbi), on märgata külmakahjustuse patogeenset rolli ja korduvat jahutust.\nAngiospasm võib esineda ainult arterites, mille sein sisaldab hästi arenenud lihaskihti, mis ületab intravaskulaarse rõhu, vähendades samal ajal aju luumenit ja seda järsult kitsendades. Selline luumenuse vähenemine saavutatakse anuma intima paksenemisega, sest mediaeri perimeetri märkimisväärne lühenemine, sisemise elastse membraani hüppamine ja endoteel, mis ulatub laeva valendikusse.\nKui normaaltingimustel veresoonte silelihasrakkude mõjul kontraktiilsetes stiimulitele on kaks konjugeeritud protsessid - vähendada ja veenduge, et jälgida teda lõõgastuda, siis lõõgastuda vasokonstriktsiooni ja seega rikkunud arteri püsivalt see jääb riigi järsk. Pikaajaline lihaste kontraktsioon toimub energiakuludega. Isegi terav ingliskospasm, mida on elus raske kõrvaldada, sureb pärast surma loomulikult, kui arteriaalse seina metabolism peatub. Seepärast ei ole võimalik tuvastada tegelikku angiospasmi ajal korpuste lahtilõikude avastamisel (jäävad vaid isheemilised muutused elukestest põhjustatud kudedes), mis oli üheks põhjuseks, miks angiospasm tekkis näiteks ajus.\nAngiospasm võib põhineda kahest patogeneetilistest variantidest. Vasokonstriktsiooni tekib siis, kui ülemäärase vaskokonstriktiivne stimulatsiooni arteriseina närvi või eriti humoraalse moel (näiteks vasokonstriktsiooni arterite võrkkesta ja aju alguses migreenihoo) või muutes funktsioon kui selline arteriseina nii et isegi tavalise vasokonstriktoriga efekti põhjustada see vähendamisest vasokonstriktsiooni tüübist. Kohalikud orgaanilised, metaboolsed ja funktsionaalsed muutused kudedes mängivad sageli angiospasmide patogeneesis olulist rolli. Seega on tserebraalarteri spasm sageli täheldatud aneurüsmide või subaraknoidsete hemorraagiate lähedal; Raynaud 'tõrjes muutuvad digitaalsete arterite seinad ülitundlikuks külmakahjustuste suhtes kohalike häirete tõttu, kuna angiospasm tekib ka pärast veresoonte denervatsiooni.\nMitte kõik arterid ei pruugi olla sarnased ärritusspungile. Kui angiograafia avastatakse raku kontrastaanograafias ajus, südames ja jäsemetes, on angiospasm lokaliseeritud peamiselt suuremahuliste arterite korral. Kuid radiopaatilist angiograafiat ei saa pidada adekvaatseks meetodiks angiospasmide uurimiseks, eriti kuna seni ei ole regeententsete kontrastainete aineid, mis oleksid ükskõik millised anumates, mis ei tekita vaskulaarseid reaktsioone. Kliinilises praktikas täheldatakse angiospasmi sümptomeid peamiselt keskmise kaliibri arterites. Ilmselt sõltub angiospasmi tekkimise kalduvus arterite funktsionaalsetest omadustest, eelkõige nende tüüpilisest funktsionaalsest käitumisest verevarustuse reguleerimisel. Üldiselt vasokonstriktsiooni peaks olema lihtsam töötada nendes osades veresoonkonnale, kus veresooni ahendav innervatsiooni paremini arenenud kui rohkem tegevust endogeense vasokonstriktoriga ained (katehhoolamiinide, serotoniini vasopressiini muu) või füüsilise keskkonna tegurid (külm), ja lõpuks, kui vasokonstriktsiooni on tüüpiline vaade vaskulaarsed reaktsioonid füsioloogilistes ja patoloogilistes tingimustes.\nTänu sobilike meetodite puudumisele angiospasmide uurimiseks ja teadmiste puudumisest silelihase kontraktsioonide mehhanismide kohta, on angiospasmi patogenees enamikus elundites kuni viimase ajani vähe uuritud. On teada, et angiospasm võib põhjustada muutusi protsesside kompleksse ahela eri osades, mis rakendavad vaskulaarse silelihase kontraktsioonimehhanismi ja lõdvenemist. Angiospasmide patogeneesi olemasolevate eksperimentaalsete andmete alusel eristatakse järgmisi võimalikke mehhanisme:\n1. Stimuleerib endogeense vasokonstriktoreid sisaldavate ainete nagu alfa-adrenomimeetikume (vt katehhoolamiine), serotoniini (vt) jt intensiivset ja pikaajalist sünteesi arteriaalses seinas, mille tagajärjeks on pikaajaline taandareng. Näiteks seoses sisemise unearteriga näidati, et selle angiospasm võib tekkida serotoniini mobiliseerimise tõttu arteriaalses seinas vaskulaarse valenurga tsirkuleerivate välisvalkude mõju all.\n2. Jaotus hävitamine normaalse endogeense vaskokonstriktiivne ainete arteriseina, näiteks kui lahendada Oksüdaas funktsiooni hävitades katehhoolamiinide ja serotoniini (eksperimendis, saavutatakse see pärssima farmakoloogilise Oksüdaas nt. Iproniasiidi või nialamidom).\n3. Lihaste membraanide normaalse funktsiooni rikkumine. Kokkulepitud lihases on membraanid polariseerunud nende kaudu toimuvate ioonide aktiivse ülekande tõttu (kaalium - raku sees, naatrium - väljaspool). Membraani depolarisatsioon on üks müofilamentide vähendamisele eelnevast protsessist olulisemaid seoseid, mille järel aktiivse ioonide transpordi (naatrium-kaaliumipump) toimingu tulemusena taastatakse membraani polarisatsioon (repolarisatsioon) ja myofailid lõdvestuvad. Kui lihasmembraanide repolariseerumist põhjustavad protsessid on rikutud, peatub arteriaalne sein pikka aega. Sellised häired võivad sõltuda veresoonte silelihasrakkude membraanides toimuvatest patoloogilistest või vanusega seotud muutustest, ensümaatilistest reaktsioonidest, mis aktiivselt transpordivad raku membraanide kaudu kaaliumi ja naatriumioone, ja muude membraani repolarisatsiooni kaasatud protsesside lagunemist.\n4. Kaltsiumioonide normaalse transpordi rikkumine silelihasrakkudes. Pärast lihasmembraanide depolariseerumist transporditakse kaltsiumioonide sees müofilamente ja põhjustab nende lühenemist - silelihasrakud kokku lepivad, see tähendab, et kaltsiumioonid on päästiku mehhanism (käivitus). Kaltsiumioonide hilisem eemaldamine myofiilidest põhjustab nende leevendamise protsessi. Seega võib mufiulamentidest põhjustatud kaltsiumioonide (kaltsiumipumba düsfunktsioon) tõttu põhjustada angiospasmi. On leitud, et näiteks teatud ravimite spasmolüütilise toimega. papaveriin, metüülksantiinid (teofülliin, kofeiin jt), saavutatakse arteriaalsete silelihasrakkude müofilamentidega seotud kaltsiumiioonide vabanemisega.\n5. Angiospasm võib sõltuda ka mufiulami nõrgenemisest nende valkude muutuste tõttu. Selliste rikkumiste esilekerkimise põhjused on halvasti arusaadavad.\nAngiospasmide kliinilised tunnused ei ole spetsiifilised, nad on seotud lokaliseerimisega ja koosnevad peamiselt isheemilise koe funktsiooni häiretest. Funktsiooniliste häirete tase on proportsionaalne angiospasmi taseme ja kestusega.\nUsutakse, et koronaararterite süsteemi angiospasm moodustab stenokardia kliiniku (vt) ja võib olla müokardiinfarkti põhjus (vt) vastavate sümptomitega; müeloomi veresoonte spasm manifesteerib kõhupulglit (vt.); Tserebraalsete arterite spasm on aluseks mõnede aju kriiside ja südame löögisageduse neuroloogiliste häirete iseloomulike sümptomite patogeneesile. Angiospasmi arengut lihaselundites esineb sageli isheemilise tsooni valu, mida kiiritatakse somaatilise inno-veeringu vastavas segmendis.\nAngiospasmide kulgu on kõige rohkem uuritud selle lokaliseerimisega jäsemete veresoontes. Sõrmearteri lühiajaline angiospasm põhjustab sõrme teravat blanšimist ja -jahutamist valu kõrvalmõju ja lokaalse paresteesia tundlikkust anesteesiaks. Sellist sümptomite kombinatsiooni iseloomustab "surnud sõrm" (digitus mortuus). Sarnased sümptomid tekivad kogu jäsemes koos arterite angiopasmiga, mis tavaliselt kaasneb nende orgaanilise kahjustusega. Alabaster (nagu kujudes), mis sellistes juhtudel areneb, on sümptom, mida nimetatakse "komandör jalale". Ääriste arterite pikaajalise angiospasmia korral täheldatakse distaalse tsüanoosi ilmnemist, mõnikord ühtlaselt jaotunud, tsüanootilise silma kujul, tekitades marmorist naha mulje. Välimus tsüanoos, parees veenuleid tingitud isheemia tsoonis ja täheldatakse ainult siis võimalust sissetungimist vere seal läbi anastomooside veenid kus verevool jätkatakse, kas säilitada teatav miinimumtase kapillaaride verevoolu tõttu osalise arteriaalse avatuse spasm. Digitumfunktsioonide korral puudub tsüanoos tavaliselt üldse, kuid sageli juhtub suurema osa jäsemete isheemia ajal. Pärast tsüanoosi tekib mõni kudede turse tänu membraani hüpoksiast tingitud valkude kapillaaride läbilaskvuse suurenemisele. Järgmisel etapil arenevad välja nekrobiootilised protsessid - mida varem, seda suurem on vahe hapnikuga koevajaduse ja verevoolu hulga vahel. Kui südame lihas, kus hapniku vajadus on kõrge, tekib düstroofia fookus mõne minuti pärast isheemia järel.\nAngiospasm diagnoositakse siseorganites vastavalt ägedale isheemiale (stenokardia, kõhuõõnde) iseloomulike sümptomite dünaamikale. Perifeerne angiospasm on objektiivselt tunnustatud kohaliku temperatuuri vähenemisega, mille suurust määrab ainult arteriaalse sissevoolu intensiivsus.\nAngiospasmide diferentsiaaldiagnostika orgaanilise looduse isheemia vormidega on raske, eriti juhtudel, kui angiospasm areneb obstruktiivsete angiopaatiate taustal. Diferentsiaalkoormusena uuritakse termiliste stiimulite mõju verevoolu dünaamikat (jäsemete aneospasm) ja farmakoloogilisi aineid. Isheemia segasegeneesi korral määratakse anosospämmiosa selles verevoolu suurenemise määr vasodilataatoriefekti järgi. Kliinilistes tingimustes kasutatakse erinevate lokalisatsioonide spasmi diagnoosimiseks plethysmograafiat (vaata), reograafiat (vt), kohalikku termometriat.\nTserebraalne angiospasm on ajuarterite kitsenemine, mis viib aju närvikoore alatoitumeni.\nMöödunud sajandi algusest hakkas ajuveresoonte spasm selgitama aju kriiside patogeneesi (vt.).\nAlates selle sajandi 20. sajandist on seda teooriat kritiseerinud, kuna ei olnud veenvaid tõendeid ajuarterite spastist. Teooriaid ajuveresoonte spasm vastandina närvikahjustusega teoreetilisest ettepanek 1951 godu Denny-Brown (D. Denny-Brown), mille kohaselt põhjal mööduv ja püsiv ajuveresoonkonna vasokonstriktsiooni ei ole, ja ebapiisav verevoolu ajus laevad aterosklerootiliste ahenemine vererõhu langust. See teooria toetab ja toetub kliinilistele, patoloogilistele ja eksperimentaalsetele andmetele, kuid seda ei saa pidada universaalseks.\nPraeguseks on kogutud palju tõendeid tserebraalsete spasmide olemasolu ja nende tähtsuse kohta tserebraalsete vereringe häirete patogeneesis. Eksperimentides näitasid läbi kolju "akna" läbi viidud vaatlused, et mehaanilised, keemilised mõjud ja vererõhu järsk tõus võivad põhjustada ajuveresoonte spasmi.\nMigreenis, hüpertensioonis ja muudes haigustes võib inimesel tekkida siseelundkonna arteri süsteemist pärit võrkkesta veresoonte spasm. Võite mõelda võimalike sarnaste nähtuste pärast aju veresoontes. Tserebraalsete veresoonte spasmid olid täheldatud nii aju kui aju angiograafia ajal. Aju ateroskleroos on aju aurude kahjustus määr erinev aju erinevates osades ja lainuressursi muutuste korral säilib spasm.\nTserebraalne angioosne spasm võib põhjustada aju pindala mööduvat isheemiat; muudel juhtudel viib see väikeste laevade plasmorraagiaga nende järgneva hüalinoosi või põhjustab aju pehmenemist. Mõlemad võivad olla hüpertensiivse kriisi tagajärjel.\nAju-ateroskleroosi isheemilise pehmenemise juhtumeid ei seletata tserebrovaskulaarse puudulikkuse mehhanismiga. Mõnel neist võib olla angiospastiline päritolu, sest lahkamise käigus ei leidu söötmistoites oklusiive, nende säilivus vereringesse säilib.\nAteroskleroosi, hilisemates etappides hüpertensiooni ja teiste vaskulaarsete ajukahjustus mõjutatakse närvisüsteemi veresoonte aparaati võib esineda ebapiisav vasomotsioonist, enamasti vormis reflektoorne ahenemine arterite aju, mahutid; mõnikord on võimalik ka nende esmane reflekside pikendamine. Ajuveresoonkonna retseptorite ärritust põhjustavaid tegureid ei ole uuritud. See võib olla kõrge vererõhu, mikroemboolide, vere keemia muutuste ja palju muud.\nErinevate haiguste korral on ajukriisidel erinev patogeneetiline baas, mida tuleb terapeutiliste meetmete rakendamisel arvestada. Seega põhineb mitmetel peaaju kriisid hüpertensiooni mehhanism saab peituvad ajuveresoonte spasm, peaaju ateroskleroos ja millal mõnel juhul on kriisi vasospastilist peaaju päritolu, teistes - need on tingitud ajuveresoonkonna puudulikkuse tõttu.\nAngiospasmide ravi ja ennetamine kattuvad osaliselt angiospasmiga kaasnevate peamiste haiguste (neuroos, hüpertensioon, ateroskleroos, vaskuliit) ravi ja ennetamisega. Tubaka suitsetamine on välistatud. Nakkuslike fookuste parandamine. Kui kõrge vererõhu taustinfospasm nõuab efektiivset antihüpertensiivset ravi (ravimid rauwolfii, α-metüüldopa, guanetidiini derivaadid). Tuleb kaaluda spasmi tekkimist vistserotsütomeetrilise refleksi tagajärjel. Seega, S. P. Botkini "koletsüstro-koronaarse sündroomiga" korral on pärast koletsüstektoomiat mõnikord elimineeritud stenokardia.\nAngiospasmide otsene leevendus omab oma eripärasid (vt kriisid, Raynaud 'tõbi, stenokardia). Universaalseid spasmolüütilisi ravimeid kõigi alade laevade jaoks ei eksisteeri. Ravimid valitakse iga patsiendi jaoks individuaalselt, võttes arvesse veresoonte reaktsiooni piirkondlikke erinevusi ja paradoksaalse ravivastuse võimalust farmakoloogiliste toimeainete suhtes. Nitritid on näiteks koronaarsete angiospasmide puhul kõige tõhusamad, kuid need aeglustavad ajukarteede verevoolu. Tserebraalse angiospasmiga vähendab spasmolüütilise toime tõenäosus ja määr järgmiste ravimite seerias (intravenoosseks manustamiseks): vinkamiin (annuses 10-20 mg); no-shpa (2% lahus - 2-4 ml); papaveriin (2% lahus - 2 ml - aeglaselt!); kofeiin (10% lahus - 2-3 ml) või aminofülliin (2,4% lahus - 10 ml).\nKui perifeerse vasokonstriktsiooni saab testida soojusenergia rakendamist (sukeldamise jäseme patsiendi soojas vees), novokaiinille ploki vastava tsooni root segmendid tähistamise - intraarteriaalsed 0,25% novokaiinille lahusega (10 ml) või shpy (2% lahus - 3 ml)\nEnnetamine vasokonstriktsiooni jäsemete annab arvatud jahutamist, teostada veresoonte vastuseid jäsemed vaheldumisi paigutatud külma ja sooja veega (erinevus nende temperatuurid suurendavad iga päev 1 °) 1-2 minutit igas 5-6 korda protseduuri ajal (see kestab kaks kuni kolm nädalat); nikotiinhappe retsept, pankreasepreparaadid (depot-padutiin, incpanana), ATP, angiotropiin.\nSümpaatiliste närvide kirurgilised ravimeetodid (sümpathektoomia) ja alkoholism on näidustatud peamiselt angiospasmide puhul orgaaniliste angiopaatiate taustal (vt Alkoholiseerumine, sümpathektoomia).\nVotchal B.Ye. ja Zhmurkin V.P. Mõned andmed aju veenide ja arterite tooni farmakodünaamikast, Cor et vasa (Praha), 10. köide, nr 1, lk. 11, 1968, bibliograafia; need, Farmakoloogiline lähenemine vaskulaarse toonpatoloogia probleemile, Klin, meditsiin, vol. 46, nr 10, lk. 10, 1968, bibliograafia; Mchedlishvili GI. Angiospasmide patogenees, pat. fiziol ja katsetage. ter., № 2, lk. 6, 1974, bibliograafia; Somlyo A.P. a. Somlyo A. V. Vaskulaarsed silelihased, Pharmacol. Rev. v. 20, lk. 197, 1968, bibliograafia.\nBogolepov N.K. Aju kriisid ja rabandus, M., 1U71; Ajuülekande transientsed häired, ed. R. A. Tkachev, M., 1967; Schmidt E. V. Sünnitusarterite ja aju ringluse häired stenoos ja tromboos, M., 1963; Meyer, J., S., Waltz, A. G. a. Gotoh F. Tserebraalse vasospasmi patogenees hüpertensiivse entsefalopaatia korral, Neurology (Minneap.), V. 10, lk. 735, 859, 1960.\nV.P. Zhmurkin; G. I. Mchedli-shvili (Pat. Phys.), R. A. Tkachev (Neur.).\nEelmine ArtikkelDüstsüklilise entsefalopaatia - ühe astme DEP sümptomid ja ravi Järgmine ArtikkelPurunematerjal käsitsi põhjustavatel põhjustel ja töötlemisel | Lõhkemislaev käsitsi mida teha\nEsmaabi hüpertensiivse kriisi jaoks - Sümptomid - Hüpertensiivse kriisi põhjused\nMikroinfarkti ravi: mida tuleks meeles pidada?