Põltsamaa vald – Vikipeedia\nvald Jõgevamaal (2017)\nSee artikkel räägib praegusest vallast, varasemate valdade kohta vaata artiklitest Põltsamaa vald (1991) ja Põltsamaa vald (1939); 1866–1939 eksisteerisid Vana-Põltsamaa vald ja Uue-Põltsamaa vald\nPõltsamaa valla lipp\nPõltsamaa valla vapp\nPindala: 890 km² (2017)\nElanikke: 9616 (1.01.2021)\nEHAKi kood: 0618\nPõltsamaa vald moodustati 2017. aastal Põltsamaa linna, Põltsamaa valla, Pajusi valla ja Puurmani valla ühinemisel. Valda läbivad Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee ning Jõgeva–Põltsamaa, Põltsamaa–Võhma ja Viljandi–Põltsamaa maantee. Valla tõmbekeskus Põltsamaa linn asub Tallinnast 127 km kaugusel, Tartust 59 km kaugusel ja maakonnakeskusest Jõgeva linnast 30 km kaugusel.\n4.2 Vallavolikogu esimehed\n8 Tuntud isikuid\nPikemalt artiklis Põltsamaa valla ajalugu\nEesti Aleksandrikooli hoone\nPraeguse Põltsamaa valla alad kuulusid muinasajal peamiselt Mõhu maakonda. Maakond sai nime seal asuva Mõhküla järgi. Põltsamaa vallas Umbusi küla mesoliitilisel asulakohal Võrtsjärve kaldal elasid inimesed samaaegselt Kunda Lammasmäe ja Sindi Pulli küla asukatega.\nPõltsamaa piirkonna olulised ajaloolised sündmused:\n1272 – Mõhkküla lõunapiiril asuva ordulinnuse juurde kujunes alevik.\n1343 – seoses rahvarahutustega nimetatakse esmakordselt Kursi (Talkhof) ordulinnust. Nimi Talkhof on seotud rikkalike lubjakivivarudega, millest põletati lupja Tartu linna jaoks.\n16. sajand – Põltsamaa esmamainimine, seotud kohalike viljakate põldudega. Liivi sõja ajal oli seal Liivimaa kuninga residents.\n18. sajand – Peeter I kinkis Põltsamaa, Pilistvere ja Kolga–Jaani kihelkonnad oma riiginõunikule Heinrich von Fickile, kelle viiest tütrest said alguse piirkonna mõisate omanike suguvõsad. 18. sajandi teisel poolel muutis Woldemar Johann von Lauw Põltsamaa linnuse konvendihoone luksuslikuks rokokoopaleeks, koos Uue-Põltsamaa mõisa omaniku J. H. von Lilienfeldiga arendati kogu piirkonda, kujunes Liivimaa suurim tööndus- ja kultuurikeskus väljaspool Riia linna.\n19. sajand – Võisiku mõisa omanikuks oli 19. sajandi algul Jaan Krossi poolt kuulsaks kirjutatud „Keisri hull“ Timotheus Eberhard von Bock. Perekonna von Wahl kätte läksid 19. sajandil Pajusi, Tapiku, Lustivere ja Adavere mõisad.\n1884 – õpetaja Emilie Beermann õmbles Eesti Üliõpilaste Seltsile esimese sinimustvalge lipu ning tema vend Christoph Beermann oli esimene lipuhoidja.\n1888 – Kaarlimõisas avati Eesti Aleksandrikool.\n1917 – avati Põltsamaal gümnaasium.\n1918 – Julius Kuperjanov asutas detsembris Puurmani lossis Tartumaa Partisanide Pataljoni.\n1918.–1919. aasta vahetusel toimus Aidu küla juures oluline murdelahing. Hiljem püstitati Vabadussõjas langenute mälestusmärgid Põltsamaal ja Kursis ning Aidu lahingu Võidualtar. Karl Vervolt algatas Aidu altarilt võidupühal võidutule toomise Põltsamaale.\n1926. aasta 30. juunil nimetati Põltsamaa ametlikult linnaks.\nII maailmasõda – hävis ligikaudu 75% Põltsamaa linna hoonetest.\n1950–1963 – praegune vald kuulus Põltsamaa rajooni, edaspidi Jõgeva rajooni ja Jõgeva maakonna koosseisu.\n1958 – Sakala kolhoos Kamaris muudeti tõulinnukasvatuse katsemajandiks.\nEesti iseseisvumisega seoses nimetati endised külanõukogud valdadeks. Iseseisvate haldusüksustena tekkisid Pajusi vald, Puurmani vald, Põltsamaa linn ja Põltsamaa vald.\n2017 – omavalitsuste ühinemise tulemusena tekkis ligi 10 000 elanikuga Põltsamaa ühendvald.\nPõltsamaa linnus ja loss üle vallikraavi\nPõltsamaa vald asub suures osas Ida-Eesti vesikonnas (Peipsi alamvesikond ja Pandivere põhjavee alamvesikond). Läänepoolses servas paikneb osa vallast Lääne-Eesti vesikonnas (Pärnu alamvesikond). Suur osas valla territooriumist paikneb Pandivere ja Adavere-Põltsamaa nitraaditundlikul alal, kus kehtivad piirangud põllumajanduslikule tegevusele. Suur osa valla territooriumist paikneb kas kaitsmata või nõrgalt kaitstud põhjaveega alal, kus kehtivad ranged nõuded reoveekäitlusele.\nPõltsamaa valla tähtsaim maavara on lubjakivi (dolokivi), mida kaevandatakse Rõstla, Kalana, Sopimetsa ja Pudivere külas asuvates karjäärides. Umbusi küla lähedal asubad savi leiukohad, mille teadaolevad varud on 10 miljonit m³. Savikihi paksus on keskmiselt 3,5 m, savi on hinnanguliselt madala kvaliteediga. Vallas on mitmeid uuritud ja hinnatud turbamaardlaid, turba kaevandamine toimub Pikknurme ja Tapiku külas.\nValla maa-alast on metsaga kaetud umbes 44% valla maa-alast, suur osa sellest jääb looduskaitsealade piiridesse. Haruldastest taimeliikidest leidub soomurakat ja mitmeid käpalisi. Haruldastest linnuliikidest leidub seal musta toonekurge, merikotkast, väike-konnakotkast. Põltsamaa valla piiresse jäävad osaliselt rahvusvahelise tähtsusega märgalad: Alam-Pedja looduskaitseala ja Endla looduskaitseala. Väiksemad looduskaitsealad on Aidu looduskaitseala, Altnurga looduskaitseala ja Kirikumetsa looduskaitseala.\nSuuremad Põltsamaa valda läbivad jõed on Põltsamaa jõgi, Pedja jõgi, Navesti jõgi ja Kaave jõgi.\nPõltsamaa vallas on üks linn, kolm alevikku ja 58 küla.\nAidu, Alastvere, Altnurga, Annikvere, Arisvere, Esku, Jüriküla, Kaavere, Kablaküla, Kalana, Kaliküla, Kalme, Kauru, Kirikuvalla, Kose, Kuningamäe, Kursi, Kõpu, Kõrkküla, Laasme, Lahavere, Lebavere, Loopre, Luige, Lustivere, Mõhküla, Mõisaküla, Mõrtsi, Mällikvere, Neanurme, Nurga, Nõmavere, Pajusi, Pauastvere, Pikknurme, Pilu, Pisisaare, Pudivere, Puduküla, Puiatu, Rõstla, Räsna, Sopimetsa, Sulustvere, Tammiku, Tapiku, Tõivere, Tõrenurme, Tõrve, Umbusi, Uuevälja, Vitsjärve, Vorsti, Võhmanõmme, Võisiku, Vägari, Väike-Kamari, Väljataguse\nPõltsamaa valda juhib 21-liikmeline volikogu ja 6-liikmeline vallavalitsus. Volikogus on moodustatud 8 alatist komisjoni: haridus-, keskkonna- ja korrakaitse-, sotsiaal-, eelarve-, arengu- ja ettevõtlus-, kultuuri- ja spordi-, maaelu- ning revisjonikomisjon.\nMargus Möldri (2017–2020)\nAndres Vään (2020–2021)\nKarro Külanurm (2021 - )\nAndres Vään (2017–2020)\nMargus Möldri (2020-2021)\nReet Alev (2021-)\nPõltsamaa valla vapikilbi jagab pooleks vasakult ülalt paremale alla kulgev diagonaalne kuldne jõgi. Ülemine väli on sinine ja alumine roheline. Taevasinisel väljal on kuldne kroon ja rohelisel väljal kolm kuldset viljapead. Kroon tähistab Põltsamaa linna ja kolm viljapead liitunud valdu: Põltsamaa, Pajusi ja Puurmani valda. Põltsamaa valla lipp on samades heraldilistes värvides valla vapiga. Sümboolika autor on Heino Prunsvelt.\nPõltsamaa vallal on sõprussuhted järgmiste välisriikide omavalitsusüksustega:\nKokemäki linn (Soome Vabariik);\nMänttä-Vilppula linn (Soome Vabariik);\nSkrunda piirkond (Läti Vabariik);\nSollefteå vald (Rootsi Kuningriik).\nJaani-Hansu mänd (ka Puurmani vana mänd) – asub Puurmani vallas Jürikülas Mäe Jaani-Hansu talu maadel. Eesti jämedaim mänd. 20 meetri kõrguse männi tüve ümbermõõt oli 1999. aastal 447 cm (10 cm normaalkõrgusest madalamal 459 cm, sest seal on tüvel pahk).\nKalana karjäär. Lubjakivi kaevandamisel on karjäärist leitud makroskoopilisi lubistumata vetikaid. Erineva morfoloogiaga* vetikaid on Kalanast leitud üle kümne. Tegu on ühe rikkalikuma vetikate „varakambriga“ kogu maailmas.\nPuurmani loss on üks Eesti kaunimaid ja suursugusemaid uusrenessansslosse.\nPõltsamaa linnus on ehitatud Vana-Rooma piirilinnuste eeskujul ja see on suurima ümbermõõduga linnus Eestis (ümbermõõt 437 m). Liivimaa ainsa kuninga hertsog Magnuse residents asus aastatel 1570–1578.\nPõltsamaa roosiaed – on kollektsiooni suuruse poolest Baltikumis suurim ja kuulub Euroopa 10 suurema rosaariumi hulka, seal leidub ligi 1000 roosiliiki.\nRootsiküla künnapuu – asub Tammiku küla Rootsiküla talu põllul. 1999. aastal mõõtis Hendrik Relve puu kõrguseks 13 m ja tüve rinnasümbermõõduks 551 cm. Rootsiküla künnapuu on teadaolevalt Lümati järel jämeduselt teine künnapuu Eestis.\nUmbusi Budismi Keskus – Umbusi küla vanasse koolimajja rajatud ainulaadne budismi keskus Eestis.\nPuurmani mõisa peahoone pargi poolt (2008)\nAdavere mõisa peahoone\nLustivere mõisa sepikoda\nPõltsamaa vallaga on seotud olnud järgmised isikud:\nKarl Schlossmann – sündinud Puurmani vallas. Eesti mikrobioloogiateaduse rajaja. Oli 1938. aastal asutatud Eesti Teaduste Akadeemia president.\n↑ Statistikaamet, vaadatud 4.06.2021.\n↑ Ülevaade uue valla piirkonna ajaloost, vaadatud 28.03.2019\n↑ 5,0 5,1 5,2 5,3 Põltsamaa valla arengukava 2040. Hetkeolukorra kirjeldus ja analüüs, vaadatud 28.03.2019\n↑ Põltsamaa valla sümboolika, vaadatud 28.03.2019\n↑ Põltsamaa valla koostöö välisriikide omavalitsusüksustega, vaadatud 28.03.2019\n↑ Relve, H. Eesti jämedaimad, kõrgeimad ja vanimad männid, Eesti Loodus 12/2001, vaadatud 29.03.2019\n↑ Kalana karjäär kui geoloogide kullaauk. Ajakiri Eesti Geoloog, 05.07.2016, vaadatud 29.03.2019\n↑ Põltsamaa turismi leht visitpoltsamaa.com, vaadatud 10.04.2019\n↑ eestigiid.ee, vaadatud 29.03.2019\n↑ Umbusi Budismi Keskuse koduleht, vaadatud 29.03.2019\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Põltsamaa_vald&oldid=6099831"\nLehekülje viimane muutmine: 10. mai 2022, 11:28\nSelle lehekülje viimane muutmine: 11:28, 10. mai 2022.


VANUS, MILLAL NOORED VANEMATEKODUST LAHKUVAD, ON ERINEVATES RIIKIDES ÜLLATAVALT ERINEV IGAV PANDA - LAPSEVANEMAKS OLEMINE\nVanus, millal noored vanematekodust lahkuvad, on erinevates riikides üllatavalt erinev\nSee on nutune, kuid rõõmus hetk, kui teie linnupojad (teie lapsed) lendavad lõpuks pesast välja, kolivad perekodust välja ja hakkavad seda ise tegema. Või õigemini oleks see nutune, kuid rõõmus hetk, kui see tegelikult juhtuks.\nReaalsus on aga see, et ajalugu näib korduvat. Läänes - Euroopas, Ameerika Ühendriikides, Austraalias jne - otsustavad üha enam noori elada vanemate juures ja kolida oma perekodust välja tavapärasest palju hiljem. Täpselt nagu vanasti. Igav Panda jõudis kätte Andrea Breen , Guelphi ülikooli peresuhete ja rakendatud toitumise osakonna dotsent, selle nähtuse kohta, nii et kerige kogu intervjuu lugemiseks alla.\nBreen Guelphi ülikoolist ütleb, et 'majanduslik vajadus on peamine põhjus', miks lapsed elavad vanemate juures kauem.'Üha enam peresid peavad sissetulekud ühendama, et võimaldada esmavajadusi, sealhulgas eluase, toit, tervishoid ja juurdepääs haridusele. Majanduslik vajadus sunnib noori täiskasvanuid vanematekodusse jääma (või sinna tagasi pöörduma), samuti on see oluline tegur paljude vanemate täiskasvanute juures, kes kolivad koos oma täiskasvanute lastega (samuti oluline seotud suundumus). '\nÜha rohkem lääne noori valib väljakolimise asemel oma vanemate juurde\nEuroopa riikidest, kus enamik noori viibib kõige kauem oma ema ja isaga, on Montenegro, Horvaatia, Slovakkia ja Itaalia\nEurostati 2018. aasta andmete kohaselt on noorte vanematekodust lahkumise keskmine vanus kogu Euroopa Liidus üle 25 aasta vana. 2017. aastal Eurostat näitas et 35,3 protsenti 25–34-aastastest meestest elas endiselt kodus, samas vanuserühmas oli naistest 21,7 protsenti. Väikseim osa vanematega koos elavatest noortest leiti Taanis (3,2 protsenti), Soomes (4,7 protsenti) ja Rootsis (6 protsenti). Kui kõrgeim oli Horvaatias (59,7 protsenti), Slovakkias (57 protsenti) ja Kreekas (56,3 protsenti).\nVahepeal Statista 2018. aasta andmed näitab et keskmine vanus, mil Montenegrost pärit „noored“ oma perekodust lahkusid, oli 32,8 aastat. Teisel kohal on horvaadid keskmise vanusega 31,8. Slovakklased on kolmandad 30,9-ga. Pärast seda tulevad itaallased kohe 30,1-ga.\n'Teine peamine põhjus on perekonna hooldamise vajadused,' selgitas Breen, miks noored elavad vanemate juures kauem. 'Kanada, Austraalia, USA, Suurbritannia (ja mujal maailmas) noored tegelevad aktiivselt pereliikmete (sealhulgas õdede-vendade, vanemate, vanavanemate ja teiste pereliikmete) igapäevase hooldusega.'\n„Pereliikmed näevad vaeva, et täita lünki tervishoiu- ja sotsiaalhoolekandesüsteemides, mis ei paku piisavat hooldust ja tuge krooniliste haiguste, puuetega inimeste, vaimse tervise võitluste ja uimastite tarvitamise häiretega inimestele. See on eriti oluline populatsiooni vananedes. Suure osa vanavanematest hoolitsevad nüüd lapselapsed, kelle panus pereellu võib olla rahaline ning hõlmata ka hooldamist ja muid majapidamistöid. '\nmiks naised elavad meestest kauem naljakalt\n'Ja kolmas põhjus on kultuur. Individualistlikud ettekujutused kasvavatest ja „ise välja minevatest“ inimestest ei ole paljudes kultuurides tavapärased, rõhutades, et vanemad peaksid hoolitsema pereliikmete eest ja et pere heaolu on kollektiivne vastutus. See paneb proovile individuaalsed arusaamad, et täiskasvanute elu lõppeesmärk on olla iseseisev ja osata üksi hakkama saada. Sisserände suundumused ja põlisrahvaste kultuuride (Kanadas, USAs ja Austraalias) tunnustamise ja väärtustamise liikumised on samuti selle mõistatuse tükid. '\nEurooplased elavad oma perekodus kauem, nagu aastakümneid tagasi\nBreen analüüsis, kas vanemate kodus elamisel on positiivseid või negatiivseid mõjusid: 'See sõltub tegelikult perekonnast.'\n'Hiljuti tegin mõned intervjuud Kanada CBC-ga pärast uudiseid, et NY osariigi paar võitis kohtuasja, et oma 30-aastane poeg kodust välja lüüa. Ilmselgelt tundub see äärmusliku näitena perekonfliktist, mis on seotud (täiskasvanud) lapsega, kes elab koos vanematega liiga kaua. Kuigi pealkiri on tähelepanu köitja, on tegelikkus see, et me ei tea, millega see pere võis kulisside taga vaeva näha (nt vaimse tervise probleemid? Sõltuvus?). '\n„Oluline on rõhutada, et laiendatud perekondade kooselu suundumus on osaliselt sümptom kohutavatest rahalistest võitlustest, millega paljud pered silmitsi seisavad. Paljudel inimestel ei jää muud üle kui elada koos vanemate (või nende täiskasvanute lastega), et ots otsaga kokku tulla. Teisest küljest võivad need muudatused mõnede perede jaoks luua ka võimalusi tugevamateks sidemeteks pere ja kultuuriga ning kasu vaimse tervise ja heaolu jaoks. '\nKeegi ei mõista veel vanemate juures elavaid inimesi, kuid vanuse järgi, mis nad välja kolivad, on need isendid vähem nagu linnupojad ja rohkem hiiglaslikud harfikotkad, kes elavad vihmametsades .\nEestkostja kirjutab et mõttekoda Civitas leidis, et nende vanemate juurde elama valinud noorte arv on viimase 20+ aasta jooksul uskumatult kasvanud. 1997. aastal elas 2017. aastaks 19,48 protsenti noortest brittidest (20–34-aastased) vanemate juures, arv oli 25,91 protsenti.\nAmeerika Ühendriikides on olukord sarnane\nPildikrediidid: Pewi uurimiskeskus / NPR\nnoor teismeline perses esimest korda\nSama kehtib Ameerika Ühendriikides ‘üle tiigi’. Näiteks NBC aruanded et rahvaloenduse käigus kogutud üks neljandast 25–33-aastastest kalifornialastest elab endiselt ema ja isaga. Asjad ei erine aastal Austraalia , kus 43 protsenti 20–24-aastastest ei ole veel välja kolinud, võrreldes 36 protsendiga 1981. aastal.\nOn tõsiseid põhjustel selle nähtuse jaoks ja süüdi ei pea olema mitte ainult noored. Fakt on see, et nii finantsstabiilsus kui ka vara taskukohasus on palju seotud otsusega, kas jääda ema ja isa juurde või lennata pesast välja.\nVanemate juurde jäämise põhjused võivad olla rahalised, kuid on ka teisi\nPildikrediidid: Pewi uurimiskeskus\nThe Economisti sõnul on brittidel halvasti: maja hindadel on kahekordistunud viimase kahe aastakümne jooksul ja seega on 27-aastasel täna poole vähem tõenäoline koduomanik kui 15 aastat tagasi. Fakt on see, et maja ostmine oli põlvkond tagasi palju odavam. Ja veelgi odavam, seda kaugemale tagasi lähete.\nÄäristatud kirjutab et Ameerika Ühendriikides teenis õpetaja 1959. aastal 5200 dollarit aastas, samas kui keskmine maja Californias maksis 12 788 dollarit. See on 44 493 dollari suurune sissetulek ja maja hind 109 419 dollarit, kui seda korrigeerida tänaste dollaritega. Tänapäeval teenivad San Franciscos elavad õpetajad mediaanipalka 72 340 dollarit, kuid linna kodu ostmine maksab 1,61 miljonit dollarit.\nOn ka muid põhjuseid, miks noored kolivad hilisemas elus välja, näiteks tõsiste suhete loomine hiljem ja hiljem, mis tähendab, et tõenäoliselt kolivad nad välja ka hiljem. Karjäärile keskendumisel ja pereloomise edasilükkamise võimalusel võib olla sellega pistmist. Teine võimalik seletus võib olla väärtushinnangute muutus, mille tulemuseks on noorte hoolimine oma perest senisest enam.\nEcuadori kiik maailma lõpus\nNii reageerisid inimesed sellele, et noored täiskasvanud kolisid hilisemas elus vanemate kodust välja\nnaljakad pildid kukkuvatest inimestest\nkõige armsamad beebiloomad maailmas\nkuidas samm-sammult joonistada ilusat lilli\nautomaatne parandamine ebaõnnestub ja ebamugavad vanematekstid


Investorid jooksid väikepruulija ühisrahastusele tormi - Majandus\nInvestorid jooksid väikepruulija ühisrahastusele tormi\n26. september 2019, 10:33\nPildil pruulikoja omanikud Üllar Kaljurand (vasakult), Eero Mander ja Lauri Eidermann. FOTO: Kristjan Teedema / Tartu Postimees\nPühaste Pruulikoda suutis pea päevaga korjata ühisrahastusplatvormil Fundwise täis loodetud 150 000 eurot.\nKui väikepruulil Tanker ei tahtnud ühisrahastusplatvormi rahakorje hästi käima minna, siis Pühaste sai oma miinimumsumma täis vähem kui kahe päevaga. Nimelt ühisrahastuskampaania algas teisipäeval ning praeguseks on õlletootjasse panustatud 174 000 eurot.\nInvesteeringu suuruseks on pruulikoda ise märkinud 150 000 kuni 500 000 eurot.\nPühaste tahab saadud rahaga suurendada tootmisvõimekust. Samuti soovib pruulikoda hakata oma oma toodangut pakkuma purgis ning täiendada sortimenti ka alkoholivabade jookidega. Kui praegu läheb ekspordiks 60 protsenti toodangust, siis järgmisel aastal plaanib Pühaste eksportida juba 80 protsenti oma toodangust, teatas Pühaste.\n«Ekspordi kasvatamiseks on tarvis hankida automaatne purke pakendav villimisliin, separaator-tsentrifuug, mis aitaks tõsta tootmismahtu ning lisaks ka alkoholivabade õllede pruulimiseks vajalikud seadmed,» ütles Pühaste pruulikoja tegevjuht Üllar Kaljurand pressiteates.\nViie aastaga on Pühaste endale kasvatanud globaalse haardega partnerite võrgustiku ning teeb koostööd pruulikodadega Norrast, Venemaalt, Hollandist, Taanist, USAst, Ühendkuningriigist, Šveitsist, Soomest, Rootsist ja Hispaaniast. Uut turgu otsib Pühaste eeskätt Jaapanist, USAst, Lõuna-Koreast ja Hiinast.


Ottaviano Petrucci – Vikipeedia\nFancesco Spinacino teose "Intabolatura de lauto libro primo" esimene leht Petrucci trükituna\nOttaviano Petrucci (18. juuni 1466 Fossombrone – 7. mai 1539) oli itaalia trükkal.\nTema 1501. aastal trükitud šansoonikogumikku "Harmonice Musices Odhecaton" nimetatakse sageli ekslikult esimeseks trükipressiga trükitud noodikogumikuks. Tegelikult kuulub see au Rooma trükkalile Ulrich Hanile, kelle esimene nooditrükis on pärit aastast 1476. Siiski oli Petrucci töö erakordne notatsiooni keerukuse ja kirja väiksuse tõttu. Ning kindlasti oli tema Odhecaton esimene polüfoonilise muusika kogumik. Ta avaldas trükis rohkelt renessansiajastu armastatumate heliloojate, teiste hulgas Josquin des Prez' ja Antoine Brumeli teoseid.\n3.3 Muud trükised (mitte muusika)\nPetrucci sai hariduse ilmselt Urbinos. 1490. aasta paiku läks ta Veneetsiasse, et õppida trükikunsti. 1498. aastal taotles ta doodžilt järgmiseks 20 aastaks ainuõigust muusikat trükkida. Tema taotlus ilmselt rahuldati, sest enne 1520. aastat ei ole teada ühtegi nooditrükist teistelt Veneetsia trükkalitelt. 1501. aastal trükkis ta kogumiku "Harmonice Musices Odhecaton", mis sisaldas 96 šansooni. Järgmistel aastatel jätkas ta oma tehnika täiustamist, tootes uusi väljaandeid ja kordustrükke iga mõne kuu tagant. 1509. aastal katkestas tema tegevuse Cambrai liiga rünnak Veneetsiale. Ta suundus Fossombronesse, kus jätkas oma tegevust trükkalina.\nKuna Fossombrone oli Kirikuriigi osa, taotles Petrucci paavstilt ainuõigust muusikat trükkida. Õigus anti talle mitmeks aastaks, kuid paavst tühistas selle, kui Petrucci ei suutnud trükkida klahvpillimuusikat. 1516. aastal rüüstasid paavsti väed Fossombronet ning Petrucci ei trükkinud kolmel aastal midagi (tõenäoliselt olid ta seadmed hävinud). Paavst oli muusikatrükkimise ainuõiguse andnud Petrucci võistlejale Roomas Andrea Anticole, kes alustas 1520. aastal tegevust ka Veneetsias. 1520ndatel teenis Petrucci elatist paberivabrikus.\n1536. aastal naasis ta Veneetsiasse, kuna ametivõimud olid palunud teda appi kreeka- ja ladinakeelsete tekstide trükkimiseks.\nPetruccilt on teada 61 trükiteost. Tema kõige viljakam periood oli aastatel 1501–1509, mil ta avaldas kolm kogumikku šansoone, 16 missasid, 5 motette, 11 frottola'id ja 6 kogumikku muusikat lautole. Tema viimane trükis on dateeritud 1520. aastaga.\nPetrucci ei olnud esimene muusikatrükkal Euroopas. Liturgilist muusikat oli trükitud puulõiketehnikat kasutades juba enne 1500. aastat. Esimene teos neist oli nn Konstanzi graduaal 1473. aastast. Esimesed trükipressi abil valminud noodid trükkis Ulrich Han 1476. Petrucci oli aga siiski esimene, kes trükkis suures koguses ja polüfoonilist muusikat. Samuti oli tema trükiste kvaliteet silmapaistev.\nPetrucci trükkis noote kolme jäljendiga: iga leht käis pressi alt läbi esmalt noodijoonestiku trükkimiseks, seejärel nootide ning kolmandat korda sõnade jaoks. Tema trükised on täpsed ja kaunid. Teiste trükkalite sama tehnikat kasutavates trükistes on mõnikord jäljendid üksteise suhtes nihutatud, mis muudab nootide asukohad noodijoonestikus valeks. Pierre Attaignant töötas 1528. aastal välja ühe jäljendiga trükkimise meetodi.\nNooditrükitehnika tegi võimalikuks esimese tõeliselt rahvusvahelise muusikastiili väljaarenemise pärast gregooriuse koraali ühtlustamist 9. sajandil. Nooditrükised levisid üle Euroopa tänu franko-flaami koolkonna heliloojatele, kes tihti reisisid oma sünnikohast tänapäeva Madalmaades Itaaliasse, Saksamaale, Hispaaniasse, Poolasse ja mujale.\nPaljudest trükistest tegi Petrucci oma eluajal kordustrükke, allpool on toodud vaid esmatrüki aeg. Enamik teostest on trükitud Veneetsias, Fossombrones trükitu on vastavalt märgitud.\nIlmalik[muuda | muuda lähteteksti]\n"Harmonice Musices Odhecaton" (1501)\n"Canti B numero cinquanta" (1502)\n"Canti C cento cinquanta" (1504)\n"Frottole I" (1504)\n"Frottole II" (1505)\n"Frottole III" (1505)\n"Frottole IV" (1505)\n"Frottole V" (1505)\n"Frottole VI" (1506)\n"Frottole VII" (1507)\n"Frottole IX" (1509)\n"Franciscus Bossinensis: Tenori e contrabassi I" (1509)\n"Franciscus Bossinensis: Tenori e contrabassi II" (1511, Fossombrone)\n"Frottole X" (1512, Fossombrone, kadunud)\n"Frottole XI" (1514, Fossombrone)\n"Bernardo Pisano: Musica" (1520, Fossombrone)\nVaimulik[muuda | muuda lähteteksti]\n"Josquin des Prez: Misse [I]" (1502)\n"Jacob Obrecht: Misse" (1503)\n"Antoine Brumel: Misse" (1503)\n"Johannes Ghiselin: Misse" (1503)\n"Pierre de La Rue: Misse" (1503)\n"Alexander Agricola: Misse" (1504)\n"Marbrianus de Orto: Misse" (1505)\n"Josquin des Prez: Misse II" (1505)\n"Fragmenta missarum" (1505)\n"Heinrich Isaac: Misse" (1506)\n"Gaspar van Weerbeke: Misse" (1507)\n"Missarum diversorum autorum I" (1508)\n"Messa corale" (arvatavasti 1513, Fossombrone)\n"Josquin des Prez: Misse III" (1514, Fossombrone)\n"Jean Mouton: Misse I" (1515, Fossombrone)\n"Antoine de Févin: Misse" (1515, Fossombrone)\n"Missarum decem libri duo" (1515, Fossombrone, kadunud)\n"Motetti A" (1502)\n"Motetti de passione [...] B" (1503)\n"Motetti C" (1504)\n"Motetti IV" (1505)\n"Motetti a cinque I" (1505)\n"Motetti de la corona [I]" (1514, Fossombrone)\n"Motetti de la corona II" (1519, Fossombrone)\n"Motetti de la corona III" (1519, Fossombrone)\n"Motetti de la corona IV" (1519, Fossombrone)\n"Lamentationum Jeremie I" (1506)\n"Lamentationum Jeremie II" (1506)\n"Magnificats I" (1507, kadunud)\n"Johannes Martini: Hymnorum I" (1507, kadunud)\n"Laude II" (1508)\n"Dammonis: Laude I" (1508)\nLauto[muuda | muuda lähteteksti]\n"Francesco Spinacino: Intabolatura de lauto I" (enne 27. märtsi 1507)\n"Francesco Spinacino: Intabolatura de lauto II" (1507)\n"Giovanni Maria Alemanni: Intabolatura de lauto III" (1508, kadunud)\n"Joan Ambrosio Dalza: Intabolatura de lauto IV“"(1508)\nMuud trükised (mitte muusika)[muuda | muuda lähteteksti]\n"Paulus de Middelburgh: Paulina de recta Paschae" (1513, Fossombrone)\n"Baldassare Castiglione: Epistola de vita" (1513, Fossombrone)\n"Paulus de Middelburgh: Parabola Christi" (1516, Fossombrone)\n"Hippokrates, trans. Calvo" (1519?, Fossombrone)\n↑ Mary K. Duggan, "Italian Music Incunabula", Los Angeles, 1992, lk 13.\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Ottaviano_Petrucci&oldid=5735798"


Kitse 2a | LVM Kinnisvara – Tallinn, Tartu, Pärnu, Kuressaare\nMajaosa, Kitse 2a\nObjekti ID: 157234\nÜldpind: 86.70 m²\nMüügihind: 103 000 €\nHind m² kohta: 1 188.00 €\nMüüa eraldi sissepääsuga maja II korrus. Omandisuhe 1/2 mõttelist osa kinnistust. Notariaalne kasutuskord sõlmitud ja ära jagatud nii eluruumide kasutus kui kinnistu aiaosa kasutus.\nMüüdava osa kasutada lisaks elamispinnale ka 2 kuuri õuealal, keldri osaline kasutus ja eraldi hooviosa.\nMajal on vahetatud 2020 aastal katus, soojustatud laepealne. Korter renoveeritud 2019. Müüdaval osal 3 magamistuba+ köetav verandatuba. Köök eraldi, duširuum-wc koos. Majaosa kütab ahi ja soojamüüriga puupliit köögis. Lisaks paigaldatud õhksoojuspump.\nHelista ja tule tutvuma, võtmed kätte kohe peale tehingut!\nkelder, boiler, elekter, internet, parkett, külmkapp, profiilkatus, dušš, vesi, köögimööbel, eraldi toad, uus kanalisatsioon, eraldi sissepääs, uus elektrijuhtmestik, tsentraalne vesi, ühistransport


Ainult sellerist kõhtu täis ei saa — Sirp\nKirjandusvõistluse „BestSeller“ võiduromaanidest ei ole menuki staatust küll ühelgi, kuid võistlus on osaliselt oma eesmärgi täitnud.\nMarek Kahro, Seal, kus näkid laulavad. Toimetanud Karin Kastehein. Pilgrim, 2016. 262 lk.\nHelga-Johanna Kuusler, Puhkus koomas. Toimetanud Leelo Laurits. Pilgrim, 2016. 424 lk.\nReelika Lootus, Ära võetud. Toimetanud Mirjam Palu. Pilgrim, 2016. 284 lk.\nParajasti on käimas teine kirjastuse Pilgrim ellu kutsutud kirjandusvõistlus „BestSeller“. Sellal, kui uus saak valmib, on paslik üle vaadata eelmise võistluse viljad.\nIlukirjanduse kategoorias läks esikoht jagamisele kolme romaani vahel: Marek Kahro „Seal, kus näkid laulavad“, Helga-Johanna Kuusleri „Puhkus koomas“ ja Reelika Lootuse „Ära võetud“. „Hea bestseller on eelkõige lugu, mis ei lase sind lahti enne, kui oled keeranud viimase lehekülje,“ kirjeldas võistluse väljakuulutamisel ootusi žürii liige režissöör Ilmar Raag.1 Siinkohal lugeja pettuma ei pea, kõik kolm raamatut on tõepoolest põnevad. Kas mõnel neist on „läbimurdepotentsiaali väljaspool Eestit ja ka teistes meediumites“,2 on iseasi, niisamuti teoste kunstilise taseme küsimus.\nKolmest peaauhinnaga pärjatud autorist tuntuim ja kogenuim on Marek Kahro. „Seal, kus näkid laulavad“ on tema neljas romaan, mis tunnistati hiljaaegu Bernard Kangro nimelise kirjanduspreemia vääriliseks. Tegu on psühholoogilise põnevikuga, mille läbiv teema on minevikupaine. „Aga mälestused ei mädane. Need jäävad ikka mingil kujul alles, kas paberile, kõvakettale või kellegi närvikiududesse. Möödunu ei kõdune. Mis olnud, heidab ikka pikki varje üle aegade ja halvimal juhul ka üle inimeste,“ mõlgutab jutustaja (lk 26). Luukered ronivad varem või hiljem kapist välja ning juhtub minevik peitma endas rida salapäraseid surmajuhtumeid, võtab möödaniku vari ähvardavalt sünkja tooni. Ainult tõde võib pimeduse taganema sundida. Kui esialgu näib, et võitlusesse tuleb astuda üleloomulike jõududega, siis peagi saab selgeks, et luukerekapi ukse on lahti teinud ikkagi kõigest sarimõrtsukas.\nTulemuseks on kergelt müstikahõnguline kriminaalromaan, kust ei puudu korralikule krimkale kohustuslikud pingelised olukorrad ja rohked süžeepöörded. Ajakirjanik Jaan Martinson on avaldanud lootust, et ehk lõpeb just Kahro teosega eesti krimikirjanduse kiratsemine ning algab meiegi maal viimaks raamatuvormis kriminullide õitseaeg.3 Kui pidada aga silmas „BestSelleri“ žürii hellitatud lootusi võidutööde potentsiaalist muu hulgas ka eesti kirjandusruumist välja murda, siis võinuks Kahro näkitemaatikale rohkem rõhku panna. Sellega eristunuks romaan paremini krimikirjanduse massist.\nNeile, keda mõrvamüsteeriumide lahendamine ei köida, pakuvad lugemiselamuse värvikad ja detailitundlikud sissevaated tegelaste hingeellu ja mõttemaailma (vt nt Inna Pinteri kirjeldust lk 94–95) ning teose ladus ja kujundirohke keel. Olgu viimase väite kinnituseks toodud paar näidet. „See nimi voogas üle aia, kepsutas aknaplekil ja liugles kollakaks tõmbunud pitskardinat riivates otse Lara pisikestesse kõrvadesse“ (lk 49). Või: „Isegi kui pill on kulunud ja auke täis, tuleb seda edasi puhuda. Kuniks kopsudes õhku jätkub. Mis tollest, et kukla taga põleb mets ja lõõmendab viljatu nurm ja hästi on tunda, kuidas üksikut teelolijat jälgib tontide kuningas … Surm. Ikka edasi!“ (lk 147). „Seal, kus näkid laulavad“ on kolmest võistlusel esikoha pälvinud romaanist kahtlemata kunstiliselt kõige kõrgemal tasemel ning ennustab Kahrole kirjanikuna helget tulevikku.\nTäiesti uus nimi on Helga-Johanna Kuusler, kelle „Puhkus koomas“ on debüütteos. Kuusleri romaani ridadeski külvab hirmu sarimõrvar, kelle tabamine jääb sedapuhku liiklusõnnetuse järel võõra noormehe kehasse sattunud neiu õlule. Kui Kahro on rikastanud oma teost mütoloogiapudemetega, siis Kuusler on lisanud tekstile vürtsi mõningate fantaasiakirjanduse elementidega. „Puhkust koomas“ võib võtta ka noorteromaanina. Raamatu tagakaanel välja reklaamitud „noore naise eneseleidmise loona“ jääb teos siiski kahvatuks, põhirõhk on ikkagi mõrvaloo lahendamisel ning kurjusel ja selle vastu võitlemisel.\nKuusler on osav pinget kruvima, vaatamata sellele, et mõni episood või dialoog on siin-seal välja kukkunud veidi kohmakalt. Noor autor alles otsib oma kirjanikukäekirja. Esimeste sammude ebakindlust ei aita varjata ka tõsiasi, et teose alustekstiks on valitud nobelist William Goldingu menuromaan „Kärbeste jumal“ (1954, ee 1964) – selletaolise meistriteose varjust oleks raske olnud välja murda kogenud kirjanikulgi, algajast rääkimata.\nMarek Kahro romaan „Seal, kus näkid laulavad“ tunnistati hiljaaegu ka Bernard Kangro nimelise kirjanduspreemia vääriliseks.\nReelika Lootuse nimi on samuti veel suhteliselt tundmatu. „Ära võetud“ on koduperenaisest kirjaniku teine teos ja kannab žanrimääratlust „psühholoogiline thriller“. Amneesia käes vaevlev minategelane püüab siin lahendada iseenda salapärase kadumise lugu ning jõuda jälile inimestele, kes ta aastate eest röövisid ja psühhiaatriahaigla seinte vahele lukustasid. Tasapisi hakkab noore naise kaotatud aastatelt unustuseloor kerkima ning ta asub kild killu haaval oma purunenud elu uuesti kokku panema.\nPikk vangistus on Lootuse romaani kangelannalt võtnud nii mälu kui ka minapildi ning jätnud järele vaid kesta: keha ja viimseni pingul meeled. Just peategelase kehalise seisundi ja aistingute põhjalikud ning äärmiselt tõetruud kirjeldused on teose tähelepanuväärsem osa. Efekti võimendab autori otsus vahendada neiu läbielamisi olevikus, mitte minevikus, nagu proosatekstides enamjaolt tavaks. Keeleliselt kulunuks romaanile ära pisut rohkem viimistlemist, lugemist häirivad ka arvukad kirja- ja trükivead.\nKõigi kolme romaani peategelaseks on (noor) naine. Karakteritena jäävad aga nii Maia, Saskia kui ka Angelika küllaltki üheplaaniliseks. Kui Lootuse romaani „Ära võetud“ mälukaotuse all kannatava kangelanna puhul on see neiu füüsilist ja mentaalset seisundit arvestades teose alguses mõistetav (ehk taotluslikki), siis tõsiasi, et Angelika tegelaskuju ei avane ka romaani lõpuks, on pisut kummastav. Naise elulugu rullub küll lahti, kuid minategelast ennast ei õpi lugeja teose ligi kolmesajale leheküljele vaatamata peaaegu üldse tundma. Visandlikuna mõjub ka Kuusleri romaani „Puhkus koomas“ peategelane Saskia. See üllatab eriti seetõttu, et romaani on esitletud, nagu öeldud, muu hulgas kui neidise eneseleidmise lugu. Kõigis kolmes teoses on mitmed kõrvaltegelased üksikasjalikumalt välja joonistatud kui kesksed karakterid (nt Lara Kahro, Jack Kuusleri ja Vivian Lootuse romaanis).\nOn tähenduslik, et nii „Seal, kus näkid laulavad“, „Puhkus koomas“ kui ka „Ära võetud“ on kõik kriminaalromaanid. Võistlust välja kuulutades lausus selle idee autor, kirjastuse Pilgrim peatoimetaja Tiina Ristimets järgmist: „Bestselleriks võib lugeda raamatuid, mis hakkavad elama oma elu väljaspool raamatumaailma. Need on lood, mis toovad raamatute juurde ka need inimesed, kes muidu võib-olla ei loe. Lood, mis puudutavad ja kõnetavad väga suurt hulka inimesi, olenemata soost, vanusest, rahvustest, kultuurilisest ja religioossest taustast.“4 Krimikirjandusel on tõepoolest laiem lugejaskond kui nii mõnelgi teisel kirjandusžanril ja kriminaalromaanid seega võidutöödena loogiline, olgugi turvaline, et mitte öelda igavavõitu valik. Lennukaid eesmärke seadnud žüriilt oodanuks veidi julgemaid otsuseid, muidugi eeldusel, et peaauhinnata jäänud käsikirjade tase seda lubanud oleks. Mitmekülgsem valik kindlustab ka mitmekesisema ja eeldatavasti suurema publiku.\nKuigi ükski kolmest romaanist menuki staatust saavutanud ei ole, on kirjandusvõistlus „BestSeller“ vähemalt osaliselt oma eesmärgi täitnud ning andnud meile mitu kaasahaaravat teost, mis võiksid kui mitte mõnda võõrkeelde, siis ehk kodumaal mõnda teise meediumisse, näiteks kinolinale või teleekraanile välja murda. Potentsiaali neil igatahes on, iseäranis seetõttu, et meie televisioonis armastatakse krimkasid jätkuvalt palavamalt kui kirjanduses. Nõudlikumale lugejale jäävad need teosed oma praegusel kujul aga natuke lahjaks. Ettevõtmise logol ilutsevad sõnas „BestSeller“ l-ide asemel kaks sellerivart. Seller, nagu lugeminegi, on tervisele kasulik, kuid ainult sellest kõhtu täis ei saa.\n1 Uus kirjanduskonkurss „BestSeller“. – Sirp 7. IV 2015.\n3 Jaan Martinson, Raamatublogi. Kuriteod näkilaulu saatel. – Eesti Päevaleht 11. IV 2016.\n4 Uus kirjanduskonkurss „BestSeller“.


Ragn-Sellsi asub juhtima Rain Vääna - Põllumajandusuudised\nAutor: Meelika Sander-Sõrmus • 14. jaanuar 2013\nRagn-Sells AS-i uueks juhatuse esimeheks saab Rain Vääna. Uus juhatuse esimees alustab tööd 1. veebruaril 2013.\nRain Vääna senine juhtimiskogemus pärineb sellistest firmadest nagu Lindström OÜ, Andrese Dekoori AS.\n„Rain Vääna on kogemustega juht ning meeskonnamängija. Tema vastutusrikkaks ülesandeks saab olema säilitada Eestis Ragn-Sellsi turuliidri positsioon ja head majandustulemused,“ ütles Michael Cederborg, Ragn-Sellsi Ida-Euroopa piirkonna juht\n„Ootan põnevusega väljakutseid, mis meid Ragn-Sellsiga ees ootavad. Jäätmekäitlussektoris toimuvad hetkel suured muutused ja minu ülesandeks on aidata Ragn-Sellsil nendega edukalt toime tulla,“ ütles Rain Vääna. „Otsus pakkumine vastu võtta tuli kiiresti, sest Ragn-Sells on Eesti üks vanimaid ettevõtteid ja kogu selle aja silma paistnud vastutustundliku ettevõttena. Minu maailmavaatega haakub ettevõtte valitud suund panustada aktiivselt keskkonnasõbralikesse ja kliendikesksetesse lahendustesse.“ lisas ta.\nRagn-Sells AS-i juhatuse moodustavad lisaks Rain Väänale, ärijuht Agu Remmelg ja administratiivjuht Argo Rannamets.\nRagn-Sells AS (www.ragnsells.ee ) on Rootsi perefirma Ragn-Sells AB tütarettevõte Eestis. Ettevõte on spetsialiseerunud erinevate jäätmekäitlusalaste teenuste osutamisele kogu Eestis. Jäätmete taaskasutusele suunatud pereettevõttena pakub Ragn-Sells sobivaid lahendusi põlvest põlve. Taaskasutatavaid materjalid eksporditakse üheksasse eri riiki. Ettevõttes on 260 töötajat.\nRagn-Sellsi missiooniks on puhas elukeskkond, usaldusväärne teenindus ja roheline mõtteviis.


SensumFMS on teenus sõnumite saatmiseks tulevikku\nMõtted omandavad tähenduse aja jooksul\nSensumFMS - esimene messenger, mis annab võimaluse mõtlevatele inimestele edastada oma emotsioone oma lähedastele läbi aega 10 aastase sammuga. Igasugu meediasisu saatmine valitud kellaajal ja kuupäeval tulevikus ühe või mitu saajatele.\nKas olete kunagi mõelnud:\nkuidas edasi anda emotsionaalset sisu nooremale põlvkonnale?\nkuidas edasi anda konfidentsiaalset teavet kolmandate isikute kaasamiseta?\nautomaatse mehhanismi järele info edastamiseks ootamatu tragöödia juhul?\nMida lapsed saavad teada teie igapäevaelust, saavutustest, mille olete jõudnud ja kaotustest, mis pani teid tugevamaks?\nMiks saata sõnumeid tulevikusse?\nSensumFMSi projekti CEO Vasyl Vakulko jutustab oma isa kahest fotost: ühel - ta on tõsine deputaat ülikonnas ja silmadega, mis peegeldavad läbitud teekonda ja elukogemuse; teisel - kodus, laia naeratusega ja panniga peakate asemel. Kus ta oli tõeline? Kas teie laps tunneks, kus te olite tõeline ja kas tal oleks võimalus kuulda teie häält just teie aktiivse eluperioodi jooksul?\nSensumFMS - see on võimalus juba täna rääkida lapsele kõik, mis saab aktuaalseks, kui ta saab vanemaks. See on võimalus näidata talle video episoode oma elust, jagada läbielamusi: täiskasvanud lastele on tõesti huvitav, millised olukorrad teil tekkisid ja kuidas te neid lahendasite oma elu aktiivse perioodi jooksul.\nSõnumi salvestamisel SensumFMS’is saadetakse teave serverisse funktsiooniga saatmiseks ainult etteantud aja jooksul. Alates sõnumi saatmise hetkest ning saamiseni hetkest kõik andmed on kättesaadavad ainult sõnumi saatjale ja saajale.\nOleme seda varem teinud\nKirjutasime päevikuid lootuses, et need säilitavad ja läbi loevad meie järeltulijad\nMatsime ajakapsleid erinevates kohtades maha, korraldades seiklusmänge oma lapselastele\nMaksisime suurt raha notarile, et ta edastas meie tahteavalduse pärast meie surma\nLoonud palju erinevaid fotoalbumeid\nMida võib pakkuda SensumFMS\nElavad sõnumid video-, heli- ja fotoformaatides, mis peegeldavad teie mõtteid ja emotsioone järeltulijate jaoks\nLuua meediafailide arhiiv garanteeritud üleandmisega õigel aja\nTahteavalduse automaatne saatmine (virtuaalne notar)\nSõnumite saatmine kontinentide vahel ajavööndeid arvestades\nAndmete salvestamine kaugserverites, kus kasutatakse detsentraliseeritud andmesalvestustehnoloogiat plokiahelis\nMis oleks, kui must-valged fotod teie albumites äkki hakkasid rääkima? Kui palju huvitavaid asju nad võiksid öelda?\nMillised alternatiivid on maailmas olemas?\nEmail Üks asutusesiseselt, teine pilves hoidmine Kapslid aega\nTeabe edastamise ajad\nInfo edastamine tulevikku\nEsialgne otstarve pärijate teavet juhuks, kui ootamatu tragöödia saatja\nPikaajaline ladustamine teavet ja automaatne hankimine määratud isikutega\nSäilimise ja konfidentsiaalsuse\nKasutajasõbralikkuse, kättesaadavus "siin ja praegu"\nKuidas saab rakendust\nTeie perekonna ajalugu:\nVirtuaalne suhtlemine põlvkondade vahel, vaatamata aastakümnete erinevusele\nIsikliku kogemuse üleandmine\nVõimalus oma tundeid jagada lastega, olenemata asjaoludest\nTähtsamate perekondlike sündmuste salvestamine ja läbivaatamise ning kuulamise võimalus valitud ajal\nVideopäeviku pidamine, kui isikliku tõhususe parandamise viis\nVõimalus oma igapäevaseid tegevusi täis planeerida ettenähtud ajaks ja määrata meeldetuletuse kuupäeva\nVahend oma saavutusi analüüsimiseks teatud aja jooksul\nSaata graafilised objektid\nSaata geograafilise asukoha andmed\nTee mis saadetakse helistajale, SensumFMS\nPärija annab nõusoleku ja saab juurdepääsu isiklik kabinet\nIsiklikus kabinetis, vasak informatsioon on salvestatud õige aeg on\nMääratud ajal pärija saab laseb talle teavet\nSaadate sõnumeid tulevikku ja olete kindel edastatud andmete konfidentsiaalsuses\nEi muretse, et perekonnaelu olulised episoodid kustutatakse mälust või lähevad kaotsi\nJagage kogemusi ja mõtteid lastega; Jätkate meeldejäävaid hetki salvestada ning edastada neid järgmisele põlvkonnale SensumFMS’i ruumis\n/ 10 aastat\nTekstsõnumite saatmine ja asukoha\nVõimalus määrata pärija\nAutomaatne teabe edastamise pärast surma\n3 kuud kingitus\nFamily Brand Book'i loomine:\nPerekonna vapp (logo)\nPerekonna tekkimise ajalugu\nAjaloolised tõendid, legendid ja väljamõeldised\nVarasemate põlvkondade kogemus\nKus sinu laps sündis?\nKuidas isa kohtus emaga?\nÜlestunnistused ja ilmutused:\nTegud ja nende tagajärjed\nJagada seda, mis toob sulle rõõmu\nKuidas rohkem sulle meeldib nautida?\nMeeldetuletused ja õnnitlused:\nMeeldetuletus endale või lähedastele olulistest sündmustest või igapäevastest tegevustest\nLapse kasvatamise arhiivi loomine:\nAudio, video, foto ja muud\nKelleks vanemad lapsepõlves unistanud saada?\nEsimene ema/isa töökoht\nEsimesed karjääri sammud\nKuidas tööpäev toimub?\nSoovitatav kirjandus, audio ja video\nMida teie jaoks tähendavad raha?\nRaha jaotamise kava\nKuidas fikseerida oma kulusid?\nOma tõeliste vajaduste ja soovide parandamine\nMillised tulud on olemas? Mis on passiivne sissetulek\nKui palju saab säästada kuus või aastas?\nKumulatsioonisüsteemid. Mis on liitintress?\nInvesteerimise aluste õppimine\nSoovitatav kirjandus, audio ja video:\nLugema neid raamatuid\nLäbi vaatama videoid\nLäbi kuulama raamatuid\nLugema läbi artikli\n(neid sõnumeid saab saata ise endale)\nMillises etapis nüüd oled?\nMida tahate saavutada elus?\nMillised plaanid on järgmiseks poolaastaks?\nMillised plaanid järgmisteks kolmeks aastaks?\nMillised plaanid 10 aastaks?\nMida teete oma eesmärkide saavutamiseks?\nEduka inimese omadused:\nMilliseid omadusi teil on?\nMillised omadused on edukal inimesel?\nMida on vaja soovitud omaduste saavutamiseks?\nEduka inimese teadmised, oskused ja võtmed:\nKirjutage kõik oma teadmised ja oskused\nAnalüüsige, millised teadmised ja oskused on ühiskonnale kõige väärtuslikumad ja nõudlikumad?\nMilliseid teadmisi ja oskusi on vaja omandada?\nMinu avastused ja mõtted\nKuidas teil läheb? (siiralt)\nIdeed ja nende rakendamise võimalused\nMis on muutunud ja miks?\nJärgmise kvartali plaanid piirkonniti\nKuidas mõista, mida tähendavad raha just sinu jaoks?\nKuidas jagada raha nii, et neid oli rohkem?\nKuidas mõista oma tõelisi vajadusi ja soove?\nKuidas planeerida kulusid eelnevald ja miks?\nMillised tulud on olemas? Mis on passiivne sissetulek?\nInvesteerimise alused, milleks see vaja on?\nEnda suhtlemise kogemus pereliikmete, sõprade või inimestega, kes inspireeris\nKuidas valida oma tee?\nMiks proovida uusi asju, õppida ja rakendada teadmisi praktikas? Andke näiteid elust\nMilliseid oskusi on vaja, et õppida ennast kuulama? Elu näited.\nEnda tunnetuse praktika, vanema põlvkonna kogemused, mida nad proovisid ja millise tulemusega?\nEesmärgid ja ülesanded. Milleks on vaja neid panna ja täita?\nOlla täiskasvanud, mis see tähendab sinu jaoks?\nOlla inimesena, kes vastutab oma sõna eest enda ning teiste ees.Kuidas see mõjutab elu kvaliteedi üldiselt?\nMilliseid küsimusi on tähtis vastata ausalt ise endale?\nMillised omadused on olulised, et olla edukas? Mis juhtus teiste inimestega, kes seda on teinud? Mida ei tasu karta?\nSoovitatav kirjandus ja suund, millele eriti tähelepanu pöörata ja miks?\nSoovituslik video, millele eriti tasub tähelepanu pöörata ja miks?\nMillised omadused on olulised oma tee valimiseks ja selle järgimiseks? Mis juhtus teiste inimestega, kes on seda teinud? Mida ei tasu karta?\nÕpetus ja soovisõnad\nKuidas raskustega toime tulla?\nTakistuste ületamise viisid. Põlvkonna kogemus, mis töötas hästi.\nMuuda oma suhtumist, kuidas seda teha?\nMiks me vajame raskusi? Mis andisid need raskused, mille läbi möödasid ja mille mõistsid sugulased?\nSõpradega (mis on isiklikust kogemusest oluline)\nVastassugupoolega (mis on isiklikust kogemusest oluline)\nSelgitada, mida tähendab olla iseendaga ja kui oluline see tulevastes suhetes.\nMiks ei ole vaja rolli ja teatrietendusi perekonnaelus\nMis on manipuleerimine ja selle mõju mõlemale.\nMida teha raskemates olukordades?\nKogemus, õpetus ja soovisõnad.\nTeie tervituse kogum:\nTervisliku eluviisi uurimine\nValik, mis sobib just Teile.\nPildistage oma jalutust\nVaimse arengu etapid:\nMeetodid ja tehnikad, mille abil saate kuulata ja uurida iseenda.\nOma seisundite jälgimine\nMilline teadvus Teil ülekaalus?\nMis Teile rõõmu toob?\nPildistage video, millal olete õnnelik\nPildistage video, millal tunnete kurbust\nPildistage videot sinust hõivatud arusaamadest ja mõtetest\nSalvestage 20-25 minutit pikkusega video- ja helisõnum\nAlustage kohe oma kogemuste jagamist lähedastega!\nRäägi oma lapsele enda elu tõelist!


Kommentaarid - Mart Normet: Eestis tuleks luua õnneministeerium! - Maaleht\nMart Normet: Eestis tuleks luua õnneministeerium! - kommentaare 1-2\nOlemas juba. Kõik ministeeriumid on õnnelikud, kõik ministrid on õnnelikud, pappi tiksub peale ja midagi eriti tegema ei pea. Hiljaks jäid!\nTuleks luua ministeeriumite loomise ministeerium.


23. mai 07:40\nReisiraamatute kirjastaja Lonely Planet tegi ülevaate Egiptuse parimatest randadest.\nAlmaza Bay – neile, kes armastavad luksust\nKui 5-tärni hotellid ja kallid söögikohad meeldivad, siis Almaza Bay peaks olema just sinu jaoks.\nBlue Lagoon, Dahab – midagi loodusesõpradele\n20 km Dahabist eemal Abu Galumi rahvuspargis asuv Blue Lagoon on rahuliku rannapuhkuse jaoks parim.\nEl Alamein – rannapidude koht\n1000 km pikkuse valge liiva ja sinise veega Vahemere äärne El Alamein on koht, kuhu suvel lähevad nii kohalikud kui turistid. Hea šanss kohata Kairo rikkaid ja kuulsaid. Igal hooajal avatakse uusi kohti ja iga õhtu on restoranides ja baarides erinev DJ. Mine väljaspool hooaega (maist septtembrini) ja see kant tundub täiesti mahajäetuna.\nNaama Bay Sharm El Sheikhis – parim peredele\nValge liiva ja türkiissinise veega Naama Bay on Egiptuse populaarsemaid randu, kus tegevust jätkub nii lastele kui täiskasvanutele. Hea koht nii snorgeldamiseks kui sukeldumiseks. Parim aeg minna on kevad või sügis. Suvine päike ilma päikesekreemita ei andesta.\nFjord Bay, Taba – sukeldujatele\n15 kilomeetrit Tabast asuv Instagrami vääriline Fjord Bay on sobiv nii algajatele kui edasijõudnud sukeldujatele.\nMahmya saar, Hurghada – päevatrip sukeldumiseks ja delfiinide vaatamiseks\n40 minutise paadisõidu kaugusel Hurghadast asub ökoturismi koht, kus külastajate arv on kontrolli all. Suur šanss näha delfiine.\nAl Nayzak, Marsa Alam – soe vesi aastaringelt\n13 km Marsa Alamist eemal asuv Al Nayzak on reklaamide järgi üks Egiptuse paremaid randu. Arvatakse, et see on kunagine meteoriidikraater. Vesi on seal soe ka talvekuudel, aga suvel võib seal tõeliselt palav olla.


VOODI BEACH BEAL09, TAMM HIND | kaup24.ee\nVoodi Beach BEAL09, tamm hind\nSäästke: € 8493\nToote kirjeldus: Voodi Beach BEAL09, tamm\nMõõtmed: laius - 99 cm, pikkus - 218 cm, kõrgus - 79 cm.\nMagamisosa mõõtmed: 90x200 cm.\nBeach kollektsioon - tänapäevane, atraktiivne, pilkupüüdev ja kvaliteetne. Kõik mida vajad oma koju!\nKompaktset ja praktilist mööblit on lihtne tõsta ja teisaldada. Mõnikord saab seda ka kokku panna, vabastades veelgi rohkem ruumi. Sel põhjusel on võimalik luua minimalistlik ja ergonoomiline keskkond, kus jätkub ruumi ka teistele disaini lahendustele ja mugavaks läbikäimiseks. Teisisõnu, Voodi Beach BEAL09, tamm sobitub kergesti loodavasse keskkonda ja ei sega viimase hetke otsuseid.\nSoovitame osta koos Voodi Beach BEAL09, tamm\nÜldine informatsioon tootest: Voodi Beach BEAL09, tamm\nKauba ID: 1630861\nKauba kaal koos pakendiga: 35.85 kg\nSoovitame osta koos: Voodi Beach BEAL09, tamm\nTagasiside tootele: Voodi Beach BEAL09, tamm\nKüsimused ja vastused toote kohta: Voodi Beach BEAL09, tamm


European Commission - PRESS RELEASES - Press release - Info- ja kommunikatsioonialased teadusuuringud: ELi toetusel välja töötatud seade WOUNDMONITOR aitab kindlaks määrata bakterite liigi ja kiirendada põletushaavade ravi\nBrüssel, 12. august 2010\nInfo- ja kommunikatsioonialased teadusuuringud: ELi toetusel välja töötatud seade WOUNDMONITOR aitab kindlaks määrata bakterite liigi ja kiirendada põletushaavade ravi\nIgal aastal hukkub ELis tuleõnnetuste tagajärjel üle 4000 inimese ning tuhandeid patsiente suunatakse põletushaavade raviks haiglasse. ELi rahastatud teadusuuring aitab meditsiinitöötajatel kiiremini tuvastada põletushaavades leiduvaid põletikke tekitavaid ohtlikke baktereid või seeni, mis võimaldab mitme päeva võrra lühendada nii diagnoosimiseks kuluvat aega kui ka tervenemisprotsessi. Varem pidid arstid põletikku tekitavate bakterite liigi kindlakstegemiseks kasutama mikrobioloogilisi teste, mille tulemused selgusid alles mitme päeva pärast. Saksamaa, Itaalia, Leedu ja Ühendkuningriigi teadlased on välja töötanud käepärase elektroonilise seadme, mis suudab bakterite liigi nende poolt tekitatud kaduvväikeste gaasikoguste analüüsimise kaudu mõne minutiga kindlaks teha. Mida kiiremini põletikutekitajad tuvastatakse, seda kiiremini saab ravi alustada ning see omakorda vähendab paranemiseks kuluvate haiglapäevade arvu ja nendega seotud kulusid. EL on info- ja kommunikatsioonitehnoloogia rahastamise raames investeerinud 1,67 miljonit eurot diagnostikaseadme WOUNDMONITOR väljatöötamisse, mille tulemusel on valminud esimene prototüüp.\nEuroopa Komisjoni asepresident, digitaalarengu volinik Neelie Kroes märkis: „Igal suvel näidatakse massiteabevahendites inimesi, kes on saanud maja- või metsapõlengutes kohutavaid põletushaavu. ELi rahastamise toel välja töötatud diagnostikaseade WOUNDMONITOR vähendab diagnoosimisele kuluvat aega ja aitab arstidel oluliselt kiiremini sobiva ravi määrata.”\nELis saadakse põletushaavu enamasti kodus või tööl ning sageli on kannatanuteks haavatavad inimrühmad, näiteks vanurid ja väikelapsed. Põletushaavadega patsientide puhul on kiire diagnostika ja põletikuravi ülimalt olulised. Vaatamata tänapäevase meditsiini arengule võib põletushaavades leiduvate bakterite kindlakstegemiseks mikrobioloogiliste testide abil kuluda kuni kolm päeva. Enne bakterite tuvastamist pole arstil võimalik sobivat ravi määrata.\nVarem õpetati meditsiinitudengeid bakteriaalseid põletikke ära tundma haavast leviva iseloomuliku lõhna abil. Seadme WOUNDMONITOR väljatöötamisel osalenud Saksamaa, Itaalia, Leedu ja Ühendkuningriigi arstid ning teadlased kasutasid sama lähenemisviisi, täiendades seda info- ja kommunikatsioonitehnoloogia uusimate saavutustega.\nTeadlased töötasid välja seadme, mis võimaldab tuvastada põletikutekitaja väikese koguse lenduvate gaaside iseloomuliku lõhna abil, mida eri bakteriliigid toodavad. Esmalt tuvastasid eksperdid kolm põhilist bakteriliiki: Staphylococcus, Streptococcus ja Pseudomonas, mis põhjustavad 80% põletushaavades tekkivatest bakteriaalsetest infektsioonidest. Seejärel määrati kindlaks bakterite paljunemisel tekkivad lenduvad kemikaalid. Selle teabe põhjal ehitas teadlaste rühm umbes A4-formaadis kausta suuruse seadme, mis sisaldab kaheksat gaasisensorit. Sensorite reageerimine gaasile näitab haavas leiduvate kemikaalide iseloomulikke omadusi, mille alusel määratakse kindlaks bakteri liik.\nSeda keerulist, kuid käepärast seadet on katsetatud nii Manchesteri haiglas Ühendkuningriigis kui ka Kaunase meditsiiniülikooli haiglas Leedus. Tulemused on olnud ülimalt rahuldavad ning teadlased on andnud seadme ohutusele positiivse hinnangu. WOUNDMONITORi vastu on huvi üles näidanud mitu äriettevõtet ja praegu käivad läbirääkimised, et leida võimalusi seadme kasutamiseks kaubanduslikel eesmärkidel.\nEL toetas projekti 1,67 miljoni euroga kuuenda teadusuuringute raamprogrammi vahenditest.\nProjekti WOUNDMONITOR kohta vaata lähemalt:\nTäiendavat teavet info- ja kommunikatsioonivaldkonna saavutuste kohta, milleni on jõutud ELi poolsele rahastamise abil, saab 27.–29. septembrini 2010 Brüsselis toimuval Euroopa suurimal info- ja kommunikatsioonitehnoloogia-alaste teadusuuringute üritusel ICT 2010. Ajakirjanikud peavad osalemiseks registreeruma aadressil:


Timberex õlidega töödeldud puitpõrandate hooldamise ja õlitamise õpetus - Sisustusweb.ee\nTimberex õlidega töödeldud puitpõrandate hooldamise ja õlitamise õpetus\nÜha suuremat populaarsust on võitmas puitpõrandate töötlemine naturaalsete õlidega. Õlitatud põrandad kaitsevad ja tugevdavad puidu struktuuri kuna õli immutatakse põranda sisse, kus õli kristlliseerub ja moodustab koos puiduga tugeva pealispinna. Õlitatud põranda eeliseks on see, et õli ei moodusta puidu pinnale kihti.\nKorralik hooldus tugevdab iga korraga üha enam puidu pealispinda ning tagab pinna naturaalse välimuse.\nTeine suur eelis õlitatud põrandate puhul on kohtparanduste tegemise võimalus. Igapäevaelus tekkivad väikesed kriimustused saab suurema vaevata ka ise liivapaberi ning mõne tilga õli abil ära parandada. Õlitatud põrandaid saab toonida vastavalt maitsele ja võimalusi on tõesti palju.\nÕlitatud põrandaid ei pleeku, kuna töötlemise käigus toimub põranda kiirmeetodil pleegitamine ning pärast õlitamist säilib põranda värskus veel kaua.\nÕlitatud põranda hooldus ei nõua suurt vaeva. Eluruumides on vajalik kord aastas teha hooldusõlitamist, mis tugevdab ja täidab puidupoore. Büroo tingimustes on kindlasti odavam sõlmida hooldus leping ja Teie põranda eest kannavad hoolt professionaalid.\nIgapäevane põranda korrashoid algab juba esikust, selleks on hea paigaldada sissepääsude juurde porivaibad, mis kaitsevad põrandat liiva ja pori eest. Timberex õlidega töödeldud põrandad vajavad perioodilist hooldusõlitamist. Konkreetne hooldusõlituste sagedus sõltub põranda kasutusaktiivsusest. Korralikult teostatud õlitamine ja õigeaegselt tehtud hooldus garanteerivad Teile korraliku ja tugeva kulumiskindlusega põranda. Kui Te tunnete ennast ebakindlana hooldusõlituse tegemiseks, siis on kindlam viis sõlmida firmaga hooldusleping.\nAlljärgnevalt mõned peamised näpunäited õlitatud põrandate hooldamiseks:\nIgapäevasel koristusel peaks kehtima kuiv koristuse reegel s.t. põrandal olev mustus tuleb eemaldada harja või tolmuimejaga. Vett kasutada nii vähe kui võimalik kuid samas nii palju kui vajalik. Veega pesemisel tuleb meeles pidada, et õlitatud põrandad ei kannata rohket vett, seega tuleb loobuda märjast, vett tilkuvast mopist ja pesta põrandat kergelt niiske mopiga.\nVeega pesemisel on hea kui lisate 10L veele 1-2 dl vedelseebi lahust, mis on spetsiaalselt välja töötatud õlitatud põrandate pesuks. Sobivat pesuvahendit tasub alati küsida oma põrandatööde tegijalt. Kui põrandal on mõned eriti raskelt eemalduvad plekid mis tavapesule ei allu, siis tuleb plekid eemaldada mehhaanilisel teel (liivapaber, ziletitera, nuga jt.). Kui mehhaaniline pleki eemaldamine on põhjustanud pinna tuhmumise või puhastatud kohad on heledamad, siis töötle neid kohti Timberex Satin õliga (hooldus õli), oota 15-20 min. ja järelpoleeri nailon lapiga.\nKorda seda protseduuri kui vaja.\nNB! Timberex põrandaõlid on kergesti isesüttivad, õlised lapid ja muud tarvikud panna vette või hävitada tules.\nÕige igapäevane hooldus koos perioodilise korrashoiuga tagavad põranda ilusa väljanägemise pikaks ajaks ilma kalli ümberlihvimiseta.\nPERIOODILINE HOOLDUS TIMBEREX ÕLIDEGA ÕLITATUD PÕRANDATELE.\n1. Enne perioodilise hoolduse tegemist puhasta põrand lahtisest suurest mustusest (liiv, tolm, pori).\n2. Kanna Satin õli põrandale ja lase seista 20-30 min.\n3. Aseta lihvimismasina alla sinine randell ja puhasta põrand hõõrumis masinaga.\n4. Pärast hõõrumist lase õlil seista 20-30 min. ja korista üleliigne õli põrandalt.\n5. Mati pinna saamiseks poleerige valge randelliga veel samal päeval, järgmisel päeval poleerides läheb põrand läikima.\nPerioodilise hoolduse käigus kasutatud lapid ja randellid tuleb panna vette või hävitada.\nÕlitatud põrandad on väga tugevad kulumisele ja löökidele, korralik igapäevane- ja perioodiline hooldus tugevdavad põranda pinda ning see muutub peale igat hooldust üha tugevamaks. Kui olete hooldanud põrandat vastavalt juhendile, siis vajab teie põrand iga aastaga üha vähem perioodilist hooldust.\nAadress: Rahumäe tee 6B-2, TALLINN\nTelefon: 518 3202 ; 513 3563\nFaks: 655 5332


Mihkel Langebraun: Rahvuskultuurist, eesti külakiigest ja kultuurrahvastest - II osa - Uued Uudised\n24.04.2017 01.08.2017 Urmas Espenberg\nEestis on kahjuks tänaseks jäänud alles üksikud koolid (kui sedagi), mis klassikalist, ilusat ja kõrgetasemelist eestikeelset kõnet õpetavad. Millegipärast on siin mindud isevoolu teed – eesti keele saatust võetakse sama loomulikult, nagu üht metsikult kasvavat õunapuud ajanurgas, kõdunegu see või maha.\nIga-aastane emakeelepäev on küll tore algatus, ent taaskord üks loosunglik üritus, kuna keele ellujäämine ja keelepuhtus ei sõltu ühestki aastapäevast. See on pidev protsess ja töö. Maailmas on muide kümneid ja isegi sadu väikerahvaid ja keeli, neist kultuurrahvaid ja kultuurkeeli aga vähe. Eestlased on läbi sajandite olnud piiri peal. Siin me peamegi aga veidi uurima, mis on eesti kultuur? Kus on selle kultuuri juured? Mis on eesti kultuuri tuumaks ja eriosaks? XIX sajandil murdsime kultuurrahva piirist üle, eestlaste arv kasvas jõudsalt, vabanesime pärisorjusest, tekkisid rahvuslikud ajalehed, laulupeod, saime eepose, ametliku kirjakeele ja algas rahvuslik ärkamisaeg.\nMuide, täiesti eksitavad on teooriad, mida siiani siin-seal peavoolus levitakse, nagu oleks eesti rahvus tekkinud 19. sajandil. Pole põhjust seda teemat siinkohal põhjalikumalt käsitada, kuid täiesti faktikindlalt oli eesti rahvus koos oma põhitunnuste ja traditsioonidega olemas juba Läti Henriku aegadel, väga tõenäoliselt juba sajandeid enne Läti Henrikut. Üheks konkreetsemaks ajalooverstapostiks (kuigi kontakte oli muidugi sajandeid varem) võiks lugeda Norra kuninga Halfdan Valge hukkumist lahingu käigus X sajandi alguses Eestis. Kes vähegi eestlaste kui rahvuse olemuses enne sakslaste koloniseerimist kahtleb, võib lugeda Henriku kroonikat ennast tänapäeva eesti keelde panduna, kuna see on tänuväärselt läbi sajandite tolmu säilinud. Õigusega tunnistavad ajaloolased, et eestlaste ja selle keele püsimajäämine läbi ikete on olnud omamoodi ime, mis on näidanud selle rahva visadust ja mida me peaksime kiivalt hindama.\nMuide, sisult on määratlus “piiririik” mitmes mõttes väga täpne, samanimelise teose tähtsuse tõi kerkinud kultuuridebatis välja ka kirjanik Rein Veidemann. Üks karme tõikasid on see, et peale muude piiride oleme ka rahvuste väljasuremise piirialal. Natuke kadunuketest. Liivlased – väljasurnud XX sajandi keskpaigaks, vadjalased – hääbunud, vepsalased – juba unustatud rahvus, ingerlased – assimileerunud ja vaevumärgatavad, karjalased – kunagisest 40% karjalaste osakaalust Karjalas on alles 7%. Me peaksime oma kunagistele sakslastest koloniseerijatele tänulikud olema, kuna kõik meie lähemad sugulased ida pool on sisuliselt väljasurnud. Muide, ka mujal lähinaabruses on murded ja väikerahvad järjepanu kadunud, latgaleid on Lätis alles veel 150 000 inimese ringis, viimase 800 aasta jooksul täiesti väljasurnud hõime Läänemere idakaldal on aga mitmeid: jatvingid, seelid, 17.sajandiks kuralased (kuralased ise seda enam tunnistada ei saanud, kuid 1945.a. Kura koti lahingutes viibinud vanaisa meenutanud, et suurtükituli olnud nii ränk, et maa hakkas lainetama) ja preislased, juba 16. sajandi paiku nende väiksemad veljed: skalvid, semgalid. Sellepärast tahangi rõhutada: tuleb teha vahet, mis kriteeriumite alusel me kultuuri mõõdame. Kui kultuuri mõõdupuuks on see, mitu muuseumi, kultuurisaadet, heliteost ja taiest on Eestis (nt aastas) tehtud, siis tõepoolest ei sure “eesti kultuur” kunagi välja. Ka siis, kui eesti keel on täiesti välja surnud või see on nii moondunud, et vanema põlvkonna inimesed enam arugi ei saa, millest räägitakse. Kõik sõltub mõõdupuust. Kui me rääkime rahvuskultuurist – sellisena nagu teda sadu (või isegi tuhandeid) aastaid siin on tuntud, on lugu tõsisem. Rahvuskultuur selle ajaloolises võtmes on meil juba ammust aega suremas. Näiteks oli XX sajandi alguses Eestis püsivalt asustatud suurem osa Eesti 1500-st saartest. Isegi mõnekümnehektarilised väikesaared põhjarannikul ja läänerannikul olid mitmesajapealiste kogukondadega. Tänapäeval hääbub elu isegi suursaartel, väiksemad on ammu tühjad. Kadunud pole mitte lihtsalt rannarootslased, vaid kogu randluse kultuur on lähedal kadumisele. Seetõttu on mõõdupuu oluline, kultuur ei ole niivõrd abstraktne suurus, et seda ei saaks mõõta.\nMinu isikliku arusaama järgi oli eesti rahvuse ja rahvuskultuuri kroonijuveeliks XX sajandi algus, mis tipnes autonoomia ja iseseisvusega. Heldimusega loen admiral Pitka mälestusi, keda pean Eesti omariikluse materiaalseks ja sõjaliseks isaks (keda huvitab, võib lugeda tema mälestusi, peavoolu ajalugu sellest peaaegu ei kirjutagi; kirjanikest on Pitka pärandit tunnustanud Kross). Admiral meenutab ühes peatükis, kuidas istunud ühes ruumis trobikonna eesti meremeestega – kõik eri Eesti rannikutelt (ta ise oli “valge vares” Järvamaalt) – kus nende kõigi eri murded moodustanud otsekui “vikerkaarevärvilise kanga”. Pitka nimetas seitset rannikumurret, millest mõnda ei eksisteeri praeguseks juba aastakümneid. Osade puhul keegi ei teagi enam, kuidas neid kõneldi. Ega Hurtki jõudnud igasse kihelkonda ja saarele Eestis. Tänaseks ei eksisteeri enam sadu külasid ega mitmeid kihelkonnamurdeid. Just see on küsimus, mille järgi me peaksime minu arvates mõõtma eesti kultuuri ja võtma vastu otsuseid selle olukorra parandamiseks. Ülikoolid, teatrid, muuseumid, teadusasutused ja spordisaalid üleöö ei kao, aga eesti küla koos ajaloolise rahvuskultuuriga võib hääbuda veel kiiremini, kui sellest arugi saame. See on kasvava kiirusega toimunud juba 1944.aastast alates ja kui midagi ei muutu, siis milleks lõpuks need teadusasutused, spordisaalid ja muuseumid?\nÜksnes muuseumitel oleks siis funktsioon väljasurnud eestlaste eksponeerimise näol. Käesoleva eesmärgiks pole koguda negatiivseid mõtteid või halada kaotatud mineviku hiilguse üle. Kindlasti on võimalik veel palju ära teha, et olukorda parandada – näiteks võtta kasutusele uusi talude taastamise toetusmeetmeid, luua võimalusi murrete ja paikkondliku kultuuri säilitamiseks (ka taastamiseks), pärimuskultuuri kaitset ja investeerida enam piirkondade arengusse. Kuid enne nende teemadega tegelemist, tuleb tunnistada probleemi tõsidust – eesti keel ja põliskultuur (kui pärandkultuur) on sisulises väljasuremisohus (või pöördumatus moondumisohus) juba meie eluajal. Viimased 25 aastat on sedagi probleemi jaanalinnu kombel ignoreeritud. Kui me ei tunnista probleeme, ei ole võimalik neid ka lahendada.\nKokkuvõtteks soovin lühidalt käsitleda küsimust sellest, kust on alguse saanud eestlus laiemas mõttes. Hiljuti võttis suure hulga leheruumi maailmakirjaniku Krossi poeg selleks, et selgitada, kuidas Eesti riik ei alanud Peterburis. Mõistan, et Reformierakonna poliitikul on omad põhjused sääraste spinnide kerimiseks, aga tegelikult on see pigem tarbetu vaidlus algusest peale. Peterburis, Tallinnas, Berliinis, Leipzigis, Stockholmis, Londonis või Pariisis (kõigil neil on Eesti riikluse ja kultuuriajaloo seisukohalt olnud oluline roll) – mis vahet seal on?\nKui räägime rahvuse südamest, kestmisest ja säilimisest, siis soovin öelda, et eestlus ja just eesti kultuur kõige sisulisemas mõttes algas mudasel sooserval palke veeretades. Täpselt nii, nagu Tammsaare seda kujutas. Lugege Eesti ühe asutava isa, Pitka, lapsepõlvemälestusi Järvamaa kivistelt põldudelt – kust tegelikult algas rahvuse sünd? Muide ka Vabadussõja üht esimest võidukat lahingut aitas võita kohalik metsavaht, kes vabatahtlikult ja omaalgatuslikult luureülesandeid täitis. Ilma Eesti talude, külade ja metsadeta eestlust – sellisel kujul, nagu ta aastatuhandeid (või vähemalt Halfdan Valge sõjakäigu aegadest) – ei ole võimalik säilitada. See pole enam see eestlus. Kaob üks kolmest ilmasambast – eesti keel, eesti põlisloodus või eesti küla – siis vajub see rahvus laiali. Eestlus ei ole lihtsalt Issanda and või tingimusteta kingitus. Kui meie ise oma rahvuskultuuri ei hoia ega kaitse, vaid üksnes selle üle vaidleme, regionaalpoliitikasse jätkuva üleolekuga suhtume, ajaloolise keele koos murretega minetame ja külad lõplikult hülgame, siis eestlus hääbub. See on aga paraku tõsiasi, mitte arvamus.\nSeotud lood: Mihkel Langebraun: rahvuskultuurist, eesti külakiigest ja kultuurrahvastest – I osa\nRubriik: Eesti. Teemamärgistused: Eesti kultuuripoliitika, Mart Helme, Mihkel Langebraun.


Modulus riiulimoodul, kask | AJ Tooted Eesti AJ TOOTED\nModulus riiulimoodul, kask\nVäike riiulimoodul Modulus kappidele ja riiulitele. See on praktiline lahendus kappidesse või riiulitele täiendavate hoiupaikade loomiseks nt. isiklikele asjadele.\nRohkem informatsiooni toote kohta Erinevate moodulitega saab rajada efektiivselt organiseeritud töökoha. Komplekteeri Modulus riiulid või kapid praktilise väikese riiulimooduliga, mis aitab korrastatult hoiustada pabereid, ajalehti, ajakirju või isiklikke asju. See on laminaadist - vastupidav ning lihtsalt puhastatav.


Kuidas ma saan Business Loan With No kraad ? - Tips for you - Tipsed.Com\nKui püüate avada uus äri, või vajad laenu olemasolevat, millel ei ole kraadi võib tunduda takistuseks.Tegelikult, saate siiski leida laenu, isegi kui sa ei ole kunagi läinud kolledži või kunagi lõpetas määral.Paljud võimalused on olemas, et saada äri laenu, isegi ilma mis tahes liiki kolledžist.\nUurida võimalusi Small Business Administration (SBA).SBA pakkumised isehakanud laenuvõtjate nõuandeid ja teavet selle kohta, kuidas saada äri laenu, ükskõik oma hariduse, rassi, sissetulekut, sugu.Nad annavad näpunäiteid saada rahalist abi, sealhulgas laene ja toetusi, samuti online-koolitus, nõustamine, kohalike ressursside ja rohkem.\nRakenda oma kohaliku panga või Credit Union.Need institutsioonid üldiselt otsida rohkem krediidi ajalugu ja vara laenu andmisest, ükskõikne umbes haridus- saavutusi.Mida parem krediidi teil on, seda parem on teie võimalus saada äri laenu.Tagatiseks võib suurendada oma võimalusi, eriti kui sul puudub hea kredii\nLeia cosigner valmis endale vastutuse laenu teiega.Mis cosigner, sa ei pea kraad, sest finantseerimisasutus on alati rahul kaks laenuvõtjate jaoks sama laenu.Pea meeles, kuigi, et cosigner muutub vastutab laenu, kui te ei täida.\nTaotleda tagatiseta laenu.Need laenud on tuntud ka kui palgapäev laenud, allkiri laenud ja raha ettemaksed.Ei ole vaja kraadi saada seda tüüpi laenu, ja seal on kunagi krediidi kontrolli.Need laenud on antud kuni 1500 $ kuni järgmise palgapäev, pluss tasud.Sellised laenud on kasulik hädaolukorras ning saab heaks tundide jooksul taotluse.\nKüsi pere või sõpradega, kui nad saavad laenata teile raha.Enam kui tõenäoline, et nad ei muretse, kas teil on kraad;nad lihtsalt tahavad teada, kas saab maksta.Koostada leping teie, täpsustades laenusumma, kuidas ja millal saab maksta ja kas see sisaldab huvi.\nLaenud kaudu saadud tagatiseta ettevõtted on suurepärane võimalus saada raha ilma kraadi, kuid finantskulud on väga kõrge.Teadus see valik hoolikalt, kasutades võib-olla see ainult viimase abinõuna.


Tööandjate aastakonverentsil „Tuulelohe lend“ | President\nTööandjate aastakonverentsil „Tuulelohe lend“\nKallid Eesti ettevõtjad!\nMõeldes Eesti majanduse arengust, selle minevikust, olevikust ja tulevikust, mõtlen ma ikka Põhjamaadest. Soomest, Rootsist, Taanist.\nMiks? Aga just Soome, Rootsi ja Taani on riigid, mis meile paljuski sarnanevad – väikesed vananeva rahvastikuga, ressursipiirangutega (väikese puiduerandiga muidugi). Vähem tasub mõelda Norrast, neil on õliressurss, Eesti ikkagi primaarsektori eksportija tõsiselt pole. Seda ressurssi saab edukalt kasutada majanduse mitmekesistamiseks, mida Norra ongi teinud.\nAga Soome, Rootsi ja Taani. Nad on vaieldamatult väikeste majandustena edukad. Ja veel – poliitikule kõige tähtsam küsimus: mida arvab rahvas?\nPõhjamaad on meie rahva jaoks võrdlusbaasiks. Eesti inimest ei huvita, kui hästi me raudse eesriide tagant väljujatega võrdluses oleme arenenud. Neid huvitab, et oleme 50-aastasest mahajäämusest 30 aastaga pool tasa teinud – võrdluses Põhjamaadega. Koos vastavate ühiskonnas tasakaalustamata jäetud kõrvalefektidega, mis kiire tootlikkuse kasvu ja rahvastiku kontsentreerumisega kaasneb, aga see on üks teine teema.\nTäna jääme lihtsama osa juurde – majanduse areng.\nMiks lihtsama? Sest see on eelkõige erasektori kätes. Majandusruumil on mingi roll, aga see on meil enamasti olnud hea – suhteliselt madal korruptsioonitase, igasuguse kapitali võrdne kohtlemine, maksustamise mõttes töö ja kapitali omavahel sarnane ja pikemas vaates ka üsna ühtlane kohtlemine erinevate tulutasemete osas.\nKaasnev majanduslik kihistumine ja regionaalse arengu erisused on targa poliitilise sekkumisega lahendatavad, aga see ei ole ja ei peaks kunagi olema ettevõtete mure ega kallutama neid kõrvale valitud teelt oma tootlikkuse tõstmiseks. Sotsiaalpoliitikat tuleb ajada ettevõtluspoliitika kõrval, mitte neid segada. Siis ei ole asja kummastki.\nKuidas siis on Soome ja Rootsi saavutanud oma ülikõrged majandusliku arengu näitajad? Ja mille poolest nad erinevad teistest väikestest majandustest, kes on ju ka kõrgelt arenenud, aga siiski mu võrdlusbaasis samaväärset kohta ei teeni? Luksemburg või Iirimaa, näiteks?\nSest Luksemburg ja Iirimaa on oma kõrge tulu teeninud erinevate offshore aktiviteetide onshore´imisega, siis kui see oli veel comme il faut. Ärme detailidesse lasku, aga me kõik teame, millest me räägime.\nTänasel päeval nii enam ei tehta. Ja selline majandus ei kasvata ka eriti rahva kasutatavat rikkust, mis seal salata.\nAga Põhjamaade arengumudelile pole meil suurt midagi ette heita. See põhineb heal ja ühtlasel haridusel ja kõrgetel teaduse ning arendustegevuse kuludel.\nIkka seesama vana asi, et kui Soome ja Rootsi inimesed elasid umbes sama hästi kui meie, ja aastaarv oli umbes 1995 ja meie neid kõiki kadestasime, siis ulatusid nende riikide kulutused teadus-arendustegevusele 3 protsendini SKTst ja isegi üle selle.\nVäga suure tõenäosusega on sel mingi pistmine nende riikide tänase heaolutasemega. Jah, seal on toimunud muidki positiivseid arenguid – rahvaarvu kasv, maksusüsteemi ettevõtlusele sõbralikumaks muutumine Rootsis jne. Aga siiski on vaid kaks asjaolu, milles Soome ja Rootsi teistest heaoluriikidest viimase veerandsajandi jooksul on päris järsult erinenud – haridus ja hariduse ning teadus-innovatsiooni ülikõrge kulutase.\nHaridus on olnud kättesaadav ja võrdlemisi egalitaarne. Sellega on meil täna hästi, homme võibolla halvasti. Aga ka see pole tänase kõne teema.\nTeaduse- ja innovatsiooniraha on Rootsis ja Soomes olnud palju.\nPaiguti isegi liiga palju on seda ressurssi olnud avalikus sektoris. 90ndate aastate investeerimispanganduse laineharjal, kui kogu ingliskeelne maailm õppis rääkima terminites nagu seed, early stage, white knight ja muud need riskantsema ja samas põnevama otsa ettevõtlusidude väetamise meetodid, oli Soomes 2 akronüümi, mis nad kõigest sellest ilma jätsid – TEKES ja SITRA. Nii-öelda eelisinvesteerimine vaid hetkel perspektiivikaks peetud sektoritesse tegi majanduse tormikindlusele kahju, sest struktuur kippus vaesuma.\nRootsis läks paremini, kuna neil olid võtta mõned rahvuslikud rohkem või vähem diversifitseerunud kontsernid, kes said siiski innovatsiooniülesannet lahendada enam-vähem turupõhiselt. Need paarkümmend kirjutasid ka riigile paljuski ette, kuidas seda R&D asja reguleerida ja toetada. Riik ei avaldanud nii jõulist valikusurvet ja selle võrra sai ka kõrge R&D tasemega majandus samal ajal sektoraalselt kirevam kui Soomes, mille erinevat mõju Rootsis ja Soomes nägime kasvõi eelmises suures majanduskriisis.\nAga isegi kui efektiivsus erines, ja isegi kui Soomes võib-olla suunas riik oma rahaga majandussubjektide valikuid liiga palju – ei saa kuidagi eitada, et see 3% kallamine SKTst innovatsiooni ja teadusesse paistab täna riigi rikkuse näol välja.\nMeie Eestis oleme ka 20 aastat rääkinud vajadusest panna 3% SKTst sinnasamma teadusesse ja innovatsiooni. 20 aastat tagasi ei köitnud see tegevus veel liigselt meie ettevõtteid ja sellel oli väga kindel ja selge põhjus – Eesti palgakulude tase oli veel nii madal, et maailm oli täis igasugust tehnoloogiat, mida siin üles pannes ja kohalikku tööjõudu külge võttes sai normaalset tootlust. Algul kõlbas isegi suhteliselt vilets tehnoloogia, sest see oli ikkagi produktiivsuse kasv võrreldes sellega, mis Eestis enne, vene aja lõppedes võtta oli. Aga koos palgatõusu ja maailmas olemasolevate tehnoloogiate tipule järjest lähemale nihkuva kapitaliinvesteeringute nivooga samamoodi me enam edasi ei saa.\nSiit edasi on muidugi kaks erinevat teed – üks on minna oma olemasoleva tehnoloogiaga ja võtta mujal inimesi tööle, et müüa oma toodangut siiski ka riikidele, kus kulutase on meist endist madalam – ehk siis maailma umbes 190 riigist, mille kohta niisugused andmed on, 160s. See on täiesti aktsepteeritav variant, väljaarvatud poliitikutele, kelle jaoks SKT euro on alati armsam kui RKT euro. Sest RKT euro jõudmine kodumaisesse majandustorustikku ei ole garanteeritud ja on kindlalt pikema teekonnaga kui palgatööjõule makstud raha jõudmine kodumaisesse väärtusloomemasinavärki.\nAga teine tee on muidugi hakata ise nuputama tehnoloogiaid ja lahendusi, mis on ülimalt kõrge lisandväärtusega, asuvad kas tootvas või teenindavas sektoris. Nii laguneb iga toote tootmise ahel järjest rohkem pigem teenusena kirjeldavaks disainiks, turunduseks ja muudeks tegevusteks. Üsna sekundaarseks muutub, kus see printer on, kes füüsilise jubina väljastab, peaasi, et teeks seda üsna tarbija lähedal. Ilmselt jõuame tootmises hõivatud tööjõu osakaaluga lähikümnendeil sinnasamma, kus oleme põllunduses – kõht saab täis vaid 3–5% põllumajandussektoris hõivatute osakaaluga. See madal osakaal on tegelikult ju lihtsalt statistiline silmamoondus, endiselt sebib meie toidulaua ümber palju rohkem tööjõudu. Aga nad lihtsalt ei tegele füüsilise osaga. Sama juhtub tööstuses.\nJärelikult lubab parem ja innovatiivsem tehnoloogia valida tootmiskohta rikkama tarbija külje all, mis teeb jällegi kogu väärtuspakkumise atraktiivsemaks ja ei sunni asja ajama kuskil kodust kaugel, et siis punnitada kaup jälle rikkasse regiooni kohale tuua.\nSellised on globaalsed trendid, ja kuna Eesti on loodetavasti ikkagi neis trendides mõnevõrra kiiremini liikuv kui ümbritsevad üsna stagneerunud, aga suure ostujõuga majandused – kogu vana Euroopa, mis Põhjalast ja Baltikumist allapoole jääb –, siis on meil nende trendide avaldumine kiirem ja järsum, sest püsib jätkuv palgakonvergents ja mitte ainult palga, vaid ka reaalse ostujõu konvergents. Ainus viis seda vajalikku ja rahvale meelepärast konvergentsi jätkata ongi tõsta siinset tootlikkust nobedamini kui see mujal tõuseb.\nTootlikkus tuleb aga uuest tehnoloogiast – olgu imporditud või siin tehtud, aga uuest. Ja vastava kvaliteediga tööjõust. Mõlemad on paratamatult seotud ka teaduskulutustega riigis, kuigi see seos ei ole nii otsene, et teeme aga teadust, rakendame massidesse ja saamegi parema tehnoloogilise baasiga ja kõrgema lisandväärtusega majanduse. Seni oleme enam sõltunud imporditud tehnoloogiast.\nErinevalt paljudest saatusekaaslastest oleme täna vähem kimpus tõeliselt vähetootliku tehnoloogiaga ettevõtetega, kes annaksid paljudele alla keskmise palgaga tööd. Sest omal ajal me neid BMW tehaseid ei saanud, sest nende tehnoloogiad polnud juba 20–25 aastat tagasi ilma spetsiaalsete riigi poolt antud soodustusteta atraktiivsed. Eesti riik selliseid soodustusi ei teinud ja need tehased on täna näiteks Slovakkias.\nNiisiis, meie poolt imporditud tehnoloogia kuulus vähemalt osaliselt rohkem kiiremate, mitte viimaste järgijate valdkonda. Jumal tänatud. Kannatab veel praegu enam-vähem palka maksta.\nAga kuidas kasvada nüüd üha rohkem uue tehnoloogia loojaks, kiire järgija saabastest välja?\nEesti riik on teadusesse püüdnud ikka panna nii 0,6–0,8% SKTst. Nüüd siis 1%. Ega ma täpselt ei saa arugi, miks, sest tegelikult selle teaduse otsene panus Eesti majandusele pole kunagi sel esmase konvergentsi kümnenditel olnud eriti suur. Me oleme seda panust nagu spunki või Nokiat küll kogu aeg otsinud, aga otseselt leidnud oleme vähe. Asjad on muidugi muutumises, mõtlen kasvõi Skeletoni, aga senini on tegelikult tõestusmaterjali teaduskulude otsesest mõjust majandusele üsna vähe.\nEi ole ka selle päris hea teaduse peal üles kasvatatud ja välja õpetatud doktoritest Eesti majandusele veel eriti kasu olnud – seda näitavad meile palgaandmed – bakalaureuse- või magistrikraad tõstab inimese sissetulekut, doktorikraad enam mitte. Järelikult pole meil erasektoris eriti töökohti, mis suudaks doktorikraadiga inimesele kasutada anda tehnoloogilise baasi, mis tema tarkusest täiendava lisandväärtuse teeks.\nAga siiski – korraliku teadusega ülikoolist välja tulnud inimestel on üsna korralik haridus, silmaring ja kohanemisvõime. Seda on kindlasti Eesti teadus Eesti majandusele andnud kõik see 30 aastat, kuigi seda efekti mõõta on pagana keeruline.\nSee põhjus, miks teadus siiski Eestis suhteliselt tunnustatud tegevusharu on olnud, on osalt sõltunud teadlaste võimest näidata, et kasvõi rahvusvahelisel teadusrahastuse turul on Eesti uurijad konkurentsivõimelised. Eesti teadus on iseseisev majandusharu. Eesti teadlased on 5. raamprogrammist peale per capita toonud koju suurt raha võrreldes Eesti omapanusega. Sest ELi teadusrahastu on geograafiliselt neutraalne ja põhineb avatud konkurentsil, mida mõnevõrra on ahistanud komisjoni suur kalduvus tegeleda ainult suurte konsortsiumitega.\nAga siiski, siit iga siit pandud euro kohta tuleb alati midagi ka ELi teadusrahastust juurde, ongi meile seda oma majanduse suurusega sobimatut teadusruumi tegelikult pakkunud. Tänane teema on, et nüüd, kui Eesti majandus turnib kõvasti kõrgemaid tippe vallutada kui iseseisvuse esimestel kümnenditel, on tekkimas uus olukord.\nEnamus olemasolevaid tehnoloogiaid millegi teadaoleva tegemiseks teadaoleval moel tahab meie omast odavamat tööjõudu. Ja samal ajal on meil seda teadust või teaduse poolt teritatud ajudega tarku inimesi piisavalt, et muutuda ka tehnoloogiat loovaks riigiks. Nüüd on see aeg käes, kus üha rohkem ettevõtteid näeb, et teisiti nad ei suuda enam maksta oma töötajatele järjest kõrgemat palka, mida need õigustatult nõuavad.\nMidagi sarnast toimub muide ka selles meie start-up sektoris, mis meie majanduse innovaatilist imagot on toitnud juba umbes 15 aastat. Ka seal, muide, olime ja oleme ikka veel suuresti kiired järgijad – inimesed, kes iga leiutatud haamri jaoks kiiresti palju naelu leiavad. X-tee ja KSI, VOIP, paljud muud tehnoloogiad on just eestlased esimesena tööle pannud ühiskonna hüvanguks, loonud digi-ID või Skype`i. See on meile andnud pea 6% SKTst tänaseks.\nAga ka siin, IKT vallas, on mõistlik vaadata, palju on vastav osa SKTst neil, kes on suutlikud looma, mitte kiirelt järgima. Näiteks Iisrael – 18%. Ehk et kuigi start-up kogukond on Eesti majanduse hüperdünaamiline ja oluline sisuline ning imagoloogiline osa, ei ole ka see kogukond sugugi globaalne innovatsiooniliider.\nAga tunnistan, et oma toimimise loogika ja selle hüperaktiivsuse tõttu, nüüd juba ka maine tõttu, on neil kergem kui muudes majandusharudes kiirest järgijast kujuneda tehnoloogia loojaks.\nNad liiguvad oma sektori traditsioonidega kooskõlas, sünnitades kasvavas tempos ükssarvikuid, mis tähendab raha järjest enam ka tehnoloogialoomesse, mitte kiire ja nutika kasutamise sisse ulatuvatesse ettevõtmistesse.\nAga eesmärk on sektorist sõltumata üks ja seesama – saada ise tehnoloogiliste lahenduste loojaks ja kontrollijaks. Muidugi peab seda kõike toetama ka lubav seadusruum, millega oleme tavaliselt hakkama saanud, olgu siis ID-kaarti ja x-teed ehitades või geenivaramut planeerides. Julgustav on, et need kaks näidet on eri sektorites. Ja julgustav on ka see, et see meie dünaamiline start-up kogukond ei asu mingis müütilises IT-sektoris. Neid on kõikjal – põllumajanduses, transpordis, tekstiilis, puidus.\nSeadusloomega on muidugi kiiresti vaja tehisintellekti õppimisvõimalused ära parandada, nii nagu ükski demokraatlik riik veel suutnud pole seda teha. Nädalake tagasi oli sellest juttu Riigikogu majanduskomisjoni juhtidega, ehk saavad liikuma. See peab ulatuma näotuvastusest liiklusvoogude analüüsini, ja igale poole mujalegi. Meil on proaktiivseid kratte – üksi elava pensionäri toetusest GSK ja Eesti terviseandmestu vahelise astmaravimi projektini.\nAga tegelikult puudub uus, AI-taseme rahvuslik konsensus, nagu meil x-tee ja digiandmestu 1 versiooni jaoks on ammu olemas. Mõneti on isegi EL meist siin ees – nt biomeetriliste andmete kasutusstandardite väljatöötamises. Tõsi, nad piiravad ennast sisejulgeoleku jaoks vajaliku ehk piitsa valdkonnaga – nii tohib tehnoloogiaid kasutada, kui see aitab kuritegevust ja terrorismi vähendada. Parem oleks laiendada standard ka porgandi suunas ehk avada samal standardil toimetamise puhul uusi võimalusi ka eraettevõtetele, et nad saaksid pakkuda inimestele, mitte riigile kasulikke biomeetrilisi andmeid tarbivaid teenuseid.\nMeil muidugi juba on ettevõtteid, kus me toodame tõesti ka uut tehnoloogiat, disainime maailma parimaid lumesahkasid näiteks. Või loome post-kvantum ID jaoks eeldusi. Aga neid päriselt oma leiutamisi on meil veel vähe, kindlasti vähem kui Leiutajatekülas Lotte isale aasta jooksul pähe tuli. Umbes 250 ettevõtet kogu Eestis on sellised, kes oma R&D kulusid raporteerivad. Ma vaatasin, et näiteks Paide masinatehas seda ei tee, kuigi ilmselgelt võiksid. Praegusest R&D investeeringute tabelist ma neid ei leia, kuigi ilmselgelt seal oma ala Ferrarisid ehitatakse, ja ilma innovatsioonita see ei tule. Niisiis, ehkki kõik tegijad täna selles nimekirjas ei ole, pilt on ikkagi parem. Aga milline ta on, täpselt ei tea.\nJa nii madala baasi pealt peame muidugi kadedalt pealt vaatama, kuidas näiteks Siemens üksi on ELile suurem teaduspartner kui Eesti ülikoolid kokku. Me isegi ei mahu neisse teadusmahuka ettevõtluse konsortsiumitesse väiksemaks partneriks veel eriti tihti oma ettevõtetega. Vaikselt liigume – kes pääseb ESAs nina ukse vahele pistma, kes mujal –, aga oma baasita on ka siin seda välise ressursi kasvu raske saavutada. Nagu ka ülikoolid ütlevad – kõigepealt oma baas ja siis välisressurss.\nSeega – teeme rohkem! Teeme lisaks 1% riigi poolt teadusesse veel 2% juurde erasektori poolt. Muud varianti jätkusuutlikku majandusarengut tagada ei ole.\nEnesekindluse kasvades saame oma tehtut ka paremini turundada ja tuua uut lootusrikast ressurssi sisse, mis ei taha Eesti leiutajate leiutiste kasutajate esimesest ringist välja jääda. Nad peavad selle pärast tõsiselt mures olema, et siin on ideid, mille varases või hilisemas faasis mitterahastamine võib anda tõsise tehnoloogilise tagasilöögi. Ja nii meist saabki mitmekülgselt majanduse eri harusid pidi tuiskavate ükssarvikute maa.\nRootsi ükssarvikud ajast, kui veel nii neid loomi ei kutsutud, olid üsna laiali eri sektorites, tööstusest jaekaubanduseni. Soome globaalselt tuntuim ettevõtmine, see Nokia, kasvas ja kuhtus, sest nii nagu paljuski kogu Soome majandus, uskus liialt oma vedurite pikaajalisse veovõimesse. Taanis on täna rikkad kõik, kes sajandi alguses tuuletehnoloogiatesse tahtsid panustada. Need on ühtaegu inspireerivad näited, aga ka näited, mis innustavad mitte kunagi rahul olema, sest siis magad maha kasvuvõimalused, mis aitaks Su lapselapsi tööturul toime tulla.\nJa teate, mis? Tänu uuenenud mõtteviisile nii raha pakkumises kui ka ettevõtete tegutsemispiirkonnast geograafilise tähise kadumisele või vähemalt nõrgenemisele, on see kõik võimalik vaatamata sellele, et Soome või Rootsiga võrreldes on Eesti majandus ikkagi tilluke. Sest me rahvas on väike. Per capita samad näidud on ikkagi väiksemad absoluutsummades vastavalt 10 või 5 korda. 1995 oleks see olnud probleem. 2021 on see ikka probleem, aga on ka ohtralt tööriistu, mille abil seda ületada.\nJõudu tööle! 30 aasta pärast oleme Euroopa dünaamilisim majandus, juhuk kui me hakkama saame.


Vooremaa Eurotsoonis süveneb vastastikune sõltuvus\nEurotsoonis süveneb vastastikune sõltuvus\nEuroopa probleemide lahendamisel on liikmesriigid vastakatel positsioonidel ja Euroopa ühtsusesse tekkinud praod ähvardavad kohati paisuda ületamatuteks kuristikeks. Selge on see, et Euroopas on erinevused majanduste vahel suured, mis tingivad lahknevaid arusaamu kriisi lahendustest. Ent erinevustele vaatamata ei saada läbi ka üksteiseta ja seega peab lähenemine lõpuks ikkagi toimuma, sest ühisvaluuta piirkonna loomisest saadik on vastastikune sõltuvus eurotsooni riikide vahel aina suurenenud. Majanduslik tasakaalustamatus ja jätkuv likviidsuskriis on seda omavahelist sõltuvust veelgi süvendanud. SEB majandusülevaates Nordic Outlook on toodud välja selle paar põhjust.\nEurotsoon tervikuna on ülejäänud maailma suhtes suhteliselt heas tasakaalus, mis väljendub üsna väikeses jooksevkonto ülejäägis ja defitsiidis. Eurotsooni sees on tasakaalustamatus aga suur. 2011. aastal oli Saksamaa maailma suurim rahvusvahelise investeerimiskapitali eksportija, samal ajal kui Itaalia, Prantsusmaa ning Hispaania olid maailmas suuruselt kolmas, neljas ja viies kapitali importija. Saksamaa rahvusvaheline investeerimispositsioon on kasvanud viimase kümnendi jooksul 821 miljardit eurot, samal ajal Itaalia, Prantsusmaa ja Hispaania on kasvatanud võlga 1208 miljardi euro võrra.\nNiikaua kuni erinevused konkurentsivõimes eurotsooni riikide vahel püsivad, tuleb jooksevkonto defitsiite finantseerida. Laenu andja ja võtja vahelised sidemed on enamjaolt eurotsooni sisesed. Kui laenuvõtja maksevõime on küsimärgi all, tähendab see, et laenuandja on see, kes kannab kahjusid – olgu see pensionifond, pank, tööstusettevõte või keskpank.\nOn üsna raske näha, kuidas seda tasakaalustamatust õnnestuks ümber pöörata kaubandusvoogude ümberpööramisest tulenevate tagasimaksetena. Hoopis tõenäolisem on see, et toimuvad suured kapitaliülekanded „põhjast“ „lõunasse“. Selleks, et päästa euro, tuleb võlgu ja varasid maha kirjutada ning laiendada vastastikust vastutust maksete eest.\nPraegused kriisi lahendamise meetmed näevad ette kriisi algpõhjuse elimineerimist ehk riikide eelarvedefitsiitide vähendamist. Keskpankade ülesanne on samal ajal seda kergendada raha lihtsama ja odavama kättesaadavusega. IMF ja OECD on näiteks soovitanud, et riigid, kellel see on finantsiliselt võimalik, lükkaksid püksirihma pingutamise edasi või ergutaksid fiskaalpoliitikaga majandusi. Ikka selleks, et allakäik ei tabaks kõiki korraga, sest keegi peab ju olema, kes vedurina teisi madalseisust välja tõmbama hakkab. Aga selleks, et nüüdsel ajal ekspansiivset eelarvepoliitikat teha, peab riigirahandus olema headel aegadel korras hoitud – nagu näiteks Rootsil, kes seda võimalust nüüd ka edukalt kasutab.\nKuid eurotsooni juhtoinas ja kasinust jutlustav Saksamaa ei ole ka ise kõigist pattudest puhas. Oma jooksevkontode ülejääkidele ja rikkuse kogunemisele vaatamata ei ole Saksamaa avalik sektor suutnud koguda endale viimase kümnendi jooksul jõukust, vaid vastupidi, valitsussektor on suurendanud oma võlga 60 protsendilt SKP-st 2001. aastal enam kui 80 protsendile SKP-st 2011. aastal. Seega on õiglane, et Saksamaal tuleb võtta senisest enam kohandumist eurotsooni riikide vahel ka enda peale.\nRUTA ARUMAE, SEB analüütik


Fotod: Kaagjärve mõisas avati roosiaed - Uudised - Lõuna-Eesti Postimees\nFotod: Kaagjärve mõisas avati roosiaed\nEsmaspäeva õhtupoolikul kogunes Valga valda Kaagjärve mõisa sadakond külalist, et tähistada vastrajatud roosiaia avamist. Kohaletulnud said lisaks kaunitele lilledele imetleda ka kunstinäitust ning kuulda üht-teist põnevat paiga ajaloost, kirjutab Valga vald oma Facebooki-lehel.\nValga Vallavolikogu liige Mart Vanags meenutas oma sõnavõtus, kuidas peale Kaagjärve kooli sulgemist ning lasteaia mujale kolimist hoone tühjaks jäi. Toonane Karula vald pani mõisa müüki, kuid esialgu oli huvi väikene. Kui volikogu jutule saabusid kaks noort naist, Maritta ja Lea, kes avaldasid soovi hakata mõisa pidama, oli volinike imestus suur. Ometi jõudsid pooled viimaks kokkuleppele ja täna võib tehtud otsusest vaid rõõmu tunda. Kaagjärve mõisas toimuvad laste- ja noortelaagrid, korraldatakse kogukonnaüritusi ja palju muud põnevat. Uued omanikud korrastavad tasapisi hoonet, olles vahetanud katuse ja teinud korda mansarti. Samuti on korrastatud mõisa ümbrus ja park.


Koostöö eeldab ühiseid väärtusi, eesmärki ja soovi panustada - Eesti Kirik\n18.04.2012 | ek | Rubriik: Arvamus, Juhtkiri\nViimastel nädalatel on minult päris mitmel korral päritud, mida ma pean meie kirikukooli, usuteaduse instituudi arendamisel kõige olulisemaks. Sellised küsimised on ka täiesti arusaadavad, sest koolijuht ongi ju see inimene, kellelt oodatakse suunanäitamist, eeskäimist ja julgustamist.\nKindlasti üks märksõna, mida olen vastates rõhutanud, on koostöö. Kõik, mis sellesse lihtsasse ja kirikliku teenimise jaoks nii olulisse mõistesse mahub.\nMida olen õppinud, on see, et koostöötamine ei ole veel koostöö. Kui inimesed töötavad üheskoos, siis loob see häid eeldusi koostööks, kuid ei pea veel selleni tingimata viima. Samas võib toimida vägagi hea koostöö ruumiliselt või struktuurselt lahutatud partnerite vahel. Milles siis probleem?\nIlmselt selles, et koostöö esmasteks eeldusteks on ühised väärtused, ühiselt tunnetatud eesmärk ning soov selle nimel panustada. Just niisugusest koostöömudelist püüame oma koolis lähtuda.\nKes on aga usuteaduse instituudi esmased koostööpartnerid? Kitsamas mõttes loomulikult need, kes Pühavaimu tänavas töötavad, ning kõik need, kes meile oma tööpanuse annavad. Kollektiivi hea koostoimimine ja -töötamine on vajalik mis tahes asutuse püsimiseks ja edasiminekuks.\nEi püsi kuningriik, kus ollakse isekeskis tülis. Kui me usuteaduse instituudis koguneme igal tööpäeval palvusele või sööme ühises lauas, siis see kõik on ühiste väärtuste ja eesmärkide kinnitamiseks, et me võiksime neid ka üheskoos saavutada.\nSugugi vähem oluline aga pole koostöö väljaspool kooli piire. Nimetaksin siinkohal meie häid partnereid Tartu ülikooli ning kõiki teisi Eesti teoloogilisi õppeasutusi. Eriliselt tahaksin välja tuua Tartu teoloogia akadeemia, kellega koostöö on omandamas selle võimalikku kõrgemat vormi, liitumist.\nOlen Jumalale väga tänulik, et 20 aastat lahustööd on asendumas tõelise koostööga – TTA liitumine UIga lõplikul kujul peaks toimuma järgmise aasta juuni lõpuks. See kõik on võimalik tänu sellele, et Jumal on andnud mõlemale koolile väga sarnase arusaama teoloogilise koolituse mõttest ja tulemustest.\nEnt siiski kõige olulisemad koostööpartnerid usuteaduse instituudile on meie kogudused nii Kodu- kui Välis-Eesti piiskopkonnas. Olen seda ikka kinnitanud, et UI olemasolu keskseim põhjendus on teenida meie kogudusi – esmajoones anda neile head vaimulikud ning võimalust mööda koolitada ka teisi koguduse töötegijaid. Just elav ja mõlemasuunaline läbikäimine kogudustega peaks saama usuteaduse instituudi igapäevaseks loomulikuks olemisvormiks. Vaid koos kogudustega, kogudusi kuulates ja neid teenides, üksteise eest palvetades saab kirikukoolil olla tulevikku.\nJa lõpetuseks. Teooria tundub lihtsana, kuid praktilist ja hästi toimivat koostööd mis tahes organisatsioonis on võrdlemisi keerukas saavutada. Kuid just siin tuleb esile see eripära ja tõotus, millega me kiriklikus teenimises võime arvestada. Nimelt see, et Jumal ise kõrvaldab kõik konarused ja kõrgendikud meie koostöö teel ning annab meile kindla tahte ja jõu teha üheskoos tema tööd, olla talle töökaaslasteks.\nEhk nende ridade kirjutamise päeva loosungisõnadega: «Mina annan neile ühesuguse südame ja annan nende sisse uue Vaimu,» ütleb Issand (Hs 11:19a).\nJärgmine: Riigil peab olema eetiline alus


Eesti ettevõtted eelistavad palgaarvestuse sisse osta | Grant Thornton\nAnastasia Borovaja 23 nov 2018\nÜha enam Eesti ettevõtteid ei tegele palgaarvestusega ise, vaid nad ostavad selle teenusena sisse. Selle põhjuseks on nii asjaolu, et töötasu arvestus võtab palju aega ning nõuab ajakohase tarkvara kasutamist, kui ka see, et tuleb kursis olla tihti muutuvate seadustega.\nTöötajate jaoks on väga oluline, et väljateenitud palk kantaks neile kokkulepitud päeval ja õiges summas üle. Seega peab palgaarvestus alati olema õigel ajal ja korrektselt tehtud, olenemata sellest, kas palgaarvestaja on koolitusel, puhkusel või sootuks haigeks jäänud.\nPalgaarvestuse teenuse sisseostmise kasuks räägibki ettevõtjate sõnul sisemise töökoormuse optimeerimine ja kulude kokkuhoid. Teenusepakkuja valimine annab kindluse, et ka töötaja puhkuse või haigestumise korral saavad palgad õigeaegselt ja korrektselt arvestatud. Grant Thornton Balticus töötab seetõttu iga kliendiga vähemalt kaks raamatupidajat, et tagada õigeaegne töötasu arvestus ka eriolukordades. Samuti nõustab meie meeskond kliente ka keerulisemates palgaarvestuse ja raamatupidamisega seotud küsimustes.\nTurvalisus on ülioluline\nPalgaarvestuses on tähtis ka isikuandmete turvaline käsitlemine. Grant Thornton Balticu kasutatavas palgaarvestuse tarkvaras on tagatud rollide lahususe printsiip ning väljastame oma palgaarvestuse klientide töötajatele krüpteeritud palgalipikud. Kõik see annab kindluse, et töötajate isiku- ja palgaandmeid käsitletakse vastavalt Euroopa Liidu isikuandmete kaitse üldmääruse nõuetele ning need on turvaliselt kaitstud.\nHenkel Balti OÜ personalijuhi Age Razumova sõnul otsustasid nad töötasu arvestuse teenuse sisse osta just seetõttu, et konfidentsiaalsus on selles valdkonnas kriitilise tähtsusega ning Grant Thornton Baltic suudab palgaarvestust teha vastavalt Henkeli rahvusvahelise kontserni turvalisusnõuetele.\nKäesoleva aasta alguses muutunud tulumaksuvaba miinimumi arvestamine sujus meie palgaarvestuse klientidel valutult tänu ettevõtte ennetuslikule tegevuskavale ning selgitustööle. Grant Thornton Baltic nõustas ka Eesti üht suurimat tõlketeenuse osutajat, Luisa Tõlkebürood, kellega on ettevõttel pikaaegne ja usaldusväärne koostöö.\n„Luisa jaoks on oluline kvaliteet ja kompetentsus nii ettevõtte põhitegevusalal, tõlketöös, kui ka tugiteenuste puhul. Koostöö Grant Thorntoniga on aidanud meil optimeerida oma sisemist tööd nii, et töö kvaliteet ja vajalikud finantsteadmised on alati tagatud,“ sõnas Luisa Tõlkebüroo OÜ juhatuse liige Kristiina Püttsepp.\nIga seadusemuudatusega kaasneb palgaarvestusprogrammides palju kulukaid muudatusi. Ainuüksi palgaarvestuse tarkvarale võib ettevõttel kuluda aastas tuhandeid eurosid. Teenust sisse ostes ei pea tarkvara pideva uuendamise peale aega ega raha kulutama, kuna selle eest vastutab teenusepakkuja.\nGrant Thornton Balticu palgaarvestuse teenuse kohta saab lähemalt lugeda siit.\nPalgaarvestus ja tööõigus Raamatupidamisteenused Maksunõustamine\nLaadige alla PDF [224 kb]


Eesti: Huvikoolid võivad korraldada järgmisest nädalast siseruumides eksameid ja konsultatsioone | NordenBladet.ee\nNordenBladet — Valitsus kiitis põhimõtteliselt heaks haridus- ja teadusminister Liina Kersna ettepaneku leevendada piiranguid huviharidusele ja lubada alates 24. maist korraldada siseruumides eksameid ja konsultatsioone. Olulisel määral puudutab muudatus muusikakoole, mis peavad korraldama lõpu- ja sisseastumiseksameid.\n“Nii konsultatsioonide kui ka eksamite ajal tuleb kindlasti järgida kõiki nakkusohutuse reegleid: kanda maske, hoida distantsi, korraldada õppetööd hajutatult, õhutada ruume – kõike selleks, et mitte anda koroonaviirusele võimalust meie hulgas levida,” ütles minister Kersna.\nSiseruumides huviharidust läbi viies on kõigil vähemalt 12-aastastel osalejatel kohustus kanda maske. Maski ei pea kandma juhul, kui see pole tervislikel põhjustel, tegevuse iseloomu tõttu või muid olulisi põhjuseid arvestades võimalik.\nEttepanekut huvihariduse leevenduse osas toetas ka valitsust nõustav teadusnõukoda.\nValitsus tegi täna põhimõttelise otsuse ning plaanib vastava korralduse heaks kiita homme.\nJärgmisel nädalal vaatab valitsus üle muud piirangud nii huvihariduse kui huvitegevuse, noorsootöö, täiendkoolituste ja -õppe puhul.\nPraegu on huvihariduse ja -tegevuse, noorsootöö, täienduskoolituse ja -õppe puhul siseruumides grupitegevused keelatud ning individuaaltegevusi läbi viies tuleb juhinduda 2+2 reeglist. Ruumide täituvus ei tohi olla üle 25%. Konsultatsioonide ja eksamite leevendus kehtib vaid huviharidusele.\nAlates 31. maist on siseruumides lubatud tegevused kuni 10-liikmelises grupis. Ruumide täituvus ei tohi olla üle 25%.