Vardo Rumessen ilmutas sooloplaadi „Valude hällilaulud“ Johannes Brahmsilt — Sirp\nVardo Rumessen ilmutas sooloplaadi „Valude hällilaulud“ Johannes Brahmsilt\nPianist Vardo Rumessen tuli välja uue klaverisooloplaadiga Johannes Brahmsi loomingust, mis sai pealkirjaks „Valude hällilaulud“ („Wiegenlieder der Schmerzen“). CD sisaldab endas kuulsa saksa klassiku 12 ulatuslikumat või lühemat klaverioopust tema kahelt erinevalt loominguperioodilt.\nRumesseni uuel CD-l kõlavad helilooja varaselt loominguperioodilt neli ballaadi oopus 10 (nr 1- 4), loodud 1854. aastal, seejärel kaheksa viimasel loominguperioodil valminud klaveriteost: Capriccio op 76 nr 1 (1879), kuus Intermezzo’t – op 117 nr 1 ja 2 (1882), op 118 nr-id 1, 2 ja 6 (1893) ning op 119 nr 1; plaadi viimaseks teoseks on pianist valinud Rapsoodia op 79 nr 2 (1880).\nVardo Rumessen salvestas Brahmsi nimetatud teosed Estonia kontserdisaalis läinud aasta novembrikuu alguspäevil klaveril „Steinway & Sons“, helirežissöör oli Tanel Klesment, kaasprodutsent Peeter Vähi. Plaadibukleti saatetekstid on kirjutanud Maia Lilje ja Virve Normet (tõlge saksa keelde: Medea Jerser).\nBrahmsi klaveriloomingu plaadi on Eesti Kultuurkapitali toetusel välja andnud Estonian Record Productions (ERP 7513) ja Estonian Classics (EC 013). Uus CD tuli müügile 20. detsembril.\nERP on Vardo Rumessenilt siiani välja andnud üheksa albumit, kus eesti muusika kõrval on erandliku nähtusena eesti kogu pianismiajaloos pühendused neljale suurkujule maailmamuusikast, nende klaveriloomingu salvestused meie pianisti tõlgitsuses – heliloojateks Sergei Rahmaninov (2 CD, 2010), Johann Sebastian Bach (2 CD, 2010), Fryderyk Chopin (2011) ja Aleksandr Skrjabin (4 CD, 2012).\nLisaks on Rumessenil varem ilmunud veel üheksa heliplaati Eduard Tubina, Rudolf Tobiase, Heino Elleri ja Mart Saare klaveriloominguga (BIS 1988, Forte 1998, Pro Piano 1998, Finlandia Records 2003, ERP 2007, Estonian Classics 2010, Antes 2012). Kokku on pianistil seega ilmunud 18 sooloplaati klaverimuusikat.


Toomas Jürgenstein, väited, arvamused ja uskumused: Nimi ja vastutus\nAjalehes Eesti kirik 05.01.16\nNimi tähendab reeglina inimesele midagi olulist. On küll vana ütlus, et nimi ei riku meest, kuid mäletan lapsena, et olin kaunikesti pettunud, kui sain teada, et vend Andrese nime tähenduseks on mehine, minu nimi tähendas aga mulle tollal üsna arusaamatut kaksikut. Raskusi tekitas ka see, et 1964. aastal sündinute poiste hulgas oli Toomaid palju: keskkooli päevil neli, ülikooli esimesel kursusel kolm.\nMillelegi nime andmist on korduvalt kirjeldatud ka pühakirjas. Näiteks on minu üheks lemmikkohaks Vanast Testamendis mõned read loomislugudest (1Mo 2, 19-20), kus seisab kirjeldus sellest, kuidas Jumal peale loomade valmistegemist need inimese ette toob ning inimene neile nimed annab. Selles loos esineb inimene Jumala kaasloojana, arvan, et see on meile väga võimas tunnustus ja ka vastutus.\nPisut erilisematele ja inimesele tähendusrikkamatele loomadel antakse peale liigi nime sageli ka pärisnimi. Nii on nimed lemmikloomadel või loomaaialoomadel, näiteks uusaasta esimesel päeval eetris olnud usuliseltki mõtteainet pakkunud filmis „Pii elu“ kandis koos peategelasega merehädas olnud tiiger nime Richard Barker, kõigile on tuntud tubli teleseriaalis esinev politseikoer Rex jne.\nKellel on lapsed, need kindlasti mäletavad, kuidas pärast lapse sündi tuli otsustada temale nime panek. Vahel oli see lihtne, laps nimetati kellegi järgi suguvõsas, vahel väljendas eesnimi vanemate ootusi ja lootusi lapse suhtes. Küllap on olnud neidki juhuseid, kus lapsele nime valimine on toimunud paraja draama saatel nagu Paunvere rätsepa perekonnas. Usuliselt on kõige võimsamad olukorrad, kus nimi antakse ülalt, näiteks Vanas Testamendis Jaakobile:\nSu nimi ärgu olgu enam Jaakob, vaid olgu Iisrael, sest sa oled võidelnud Jumala ja inimestega ja oled võitnud! 1Mo 32, 29.\nMeile on üldiselt endastmõistetav, et eesnimede kõrval on inimesel ka põlvest-põlve edasiantav perekonnanimi, Euroopa riikidest meenub vaid Island, kus isiku teine nimi määratletakse isa või ema nime kaudu. Perekonnanimed said Eestimaa talurahvas pärast kaheksandat hingerevisjoni 1835 aastal, Liivimaal oli see sündinud kümmekond aastat varem 1826. Perekonnanimi oli inimesele staatuse mõttes oluline, sest see sidus inimese oma esivanematega. Samas võis kord saadud perekonnanimi osutuda vastuvõtmatuks, näiteks 1930. aastate teisel poolel toimus massiline perekonnanimede eestindamine.\nPerekonnanime ära võtmine tähendas inimese madaldamist kuhugi loomade ja vabade inimeste vahele. Kolme Oscariga pärjatud filmis „12 aastat orjana“ on mõjukad kaadrid, kus orjakauplejad peksavad vaba mehena röövitud Solomon Nordhupi, et ta unustaks oma eesnime ja perekonnanime ja võtaks omaks, et temast on saanud mustanahaline ori Platt. Pärast julma peksu nii ka juhtub.\nLisaks inimeste teavad kristlased Jumala nime. Mulle on ikka meeldinud tsiteerida religioonifilosoof Leszek Kolakowskit, kes on öelnud: „Suured religioossed mõtlejad on korduvalt öelnud, et kui me räägime Jumalast, siis me ei tea, millest või kellest me räägime.“ Seetõttu on mõneti üllatav, et nii intiimne detail Jumalast on teada. Samas toob Jumala nime teadmine teda inimestele lähemale. Tõsi, selle nime hääldus on tänini mõneti varjatud, lisaks manitsetakse kümnes käsus Jumala nime asjatu suhuvõtmise eest.\nKokkuvõttes mulle näib, et usuliselt on nimel oluline tähendus. Inimesele annab on see au ja väärikust, kuid sellega kaasneb ka vastutus. Viimasest väiteks lähtuvalt pooldan igati Postimehe otsust loobuda veebruaris anonüümsete kommentaaride avaldamisest. Olen nõus ka Postimehe peatoimetaja Merit Kopliga, kes otsust põhjendades rõhutas, et peetakse oluliseks Postimehe portaalis valitsevat tervet kommenteerimiskliimat, et poleks anonüümset sõimu ja inimestele ei tehtaks haiget. Nii mõnelgi korral olen näiteks usuteemasid käsitlevate artiklite kommentaare lugedes tõeliselt kurb olnud.\nMa arvan, et ajakirjandusväljaannete kommentaarides on omal kohal kriitika, kuid terava väljendusega peaks kaasas käima ka teadmine, kes seisab nende sõnade taga. See on positsioon, mis iseloomustab vaba ja sõltumatut inimest, kes oma nime auga kannab ning ka kommentaare oma nime all avaldab. Ja on igati mõistetav, et me ajakirjanduses sellise olukorra poole püüdleme.\nPosted by toomasj at 1:38 AM\nauu January 7, 2016 at 3:11 AM\nMeenus koht just läbitöötamisel olevast Nietzsche "Moraali genealoogiast":\nIsandaõigus nimesid anda läheb nii kaugele, et see lubab käsitada keele enda algupära valitsejate võimuavaldusena, nad ütlevad: "See o n see ja see", nad vajutavad igale asjale ja sündmusele sõna pitseri ning niiviisi otsekui omastavad selle.)\nPaar mälestuskildu eile meie seast lahkunud Jaani ...\nKõrvalvaataja alternatiivne pilk


Teetüübid: Algajate juhend - Elu - 2020\nTeetüüpide juhend algajatele, sest teate, et see on segane\nTeesse sattumisel pole tegelikult mingeid varjukülgi - see on üldiselt üsna tervislik ning võib olla vähem kofeiini ja parem rahakotil kui teised joogid. Kuid see võib olla segane. Liiga palju võimalusi, teate?\nNii et teeme selle lihtsaks. Vaatamata tuhandetele maitsetele ja sortidele, kuulub kogu tee ühte viiest perekonnast: must, roheline, oolong, valge või tume. (Herbal ei koosta seda nimekirja, kuna see pole nii tehniliselt tee - millegi loendamiseks peab see tulema taimest Camellia sinensisja taimeteed ei tee seda.)\nKõik tee on pärit samast taimest, kuid sellegipoolest on perede vahel väga erinevaid värve ja maitset. Erinevused tulenevad kasutatud taime osast, taime kasvupinna topograafiast ja kliimast ning töötlemisviisist. Ja näpunäide: mustas tees ei ole automaatselt rohkem kofeiini kui teistes sortides - kofeiinitase langeb enamasti selleni, kui palju lehti teie teekotti on lõigatud (väiksemad tükid = rohkem kofeiini) ja kui kaua teed keedetakse.\nKas sul on see kõik? Hea küll. Siit saate teada, mida peate enne veekeetjale klapi tegemist teadma igas peres levinud teede kohta.\nMustad teed on tavaliselt julged ja rasked, kuna neis on rohkem tanniine (punases veinis levinud ühend, mis annab suus selle imeliku kuiva tunde) kui teistes teeperedes. Neil on ka pikem oksüdatsiooniprotsess kui enamikul teedest - lehed tükeldatakse või rullitakse, et vabaneda naturaalsetest õlidest, jäetakse mitmeks tunniks õhuga reageerima, seejärel röstitakse oksüdatsiooni peatamiseks ja kuivatatakse.\nMust tee on kõige tavalisem kategooria, nii et mõned neist sortidest võivad tunduda tuttavad:\nIndias kasvatatud piirkonna nime saanud Assami tee on ainulaadse linnasemaitsega. Seda kasutatakse tavaliselt Chai tee alusena, kuid seda müüakse ka hommikusöögiteedena ja sageli lisatakse seda hommikusöögisegudele, nagu Iiri hommikueine ja Inglise hommikusöök.\nKogu Tseiloni teed kasvatatakse Sri Lankal, kuid sõltuvalt riigi osast võivad sellel olla maitsed, alates šokolaadist kuni tsitruseliseni. Tseilon kipub olema vürtsikas ning tavaliselt on see Earl Gray ja puuviljasegude peamine tee.\nTehniliselt öeldes ei ole Earl Gray üldse mitmesuguseid teesorte. Enamasti on see Tseiloni tee, kuid bergamoti kasutamine muudab maitse aromaatseks seguks lillelisest, magusast, metsasest ja hapust.\nSee on viski austajatele. Lapsangi souchongil on apelsini-, lille- ja vanilje noodid suitsuse maitsega - ilmselt seetõttu, et see on kuivatatud lahtisel tulel männipuu kohal.\nDarje-koored on õrnad ja maitseomadused võivad brändide kaupa või isegi kaubamärgi enda sees varieeruda. Sel juhul sõltub see tee kasvatamise ajast - India Darjeelingi piirkonnas on kolm erinevat kasvuperioodi ja igaüks neist annab eristatava maitse. Siin on hüljatud: First Flush Darjeeling: Kevadel korjatud First Flush on piisavalt värske ja lillelise maitsega. Seda nimetatakse mõnikord “Darjeelingi šampanjaks”. Teine masti Darjeeling: Second Flushil on tugev ja rikkalik maitse, mis maitseb sarnaselt viinamarjadega. See koristatakse suvel. Kolmas loputuspunane Darjeeling: värviline ja maitsega vask, Kolmas loputus on mahlane, lilleline ja sile. See on korjatud sügisel.\nErinevalt mustast teest on roheline tee oksüdeerimata, mis tähendab, et lehtedes olevad õlid ei reageeri kunagi õhuga ja see hoiab oma rohelist tooni. Tervikuna on rohelised teed tavaliselt magusamad ja leebemad kui mustad teed, kuid see sõltub natuke sellest, kuidas neid töödeldi. Näiteks Jaapanis aurustatakse rohelisi teesid oksüdeerumise vältimiseks tavaliselt välguga, Hiina rohelised teed aga röstitakse kuivalt. Selle tulemuseks on erinev maitse- ja keetmisprotsess.\nJaapani populaarseim tee, sencha aurutatakse enne kuivatamist lühikeseks ajaks. See protsess annab sellele rohelise maitse ja erkrohelise tooni. Huvitav on see, et mõne inimese sõnul maitsevad nad ka pisut mereande või merevetikate maitset.\nKorjatud hooajal hiljem, kuid töödeldes samamoodi nagu sencha, on bancha mullasem kui rohune. Kuigi sellel on magus ja tugev maitse, on see tavaliselt vähem aromaatne kui sencha.\nKui olete kange kohvijooja, kes üritab teisendada, on hojicha teie õlu. Röstimisprotsess toob esile kohvi meenutavaid pähklilisi, maitsvaid ja karamelliseid maitseid ning punakaspruuni värviga näeb see peaaegu välja nagu kohv. Peaaegu.\nHiina tee, mis on rullitud pelletikujuliseks, on püssirohi nimetatud selle sarnasuse tõttu püssirohu teradega. Selle maitsed on sobivalt suitsune ja piprane, tunda pisut vürtsi (ilma magususeta).\nChun mee tõlgib sõna otseses mõttes “hinnalisteks kulmudeks”, mis on ilmselt viide lehtede kaarekujulisele kujule. See on hapram kui enamus rohelisi teesid ning sellel on ploomitaoline aroom ja järelmaitse, mis eristab seda.\nOolong tee valmistamise protsess ühendab musta tee ja rohelise tee valmistamise protsessi ning maitsed kajastavad seda. Oolongid oksüdeeruvad enne röstimist osaliselt ja sõltuvalt sellest, kui kaua neil õhuga reageerida on, võib oolong maitsta ükskõik kus - lillelisest ja puuviljalisest kuni mullase ja pähklise kuni rohuni ja vürtsikani. Maitsest hoolimata kipuvad oolongid olema täidlasema kehaga kui mustad teed.\nTumeid teesid töödeldakse peaaegu täpselt nagu rohelisi teesid, röstimise asemel kääritatakse aga tumedaid teelehti. Selle vananemisprotsessi tulemuseks on magusam ja vähem tanniinne maitse, mis aja jooksul muutub. Näiteks pueri tee on noorelt lilleline ja rohune, kuid kui see on vananenud üle seitsme aasta, muutub ta täidlasema maitsega metsaseks ja piparmündiliseks.\nKuna need ei ole oksüdeerunud ega röstitud, on valged teed teesortidest kõige magusamad ja õrnemad. Need kipuvad olema kerged ja lillelised, kuigi mõned on ka pisut pähklised.\n5 köögiviljanuudli retsepti, mis tegelikult maitsevad nagu pastatoit\n2013. aastal jälgitavad tervise- ja sporditreeningud\nMis on teie lemmik välitreening?\nPüsti püsti kontoris\n5 jooksvat päikeseprille, mis ei tee sind veast välja nägema\nCopyright 2020 \_ Nõuandeid igaks otstarbeks - ilu, tervise ja elu kohta \_ Teetüüpide juhend algajatele, sest teate, et see on segane


Konverentsiteenindus, konverentsiruumide korraldamine | Turism - Majutus\nKonverentsiteenindus, konverentsiruumide korraldamine (0)\nKonverentsiteenindus, konverentsiruumide korraldamine.\nKonverentsi heale algusele annab tooni see, kui sekretär võtab külalised vastu tervitades ja heatujuliselt - näidates inimestele oma energiat, lööb nii mõnigi norgus inimene selja sirgu ja läheb kindlama meelega koosolekule. Väga teretulnud on see, kui sekretär teab erinevate maade kombeid ja tervitab vastava maa inimesi nende kommete järgi. See jätab ettevõttest hea mulje ja tõstab selle mainet.\nKonverentsi kvaliteedi määravad peamiselt kaks tegurit: laitmatult funktsioneeriv tehniline pool ning kindlatest reeglitest lähtuv sisuline ülesehitus. Kui nendele teguritele liituvad veel hea ligipääsetavus konverentsi toimumiskohale, kõrgtasemel toitlustamine ja igakülgne hoolitsemine konverentsikülalise eest, on konverentsi õnnestumine garanteeritud\nRegistreerimine – toimub tavaliselt elektroonselt, aga võib ka nn. käsitsi (telefoni teel). Registreerimise ettevalmistamisel tähelepanu pöörata:\nMitu osavõtjat planeeritakse\nMilline on osalustasu ja kes kogub\nKas erinevatel osadel või päevadel on eraldi hinnad\nMillal on viimane registreerimisaeg\nMilline info peab olema nimesildil ja mis tüüpi silte kasutada (värvid, tüübid)\nMillist lisainfot vajatakse registreerumisel (toit, majutus jne.) – soovitav välja töötada blanketid\nPeamised nõuded konverentsiruumidele:\nValgustus , aknad\nSekretariaat (arvuti, paljundus jne.)\nKoosoleku ruumis peab olema piisavalt valgust. Samuti peab olema ruumi hämaramaks muutmise võimalus, kuna väga tihti kasutatakse projektorit abistatava vahendina.\nKõige parem, kui on ruumis suured\nkrikar Õppematerjali autor\nheatujuliselt, registreerimine, paigutus, sobimatud, läbirääkimislaudadele, dokumendid, koosolekutel, tellida\nRuumide kujundamise erinevad stiilid\nEsitlus- ja tõlkeseadmed, arvuti, heli- ja paljundustehnika\navar, õhuküllane, soovitava temperatuuriga\nEksperdid, abid ja tõlgid\nAtribuutika ja abivahendid


Koht: Räpina Aianduskool, Aianduse 6, Räpina Aeg: 12.02. – 19.02.2021 Õppepäevad: R -L, 12. – 13. veebruar R, 19. veebruar Maht: 26 ak tundi (24 kontakttundi) Koolitaja: Ülle Sarnit, kergete rõivaste konstruktor-modelleerija, Räpina Aianduskooli kutseõpetaja. Sihtgrupp: erialase tasemehariduseta täiskasvanud; varem massõmblusettevõttes töötanud õmblejad; ettevõtjad individuaalõmblejad ja tekstiilkäsitöölised. Õpiväljundid. Kursuse läbinu: Teades õmblusmaterjalide kiulisest koostisest tingitud.. Loe edasi\nPraktikajuhendajate ühisseminar 21. jaanuaril aianduskoolis\nPÄEVAKAVA: 09.00 – 10.00 Kogunemine, registreerumine, tervituskohv 10.00 – 10.05 Seminari avamine – Kalle Toom, RAK direktor 10.05 – 12.00 Kehakeel ja esinemisoskus – Inga Lunge, Toomingas OÜ 12.00 – 13.00 Lõuna 13.00 – 13.10 Esimene stipendium ettevõttelt Aianduskooli õpilasele 13.10 – 14.00 Räpina Aianduskooli lõpetajate tulemuslikkusest – Kalle Toom, RAK direktor 14:00 – 14:30.. Loe edasi\nErasmus+ õpirände fotokonkurss “Kaugel on lähedal”\nHea õpirändel osalenu, sul on suurepärane võimalus näidata teistele kui tore oli sinu praktika välisriigis. Selleks saada oma õpirände foto Erasmus+ fotokonkursile „Kaugel on lähedal“. Konkurss toimub kahes kategoorias: 1) parim eriala foto 2) vaba aeg Fotokonkursile ootame fotosid 15.– 31. oktoober 2020. Parimatest fotodest pannakse üles näitus meie koolimajas ning esikolmiku „klõpsude“ autoritele on auhinnad!.. Loe edasi\nPõlvamaa Augustifoorumil kuulutati välja selle aasta haridustöötajate laureaadid\nMeil on hea meel teatada, et aianduskooli õpetaja Liisi Kont pälvis tunnustuse: Põlvamaa aasta kutseõpetaja. Soovime palju õnne ja rõõmustame koos Liisiga! Foto: Põlvamaa Arenduskeskus Uudis lisatud: 31.08.2020 Loe edasi\nMajutus statsionaarse õppe õpilastele 2020/2021. õppeaastaks\nMajutus statsionaarse õppe õpilastele 2020/2021. õppeaastaks algab 23. augustil 2020 ajavahemikus 12:00 – 23:00 Sireli 3 ja Jõe 8 õpilaskodudes. Õpilaste nimekirjad majutuse kohta asuvad õpilaskodu uksel. Rohkem infot õpilaskodude kohta leiad siit. Lisainfot võib küsida õpilaskodu perenaiselt, Lidia Sarja +372 51 40 645 Loe edasi\nAianduskooli parimad lõpetajad pälvisid ministrilt tunnustuse\nMaaeluminister Arvo Aller saatis tänukirjad kutseõppeasutuste, Eesti maaülikooli ja Tallinna tehnikaülikooli maamajanduslike erialade parimatele lõpetajatele. Tänukirja heade õpitulemuste eest said teiste seas ka Räpina aianduskooli aedniku õppekava lõpetajad Arje Dudrovenski ja Priit Kaasik. Kokku tunnustati 15 lõpetajat. «Maaelu valdkond vajab arenemiseks teadlikke valikuid ja parimaid eksperte, mistõttu on ootused värsketele lõpetajatele suured. Suur tänu lõpetajatele.. Loe edasi\nIlmunud on põnev raamat sirelitest. Selles raamatus on hulgaliselt Moskva süringoloogi ja estofiili Igor Leonidovitš Semjonovi poolt tehtud fotosid. Aastatel 2015-2019 viibis ta sageli Eestis ning uuris Eesti sireliaretajate Räpina Aianduskooli õpetaja Adolf Vaigla (1911-2001) ja Raplamaal elava Aavo Mägi aretustööd. Sellest annabki ülevaate järgnev raamat. Raamatu eestikeelse teksti on koostanud meie kooli endine õpetaja.. Loe edasi\nVastuvõtt aianduskooli on alanud\nAlates tänasest, 6. aprillist on võimalik aianduskooli õppima tulemiseks vajalikud dokumendid esitada. Vaata lisa SIIT. Loe edasi


Liikmete fotod ja suurused - Taotlege USA viisat | Viisatasud - Eestis (Estonian)\nLiige tasub Liikmetasu sõltumata Klubi külastamisest sealhulgas aja eest, mil Liikmel puudub võimalus külastada Klubi Lepingu punktis 6. Lisaks hooldas ja valvas Dmitruk muuhulgas Dikajevi perekonna kasutuses oleva puhkekeskuse OÜ Primalend territooriumi, kus ta täitis Dikajevi ja viimase elukaaslase korraldusi kuni Lisaks otsis Podolinski välja tankistid, kelle nimel veel firmasid registreerida ning transportis ja rahastas neid. Sellest arvati maha osaliselt ära kantud karistus 2 aastat, 11 kuud ja 29 päeva.\nPunktis Klubil on olenemata põhjusest õigus Leping üles öelda teatades sellest Liikmele üks 1 kuu ette. Liikmel on õigus Leping erakorraliselt ilma etteteatamistähtajata üles Liikmete fotod ja suurused juhul, kui: Klubi tahtlikult või tulenevalt raskest hooletusest rikub olulisel määral Lepingut; Lisaks Lepingus toodud alustele, on Liikmel õigus Leping erakorraliselt ilma etteteatamistähtajata üles öelda juhul, kui Klubi tahtlikult või tulenevalt raskest hooletusest rikub olulisel määral Lepingut.\nLepingut ei loeta lõppenuks ega muudetuks ja Treeningpuhkus antuks kui Liige ei ole pidanud täielikult kinni vastavas Lepingu punktis sätestatud Lepingu lõpetamise, muutmise või Treeningpuhkuse kehtestamise korrast.\nLiige kohustub teavitama Klubi viivitamatult oma Liikmete fotod ja suurused ja kontaktandmete muutumisest. Klubi avaldab kõik üldised teated oma kodulehel Internetis.\nKohaldatav õigus ja vaidluste lahendamine Lepingus reguleerimata küsimustes juhinduvad Pooled Eesti Vabariigis kehtivatest õigusaktidest. Kõik Lepingust tulenevad või sellega seotud vaidlused lahendatakse läbirääkimiste teel ja kokkuleppe mittesaavutamise korral lahendatakse vaidlused Harju Maakohtus vastavalt Eesti Vabariigi õigusaktidele.\nKonfidentsiaalsus Kui Lepingust ei tulene teisiti, siis Pooled ei avalda kolmandatele isikutele teavet Lepingu sõlmimise ja selle tingimuste kohta. Isikuandmete töötlemine Lõppsätted Klubil on õigus läbi viia kampaaniaid, mille käigus antavad soodustused kehtivad ainult kampaaniatingimustes määratud ajavahemikul ning laienevad vaid isikutele, kes vastavad kampaaniatingimustes toodud määratlusele. Kampaania tingimused rakenduvad reeglina vaid uutele liikmetele ja Klubil on õigus keelduda isikuga Lepingu sõlmimisest juhul, kui esineb kahtlus, et isik on lõpetanud Lepingu üksnes või peamiselt kampaaniasoodustuse saamise eesmärgil.\nMaksumäärade või -korralduse muutumisel on Klubil õigus ühepoolselt muuta kõiki Lepingus sisalduvaid summasid vastavuses maksumäära või -korralduse muutumisega, teavitades sellest Liiget vähemalt kolmkümmend 30 päeva ette. Klubi ei teavita Liiget summade vähendamisest. Seega peetakse teda Läti ja Leedu suure pettuse ajuks. Sealhulgas esitas ta Simonov oli see, kes registreeris näiteks enda nimele hotellitube ning kes pettis välja isikut tõendava dokumendi, mida kasutati hiljem järelmaksulepingute sõlmimisel.\nKohtusaalis tavapärasemast suurema torso tõttu silma hakanud Raag täitis väidetavalt Dikajevi erinevaid korraldusi, sealhulgas sooritas Dikajevilt saadud rahaga ja tema kontrolli all pangatehinguid ja rahasiirdeid Dikajeviga seotud isikutega. Selle eest maksis Sergei Džavakjan Raagile igakuist 1 euro suurust palka. Ent Raagi ülesanded ei piirdunud eelnevaga. Samuti said teised ühenduse liikmed Raagi kaudu vajadusel informatsiooni Dikajevi viibimiste kohta ning lisaks vahendati tema kaudu Dikajevile ning Dikajevilt teateid ja vajadusel oli ta valmis osutama transportteenust ka teistele kuritegeliku ühenduse liikmetele.\nNende firmade kaudu hakati hiljem maksupettusi läbi viima. Muide, esindusliku väljanägemise tagamiseks ostis Tanel Mandelkorn äriühingute juhatuse liikmeteks vormistatavatele isikutele vajadusel ka riided ja jalanõusid. Alexander Nikolaev ja Valeri Dementjev Nikolaev ja Dementjev soostusid tasu eest vormistama oma nimel järelmaksu- ja laenulepinguid.\nAleksandr Varlamov Süüdistuskõnes mainis prokuratuur Varlamovi kohta vaid seda, et teda millegipärast varjati ja valvati Tallinnas asuvates korterites ja et kuritegelik ühendus vajas ja kasutas teda oma kuritegelike eesmärkide elluviimiseks väljaspool Eesti Vabariiki. Süüdistuse sisu Viit inimest süüdistatakse kuritegeliku ühenduse tegevusele kaasaaitamises. Süüdistuse järgi rahastas kuritegelik ühendus enda tegevust erinevate majandus- ja varavastaste kuritegude toimepanemisega.\nMuuhulgas pandi toime käibemaksupettusi, millega tekitati Läti ja Leedu Vabariigile sadade tuhandete eurode ulatuses kahju. Eeluurimisel kogutud andmete järgi finantseeriti ühendust samuti Eestis toimepandud kelmustega, millesse kaasati inimesi, kes soostusid tasu eest vormistama oma nimele järelmaksu- ja laenulepinguid.\nKeskkriminaalpolitsei organiseeritud kuritegude büroo pidas ühenduse liikmetest enamiku kinni Siis Liikmete fotod ja suurused Haron peeti kinni mullu juuni lõpus ning Harju Maakohus võttis ta 1. Lisaks Haronile viibivad käesoleva kriminaalasja raames täna vahi all veel neli süüdistatavat. Eelmistele lisaks astusid kohtu ette kelmuses süüdistatuna Aleksandr Varlamov, Aleksandr Dmitruk, Aleksandr Nikolajev ja Valeri Dementjev ning omavolilises sissetungimises süüdistatuna Irina Sõssujeva ja suures ulatuses maksude tasumisest hoidumisele kaasaaitamises süüdistatav Andrei Jermolajev.\nKriminaalmenetlust alustati Liigete arv oli kõige väiksem a.\nIlmasõda ja tema järelkäivad kaubakitsikuse ajad olid ühisuse tõusuajad. Praegune osamaksu suurus on Mk. Liidu poolt väljatöötatud eeskuju järele, mis mitmesuguseid lähedusi ja laiemat tegevusvabadust võimaldab. Et ühisuse tegevusest möödaläinud 12 a. Käesoleval aastal töötab ühisus jälle endise südiduse ja eduga edasi, mille selgeks tunnustuseks on kaubamüügi järjekorraline kasvamine. Möödunud aastal oli kaubaläbimüük iga kuu läbisegamini Mk.\nÜhing on asutatud


Tarkusepäeval hakkas kehtima uus riigihangete seadus, mis baseerub omakorda uuel hangete direktiivil. Selles seaduses on paljugi uut ja samas ka vana, aga mis kõige tähtsam - pakkumuse valiku kriteeriumiks on edaspidi vaikimisi majanduslik soodsus, mille hulgas võib aga ei pea hindama ka pakkumuse maksumust. Loeme ja arutame.\n§ 85. Pakkumuste hindamise kriteeriumide seadmine\nSeega ütleb seadus üheselt, et kriteeriumiks on ainult majanduslik soodsus ja mitte midagi muud.\n(2) Pakkumuste hindamise kriteeriumid on hankelepingu esemega seotud ka juhul, kui nende sätestamisel võetakse arvesse hankelepingu esemeks olevate asjade tootmise, teenuste osutamise või ehitustööde tegemise või nimetatute turustamisega seotud protsesse või olelusringi muudes etappides tehtavaid tegevusi ja kulutusi, isegi juhul, kui need ei ole hankelepingu eseme oluliseks osaks.\nSiin tahetakse meile öelda, et need kriteeriumid, millest sõltub pakkumuse majanduslik soodsus, võivad olla ka kaudsed, mitte ainult otsesed. Kui konkreetse hanke tulmusest sõltuvad järgnevate hangete tulemused, siis on täiesti asjakohane seda arvesse võtta.\n(3) Majanduslikult soodsaima pakkumuse väljaselgitamisel võtab hankija arvesse eelkõige parimat hinna ja kvaliteedi suhet, mis hõlmab kvalitatiivseid, keskkonnaalaseid või sotsiaalseid kriteeriume vastavalt käesoleva paragrahvi lõikes 8 sätestatule, pakkumuse hinda või kulu, sealhulgas hankelepingu täitmisel tõenäoliselt tekkivaid kulusid ja olelusringi kulusid vastavalt käesoleva seaduse §-s 86 sätestatule.\nJälle see hinna ja kvaliteedi suhe!!!! Kuidas saab samas lauses öelda, et arvestatakse eelkõige hinna ja kvaliteedi suhet, samal ajal hinnates hoopis kvalitatiivseid, keskkonnaalaseid ja sotsiaalseid kriteeriume?\nSuure ämbri kolinaga on siin proovitud sisse tuua tasakaalustatuse põhimõtet. Iga tegevusega kaasneb nii sotsiaalne, kui keskkonnamõju, mida tuleb majanduslikult hinnata. Lisaks pakkumuse otsesele hinnale võib ja tuleb hinnata ka muud kulu, näiteks hanke majandamisega seotud avalikku kulu. Mida varem ei saanud üldse pakkumustes hinnata, oli halduskulu. Näide elust enesest on see, et kui on ikka sitt projekteerija või ehitaja, siis saavad ametnikud nendega meie kõigi raha eest protsessida kasvõi aastaid. See võib olla kulukam, kui esialgne pakkumuse hind. Näiteid annab meile igapäevane meedia.\n(4) Hankija võib majanduslikult soodsaima pakkumuse väljaselgitamisel arvestada ainult pakkumuse hinda või kulu üksnes juhul, kui hankija jaoks sõltub pakkumuse majanduslik soodsus ainult pakkumuse hinnast või kulust ja kõik muud tulevase hankelepingu tingimused, sealhulgas hankelepingu esemega seotud kriteeriumid, on riigihanke alusdokumentides ammendavalt kindlaks määratud.\nLugupeetud hankijad, see siin on punane latern. Teeme selle kohe selgeks, enne kui te kahetsete. Kui te tahate laiska panna ja teha otsuseid ainult hinnapõhiselt, siis peate te seda esiteks väga tõsiselt kaaluma ja põhjenduse ka väga selges Eesti keeles hanke teatesse kirja panema. Kui te seda ei tee, siis on tegemist ebaseadusliku kriteeriumiga.\nTeiseks, nagu antud punkt ka selgelt kirjutab on selline võimalus ainult siis kui hanke ese on väga üheselt määratletud. Kui te näiteks soovite osta harilikke pliiatseid 10 tükki tugevusega 2HB, söe läbimööduga 0.5 kuni 0.8mm ning kogupikkusega vahemikus 16 kuni 20 sentimeetrit ilma kustutuskummita, siis võib öelda, et hanke ese on väga selgelt defineeritud ja võiks osta hinna alusel.\nKui te aga ostate teenust, nagu näiteks ehitiste kavandamist ehk projekteerimist, siis ilma projektita ei ole teil võimalik kirjeldada ostatavat teenust selliselt, et te võiksite pääseda vaid hinnakriteeriumiga.\nSeega, kui teie hanke tehniline kirjeldus kasutab mistahes tinglikku sõnastust, lõplikult määratlemata töömahtu jne ("projekti maht selgub töö käigus", "pakkuja vastutab piisava uuringute mahu eest"), siis unustage ära. Te peate tegema rohkem tööd ja tulema välja asjakohaste majandusliku soodsuse kriteeriumitega, nagu seadus nõuab. Või täpsustama tehnilist kirjeldust, milleks te nagunii võimelised ei ole.\n(5) Innovatsioonipartnerluses ja võistlevas dialoogis arvestab hankija majanduslikult soodsaima pakkumuse väljaselgitamisel üksnes parimat hinna ja kvaliteedi suhet.\nEi olegi midagi lisada.\n(6) Tarkvara arendusteenuste hankimisel arvestab hankija majanduslikult soodsaima pakkumuse väljaselgitamisel lisaks pakkumuse hinnale ka olelusringi kulusid vastavalt käesoleva seaduse §-s 86 sätestatule või põhjendab riigihanke alusdokumentides olelusringi kulude arvestamata jätmist.\nImelik küll, miks see tarkvaraarendus nii eriline teenus on, et kohe peab olelusringi kulusid arvestama, aga teede projekteerimisel näiteks mitte? Selline ühe teadmistepõhise teenuse eristamine seaduses on põhjendamatu, aga no vähemalt näitab seda, et IT vallas on mõistus kodus, mujal veel kadunud asjade hulgas.\n(7) Hankija võib hankelepingu hinna või kulu suuruse riigihanke alusdokumentides kindlaks määrata ja hinnata pakkumusi üksnes kvalitatiivsete, keskkonnaalaste või sotsiaalsete kriteeriumide alusel.\nSee on päris hea võimalus. Heas peres ju rahast ei räägita. Räägitakse kvaliteedist, keskkonnast ja "suhetest". Viimane ei tähenda mitte klatsi.\n(8) Kvalitatiivsed, keskkonnaalased või sotsiaalsed kriteeriumid võivad olla eelkõige:\n1) kvaliteet, sealhulgas tehniline väärtus, esteetilised, funktsionaalsed, keskkondlikud, sotsiaalsed ja innovaatilised omadused, ligipääsetavus ning turustamise tingimused;\n2) hankelepingu täitmises vahetult osalevate isikute spetsiifiline tõendatud töökorraldus, kvalifikatsioon või kogemus, millest otseselt sõltub hankelepingu täitmise kvaliteet;\n3) müügijärgne hooldus ja tehniline abi ning tarne- ja paigaldustingimused.\nSiin on nüüd punkti kaks all ära klaaritud see varasemate seaduste puhul tekkinud jabur olukord, kus pakutava meeskonna hindamist võrdsustati pakkuja kvalifitseerimisega ja vaidlustes lasti hankeid põhja. Eks see probleem tulenes ka sellest, et objektiivsuse sildi all püüti isikute hindamist teha võimalikult numbriliseks, mis tähendas siis objekti esemega sideme kaotamist. Kellegi karjääri aastate kokkulugemine ei oma mingit seost ostetava hanke esemega. Nüüd on võimalus julgelt kriteeriumid koos hindamisega seadistada selliselt, et need hakkavad toimima.\nMõnevõrra murelikuks teeb see, et loetelu on lõplik (mööndusena on sõna "eelkõige"), ehk hankija peabki suutma oma kriteeriumid panna nende märksõnade alla ja ei tohi kastist väljas oma peaga mõelda. Parem olnuks loetelu ära jätta ja piirduda kolme märksõnaga.\n(9) Hankija määrab riigihanke alusdokumentides suhtelise osakaalu, mille ta igale valitud pakkumuste hindamise kriteeriumile pakkumuste majandusliku soodsuse hindamiseks annab.\nLihtne, tuleb veel lisada, et osakaalude summa peaks kokku andma 100%. Ridade vahelt tuleb välja lugeda, et kriteeriumid on Hankija valida. Paraku eespool etteantud nimekirjast.\nMajanduslikult soodsat Eestit meile kõigile!\navalik huvi haldusreform keskkond poliitika\nSildid: avalik huvi haldusreform keskkond poliitika


Kangelase teekond: Looja arhetüüp aitab luua unistuste elu -\nKangelase teekond: Looja arhetüüp aitab luua unistuste elu\nSirle märts 26, 2018\nInimese baasvajaduseks on loomine. Alguses kui me ei ole ühenduses oma sisemise loojaga, siis võime luua teadvustamatult ega tajuda seda mis meiega toimub. Kui meie loomingu tulemuseks on kaos ja raskused, siis võime selles süüdistada kas teisi või ebasobivaid tingimusi. Parem kontakt iseendaga ja enesekindluse kasv loob sügavama kontakti meie sisemise potentsiaaliga ehk oma tõelise Minaga. Selle tulemusel hakkavad unistused muutuma reaalsuseks, me hakkame usaldama oma sisetunnet ja hakkame üha enam taipama seda mida me tegelikult soovime ja mida me väärt oleme.\nVisioon on tulevikuseisund kuhu jõuda soovime. Pealtnäha lihtsana näiva visiooni sõnastamine võib osutuda igapäevaelus keerulisemaks kui me arvata võime. Nii koolitustel kui teraapiaseanssidel on oluliseks osaks visiooni ehk tulevikuseisundi sõnastamine. Sageli on just see üheks esimeseks takistuseks millega inimene kokku puutub. Sisetunne soovitud tulemusest on justkui olemas, kuid selle sõnastamine on keeruline. Takistustena esineb nii ebakindlust kui ka hirmu pettumuse ees, kui asjad ei suju kõik nii nagu meie seda ette näeme. Sisuliselt võib see tähendada ka usaldamatust kui ka kontrollivajadust, mis tegelikkuses võivad meie arenguteel olla pigem takistused kui toetajad.\nKui Looja arhetüüp meie elus on aktiivne, teadvustame endale, et meie saatuseks ja kohustuseks on arendada välja isiklik eluvisioon ning see ka ellu viia. Võime tunda, et kui me nii ei tee, siis me justkui kaotame oma hinge. Looja sunnib meid ebaautentsetest rollidest välja astuma ja oma tõelist identiteeti väljendama. Kui arhetüüp on aktiivne siis võime iseenda tõelise Mina leidmise soovi tõsta kõrgemale nii rahast, võimust kui ka staatusest. Sel hetkel võivad inimesed teha enda elus väga suuri muutusi, loobuda hästitasustavast tööst ja võtta vastu “hinge paitava väljakutse”.\nMe loome oma elu, sõltumata sellest ka me seda teadvustama või mitte. Juhul kui meil puudub iseendaga kontakt, siis võime sattuda loomise varjupoole, mis võib väljenduda pigem negatiivsete võimaluste loomise või töönarkomaaniana. Võime sattuda olukordi elus, mis meile ei meeldi – kohtuda inimestega kes meid petavad või seista silmitsi hingematvate raskustega. Kuigi nendes olukordades olles võime püüda leida süüdlasi, siis hiljem elutarga ja küpsemana tagasi vaadates, võivad inimesed öelda “ma ju tegelikult teadsin et see niimoodi lõpeb”.\nJärgmise tasandi Looja teeb koostööd egoga, haarates ohjad justkui Sõdalane enda kätte. Me suuname kogu oma jõupingutuse soovitu saavutamisse ning lõpuks ka väsinuna võime sinna jõuda. Üheks oluliseks tunnuseks mis eristab seda staadiumit varjust on see, et me tunneme sõltumata väsimusest uhkust saavutatu üle. Meie hing on rahul. Seejärel kui taipame et me ei saa oma elus kõike kontrollida ja tänu Hävitaja arhetüübile loobume sellest, siis hakkame usaldama oma kujutlusvõimet ja võimet luua hinge tasandil. Sel tuleb meisse usk, et elu hoiab meid. Kõrgeima tasandi Looja julgeb eksperimenteerida ja luua seda mida ta kujutab – sel hetkel toimub unistuste ellu viimine nii mõistuse kui ka hinge tasandil.\nEluterve Looja arhetüüp on ühenduses nii ego kui hingega. Ühelt poolt oleme Loojatena justkui sõdalased kes saavutavad edu läbi raske töö kuid teiselt poolt tärkab meis hinge tasandil usk sellesse mida me teeme. Juhul kui puudub kontakt egoga, siis võime leida ennast olukorras, kus me loome kuid ei suuda endale piisavat elatist teenida või kui puudub kontakt hingega, siis võime teha küll rasket tööd kuid hingerahu puudub ja enesekriitika ei luba meil saavutuste üle uhkust tunda.\nOma sisehääle kuulamine\nOn otsuseid mida langetame teadlikult, mida alateadlikult ja mõned tunduvad pigem avastuste kui otsustena. Sageli võivad inimesed öelda, et nad ei ole loovad. Selline enesehinnang võib olla pärit lapsepõlvest saadud tagasisidest. Tegelikkuses on loovuse takistuseks hirm või oskamatus oma olemust ja sisehäält kuulata. Domineerivad pigem alateadlikud uskumused või hinnangud iseenda suhtes, mis aitavad loovat kujutlusvõimet ignoreerida. Loobudes kujutlusvõimet ohjata ning lubades sellel loomulikul viisil tegutseda, siis avastame oma sisemise potentsiaali, mis aitab meil hakata oma elu looma täiesti uuel viisil. Aegajalt vajame sisehääle kuulamiseks kellegi toetust, ükskõik siis kas selleks on hea sõbra, mentori või terapeudi toetus. Looja arhetüübi integreerimine saab alguse tegutsemisest ja oskusest suhtuda tulemustesse hinnanguvabalt. Motivatsioon ja heaolutunne loovad toetava pinnase tegutsemiseks, mis omakorda loob võimalused loomiseks üha kõrgematel tasanditel.\nLooja seos teiste arhetüüpidega\nKangelase teekond on tervik. Olenemata meie tahtest peituvad meis kõik 12 arhetüüpi. Looja arhetüüp võtab kokku nii ego kui hinge rännaku. Looja arhetüüp äratab meie sees peituva tõelise identiteedi ja kujutlusvõime. Ilma kujutluseta ei saa me oma elu luua. Kuid selleks et Looja arhetüüp saaks elutervelt end avaldada, on oluline et oleme saanud ühenduse eelneva seitsme arhetüübiga. Ego arhetüübid – Süütu, Orb, Sõdalane ja Hoolitseja – aitavad meil õppida ise oma elu eest vastutust võtma, isegi kui me ei tea kuidas seda teha. Nad õpetavad meile usaldust, vastastikkust sõltuvust ja koostööd ja julgust võidelda. Hingega seotud arhetüübid – Otsija, Hävitaja, Armastaja ja Looja – õpetavad meile ihaldust millegi enama järgi, loobumist kõigest sellest mis meid enam ei toeta, iseenda aktsepteerimist ja oma potentsiaali maksimaalset realiseerimist hinge tasandil. Juhul kui ühendust nimetatud arhetüüpidega ehk iseendaga on nõrk, siis võime kalduda sõltuvusse teiste arvamusest, tunda end üksikuna, seada fookusesse teiste mitte iseenda heaolu, tunda hirmu muutuste ees, tunda ennast ebapiisavana ja hoida kinni kontrollist või perfektsionismist. Kõik need arhetüüpide varjuküljed tekitavad meis rahulolematust, kuna loomise tulemus ei paku meie hingele rahulolu.\nKäesolev artikkel on avaldatud portaalis Alkeemia 26.03.2018.a.\nNii nagu aastaaegade vaheldumine, on ka muutused inimese igapäevaelu loomulik osa. Selleks et uus saaks sündida, tuleb vanast loobuda. Hävitaja arhetüüp on see, kes peale…\nSirle märts 12, 2018\nIgas inimeses on olemas visioon oma tulevikust. On inimesi, kes teadlikult ja järjepidevalt soovitu suunas liiguvad, vallutades elus üha uusi mäetippe. Kuid samas on nende…\nSirle jaanuar 29, 2018


Vahekultuure kasvatatakse põhikultuuride vahel eesmärgiga parandada mullaviljakust, vähendada toitainete leostumist ning suruda alla umbrohtumust. Nende kasvatamine aitab parandada ja säilitada mullastruktuuri ning -viljakust, parandada mulla niiskusrežiimi ning samuti soodustavad vahekultuurid mullaorganismide elutegevust. Taimkatteta mullal suureneb pinnase erosioon tuule ja vee mõjul, mistõttu on oluline hoida muld talvel taimkatte all.\nVahekultuurid seovad toitaineid ning need on järgnevatele kultuuridele mullast kergemini omastatavad. Erineva juurekavaga vahekultuurid aitavad tuua ka mulla alumistest kihtidest toitaineid pindmistesse kihtidesse.\nOluline on siinkohal, et vahekultuuride kasvatamine pärsib umbrohtumust, pakkudes umbrohtudele vee, toitainete ja valguse pärast konkurentsi. Mõned kultuurid (näiteks rukis, ristõielised) eritavad mulda ka mitmeid aineid (näiteks ristõielised eritavad glükosinolaate), mis pärsivad umbrohuseemnete idanemist ning tärkamist. Paljud suure lehemassiga ja kiire algarenguga kultuurid vähendavad päikesevalguse jõudmist mullale ning takistavad tänu sellele umbrohuseemnete idanemist.\nVahekultuuride puhul ongi oluline silmas pidada, et kasvatada võiks kiire algarenguga ning varajase tärkamisega kultuure, mis suudaksid kasvatada suure biomassi ka vähemsoodsa sügise puhul. Talviste vahekultuuride puhul on sobiv külviaeg kohe peale põhikultuuri koristamist, kuid mitte hiljem kui augusti keskpaigas.\nEestis kasvatatakse vahekultuuridena mitmeid ristõielisi (valge sinep, õlirõigas, raps, kesaredis), teravilju (rukis, tatar), liblikõielisi (talivikk, Aleksandria ristik, inkarnaatristik) ja ka näiteks itaalia raiheina, keerispead. Ristõieliste vahekultuuride puhul tuleb nuutri leviku vähendamiseks siiski jälgida külvikorda ning vältida ühel põllul järjestikustel aastatel ristõieliste kultuuride kasvatamist.\nBaltic Agro heinaseemnete tootevalikust sobivad vahekultuurideks inkarnaatristik ja ka kõik teised ristikud, itaalia raihein ning karjamaa raihein.\nPunane ristik 12-15\nRoosa ristik 8-10\nValge ristik 3-4\nItaalia raihein 25-30\nKasutada võib ka itaalia raiheina ja inkarnaatristiku segu vahekorras 10 kg/15 kg.\nKülvisenorme võib vähendada, kui ilmastik on taimede arenguks väga soodne (soe ja niiske) ja külv toimub juulis või augusti alguses.


Kunagi, ükspäev, mitmeid päevi tagasi, potsatas mu elektroonilisse postkasti vahva kiri põnglase kasvatajalt. Sisuks juba tuttav "tegelane" lasteaia akendelt. Tol hetkel oli palju tegemisi ja kiire kukil (nagu üldse viimasel ajal kipub olema) ning panin postkasti sama targalt kinni tagasi. Või õigemini, nüüd juba teadmisega, et kui tekib selline lahe moment, on mul õpetus tagataskust kiirelt võtta. Nii saingi nädalavahetusel natuke mahti tungida ühe isendi "hingeellu", et kui keeruline see siis ikkagi on... Mõnus nikerdamine oli, tormaka argielu väike väljalülitus. Mulle see helbeke väga meeldib, midagi minu maitsele. Palju pole vajagi, piisab vähesest loomaks hoopist teist miljööd ja meeleolu. Antud helbeke on tehtud A4 paberist, väiksemaid ei ole veel katsetanud, kuid lähipäevil on plaanis :). Kuna päris aknale ära ei mahtunud, riputasime niidiga akna lähedusse lakke, nüüd nii vahvalt keerleb tasa-tasa ja elab vaikselt õhu liikumise käes.\nAknast välja vaadates sain lohutust – räästast alla vajuv lumi ja pikad peened jääpurikad asendavad edukalt pitskardinaid, mille heegeldamiseni ma veel kuidagi jõudnud ei ole, ent nüüd tulid nad mulle ise koju kätte ja ronisid veel akna ette ka! :)\nPostitaja: Nodsu kell 00:29 1 kommentaar:\nPostitaja: Nodsu kell 12:57 2 kommentaari:\nMeie perel on saanud väikeseks traditsiooniks käia igal aastal, septembri keskel, üle lahe põhjanaabrite juures geopeitumas. Sel on oma väike ajalugu, miks just siis, kuid ma leian, et see ei olegi nii tähtis kui see, et see on võrratult ilus aeg võrratult kaunis looduses. Geopeitus mulle selle pärast meeldibki, et on võimalus sattuda paikadesse, kuhu niisama ei oskaks ise eales sattuda, üldjuhul tahetakse teistele mängijatele näidata ikka vähe teistmoodi ja põnevaid kohti. Alati on meil ka ilmaga vedanud. Kui ühel aastal lahkusimegi Tallinnast padusajus, siis üle lahe läks olemine juba helgemaks ning peale lõunat saatis meie edasist üritust soe päike, ühel aastal oli jälle suisa 20 kraadi päevasooja. Ööseti läheb muidugi külmaks, telkimine on tugevatele. Aegade edenedes on ürituse mastaabid aga kasvanud ning nüüdseks on juba paar aastat organiseeritud soovijatele öömaja. Lisaks kauni looduse nautimisele on ju põnev kohtuda naaberriikide (üritus on avatud kõigile) 'kolleegidega' ja veeta nendega koos üks tore õhtu erinevate kogemuste ja muljete saatel.\nJa alati oleme käinud seal koos põnglasega, esimesel aastal oli ta kõigest kahe kuu vanune :). Nii olengi hakanud põnglasele tasapisi rääkima, et varsti lähme Soome ja sinna saab minna üle suure mere sõites laevaga. Poiss mõtles teemale kaasa ja tundis muret, kuidas me laeva peale saame. Eks ikka sõidame issi autoga ja täpsustasin, et kõige pealt sõidame autoga sadamasse ja sealt saame siis laeva peale minna. Poiss sattus hetkeks segadusse, mõtles hetke ja küsis: "Sadamasse? Kas seal hakkab sadama?"\nSaan poisi segadusest täiesti aru, jäi meil ju eelmine aasta seoses kodukese ehitamisega käimata, ning viimasel käigul oli ta ju kõigest kahe aastane. Ja sel suvel pole meil õnnestunud kodumaistel vetel isegi mitte praamiga sõita, üks igati mere ja laevakauge aasta on olnud ning niisama argipäeviti pole nagu laevaga ja sadamaga seonduvaid teemasid jutuks tulnud.\nNüüd ootab poiss põnevusega, millal sadamasse saab minna ja oma silmaga näha, mis põnev koht see selline on :).\nPostitaja: Nodsu kell 09:19 Kommentaare ei ole:\nPostitaja: Nodsu kell 23:40 1 kommentaar:\nPostitaja: Nodsu kell 11:05 2 kommentaari:\nÜllatajad ja üllatused aias\n1. Üheks tublimaks üllatajaks on meie nooruke ploomipuu "Ave", kes suve hakul veel nii õnnetuke välja nägi, et olulist elulootust ei julgenud temast enam oodata. Aeg aga läks, suvi edenes ning põdurake kogus tublisti jõudu. Nüüd, suve lõpuks, on ta endale tekitanud kenakese võra juurdekasvu, kogupikkuses 75 cm. Üheks puukese põdemise põhjuseks oli talvel tema kallal maiustanud kitseke, kuid mis vaevas lehepungi avamise faasis, on mulle siiani mõistatuseks. Tõenäoliselt mingi putukaline. Lehed hakkasid edenema siis, kui ise lehti natuke laiali painutasin ning sõrmega neid puhastada püüdsin, just hirmus, et mingi putukas on sinna miskit jama teinud. Mine võta nüüd kinni, kas oli sellest abi või mitte, aga peale seda hakkas puukene edenema. Kirjutan siin ja mõtlen nüüd, et kas peaks teda järgmine kevad äkki millegagi pritsima? Või ehk hoopis nüüd sügisel? Aga millega?\nEnne karmi sügist, vast paari nädala jooksul praegusest, on plaan ta aia piirilt, suurte puude varjust, kolida eemale, nii kümmekond meetrit aeda sissepoole. Seal peaks tal olema rohkem vabadust ja hingamisruumi. Ja kindlasti peab talle talveks veel midagi kitsede kaitseks välja mõtlema, niisamuti teisele noorukesele ploomipuule. 3-meetri kõrgust aedpiiret ju ümber ei pane, ehk varjukangast vmt materjalist kotike pähe tõmmata?\n2. Teine üllataja on kevadel mehe poolt mulle niisama saabuva kevade puhul kingitud minipotiroos "Pearl Kordana". Tuli ta minu juurde veel siis, kui paks lumi oli maas ja maa külmunud. Hiljem, kevade saabudes, oli aga muid olulisi aiatöid ohtrasti ja nii ta mõneks ajaks ununes. Kui ta juba õitsenud oli ja lehed massiliselt kollaseks hakkasid minema, läks taimekese päästmise eesmärgil aeda istutamisega juba kiireks. Nagu ikka, kaevasin augu, vedasin põhja komposti ja siis kaasalausutud hääde sõnade saatel taimeke mulda. Aja edenedes aga... muutus lilleke nukramaks ja vaevatumaks. Nädalake peale istutamist panin talle ka roosidele mõeldud suve jooksul mulda imenduvaid väetisegraanuleid. Ei näinud ta sellegi üle rõõmustavat. Nii ei jäänudki minul muud üle kui vaadata ja oodata, kas võitleb end taas elule. Kui aga neljast oksakesest ka kolmas läbi kuivas ja ma selle ära lõikasin, otsustasin – saagu, mis saab, aga enne järgmist suve ma teda ka välja kaevama ei hakka, eks uus kevad annab arutust. Nüüd, nädala jagu päevi tagasi avastasin, et see ainuke ellujäänud oksake lisaks tublile kosumisele ja roheliseks muutumisele, on ka kolm arglikku õiekest külge tekitanud. Hip-hip hurraa, ta on tubli! Nüüd jääb üle loota, et ta ka saabuva talve kenasti üle elab ja järgmisel aastal juba ilusaid ja tugevaid õisi näitab.\n3. Mõni päev tagasi pojengipeenart korrastades avastasin pildil oleva tegelase. Leidsin ma ta IHL'i käest saadud peedipunase alt. Ja see on täielik üllatus, kuna pojengi istutasin ma oma aeda 2008 august ning rohinud olen ma teda ju pidevalt. Mul ei ole õrna aimugi, millega võiks tegu olla. No tundub, et umbrohi ta siiski ei ole, kuid igaks juhuks tõstsin ta kuni selguse saabumiseni ajutiselt potti. Oskab IHL ehk kommenteerida, kas võib see olla kuidagi tema aiast pärit, et oli lihtsalt need paar aastakest seal pojengi all mulla sees peidus? Või on ta nüüd siis üllatuskülaline ei-tea-kust? Paraku ei oska sellesse tundmatusse kuidagi suhtuda... Tekkinud mõtted pole ka guugeldamisel abi toonud. Igasugune abi tuvastamisel on teretulnud :).\n4.Ühel juulikuu päeval tuli mehele sõber külla. Meest ei olnud sõbra saabumise hetkel kodus, pidi ootamatult tööasjadega seoses linna sõitma. Nii me siis jutlesime omavahel, lapsel ka hea meel, et onu külla tuli, sai kõik olulised maailmaasjad talle ära rääkida. Korraga, nii muuseas, ulatas saabunud külaline mulle rohelise ümbriku, et mul olla üks tähtis päev olnud. Nojaa, oli tõesti. Eile oli. Roheline ümbrik oli väga tuttav, paar päeva varem olin sõbrannadelt saanud samasuguseid tükki kaks. Olin äsjasest liigutusest nii üllatunud, et võttis hetkeks suisa sõnatuks. "Kust ta teadis?!" mõtlesin ise palavikuliselt sealjuures. Sõbrantsid olid eelnevalt uurinud, et mis oleks meelepärane. Enam ammu ei ole meil kombeks teha üllatuskingitusi, kuna inimeste maitsed on niivõrd erinevad, et lihtsalt kinkimise pärast midagi kinkida pole mingit mõtet, soov on ligimesele ikka ju heameelt teha. Ja minu puiklevad sõnad, et tegemist on ennekõike põnglasele suunatud üritusega (on meil ju ühel ajal see tähtis päev), ei kanna juba ammu vilja. Niisiis, mis võiks olla ühele hingele veel parem, kui tema armastatud hobi tarbeks saadud abivahendid – kinkekaardid – millede eest saab soetada ihaldatud taimi-lilli või hoopiski vastava valdkonna alast kirjandust? Eelnevad kaks sarnast ümbrikku olid ülimalt suuremeelsed. Ihaldatud lillest jäi aga siiski oluline osa puudu ning see pani mind hoolega kaaluma, kuidas neid kõige mõistlikum realiseerida oleks. Endal tol hetkel hobi tarbeks vabu vahendeid ei olnud, kaalusin isegi võimalust oodata kevadeni, siis veel piisavalt aega nende realiseerimiseks. Saadud kolmas ümbrik lõi mu aga õnnest täiesti pahviks! Soetades enda ihaldatu, jääks mul abivahendeid isegi üle! Peas keerles mustmiljon mõtet, üks kiirem kui teine. Keerles veel mitu päeva peale seda, kui mehe sõber oli lahkunud... Juba kevadel, enne lume sulamist, mõtlesin välja, kuidas võiks kujundada majaesise (tee poolt vaadatuna). Tähendanuks see üsna paljude taimede soetamist, milleks mul nüüd ju ometi võimalus oli! Hinges kripeldas aga edasi see üks ja ainus. Seda enam, et ehitustööd ei ole kulgenud sugugi nii, nagu me lootsime. Võitlesin ma endaga, mis ma võitlesin, aga kindlale otsusele ükspäev jõudsin. Seejärel oli suur tuhin sees, et lähme ja toome nüüd ruttu ära! Mõned päevad hiljem, Hansaplantist muid tarvilikke asju soetades, käisime ka oma 'kullakest' vaatamas. Oli teine letil täiesti olemas, kuid hetkeline rutt ei tekitanud seda õiget ühtekuuluvustunnet, nii ta meist sinna poodi edasi jäi. Ja siis... ühel juulikuu lõpupäeval tundsime, et voh!, nüüd on sel kaunitaril aeg koju tulla. See oli kohe selline eriline tunne, et leiad spetsiaalselt aega ainult temale, mitte ei soeta teda koos teiste ostudega, nagu toidupoes lisaks saiale-leivale libistad korvi ka munad... Ja nii tuligi meile pojeng "Bartzella", mis möödunud nädalal nõuetekohaselt täidetud tingimustega endale oma pesa leidis. Aitäh, mu kallid sõbrad, tänu teile sai ühest unistusest reaalsus! :)\nPostitaja: Nodsu kell 18:45 4 kommentaari:\nNii algavad paljud muinasjutud. Eelmisel nädalavahetusel õnnestus minulgi, koos perega, siseneda ühte neist - muinasjutuaeda, kus kõiki külalisi tervitasid paljud erinevad tegelased, kes lopsakate taimede vahelt piiludes, kes puu otsast sulle teraselt silma vaadates, kes vee peal liueldes. Igal sammul oli aed täis üllatusi nii taimede-lillede kui sõbralikult koos tegutsevate 'aiavaimude' näol, olen veendunud, et mõned neist jäid mul isegi kahe silma vahele, sellised pisemad ja häbelikumad... Aga tore oli seal olla, kõigi nende tegelastega üheskoos. Lisaks veel paras ports ühise aiakiiksuga tegelasi, kelledest kui võluväel seal aias lisaks bloginimedele ka reaalsed tegelased said. Tõeliselt vahva oli teie kõigiga seal tutvuda, siirad tänud Thelale ja Lepatriinule, tänu kellele see teoks sai ning teile kõigile, kes te sinna imelisse aeda sisenesite ja selle muinasjutu seal elama panite :)!\nLisaks positiivsetele emotsioonidele jäävad seda kokkusaamist meenutama ennast meiega kaasa nihverdanud taimelapsed – Tiinalt saadud punaselehine enelas (Diabolo?) ja punaseõieline astilbe, Deialt tumepunaseõieline nelk ja suur hostapuhmas ning muinasjutuaia loojate Thela ja Lepatriinu poolt puhta soojakollaseõieline päevaliilia (Aten?) ja Lepatriinu sõnutsi kohustuslik ungari sinise-kollaseõieline iiris. Tänaseks päevaks on nad kõik leidnud meie aias endale oma koha. Hetkeks, mil lugesin Mare blogist, et oleks võinud temagi hosta tarvis soovi avaldada, olin mina juba valmis saanud sellise uue peenraüllitisega tammepuu all.\nOleks ma seda hinges teadnud, oleksin pool (ehk ühe puhma) sellest ära andnud ja nö oma poole veelkord pooleks teinud, oleks mul sellest jagunud piisavalt, saadud hostale seltsiks muretsetud hosta 'Sum and Substance' on ju ka alles väikseke. Ei ole me teineteisest ju nii kaugel ühti, et sellest mingit probleemi võiks olla. Kuna aga katsetasin peenrameetodit a la Muhedik, siis enam ei tahaks seda peenart praegu kuidagi lammutama hakata :(. Samas on mul plaanis kolida ümber oma hosta 'June', kes küll ei ole eriti suur, kuid natuke jagada annaks sealt juba küll.\nKokkuvõtvalt, mis siis on selliste kokkusaamiste plussid ja miinused? Silmast-silma kokkusaamised on absoluutselt asendamatud puht inimlikust aspektist – pelgalt pikslimustast helendaval arvutiekraanil kujuneb vaimusilmas küll mingi tegelaskuju, kuid see on vaid mikroosake tegelikkusest. On see tegelikkus siis nii oluline? Kindlasti mitte, kuid minu meelest on see tore ja rikastav, kui saad kirja pandud mõtetele-sõnadele juurde lisada reaalse isiku. Kui oleks tegemist AA-klubiga (Anonüümsed Aiahoolikud), siis oleks muidugi teine lugu :).\nSamuti on kokkusaamised asendamatud saamaks taimedest, mida oma aias ei ole, reaalset pilti. Raamatust või internetist võib otsida ja vaadata neid pilte sadu, kuid see kõik jääb tegelikkusest ikka väga kaugele, eriti veel siis, kui mõne taimega eelnevalt kokkupuude üldse puudub. Näiteks oli minul kogu aeg arvamine, et päevakübar (siilikübar) on oma olemuselt selline karikakra mõõtu. Kuid oh üllatus-üllatus, ta on ikka märksa suurem. No Thela aias pidi ta veel eriti võimas olema. Aga üheainsama hetkega minu arvamus sellest lillest muutus, positiivsemas suunas. Nüüd tahaks seda endagi aeda :). Või siis näiteks see imeliselt kollase õiega päevaliilia – päevaliiliad ei ole minu aias asjatamise aastate jooksul kuulunud minu favoriitide hulka, olen leppinud nende kõige tavalisematega, mida pea igast aiast leida võib ning mis olid siin enne mind, kuid endale uusi soetada pole mõtteski olnud. Ega siis kõik taimed ei saagi ju ühtmoodi meeldida, see on täiesti loomulik mu meelest. Nüüd aga olin esimesest pilgust sellest kollasest nii lummatud, et võttis sisemusest kohe kripeldama ja kuidagi ei saanud lahkuda sealt ilma, et oleks endalegi väikese tutsaka palunud. Olen selle sordi pilte nüüd netis palju vaadanud ja no ei teki seda emotsiooni, mis vahetult taime ennast vaadates. Pilt küll kannab edasi informatsiooni, et see lill on ntx kollane, kuid taime enda olemus jääb ikkagi ainult vahetusse tegelikkusesse.\nEelmainitu on vaid mõtteline osa kokkusaamiste positiivsema külje pealt, lisaks veel kõiksugu erinevad aiakujundusdetailid ja muud kavalused aia kujundamisel, taimede kasvatamisel. Negatiivsema külje pealt tooks välja ehk selle, et kõik toredad üritused saavad liiga ruttu otsa. Isegi kui me oleks saanud jääda ööbima ja veel pühapäevalgi koos ringi tuuritada, oleks see ikkagi üks moment liiga järsku otsa saanud. Aga eks ta ole, head asja korraga palju ei saa, muidu ta ei olekski ju enam hea :).\nVeelkord kõigile suured tänud koosveedetud toreda aja eest, jagajatele minu aia uute asukate eest ning loodan, et võõrustajad andestavad väikese Nodsupoisi pisikesed põrsatembud :).\nPS: Ehk parandatakse homme "ahvide" poolt puruks näritud kaabel ka ära, selle MINTpulgaga on levi nagu kuuvarjutus – kord on ja kord ei ole, valdav enamus ajast ei ole. Siis saab ehk jälle inimese moodi sõna sekka öelda, pooled 'kommid' on läinud praegu lihtsalt musta auku ja ma olen loobunud.\nPostitaja: Nodsu kell 22:52 5 kommentaari:


Inno ja Irja kohvik: Parem närutada kodus kui võõrsil\nParem närutada kodus kui võõrsil\nVikerkaare juuli-augusti kaksiknumbris, mille lugemine mul praegu pooleli, on väga huvitav artikkel Aet Annistilt, pealkirjaks „Elu mõtet kolides: hargmaised eestlased ja ilmajäetu varjud”. Annist kirjutab: „Osa migrantide kõrge lend ja edu kõrvuti migratsiooni nägemisega probleemsena on loonud justkui esimese ja teise Välis-Eesti: eduka ja kodumaas uhkust tekitava ning sellisena väärtusliku väliseestlase kõrval on suurem mass lahkunuid, kes pole lõiganud väljarändest muud kasu peale vabaduse distantseeruda ja luua endast kodust kaugel uus pilt, seostada end sümboolselt tähendusrikaste globaalsete märkidega. Osa neist on omandanud ka majanduslikku kapitali, sageli küll ränga kokkuhoiuga kodust kaugel, elades viisil, mida kodumaal pärast noorusea ühikapõlve kuidagi aktsepteeritavaks pidada ei saa - ent sellisel viisil on võõras keskkonnas kergem elada kui kodus, kus säärane kokkuhoid inimest ränga vaesusetempliga häbistaks. Säärane migrant kuulub Suur-Eesti „teise” ešeloni”.\nMinul enda elus on olnud kaks perioodi, mil ma olen kodust, Eestist eemal elanud, mängides mõttega siit päriselt ära kolida. Esimest korda juhtus see 2003. aasta juunis, kui kohtasin Tallinnas Moskva kohvikus kolme Balti riikides tuuritavat portugallast, kellest ühe, Joáoga, mul arenes pärast tihe kirjavahetus. Joáo, kes ütles enda olevat „arvutiinseneri”, kutsus mind enda juurde Lissaboni külla. Kuna mul oli parajasti koolivaheaeg - õppisin sel ajal Eesti Humanitaarinstituudis ehk EHIs anglistikat, inglise keelt ja kirjandust - , siis mõtlesin, et miks mitte. Olin 26-aastane, vaba ja vallaline noor naine.\nSõitsin pärast paarinädalast meilivahetust Joáo juurde. Seal selgus, et ta on juba 39-aastane mees (minust 13 aastat vanem) ja töötab Portugali rahandusministeeriumis arvutite osakonna juhatajana. Hea partii, kui majanduslikult mõelda. Alguses klappis meil hästi, aga mida aeg edasi, seda rohkem hakkas Joáo end minu suhtes kehtestama: kutsus mind patroniseerivalt „baby'ks” ja „kiddo'ks”, nõudis, et ma iga päev uue kleidi selga paneks, kõrgeid kontsi kannaks, küüsi lakiks ja soengut sätiks.\nKui minu eesmärgiks oleks olnud endast teistele, sugulastele ja sõpradele ilusat pilti maalida, siis oleks ma Joáo 2005. aasta kevadel tehtud abieluettepaneku vastu võtnud. Me ei sobinud, olgu, aga mul olnuks võimalik rääkida Eestisse mahajäänutele, et ma elan Lissabonis, neljatoalises jõevaatega korteris ja mu abikaasa töötab ministeeriumis tähtsa koha peal. Hingeliselt oleksin piinelnud, aga vähemasti välja oleks kõik ilus paistnud.\nPaljud eesti tüdrukud, kes väljamaa meeste juurde elama kolivad, nii teevadki: ise kannatavad, aga enda loodud müüdist, et nad välismaal õnnelikud on, ei loobu. Üks eesti tüdruk näiteks, keda ma tollal Lissabonis kohtasin, elas koos oma portugallasest mehega ühes väikses räämas linnakeses Lissaboni lähedal ja kurtis kogu aeg, et seal on külm ja masendav, aga oma Eesti sugulastele kirjutas, et on oma Portugali eluga väga rahul ning Eestisse ei läheks tagasi mitte iialgi.\nMina niimoodi valetada ei oska ja kurtsin iga kord, kui Eestis käisin (sählasin aastatel 2003-2005 paarikuiste intervallidega Eesti ja Portugali vahet), nii vanematele kui sõpradele, et mulle ikka ei meeldi seal. Tundsin puudust isast ja emast, sõpradest ja tuttavatest, sotsiaalsest tugivõrgustikust, neljast aastaajast, Eesti ajalehtedest ja ajakirjadest, paljudest-paljudest asjadest. Aga kuidagi õnnestus Joáol mind ikka ümber veenda ja ma läksin alati tema juurde tagasi. Kuni kohtasin 2005. aasta mais Innot. Siis ma helistasin talle ja ütlesin, et enam ei tule. Isegi sinna jäänud asjadest ei olnud mul kahju. Pigem oli kahju seal veedetud ajast. Ma ei teinud seal ju mitte midagi peale kodus istumise ja enda Joáo rõõmuks sättimise. Mäletan, kuidas lugesin isa postiga saadetud ajalehtedest kirjandusüritustest, mis minu Portugalis viibimise ajal Tallinnas ja Tartus toimunud olid, ja mu süda tõmbus valust kokku. Ma ise ei kirjutanud seal ju midagi. Vahepeal üritasin, aga siis tekitas koduigatsus nii hirmsa depreka, et enam ei suutnud. Kirjutasin ainult luuletajatest sõprade A., O., ja J-ga, aga lõpuks tekitasid ka nende kirjad minus depressiooni, sest seal oli liiga palju Eestit. Eestit, mille järele ma ju nii väga igatsesin.\nNii et jäin Eestisse. Perse see Portugal. Kuni fast forward aastasse 2015, kümme aastat hiljem, kus ma end jälle entusiastlikult Portugali poole sättisin. Sedapuhku koos Inno ja lastega, kaasas inglisekeelse romaani „Commander Joáo G.” käsikiri, mida ma juba pea viis aastat, lastega mässamise kõrvalt kirjutanud olin. Väike igatsus oli ka Portugali sõprade järele, keda ma kõik need aastad näinud polnud. Mõtlesin, et teeme väikese reisi ja ma üritan ühtlasi oma romaanile kirjastajat leida. Ausalt öeldes ei uskunud, et leian, aga mõtlesin, et vähemalt proovin. Ei hakka vähemasti endale kaheksakümneaastaselt etteheiteid tegema :).\nMa ei tea, miks, aga ma olin ette kujutanud, et sõbrad, kellega Joáo kaudu tuttavaks sain, on minu peale vihased. Kuna ma Joáo maha jätsin ja kellelegi midagi ei selgitanud. Aga nagu välja tuli, polnud nad Joáoga viimased aastad üldse suhelnud, sest Joáo oli neile teadmata põhjusel päevapealt selja keeranud, ja nad võtsid mind avasüli vastu. Mul oli nii hea meel. Ja juhtus ime - ma leidsin endale kirjastuse! Pärast seda, kui olin nii umbes kahekümnele kirjastusele oma käsikirja saatnud, aga ikkagi leidsin. Nende editorial council luges mu teksti läbi ja neile meeldis. Kuna väikeste laste kõrvalt läheb kirjutamine aeglaselt, siis leppisime kokku, et detailid paneme paika siis, kui käsikirjale punkti panen.\nNägin nüüd Portugali hoopis teiste silmadega. See, mis enne tundus vastik, oli nüüd nii armas. See valgus, see jõgi, need inimesed. Soojad õhtud ja grillitud sardiinid. Fado-õhtud ja piknikud linnatänavatel. Isegi koerakakajunnid tänavatel. Kuna raha veel jätkus, siis jäime pikemaks. Kujutasin isegi, et võiksin sinna päriseks jääda. Mis oleks, kui ei lähekski tagasi? Veel ei olnud mul seal igav hakanud. Veetsime oma päevi linna peal jalutades, restoranides einestades, lastega tegeledes. Ka päris mitu romaani peatükki sai ära kirjutatud.\nAga ühel hetkel sai raha otsa ja tuli otsustada, mis edasi. Immigratsiooniametnik, kellega Inno suvel ühendust võttis, pakkus korterit Lissaboni äärelinnas ja tööd tõlkijana. Kaalusime seda päris põhjalikult, aga sisetunne ütles, et parem on koju tagasi minna. Mu raamat ei olnud veel valmis ja ma tundsin, et mul on parem kirjutada kodus, kus ei ole nii palav. Kui oleksin Portugalis tööle läinud, ei oleks mul enam kirjutamiseks aega jäänud. Minust oleks saanud üks immigrant tuhandete seas ja seda ma kindlasti ei tahtnud. Ma olen selline isevärki inimene, et ma ei suuda teha midagi, mida ma teha ei taha, isegi kui see mulle materiaalselt kasulik on. Ei suuda oma hinge maha müüa. Mulle on äärmiselt tähtis, et saan olla see, kes olen, ja teha sellist tööd, mida armastan, ükskõik, kui palju selle eest makstakse. Ja ma armastan, armastan, armastan kirjutada.\nMa arvan, et kui on valida, kas olla vaene kodus või võõrsil, siis on parem olla vaene kodus - tuttavas keskkonnas, kus sul on tugivõrgustik, sõbrad ja tuttavad. Need, kes Eestist vaesuse pärast ära lähevad, leiavad end võõrsil sageli täpselt samasuguses või veel hullemas olukorras, lihtsalt neil on seda seal kergem varjata. On võimalik luua omamüüt ilusast, kadestusväärsest elust - täpselt nagu internetis valeprofiili loojal, kus võib enda kohta mida iganes pajatada. Elada äärelinnas ja teha „teise ešeloni” tööd, aga kujutada end mahajäänutele kui elus hästi hakkama saavat maailmakodanikku. Selleks, et sellist müüti luua, ei pea muidugi Portugali minema, piisab Soomest, Helsingist, kus kimppakämppädes elavad mehed ehitaja ja naised koristaja tööd teevad.\nKuid on nad õnnelikud? Neil on ehk rohkem raha kui nende Eesti sõpradel ja sugulastel ja nad saavad siin saksa mängimas käia, aga see on kõik. Seal, kus nad seda raha teenivad, vaadatakse neid isegi mitte kui teise, vaid kui kolmanda ešeloni inimesi.\nMa arvan, et elada võiks ausalt ja enda üle uhkust tundes. Mitte häbenedes seda, kes hetkel oled. Okei, oled hetkel vaene, raha pole, aga vaesus ja rahatus ei defineeri inimest. See on lihtsalt hetkeolukord, mitte tempel otsa ees. Ajutist töötust võib võtta kui perioodi elust, mil sa mõtled, mida üldse teha tahaksid. Mil õpid juurde uusi oskusi, täiendad-arendad end. Uuened inimesena. Valmistud uueks tõusuks.\nSee ei tähenda, et võõrsile ei maksaks minna. Kindlasti tasub. Maailmas ringi vaatamine on hea silmaringi avardamiseks, õppimiseks, puhkamiseks, isegi leinast üle saamiseks - näiteks minul aitas isa surmast üle saada 2008. aasta kevadel tehtud coast to coast reis Ameerika Ühendriikidesse. Aga närutama ei ole välismaale mõtet minna. Mõtet on minna siis, kui sul on sellele teisele ühiskonnale mingit uut väärtust pakkuda. Midagi, mille üle nii sa ise kui su Eesti sõbrad-sugulased päriselt uhked võiksid olla.\nInno kommentaar: Ma lisan veel seda, et kes end Eestis vaesena tunneb, võib teha väikse põike Lätti. Seal on inimesed Eestis mõistes ikka väga vaesed ning iga teine eestlane on Läti mõttes püsti rikas. Ja tegelikult on Lätis paljud asjad odavamad ka, mistõttu pole ime, et Eesti inimesed sinna ostureise teevad, nii nagu soomlased käivad Eestis ostlemas.\nkirjutas Irja at 16:17\n"Kuid on nad õnnelikud? Neil on ehk rohkem raha kui nende Eesti sõpradel ja sugulastel, ja nad saavad siin saksa mängimas käia, aga see on kõik. Seal, kus nad seda raha teenivad, vaadatakse neid isegi mitte kui teise, vaid kui kolmanda ešeloni inimesi."\nPole nõus, et vaadatakse kui kolmanda ešeloni inimesi. Olen elanud aastaid UK-s ja seal küll ei vaadatud lihttöölisi halvustavalt, vaid vastupidi, seal suhtutakse austavalt kõigisse ametitesse. Hoolimata töötaja rahvusest ja rassist.\nTean rääkida, sest tegin ka erinevaid lihttöid esimese aasta jooksul kolmel erineval töökohal. Kuskil ei kohanud halvustavat suhtumist ei ülemuste ega kellegi teise poolt. Selles mõttes on sealne ühiskond palju elutervem, tasakaalukam ja kompleksivabam.\nJa just see tegigi seal õnnelikuks, et puudus igasugune halvustav suhtumine. Võimalik, et Soomes mingil määral esineb sellist halvustavat suhtumist.\n28. oktoober 2016 23:42\nAitäh muljete eest. Kui kellelgi veel sellelaadseid kogemusi, siis andke teada.\n29. oktoober 2016 01:06\nMinu kogemused on sarnased eelmise kommenteerijaga.\n29. oktoober 2016 12:30\nMinu kogemus on, et keegi ei tea Eestist midagi. Jube lahe. Ei mingeid eelarvamusi. Võid ennast kehtestada selle järgi kes sa ise oled ja mitte sõltuda mingist kuvandist.\n29. oktoober 2016 14:05


Eesti ohvitseri Iraagis autasustati USA medaliga DELFI - Estonian World Review\nEesti ohvitseri Iraagis autasustati USA medaliga DELFI\nMöödunud nädalavahetusel autasustati Iraagis seitse kuud NATO treeningmissiooni (NTM-I) staabiülema asetäitjana teeninud kolonel German Kesa Ameerika Ühendriikide armee eriteenete medaliga.\nNATO Treeningmissiooni ja Rahvusvahelise Iraagi Julgeolekujõudude Arendusstaabi ülem kindralleitnant Frank Helmick ütles medalit üle andes: Kolonel Kesa panus aitas säilitada ja tugevdada liikmesriikide toetust NATO Treeningmissioonile Iraagis, teatas kaitseväe peastaabi pressiesindaja\nKolonel German Kesa teenis NATO treeningmissioonil staabiülema asetäitja ametikohal. Talle allusid treeningmissiooni logistika-, side-, personali-ja rahandusalane tegevus, samuti juhtis kolonel Kesa missiooni tegevuse ümberkorraldamisega seotud projekte.\n"Olukord Iraagis on muutunud stabiilsemaks ja Iraagi julgeolekujõud oluliselt professionaalsemaks," ütles kolonel Kesa. "Samas on endiselt on oluline jätkata Iraagi, eriti julgeolekusektori ülesehitust. NATO treeningmissiooni tähtsus kasvab iga päevaga."\nNATO treeningmissioon on ainus NATO operatsioon Iraagis. 200-liikmelise missiooni ülesandeks on iseseisva ja jätkusuutliku Iraagi armee, eelkõige sõjaliste ja siseministeeriumile alluvate õppeasutuste ning juhtimiskeskuste arendamine ja toetamine. Lisaks väljaõppele ja nõustamisele koordineerib NATO treeningmissioon Iraagi julgeolekujõudude väljaõppe jaoks vajalike ressursside ja varustuse alast toetust.


KredEx: üks tanklakett elektriauto laadimispunkti hanget ei võida - Logistikauudised\nMaanteede laadimispunktide asukohtade pakkumiste esitamise kutse väljastame tuleval nädalal, kuid ühe tanklaketi võit on võimatu.\n„See hange ei ole seotud summadega, sest otsime asukohti, kuhu võime paigaldada laadimispunkti tasuta. Ühe tanklaketi võit on võimatu, sest teadaolevalt ei kata ükski tanklakett kogu Eesti maanteede võrgustikku 50 km vahemaadega,“ rääkis KredExi eluasemedivisjoni juht, ELMO projekti eestvedaja Mirja Adler.\n„Seega saab iga tanklakett, kelle tanklad vastavad pakkumiskutses esitatud tingimustele, pakkuda oma tanklaid võimalikeks asukohtadeks. Sama saavad teha maanteede ääres asuvate teiste hoonestatud kinnistute nagu näiteks söögikohtades, poodide omanikud.“\nKvalifitseerimistingimused avalikustatakse järgmise nädala esimeses pooles KredExi kodulehel.\nMai keskel ütles majandus- ja kommunikatsioonimister Juhan Parts, et riik hakkab elektriautode tankimise võrgustikule operaatorit otsima lähikuudel. Statoil Eesti sõnul on nad hankes osalemisest huvitatud ning näevad endal eeliseid automaattanklate ees.


– 18/09/2008Rubriik: Arvamus\nPraegu on keskkonnaministeeriumil igas maakonnas mitu esindajat: riiklik looduskaitsekeskus, keskkonnateenistus, keskkonnainspektsioon… Kes teeb mida?\nMuidugi on igal asutusel põhimäärus ehk ülesloetud kohustused ja vastutus, aga inimeste jaoks on kogu selline keskkonnakorraldus ikkagi keeruline ja koormav. Kas ei võiks keskkonnaküsimuste lahendamine lihtsam olla?\nLahendust otsides algatas keskkonnaministeerium tänavu juunis kogu keskkonnahalduse ümberkorraldamise. Seni on ümberkorralduste juures kõige enam avalikkuse tähelepanu pälvinud looduskaitsega seonduv.\nKoalitsioonilepe sätestab põhimõtte, mille kohaselt tuleb riiklikule looduskaitsekeskusele anda kaitseala valitseja õigused.\nSeega peab looduskaitsehalduses toimuvate muudatuste ja ümberkorralduste eesmärgiks olema ja saab olla looduskaitselise teadmise koondamine ja tugevdamine.\nSeadsime ülesandeks selgelt piiritleda looduskaitse strateegiline ehk ideoloogiline juhtimine ja korralduslik pool. Täna kavatseme koondada ühte asutusse looduskaitsekeskuse ning maakondlike keskkonnateenistuste selle osa, kes langetab sisulisi looduskaitselisi otsuseid ja juhib looduskaitsekorraldust.\nLooduses tehtavad praktilised tööd võiks aga üle anda riigimetsa majandamise keskusele, kes hakkaks tähistama kaitstavaid objekte, hooldama elupaiku ja maastikke.\nOlen seisukohal, et looduskaitse sisulise ja praktilise poole eraldamine ehk selguse loomine aitab tõhusamalt täita looduskaitse arengukavas, keskkonnastrateegias ja valitsuse tegevusprogrammis seatud keskkonnakaitse suuri ja väikesi ülesandeid.\nLooduskaitse korraldamise muudatusplaanidele on juba külge poogitud halvaendelist reformikõla, kuid hirmujuttude levitamine on asjakohatu.\nTulevase töökorralduse üksikasjade selgeksrääkimine ja kokkuleppimine alles käib. Ümberkorralduste ettevalmistamiseks loodud töögrupp on välja pakkunud alternatiivsed lahendused, nende üle käib laiem arutelu ja analüüs, kus osalevad ministeeriumi ja valitsemisala asutuste valdkondlikud eksperdid.\nÜmberkorralduste kava oleme tutvustanud riigikogu keskkonnakomisjonile, ees seisab kohtumine keskkonnaorganisatsioonide esindajatega. Kõik, kellele olen muutmisplaanidest seni rääkinud, on tunnistanud nende vajalikkust. Küsimus on vaid, kuidas?\nSpetsialistide kogemused on olulised\nMeie ees on suur ja tõsine ettevõtmine, mis hõlmab nii pisikesi tehnilisi muudatusi kui ka suuremaid struktuurimuudatusi. Muudatused hakkavad toimuma eri aegadel, sest väiksemate ja vähem ressursse nõudvamatega saab alustada kohe pärast selguse saamist ning suuremate ja ressursimahukamate jaoks tuleb teha eraldi ajagraafikud.\nÜmberkorralduste juures on kõige olulisem, et asutuse nime muutumisel uude loodavasse ametisse siirduv inimene ja tema põhifunktsioonid jääksid samaks. Riik ei tohi kaotada oma keskkonnaspetsialistide kogemusi ja nende tööga välja teenitud kogukonna usaldust.\nOmapoolse otsuse selle kohta, millise tee me valime, tahan langetada hiljemalt septembri lõpuks.\nÜmberkorraldused on plaanis jõustada 2009. aasta jaanuarist.


Kogu keha liigestest haige. Levinumad luu- ja liigesehaigused\nSellesse haigestub igal aastal umbes poolsada täiskasvanut Eestis. Pikkade luude välimise kihi — plinkolluse — läbimõõdu mõõtmine on samuti hea, kuid töömahukas menetlus. Ravimata podagra kahjustab ka neerusid. Podagra võib tabada mis tahes liigest, kuid peamiselt neid, mis on rohkem koormatud. Kauakestev põletik närtsitab kudesid: nahk õheneb, lihased kõhetuvad, luu hõreneb ja vere hemoglobiin langeb.\nEhkki närvi-lihashaiguste kõige tavalisem sümptom on nõrkus, võib esineda ka muid nähte nagu lihaste krambid, lihaste kõhetumine atroofia ning valud kätes ja jalgades. Jäseme pikaajaline nõrkus võib põhjustada kaasuvaid tüsistusi nagu liigeste liikuvuse vähenemine kontraktuuridselgroo kõverdumine skolioosjalgade paistetus, lamatised.\nNärvi-lihashaigused erinevad oluliselt teistest närvihaigustest. Nende puhul va mõned väga spetsiifilised diagnoosid. Närvi-lihashaiguste puhul ei täheldata ka vaimsete võimete kahjustumist nagu näiteks enneaegse seniilsuse e.\nKui kõigi enam kui 40 diagnoosi esinemissagedused kokku arvata, selgub, et kroonilisi häireid on ainult ühel inimesel tuhandest Närvi-lihashaigused võivad tekkida mistahes eas. Et haiguskulgu kergendada, tuleks tingimata üleliigsetest kilodest vabaneda. Tõsi, sõrmeliigeste osteoartroosi korral kaalulangetamine erilist efekti ei anna, kuid takistab haiguse arenemist näiteks põlveliigestes.\nSamal eesmärgil tuleks lõpetada ka tugevalt traumeerivate spordialadega tegelemine, eriti kui liigesekulumisel on geneetiline eelsoodumus. Glükoosamiin on toimeaine, mis väidetavalt taastab liigesekõhre. Teaduslikult seda toimet tõestatud aga pole, ometi on reumatoloogid täheldanud, et selle preparaadi tarvitajatel haigusnähud leevenevad. Kindlasti tuleks peale glükoosamiinikuuri teha liigeseharjutusi, sest vaid liikumise abil pääseb vajalik toimeaine liigestesse. Labakäte osteoartroosi korral aitab hästi valu leevendada parafiinravi.\nTüüpiline sümptom on hommikune liigesejäikus, mis võib kesta tunde. Peaaegu keegi haigestunud naistest ei tea, et nad põevad lülisambapõletiku kerget vormi.\nUmbes pooltel haigetest tekib põletik käte ja jalgade liigestes. Enamasti kogu keha liigestest haige põlved, hüppeliigesed ja puusad. Mõnikord algabki haigus põlve- või mõne muu jäseme liigese põletikuga, harvemini silmapõletikuga. Ravi Põletik püüab lülisammast küüru jäigastada ning seetõttu peab igapäevasesse ellu kuuluma rühti ja lülisamba liikuvust säilitav ravivõimlemine. On soovitatav vähemalt kord päevas selg täiesti sirgeks ajada.\nSöö metsaseeni ja kala. Söö piima ja juustu. Ära suitseta, kasuta kasinalt keedusoola. Joo kohvi asemel hästitõmmanud teed, saad luid tugevdavat fluoriidi. Östrogeenid naissuguhormoonid tõrjuvad hästi luuhõresust naistel pärast üleminekuaastaid. Kui oled aastane või vanem, võta iga päev vähemalt sügisest kevadeni teelusikatäkalamaksaõli või D-vitamiini muul kujul. Vanuritele on võibolla kõige tähtsam: ära kuku! Kasuta puusakaitsmeid luumurdude vältimiseks.\nPodagra võib tekkida mitmel põhjusel. Diureetikumipodagra on tänapäeval sage. See on kõrgvererõhktõve ravis kasutatavate diureetikumide ehk kuseajatite kõrvaltoime. Toidu-podagra kogu keha liigestest haige tingitud ülesöömisest ja alkoholi, eriti õlle joomisest.\nPodagra võib tabada mis tahes liigest, kuid peamiselt neid, mis on rohkem koormatud. Podagrahoog võib olla väga äge, kuid enamasti on see üsna kergekujuline. On iseloomulik, et hoog algab järsku ja vaid ühest liigesest. Esimesed hood paranevad täiesti ära. Ilma ravita võib podagra levida mitmesse liigesesse ja lõpuks põhjustada paljude liigeste raske kahjustuse ning invaliidsuse. Ravimata podagra kahjustab ka neerusid. Diagnoosi kinnitamiseks võetakse liigesevedelikust kogu keha liigestest haige proov, milles mikroskoobiga nähakse uraadikristalle.\nReumatoidartriit on liigesekesta sisekihi põletikuline kasvajataoline vohamine. Kui tekib liigesekesta põletik, hakkab liigesekest, mis tervena on õhuke, paksenema. Sellesse kasvab uusi veresooni ning koguneb mitmesuguseid põletikurakke. Ergastatud põletikurakud eritavad enda ümber põletiku virgatsaineid kogu keha liigestest haige interleukiinid, prostaglandiinid, TNFmis verega levivad kõikjale ning põhjustavad üldisi põletikunähte.


Rammo hoiab Laseri EM-il viimase päeva eel 12. kohta - Sport\nRammo hoiab Laseri EM-il viimase päeva eel 12. kohta\nLaser Radial ja Laser Standard purjeklasside Euroopa meistrivõistlustel Taanis Aarhusis on enne lõplike tulemuste selgumist jäänud seilata veel vaid kaks finaalsõitu. Hetkel on Karl-Martin Rammo Standard klassis 12. positsioonil, Anna Pohlak aga Radialil 31. kohal\nAnna Pohlaku (TJK) seilas eile välja kuldfliidi 29. ja 39. resultaadi. „Täna oli äärmiselt närvesööv ja keeruline päev tugeva tuulega. Iseenesest tegin väga korralikud stardid ja suurima edasiminekuna oli ka mu kiirus krüssus hea. Kahjuks olid täna tuulel sellised vimkad sees, et mina temast aru ei saanud. Samas tunnen oma rõõmuks, et minu areng viimase paari kuu jooksul on olnud märgatav,“ sõnas Pohlak.


Ühistranspordihuviliste foorum - Lux Express (ex. Eurolines)\nÜhistranspordihuviliste foorum > ÜHISTRANSPORDIVAHENDID > Bussid > Lux Express (ex. Eurolines)\nTäisversioon: Lux Express (ex. Eurolines)\n(22.02.2010 20:51)mustninja Kirjutas: [ -> ]\n(22.02.2010 18:02)Regardman Kirjutas: [ -> ] http://www.fotobus.msk.ru/photo/47986/ jälle tundmatu\nJuunist siis Simple Expressi Daf-d liinile\nKas tõesti tasub ära Tartust:\n5,30 Riia (Simple Express)\n6,30 Riia ( Ecolines)\n6,45 Riia (Eurolines)\nEDIT: Eurolines.ee näitab ka veel Eurolines reise, lisaks SimpleExpressile\n(25.05.2010 20:52)mairo222 Kirjutas: [ -> ] Juunist siis Simple Expressi Daf-d liinile\nKui täpsem olla, siis bussideks 10a vanused Bovad. Hetkel Simple Expressi värvides 3 Bovat, mis teenindavad Riia-Kaunas ja Vilnius-Varssavi liine.\n(27.05.2010 12:54)Georg Kirjutas: [ -> ]\nTallinna omad 10a -nr 4 ja 8 berkhofid kah Simpli värvides,täna sai 4 proovitud\n(27.05.2010 12:21)Marten. Kirjutas: [ -> ] Kas tõesti tasub ära Tartust:\nSest 6.45 ei vea Tartu rahvast ära ja vastupidi Riiast oleks Tartusse buss\n5.30 Tartu-Riia liinil sõidab väikebuss.\ntäna nägin Scanias Uut Lux-i (omni) vene kollaste numbriga,nii et varsti uus buss liinil\n(16.06.2010 18:58)markot Kirjutas: [ -> ] 5.30 Tartu-Riia liinil sõidab väikebuss.\nLiini teenindab OÜ Arilix\nhttp://fotobus.msk.ru/vehicle/51974/ - Setra Venemaa avarustes.\n(29.07.2010 22:00)Siim Kirjutas: [ -> ] http://fotobus.msk.ru/vehicle/51974/ - Setra Venemaa avarustes.\n598ARS suure tõenäosusega\nVäike vahejuhtum (30.07) Pärnu bussijaamast.\nMina kui lihtne poiss ootasin seal kl 12:30 paiku Paadremaa-otsa bussi, et sõita maakoju. Samal ajal saabus sinna vahepeatusele marsruudil Riia-Tallinn sõitev Eurolines Simple Express. Kõik tundus olevat korras, müüdi uusi pileteid ja hakati valmistuma ärasõiduks. Idülli katkestas ootamatult mikrobussiga lagedale ilmunud politseinik, kes võttis letti kollases särgis bussijuhi. Eemalt vaadeldav vaidlus kestis ligi veerand tundi. Juhtum päädis kohapeal sellega, et koostati protokoll.\nMinu teooria napsitanud sohvrist ei pidanud paika. Bussil lubati lahkuda. Veidi hiljem möödus minust sügavalt ärritatud meeskodanik, kelle emotsioonidest tuli minulgi osa saada. Just see mees osutus võimude informeerijaks. Kõnelust alustanud isik rääkis oma loost. Nimelt ärritas teda "kaugliinide laeva" sohvri nahaalne sõidustiil, kes tema autost Uulu kandis mööda sõites üritas teda bussi sabaga kraavi poole puksida. Ka linnas olevat buss kihutanud suisa 90 km/h. Sotsiaalselt tundlik indiviid teavitas politseid. Tulemused osutusid aga kesisteks - kettal polnud midagi märkimisväärset ning peamiselt lätlastest reisijad keeldusid kaine juhi vastu tunnistamast. Muud asitõendid puudusid.\nNiisugune oli siis üks pildike meie elust Anno Domini 2010.\n(31.07.2010 19:27)Mister X Kirjutas: [ -> ] Väike vahejuhtum (30.07) Pärnu bussijaamast.\nMina kui lihtne poiss ootasin seal kl 12:30 paiku Paadremaa-otsa bussi, et sõita maakoju. Samal ajal saabus sinna vahepeatusele marsruudil Riia-Tallinn sõitev Eurolines Simple Express...................................... Just see mees osutus võimude informeerijaks. Kõnelust alustanud isik rääkis oma loost. Nimelt ärritas teda "kaugliinide laeva" sohvri nahaalne sõidustiil, kes tema autost Uulu kandis mööda sõites üritas teda bussi sabaga kraavi poole puksida. Ka linnas olevat buss kihutanud suisa 90 km/h. Sotsiaalselt tundlik indiviid teavitas politseid. Tulemused osutusid aga kesisteks - kettal polnud midagi märkimisväärset ning peamiselt lätlastest reisijad keeldusid kaine juhi vastu tunnistamast. Muud asitõendid puudusid.\nKardan et see "informeeria" polnud ka päris puhas poiss ............\nKaldun arvama et kuulub sinna liiki kes sõidab 85km/h ja vaska ratas kulutab kesktelgjooont.\nJa kes väidab et tema spido on daateldud õieti pigem kaldun arvama et valetab\nSõida ise ja lase teistel kah sõita\nLäti Eurolinesi all sõidab HH-2348 (Volvo B12 Carrus Star 502, aastast 1999), mis on olnud eelnevalt Eestis (VIN koodi järgi), tõenäoliseimalt 475AXF.\n(17.08.2010 21:03)Siim Kirjutas: [ -> ] Läti Eurolinesi all sõidab HH-2348 (Volvo B12 Carrus Star 502, aastast 1999), mis on olnud eelnevalt Eestis (VIN koodi järgi), tõenäoliseimalt 475AXF.\n475AXF ongi. 152AXF on praeguseks Soomes.\n(22.09.2010 20:54)mairo222 Kirjutas: [ -> ] http://www.luxexpress.eu/lang/et/autumn-sale\nMis aeg tuleb pärast suve ja enne talve? Loomulikult reisimisaeg! Pakkige asjad ja hakake tegema reisiplaane, sest septembris on sügispakkumised küpsed! Valige sobiv sihtkoht ja tulge koos meiega.\nMüügiks: 13. -18.09.\nReisimiseks: 1.10.- 30.11.2011


Olla hea eeskuju - Goethe-Institut Estland\nHanna Piksarv "November-mai. Tööprotsess" 2015 (detail) | .\nJätkusuutlikkuse mõistest saanud moesõna, ent ikkagi ei ole see päriselt hoomatav. Mida tähendab jätkusuutlikkus teie jaoks?\nJaa, selle mõiste kasutamisel peitub oht asjaolus, et tõeline jätkusuutlikkus pole saavutatav. Teoreetiliselt on võimalik inimkonna mõju Maale vähendada, aga ressursikasutust ei suuda me kunagi nulli viia. Seetõttu on parem mõiste degrowth (mittekasv või tasaareng). See mõiste hõlmab erinevaid toimimis- ja mõtteviise, mille eesmärgiks on üleilmset tarbimist ja tootmist miinimumini vähendada. Isiklikult üritan samuti piirata oma tarbimist kaupadega, mis on täiesti hädavajalikud.\nMilline võib olla kultuuriinimeste, kunstnike, kuraatorite roll ühiskonna ökoloogilisemaks, õiglasemaks, tulevikukindlamaks muutmisel?\nArvan, et võtmeks on heaks eeskujuks olemine. Didaktikaga piirdumise ja teatavate „õigete“ lahenduste dikteerimise asemel on kunst tihti kõige mõjusam, kui see on ambivalentne. Kunstiürituste kestus on pahatihti üürike, seetõttu on oluline arvestada kasutatud materjalide ja ressursside elutsükliga. Nähtavasti on inimestel tihtipeale tunne, et jätkusuutlikum olemiseks peavad nad ohverdama oma heaolu. Tean omast käest, et täiesti normaalset näitust saab teha peaaegu prügi tekitamata. Kunstnikud saavad teistele valdkondadele eeskujuks olla, muutes logistikat ja kasutatavaid materjale.\nSiim Preiman │ Foto: Keiu Maasik | Foto: Keiu Maasik „Kui kunst poliitikat ei tee, kes siis veel?“ küsis paar aastat tagasi Dieter Roelstraete, kes toona oli documenta14 meeskonnas kuraator. Milline on teie üldine nägemus kunsti ja poliitika suhtest?\nSiim Preiman: Arvan, et on raske hinnata otsest sidet poliitika ja kunsti vahel. Kunst põhineb tihti afektidel ja vääritimõistmistel. Kunsti kogemine on enamasti isiklik ja harvem kollektiivne. Seetõttu ilmneb mõju, mida kunst sotsiaalsetes protsessides vallandada võib, aeglaselt, aga see mõju võib olla väga tugev. Kunst parimas mõttes võimaldab meil suurelt unistada ja leida alternatiivseid võimalusi parema tuleviku jaoks.\nJa kui jätkusuutlik on kunst?\nHetkel veel mitte eriti. Aga arvan, et potentsiaali on. Sõltub sellest, milliseid toimimisviise selles valdkonnas tervikuna järgnevatel aastatel toetatakse. Tundub, et kogu Euroopas on kunstis maad võtmas aeglasem ja jätkusuutlikum mõtteviis.\nMilline jätkusuutlikkust ja keskkonnateadlikkust käsitlev kunstiteos on teile viimasel ajal kõige enam muljet avaldanud?\nMõtlen ikka Ólafur Elíassoni teosele „Ice Watch“, mis minu arvates on väga vastuoluline töö kliimaprobleemidest. Seda installatsiooni näidati korduvalt Londonis, Pariisis ja Kopenhaagenis, see koosneb 12 Gröönimaa jääkattest lahti murtud jääplokist. Jää sulab avalikus ruumis otse möödujate silme all. Ma ise ei suudaks seda tööd kuraatorina kunagi eksponeerida, kuna minu arusaama kohaselt ei ole see kindlasti jätkusuutlik. Ma ei arva, et kunstiteose nimel tasuks CO2 mõttes maksta nii kõrget hinda. Aga see toob sulava polaarjää teema tõepoolest meie ukse ette ja läheb meile korda, isegi kui see on häiriv. Ma toetan keskkonnasõbralikumat kunstiproduktsiooni, aga ma tunnistan, et see ei ole must-valge teema.\nJa millist aktuaalset näitust tuleks kindlasti vaadata?\nMul on hea meel minna Tartu kunstimuuseumi vaatama Flo Kasearu näitust „Ohustatud liigid“. Kasearu on tuntud selle poolest, et ta oskab raskeid ja tundlikke teemasid käsitleda kalkuleeritud huumorivarjundiga. Seekord käsitleb ta kriitiliselt ettevõtlust Eestis, keskendudes naiste juhitud väikeettevõtetele.\nSiim Preiman on Tallinna Kunstihoone kuraator. Üks oluline valdkond tema töös on kunsti tegemise eetika. Suvel 2019 kureeris ta grupinäitust „Hea olemise kunst“.\nNäitus „Hea olemise kunst“


Mõnikord edukat karjääri, samuti leida isiklik õnn on puudu üks väike - usaldust. Aga olla kindel ise ei ole raske, pead ainult jälgima lihtsaid reegleid.\nMõtle pelgus ja ebakindlust, sest ahelad\nOluline on mõista andmete kvaliteet ketid, mis ei anna teile võimaluse liikuda õnne. See on lihtsalt kvaliteet, mitte oma iseloomu, mis on antud teile iseloomuga. Püüa vabaneda ahelad meelt ja tunne, nagu nad langevad ära oma jalad. Kujutage võimalusi, mis avavad teie ees ilma nende jalarauad, hingata sügavalt.\nNagu usaldus mõjutab välimust\nOn raske usalda vana kleit püksid pikendada põlved, auklik sokid. Tõsiselt kaaluma valik rõivaid. Oma dress teil on hea välimusega, tunnete mugav. Pea meeles, et edukas inimene on alati eristada oma välimust. Võime rakendada meik ja kleit teeb tuhanded inimesed eeldavad paljud inimesed keskpärane välimus väärt kummardamist.\nArendada oma käitumisviis\nAitab anda kindlustunde, poos. Juhile allub sageli looder, püüdes alla ilmub. Teiselt poolt, on võimalik suunata tagasi häälestuda inimeste käitumist, mitte ainult suurendada oma enesehinnangut, vaid ka aidata kasvatada silmis teiste inimestega. On oluline, et oleks võimalik Kailottaa. On alateadvuse tasandil, pehme kõne harva tõsiselt võtta. Rohkem enesekindlust ja valjemaks see on, seda kaalukamad sõnad esinevad silmis oma vastast.\nValmistage tükk komplimente\nLase oma kallimale kirjutada paberile kõik positiivsed jooned oma iseloomu ja tegusid, mis väärivad kiitust. Riputa tükk silmapaistev koht oma kodus. Selle loendi aitab teil olla kindel, et tunda end tähtsana.\nOluline on iga päev võõrastega rääkida. Ärge kartke pöörduda tänaval möödujatele, et leida aadressi, küsida aeg küsida bussi bussipeatuses. Sel juhul proovige rääkida inimesega. Mida kauem te võtate seda vestlust, seda suurem on pluss oma diagrammi võidud. Rõhumise puhkust, rääkida võõrastele sattuda harjumus.\nUsaldus algab enesearmastus. Kiitke ennast ühendust vaimse õrnalt, tehke endale kompliment. Et hea mulje teised, proovige palun ise. Edukas, enesekindel inimesed nagu ise, koos kõigi oma puudustega.Vaata ka:


SOPHIE XEON (LAULJA) WIKI, ELULUGU, PIKKUS, KAAL, TÜDRUKSÕBER, SEKSUAALSUS, PUHASVÄÄRTUS, VANUS, KARJÄÄR, FAKTID - STARSGAB - LAULJA BIO\nSophie Xeon oli Šoti muusik, plaadiprodutsent, laulja, laulukirjutaja ja DJ. Ta kuulutas tähtkuju popmuusika vapra ja hüperkineetilise võtmise pärast. Ta jõudis silma selliste singlitega nagu Bipp (2013) ja Lemonade (2014), mis koguti 2015. aasta kogumikule Product. Ta suri 30. jaanuaril 2021 kohaliku aja järgi umbes kell 4 hommikul 34-aastaselt Kreekas Ateenas. Hääletage elulookirjeldusi ja uurige lisateavet Sophie Xeoni Wiki, eluloo, vanuse, pikkuse, kaalu, surma põhjuste, tüdruksõbra, netoväärtuse, pere, karjääri ja paljude teiste faktide kohta!\nSophie Xeoni pikkus ja kaal\nKui pikk oli Sophie Xeon? Ta seisab 5 jalga 8 tolli kõrgusel. Ta oli pikk ja uhke tüdruk. Ta kaalub umbes 62 kg 136 naela. Tal olid tumepruunid silmad ja blondid juuksed.\nSophie Xeon Netoväärtus\nKui palju oli Sophie Xeoni puhasväärtus? Tema debüütalbum Oil of Every Pearl’s Un-Insides järgnes 2018. aastal ja pälvis nominatsiooni Grammy auhinnale parima tantsu- / elektroonilise albumi eest. Tema puhasväärtus on hinnanguliselt üle 3 miljoni dollari (USD).\n«määratleda kõrge eesmärk »\nSophie Xeoni surma põhjus\nMis oli Sophie Xeoni surma põhjus? Sophie suri 30. jaanuaril 2021 kohaliku aja järgi umbes kell 4 hommikul 34-aastaselt Kreekas Ateenas. Väidetavalt põhjustas Sophie surma libisemine ja kukkumine rõdult pärast seda, kui ta oli roninud täiskuud vaatama.\nSophie Xeoni sõbranna\nKes oli Sophie Xeoni tüdruksõber? Ta oli suhtes Evita Manjiga. Peale selle töötas ta ka koos Charli XCX, Vince Staplesi, Kim Petrasega, Madonna, Nicki Minaj ja Namie Amuroga.\nSophie Xeon Seksuaalsus\nMilline oli Sophie Xeoni seksuaalsus? Ta oli trans-naine. Enne transnainena ilmumist süüdistasid mõned kommentaatorid Sophiet naiselikus omastamises. Sophie kinnitas järgnevates intervjuudes transidentiteeti, rääkides ka tunnetusest siltide pakendis ja kirjeldades muusikat kui Sophie valitud suhtlus- ja eneseväljendusmeetodit.\n«nagu vs armastus »\nTegelik nimi Sophie Xeon\nVanus 34-aastane (surnud)\nSurma kuupäev 30. jaanuar 2021\nSünnipäev 17. september 1986\nSünnikoht Glasgow, Šotimaa\nSõbranna Evita Manji\nSophie Xeoni karjäär\nSophie Xeon tuli välja transnaise rollis, tuli esile selliste singlitega nagu Bipp (2013) ja Lemonade (2014), mis koguti 2015. aasta kogumikule Product. 2018. aastal järgnes Sophie debüütalbum Oil of Every Pearl's Un-Insides, mis pälvis nominatsiooni Grammy auhinnale parima tantsu- / elektroonilise albumi eest.\nSophie Xeoni perekond\nSophie Xeoni isa mängis autos elektroonilise muusika kassette ja viis Sophie raevu ning Sophie vaimustus muusikast kiiresti. Vastavalt tema haridusele on ta hästi haritud.\nSophie Xeoni vanus\nKui vana oli Sophie Xeon oma surma ajal? Ta sündis 17. septembril 1986 Šotimaal Glasgow's. Ta oli surma ajal 34-aastane.\n«kui vana on dolly castro »\nSophie Xeoni faktid\nSophie Xeoni kirjeldati kui tagasitõmbavat kuju.\nSophie kasutas muusika loomiseks peamiselt Elektron Monomachine'i ja Ableton Live'i.\nTa oli muusikast alates väga noorest peast kirglik.\nTa oli sotsiaalmeedia platvormidel väga aktiivne.\nTa oli kirglik lemmikloomaarmastaja.\nkui pikk on bretman rock\nkui vana on India suvi