Psühholoogia - teadus, mis uurib käitumist ja vaimseid protsesse ehk psüühikat/ teadus, mis uurib inimese hinge- ja vaimuelu olemust ning avaldumise viise. Eesmärgid: kirjeldada, mõista, prognoosida. Psyche (kreeka k)  hing, vaim Logos (kreeka k)  õpetus Psüühika - organismi sisemuses toimuvate protsesside kogum, mille kohta tehakse järeldusi välist käitumist jälgides/organismi võime peegeldada keskkonda ning vastavalt sellele muuta oma käitumist Psüühilised nähtused jagunevad: protsessid - tunnetus- ja emotsionaalsed protsessid, toiminguid käivitavad ja suunavad protsessid (nt inimesele meenub midagi - ta mõtleb sellele - tunneb midagi - unustab) seisundid - inimese üldine aktiivsuse tase, olek, psüühiliste protsesside kulgemise eripära, meeleolu. omadused - inimese psüühika tüüpilised erijooned, mis iseloomustavad inimese psüühikat kiiruse, täpsuse, püsivuse, muutlikkuse, aktiivsuse taseme, mahu, suunitluse jm seisukohalt (nt võimed, temperament, iseloom, huvid, väärtused, ideaalid). On teatud potentsiaaliks või eelduseks, mis lubab ennustada üht või teist käitumist/reageerimisviisi psühholoog  nõustaja (3+2 a +1kutsepraktika) psühhiaater  eriarst, kes võib ravimeid välja kirjutada (6+2a) nõustamine- igapäevaelu probleemidega toimetulemine teraapia  suunatud konkreetse psüühikahäire ravile Psühholoogia harud Teoreetilise orientatsiooniga: psühhofüüsika  kuidas välismaailma tajume psühhofüsioloogia  protsessid kehas aju tasemel o psühhofarmakoloogia  kuidas mõjuvad ravimid ajule isiksuse psü.  kuidas üksteisest erineme sotsiaalpsü. kuidas käitutakse grupis arengupü.  kuidas areneb laps, mis protsessid, mis vanuses; nüüd ka täiskasvanute areng neuropsü.  millised funktsioonid mis aju eri osades, kuidas kahju parandada Rakendusliku orientatsiooniga: kliiniline psü.  erinevate häirete diagnoosimine ja ravi õiguspsü.  isikute äratundmine o korrektsioonipsü.  kas süüalune parandab käitumist o kriminaalpsü.  ekspertiisid teo arusaamiseks organisatsioonipsü.  kuidas käitutakse tööl reklaamipsü.  kuidas reklaamid mõjuvad spordispü.  kuidas võistlustel sooritamisvõimet parandada koolipsü.  lapse, õpetajate, vanemate nõustamine militaarpsü.- milliseid inimesi kelleks koolitada; mis mõjutavad sõdureid lahingutes ja nende järgselt Teaduslik meetod psühholoogias 1. probleemi defineerimine 2. probleem seostada juba olemasoleva teooriaga ja varasemate uuringutega 3. testitava hüpoteesi formuleerimine 4. uurimismeetodite kindlaks määramine (olulised eelmised andmed, mida tasub uurida ja mida saab. Samas kontrollida uusi võimalusi, lükata eelnevad ümber.) a. Deduktiivne lähenemine probleemile  järeldus grupi tulemuselt indiviidile b. Induktiivne lähenemine probleemile - vastupidi 5. andmete kogumine ja analüüsimine 6. tulemuste alusel teooria ümberlükkamine või toetamine, kokkuvõtete tegemine 7. teadusliku teadmise kohandamine tulemustega Reliaablus ehk korratavus - Meetodi täpne kirjeldus (kordustestimine, poolitusmeetod). Kas see meetod on korratav. Mõõdetakse korrelatsiooniga r. Valiidsus  meetodi usaldusväärsus. Näitab, kas test mõõdab seda omadust, mida me mõõta tahame, st kas test täidab oma otstarvet. väline  kas on võimalik uurimust laiendada ökoloogiline  kas eksperimendi tulemused on ülekantavad ka reaalellu ajaline periood (ristlõikeline/läbilõikeline; longitudinaalne - samad katseisikud osalevad 2x; järgnevuslik võrdlus - nt vanus muutub) Eksperiment: Laboratoorne või loomulik eksperiment Kontrollgrupp vs eksperimentaalgrupp Sõltuv muutuja ja sõltumatu muutuja Vaatlus: enda või teiste, struktureeritud, pool-struktureeritud, struktureerimata, loomulik või varjatud, osalus või mitte Erinevad uurimismeetodid  intervjuu, küsitlus, juhtumitöö (case study) Tõenäosuslik valim saab teha üldistusi kogu elanikkonnale. Juhuvalim, süstemaatiline, kihiline või klastriline. Mittetõenäosuslik valim  paari grupiga, ei saa tervele populatsioonile üle kanda. Mugavusvalim(kes on nõus), kvootvalim, eesmärgipärane, lumepalli meetod, dimensionaalne. Psühholoogia uurimismeetodid: 1. Eksperiment ehk katsemeetod - olukord, kus katse korraldaja püüab arvestada ja muutumatuna hoida teatud faktoreid ja muuta sihipäraselt ning kontrollitud määral teisi faktoreid/muutujaid. On rajatud hüpoteesile. Kontrollgrupp vs eksperimentaalgrupp sõltuv muutuja  mida mõõdetakse sõltumatu muutuja - muutuja, mida katse korraldaja teadlikult kontrollib, et kindlaks teha selle toimet teda huvitavale nähtusele laboratoorne eksperiment - laboriseadmete kasutamine. Katseisikute tegevus on reglementeeritud juhistega. Katsed on korratavad peaaegu identsetes tingimustes. Puudused: kallis ja aeganõudev loomulik eksperiment - katseisik on tavapärases tegevuskeskkonnas. Puudused: võimatus kõiki tegureid arvesse võtta ja mõõta, olukorda kontrollida, suunata või täpselt korrata 2. Vaatlus - sihipärane objekti jälgimine faktide kirjeldamise ja seletamise eesmärgil. On rajatud hüpoteesile, viiakse läbi varem koostatud plaani alusel. Käik ja tulemused fikseeritakse täpselt. Struktureeritud, pool-struktureeritud ja struktureerimata vaatlus. Loomulik vs varjatud enesevaatlus e introspektsioon - käepärane, laialt kasutatav, subjektiivne, uute ideede genereerimine (uurija ise märkab enesevaatluse teel midagi tähelepanuväärset); on tulemuslikum eksperimendi tingimustes tagasivaatlus e retrospektsioon - oma psüühilise elu tagantjärele, hilisemalt uurimine väline (teiste) vaatlus e ekstrospektsioon - objektiivne, kasutatakse tehnilisi abivahendeid (nt filmimine, helisalvestus). Puudused: subjektiivne külg (tundmused, elamused, mõtted) jääb varjatuks 3. Intervjuu - kasutatakse sageli vaatluse ja eksperimendi täiendusena. Struktureeritud, pool-struktureeritud ja struktureerimata vestlus. Nähtavad on ka mitteverbaalse kommunikatsiooni elemendid (hääletoon, näoilme, väljendusliigutused jne). Kaasvestlejat saab suunata vastavalt oma eesmärkidele. Sõnades edastatav informatsioon on unikaalne. 4. Test - täpselt määratletud viisil tehtav lühiajaline katse, millega uuritakse mitmesuguseid võimeid, oskusi ja omadusi. Koosneb küsimustest/ülesannetest, millele tuleb lühidalt vastata või anda lahendus või valida õige vastus ette antud võimaluste hulgast. Tulemusi hinnatakse varem kindlaks tehtud standardite (normide) järgi. Selle meetodiga ei tehta kindlaks uusi seaduspärasusi, selgitatakse vaid konkreetse isiku psüühiliste omaduste suhe normi või selle isiku kuuluvus teatud tüüpi või kategooriasse objektiivtest - välistavad nii katseisiku enda kui ka teiste inimeste subjektiivsed arvamused (nt küsitlus) projektiivtest - lähtub oletusest, et katseisik projetseerib end testi situatsiooni ja tema poolt antud tõlgendustes kajastuvad ka tema enda alateadlikud tendentsid (nt näidatakse pilte) 5. Küsimustik subjektiivsed küsimustikud - 1) temperamendi- ja isiksuse karakteritestid; 2) isiksuse suunduse testid (huvide, kalduvuste, hoiakute selgitamiseks) objektiivsed küsimustikud W. Wundt ja teadusliku psühholoogia sünd Püüd selgitada psühholoogilisi nähtusi oli inimesele omane juba ammu (nt unenägude ja haigustega kaasnevate hallutsinatsioonide seletamine) Mõiste hing. Tekkis usk hingede ümberkehastumisse ja hauatagusesse ellu ning vaimudesse ja deemonitesse. Psühholoogiast kui iseseisvast teadusest räägitakse alates 19. saj teisest poolest. Konkreetseks tähiseks loetakse aastat 1879, kui Wilhelm Wundt rajas esimese eksperimentaalpsühholoogia labori Leipzigi ülikoolis, kus stazeeris enamik oma aja juhtivatest psühholoogidest. Uuriti ravimite mõju vaimsetele protsessidele ja pärilikkust. teoreetiline baas  strukturalism Lähenemisviisid: 1. Psühodünaamiline lähenemine S. Froid (1856  1939) Inimest ajendab tegutsema instinkt (eluinstinkt e libido, surmainstinkt e Thanatos). Teadlik olek, poolteadlik ja alateadlik  kõige domineerivam. Psühhoanalüüs. Meetodid psühhoanalüütiku töös: 1) unenägude analüüs 2) vabad assotsiatsioonid 3) ülekanne 4) hüpnoos Jagas isiksuse kolmeks: ID(nauding), super-ego (moraalinormid, ideaalmina), ego(reaalsus, valikuline). Ego kaitsemehanismid: eitamine, projektsioon(ebameeldivad tunded kanname üle teistele), asendamine( em. väljaelamine kellegi teise peal), identifitseerimine (kellegi järgi käitumine), regressioon (varasemale tasemele taandumine), reaktsiooni formatsioon (inimest, kes meeldib, kiusatakse), ratsionaliseerimine (oma käitumise põhjendamine), huumor (eneseiroonia), sublimatsioon. Neofreudistid A. Adler: individuaalpsühholoogia, sünnijärjekord, võimutung vs alaväärsustunne E. Erikson: psühhosots. areng E. Fromm: psüühilise ja sots. teguri vahekord C.G. Jung: analüütiline psü. 2. Biheiviorism (Käitumuslik lähenemine) - psühholoogia suund, mis rajaneb tingitud reflekside uurimisel füsioloogias (nt Ivan Pavlovi tööd) ja eksperimentaalpsühholoogia rakendamisel loomade käitumise uurimises - eitab teadvust psühholoogia ainena, pidades selle objektiivset uurimist võimatuks. Teadvus ja kõik subjektiivne nimetatakse nn "mustaks kastiks", mille sisu ei avane objektiivsele teaduslikule uurimisele - daatumiks on J. B. Watsoni(1878  1958) artikkel, kus psühholoogiat käsitleti teadusena käitumisest - 1920.a "Väikese Alberti" eksperiment lapse ja rotiga. Sisend ->must kast->väljund, tingitud ja tingimata stiimul E. Thorndike Probleemkast  kass kastis, vaja välja saada õppimisseadused (tagajärjeseadus, äsjasuse seadus, harjutamise seadus). Efekti seadus - liigutused, mis viivad soodsale tulemusele, kinnistuvad. Karistamine (karistus, frustreeriv tasumatus) Kinnitamine/tasustamine (positiivne, negatiivne) Kasutusviisid: zetoonimajadus(kinnitada posit. osa ja siis tasustada), süstemaatiline desensitiseerimine (järkjärguline parandamine nt. foobiate puhul) B. F. Skinner (1904-1990)  radikaalne biheivorism, sarrustamine (reinforcement), sotsiaalse õppimise teooria, katsed loomadega. klassikaline tingimine SR=Õ - Ivan Pavlov. Tingitud refleksid kujunevad õppimise teel. operante tingimine - Käitumist põhjustab vajadus reageerida teatud kindlal viisil. Tagajärgedeks on kinnitus (ehk tasu) või karistus esmased(füsioloogilised vajadused) vs teisesed tasustamised 3. Humanism rõhutab inimese kontrolli oma elukäigu üle; inimene on oma olemuselt hea; vaba tahe ja autonoomsus, võimeline tegema oma valikuid; soov pürgida oma potentsiaali täieliku saavutamise poole;inimese arengupotentsiaal on piiramatu Carl Rogers(1902-1987) valikute ja vastutuse osatähtsus inimese elus, empaatia olulisus Abraham Maslow (1908  1970) inimese tegevust suunab vajadus ennast teostada ("A Theory of Human Motivation"). Vajaduste hierarhia (Füsioloogilised vajadused - turvalisus, kuuluvus, tunnustus, tunnetus, esteetilisus, eneseteostus) 4. Kognitiivne psühholoogia praegusajal juhtiv suundumus kujunes välja 1950.-1980.a termin "kognitiivne" pärineb U. Neisserilt keskendub sellele, läbi milliste protsesside inimesed tunnetavad (salvestavad meelte infot, töötlevad jne) ja mõistavad maailma inimene konstrueerib oma maailmapildi väline stiimul - !!! - käitumuslik vastus Jean Piaget - kognitiivne lähenemine. Intellekt 5. Psühhobioloogiline koolkond 6. Evolutsiooniline psü. lähenemine 7. Sotsiokultuuriline lähenemine Intelligentsus e. vaimsed võimed vaimsed võimed väljenduvad mõtlemis- ja arutlemisoskuses, mäletamisvõimes, mõistmisvõimes, probleemide lahendamises, otsuste vastuvõtmises ja teadmiste rakendamise oskuses ning ulatuses. Francis Galton - artikkel "Talendi ja iseloomu pärilikkus", general intelligence, eugeenika Intelligentia lad.k  arukus, taibukus; võime planeerida, arutleda, leida seoseid Charles Darwin  inimese teke ja areng; loodusliku valiku osa  kes paljunevad, millised omadused kanduvad edasi, millised omadused tulevad kohanemise teel, 19. sajandi keskpaigast läks tähelepanu vaimsele võimekusele Francis Galton  tarkuse või andekuse teaduslik lahti seletamine  millest võib koosneda ja kui palju on tegemis pärilikkusega/keskkonnaga. 1865 avaldas artikli ,,Talendi ja iseloom pärilikkus"; General intelligence  üldintelligentsus; see on bioloogiline omadus, mis eristab meid teistest imetajatest; see on üpriski päritav; see on terviklik  seda ei saa osadeks lahutada eugeenika  inimene on hakanud alla käima ja midagi on vaja ette võtta, et seda pidurdada; hakkas ilmnema, et tervishoid ja toit hakkasid paranema ja ellujäämine oli suurem -> see viib ühiskonna üldist arengut alla, kuna inimesed, kes oleks pidanud surema, jäid ellu; mida rohkem lapsi seda väiksem intelligentsustase IQ - intelligentsuskoefitsent. W. Stern 20.saj alguses. IQ=(vaimne vanus/kronoloogiline vanus)*100. Üldintelligentsus: g-faktor  mida kõrgem on üldintelligentsus, seda kiiemini ja paremini saab inimene hakkama erinevate ülesannetega. R.B.Cattell Liikuv  fluid  võime toime tulla varem mitte kogetud probleemidega uutes olukordades Kristalliseerunud  oskust oma teadmisi rakendada õiges kontekstis Intelligentsustestid: alusepanija Alfred Binet Intelligentsuse skaala  kuidas me saame lapsi testida, kas neil on nt õpiraskused; katsetamine Binet ja Simon  lisasid keerukate protsesside uurimiseks ülesandeid, nt sõnavarast aru saamine ja sõnade reastamine, mõistatused, keelelised ülesanded; pani kokku ülesannetekogu, et väljaselgitada, millised lapsed vajavad abi õpingutel Lewis M. Terman (1877-1956)  inimeste grupitestimine; tõlkis Binet tekstid inglise keelde ja kohandas neid ameerika oludele  sõdurite paigutamine ametipostidele ja välja praakimine; kui hästi inimene reageerib, visuaalruumiline mälu, töömälu Stanford-Binet test (L.Terman) kaks versioon, üks neile kes oskasid lugeda ja kirjutada, teine rassilistele/keelelistele vähemustele, mitteverbaalne, et ka nemad saaksid selle ära täita Normaaljaotus  keskmine tulemus on teadlaste vahel kokku lepitud  100, sellest oleneb, millise tasemel oled, kas kõrgemal või madalamal Flynni efekt (1987/2007) Intelligentsuse skoor kasvab ajas 1standarthälve 50 aasta jooksul Nature or nurture Inimliigi tunnuste varieeruvuse ja arengu määravad ära kaks faktorit: Genotüüp  pärilikkuse alus  indiviidi kogu geneetiline info; perekonnasisene uuring  ühemunakaksikud (genotüübi kattuvus 100%) ja kahemunakaksikud(genotüübi kattuvus 50%) Keskkonna mõjud Intelligentsuse mõõtmine: Üldine vaimne võimekus  akadeemilise võimekuse testid, kliinilised testid Spetsiifiliste võimekuste testid  sooritustestid Praeguseks on rohkem levinud David Wechsleri poolt loodud skaala WAIS ja WISC Verbaalne ja toiminguline, hetkel kasutusel WAIS-IV, lastele on ka olemas WISC ja WPPSI Näiteid WAISist ja WISCist Verbaalsed alatekstid: mõõdavad üldst arusaamist ,,Miks on suitsetamine tervisele kahjulik?" Informeeritus ,,Mitu päeva on aastas?" Sõnaliste aritmeetiliste ülesannete lahendamine Kaufman Assessment Battery for Children (K-ABC) Samaaegne vs järjestikune infotöötlus, kus on vaja ainult ühte ülesannet lahendada vs see, kus on mitu ülesannet ühe sees Kultuurilised ja keelelised vähemused  sobib ka neile Loodud ka mittesõnalisi teste, nt John Raveni poolt 1938 aastal, Raveni Standardsed Progresseeruvad Maatriksid  oleks piisavalt palju lihtsaid ja ka raskeid ülesandeid, et inimesi eristada Vastuvõtutestid ja akadeemiline võimekus SAT (Scholastic Aptitude/Assessment Test)  andmete piisavus  ülesanded, mis nõuavad selle otsustamist, kas antud informatsioonist piisab mingi ülesande lahendmaiseks; jooniste, tabelite, diagrammide tõlgendamis-/kasutamisoskus; sõnavara  võõrsõnade ja arhailiste sõnad tähenduse tundmine; loetud tekstide mõistmine. See ei kindlusta hilisemat edukust. Spetsiifilised võimed: R.Steinberg  IQ testid mõõdavad ühte võimet ehk analüütilist intelligentsust; siia peaks lisama loovust  oskused olukorras, kus lahenduskäik pole nii selge; praktiline intelligentsus  teoreetilised teadmised on olemas aga neid ei suudeta praktikas kasutada Harimatu õpetlased (idiot savant ing. k) termin tähistab inimest, kelle üldvõimekus on väga madal, kuid kes on üliandekas mingis kitsas valdkonnas nt aritmeetikas või muusikas vms; autistide seas on neid eriti rohkelt Howard Gardner  üksteisest sõltumatute võimete teooria: keeleline, loogilis- matemaatiline, ruumiline, muusikaline, kehaline, interpersonaalne, intrapersonaalne, naturalistlik  suhe loodusega, eksistentsiaalne  oskus elada Vaimne alaareng: Kerge 50/55  70 Mõõdukas 35/40  50/55 Raske 20/25  35/40 Väga raske  alla 20/25 IQ ja erinevad grupid: Sugu  erinevus ei ole, aga mehed lahendavad paremini ülesandeid ruumilise mõtlemise ja laialdaste faktiteadmistes, naised sõnalise võimekuse ja lühimälu ülesandeid Etnilised grupid ja intelligentsus: Negriidid < europiidid < mongoliidid  põhjust pole teada, aga millegi pärast need tulemused on paremuse järgi nii kujunenud; kindlalt ei tea, miks nii on, võimalikuks põhjuseks on võib olla majanduslik staatus. Kultuuri erinevus  kui palju on võimalik testida inimese emakeeles. Arthur Jensen  1969 ilmunu essee  afro-ameeriklased on halvemate tulemustega pärimuse pärast, mõjureid võib aga olla mitmeid ja sellist üldistust ei saa teha IQ uuringud Eestis: Juhan Tork tõlkis ja kohandas Eesti oludele Ameerikas loodud testi, mille nimeks oli National Intelligence Test Doktoritöö ,,Eesti laste intelligents" (1940), ainuke, mis jõuti ära kaitsta sellel ajal IQ ja kriminaalsus: H.Goddard  üks esimesi IQ ja kriminaalsuse seose uurijaid 1914 a artikkel, millest selgub, et keskmiselt 50% noortevanglate kasvandikest USAs olid nõrgamõistuslikud Isiksus - järjepidev tundeelu ja motivatsiooni omadustes väljenduv individuaalsete erisuste kogum Isiksuse iseloomu ja muude omaduste tundmine aitab isiku käitumist, eelistusi ja valikuid küllaltki suure täpsusega ennustada. Olulisemad isiksuse omadused: temperamendiomadused (nt ekstravertsus, koleerilisus) vaimsed võimed (nt sõnaosavus) iseloom (nt kangekaelsus, järeleandlikkus) väärtused (nt loodusearmastus) Teooriad isiksuse kui psühholoogia uurimisobjekti kohta: - Psühhodünaamilised teooriad  mis on inimest liikuma panev jõud =motivatsioon(psüühiline tegur, mis valdab bioloogiliste üle). Kuulsaim ja mõjukaim on Freudi psühhoanalüütiline isiksusekäsitlus. Alateadvus, tungid. - Tunnusjoonte teooriad  isiksuse määrab ära stabiilsete seesmiste tunnusjoonte kombinatsioon, mis iseloomustab konkreetset isikut. Esmased ja teisesed tunnusjooned. Hippokrats  4 temperamenditüüpi Galneos Koleerik Kollane sapp Melanhoolik Must sapp Sangviinik Veri Flegmaatik Lima Kretshmer ja Sheldon kehatüüp - Endomorfne-tüse, ektomorfne-kõhna, mesomorfne- normaalne. Pükniline, asteeniline, atleetlik G.Allport - Kesksed ja teisesed tunnusjooned R.Cattell  faktoranalüüs EPQ  Eysenck's Personality Questionnaire Eysenck'i bioloogiliste tunnusjoonte teoorias taandub isiksuse omaduste kogum kolmele põhimõttele: 1)ekstravertsus-introvertsus 2)neurootilisus 3)psühhootilisus "Suure viisiku" teooria (Paul Costa ja Robert McCrae) enam-vähem kõik tunnusjooned taanduvad 5 põhifaktorile: 1) avatus 2) kohusetunne/meelekindlus 3) ekstravertsus 4) lahedus/seltsivus 5) neurootilisus Kognitiiv-käitumuslikud teooriad  rõhutatakse sotsiaalse õppimise ning sotsiaalsete kasvutingimuste olulisust isiksuse kujunemisel. Isiksus kujuneb suhtlemises ja koostegevuses. Tüüpilised käitumismustrid sõltuvad sellest, millist tagajärge on ette näha ja milline on eeldatava tulemuse olulisus inimesele. M.Seligman (s. 1942)  õpitud abitus (learned helplessness) A.Bandura (s. 1925)  enesetõhusus (self-efficacy) Humanistlikud ja fenomenoloogilised teooriad  rõhutatakse isiksuse unikaalsust ja arenemisvõimelisust. Indiviid areneb madalamate vajaduste rahuldamiselt kõrgematele, kuni tippelamuseni välja. Isiksuse uurimine: Kaudsed meetodid: - Projektiivtestid  esitatakse testiküsimused tajutava materjaline, mida vastaja peab tõlgendama. Eeldatakse, et sellise materjali tõlgendamine väljendab isiksuse kalduvusi, huvisid, muresid jms. - Rorschachi tindipleki test (Inksbot test) 1921 TAT e temaatilise apertseptsiooni test Morgan ja Murray 1935 Otsene mõõtmine: - Enesehinnangutestid - Objektiivtestid(sageli küsimustikud)  võimaldavad saada vastuseid isiku elu seikade ja teda iseloomustavate omaduste kohta selliselt, et sõltumatud kolmandad isikud võivad kinnitada vastuste paikapidavust. - Küsimustikud MMPI S.R.Hathaway ja J.C.McKinsley 1940 Minnesota mitmefaasiline isiksuse küsimustik, 567 väidet = Minnesota Multiphasic Personality Invenroty Isiksusehäire: Iseloomu ja käitumise raske häire, mis tavaliselt hõlmab isiksuse mitut aspekti ja on seotud oluliste isiklike ja sotsiaalsete raskustega Isiksushäirete kui omaette diagnostiliste ühikute kirjeldamine psühhiaatrias alates 18.saj lõpp  19.saj algus Hullumeelsus ilma segadusteta Moraalne vaimuhaigus Düsharmoonilised hoiakud ja käitumine Ebanormaalne käitumismuster on püsiv ja pikaajaline Ebanormaalne käitumismuster on kõikehõlmav ja paljudes isiklikes ning sotsiaalsetes situatsioonides selgelt väärkohanenud Ilmneb alati lapse-või noorukieas ja püsib täiskasvanuna Häire põhjustab sotsiaalse funktsioneerimistaseme langust Närvisüsteemi ülesehitus. Aju erinevate osade funktsioonid ja suuraju sagarate funktsioonid Refleks  kohanemisfunktsioon. Tingimatud (tahtele allumatud; nt aevastamine, neelamine) ja tingitud (ära õpitud; nt puudutades kuuma eset) Instinkt - kaasasündinud käitumine (nt jahipidamine loomadel) Somaatiline NS - juhib organite välist, kehalist tugevust, jagunedes tsentraalseks (pea- ja seljaaju) ja perifeerseks (pea- ja seljaajust väljuvad närvid koos nende lõpmetega): Sensoorne (meeltesse või tajumisse puutuv), monotoorne (liigutustesse või liigutamisse puutuv) Vegetatiivne NS - jaguneb sümpaatiliseks (reguleerib siseelundite talitlust ja kudede ainevahetust) ja parasümpaatiliseks (soodustab organismi puhkust ja talitlusvõime taastumist) süsteemiks Kesknärvisüsteem - tagab adekvaatse reageerimise ja kohanemise keskkonnaga. Individuaalse ja liigimälu alus. Somaatiline ja autonoomne NS on omavahel vastastikuses seoses ja talitlevad KNS koordineeriva kontrolli all Psüühika toimib suures osas tänu suuraju ajukoorele. Seljaaju reguleerib lihtsamaid, organismi alalhoiuga seotud automatiseerunud liigutusi. Peaaju koosneb piklikust, väike-, kesk-, vahe- ja suurajust. Seljaaju läheb üle piklikajuks  ANS(automaatse ns) regulatsioon, kontrollib eluliselt olulisi reflekse - hingamine, südame löögisagedus, oksendamine, süljeeritus, köhimine, aevastamine Edasi tuleb ajusild, kus asuvad Raphe tuumad ja retikulaarformatsioon. Kontrollib ajukoore aktiivsust, ärkvelolekut, und ja tähelepanu. Keskaju - automaatsed liigutused, sensoorsete signaalide (kuulmine ja nägemine) ümberlülitamine, temperatuuri regulatsioon ja valu tajumine, koos ajusillaga une- ja ärkveloleku tsükli reguleerimine Väikeaju - asendi, lihaskoordinatsiooni, tasakaalukeskus, ruumis orienteerumine, basaalganglionid  ühendavad erinevaid ajuosasid omavahel Vaheaju - kehast ja meeleelunditest tuleneva info põhiline vastuvõtja, sorteerija, vahendaja, ka ANS reguleerija. Motoorse info liikumine. Talamus - virgus ja tähelepanuseisundid, teadvus, info töötlemine Hüpotalamus - kehatemperatuur, ainevahetus, nälg, janu, emotsioonid Amügdala e mandelkeha - emotsionaalsed sündmused, nende töötlemine ja reguleerimine Limbiline süsteem - amügdala, hipokampus  info minek lühimälust püsimällu. Aju poolkerad omavahel ühenduses mõhnkehaga. Aju on lateraliseerunud  vasak ajupoolkera kontrollib keha paremat poolt, parem ajupoolkera vasakut poolt. Erinevad psüühilised funktsioonid paiknevad eri poolkerades (nt: paremakäelistel juhib keelekasutust vasak poolkera). Plastilisus  aju osad on võimelised üle võtma teise ajupoolkera ülesandeid. Vananedes plastilisus halveneb. SAGARAD: Kuklasagar  nägemise esmane töötlus Oimusagar  kuulmisinfo vastuvõtmine, kõne mõistmine. Mälu ja emotsioonide protsesside töötlemine. - Agnoosia  inimeste ja asjade äratundmisega probleeme, seotud just alumise juhteteega. - Prospagnoosia  ei tunta nägusid ära. - Ladus afaasia (häired kõnelemisel): Wernicke afaasia  jutt pole seoses  ja Boca piirkonna afaasia  raske mõtteid välja hääldada. Kiirusagar  sensoorse info vastuvõtmine ja töötlemine. Objektide ruumiline asetus ja kooskõla. erinevate kehaosade info ära tundmine ja sellele reageerimine. Otsmikusagar 1) primaarne motoorne korteks  mõtte täitmine, tegevuse algatamine 2) premotoorne korteks  välisele stiimulile (käsk) reageerimine 3) prefrontaalkorteks  motivatsioon, meeleoluseisundi kontroll Apraksia  ei suudeta teha õpitud liigutusi sujuvalt, liigutuste järjekord on segatud A. Luria funktsionaalsed blokid: 1) Ajukoore toonuse tagamine (retikulaarformatsioon, hüpotalamus, limbiline süsteem) 2) Info vastuvõtt, töötlus ja säilitamine (kukla-, kiiru- ja oimusagar) 3) Tegevuse programmeerimine, reguleerimine ja kontroll (otsmikusagar) 1848 Phineas Cage'i juhtum: raudtoru läks läbi kolju, kaotas 1 silma, muutus käitumuslikult. = hakati aju rohkem uurima. F.J. Gall. Frenoloogia  ,,muhu ja lohu" teooria. Erinevate aju osade sidumine ajutööga. Aju ehituskiviks on närvirakk e. neuron. J.E. Purkinje 1837. 1) Motoorsed rakud  liigutused 2) Sensoorsed rakud  meeled 3) Kontaktneuron  ühendab omavahel erinevaid aju osi. Närvirakk on negatiivselt polariseeritud, kui impulss on nõrk, siis sellele ei reageerita. Närvirakk ei tee tööd poole koormusega, vaid korralikult. Mööda müeliinkihti liigub info väga kiiresti. Müeliintupp(rasvane moodustis) kiirendab info liikumist. Müeliinkihi hävimisel info nii kiiresti enam ei liigu. Alus mõnede haiguste tekkeks. Väliskeskkonna muutust  ärritust  vahendavad signaalid kutsuvad esile selleks kohandunud rakkudes  retseptorites (Retseptorid on spetsialiseerunud kindlaliigiliste ärrituste vastuvõtmiseks. ) esile seisundimuutused, mis omakorda käivitavad närviimpulsid (Närviimpulsid kujutavad endast elektrokeemilisi muutusi närvirakus ja selle väljaulatuvas osas, närvikius). Närviimpulsid juhitakse sensoorseid närvijuhteid pidi selja- ja peaajusse. Seal need liigendatakse, seostatakse, filtreeritakse töödeldakse. Töötlemise tagajärjel kujundatud vastuimpulsid saadetakse motoorseid närvijuhteid pidi keha organitesse ja lihastesse. Närvisüsteemi ülesanded: 1)väliskeskkonna ärrituste ja sisekeskkonna bioloogiliste muutuste signaalide vastuvõtmine 2)erutuse edasijuhtimine ja erutussignaalide töötlemine 3)närviimpulsside saatmine organeisse vastusreaktsioonide elluviimiseks Kaheks peamiseks psüühilise tegevuse ja käitumise aluseks olevaks närviprotsessiks on erutus ja pidurdus. Kõrgema närvitegevuse, eriti ajukoore aktivatsioonimallide eripärad on aluseks isikute tüpoloogiatele. Tüpoloogiliste erisuste all mõistetakse närviprotsesside (erutuse ja pidurduse) kulgemist dünaamikat ja taset üksikindiviididele. Närviprotsesside põhitunnustena eristati jõudu, tasakaalukust, liikuvust. Parem ajupoolkera on loovmõtlemise juures sageli otsustavaks. Vasak ajupoolkera on asendamatu tulemuste vormistamisel, praktilise ja teoreetilise tegevuse keelelisse mälukoodi tõlkimisel ja suhtlemisel. Käitumine põhineb reflektoorsetel protsessidel, kuid inimestel on vahetud reageeringud juhtiva käitumisprotsessi rollis asendatud eesmärgipärase, mõtestatud, kultuuri poolt vahendatud ning teadlikult planeeritud aktiivse käitumisega. Retseptorid on spetsialiseerunud kindlaliigiliste ärrituste vastuvõtmiseks. Virgatsained: Atsetüülkoliin (ACh) - motoorse neuroni ja lihaskiu vahel, õppimine, mälu, ärkvelolek Dopamiin (DA) - motiveeritus, edasipüüdlikkus, skisofreenia, parkinsonism, uudishimu Serotoniin (5-HT) - meeleolu, hetkeajede kontrollimine, uni Noradrenaliin (NA) - tähelepanu, ärksus Gamma-aminovõihape (GABA) - pidurdusvirgatsaine interneuronites Glutamaat - erutusvirgatsaine, õppimisvõime alus Kuidas psühhoaktiivsed ained mõjutavad psüühikat: Muudavad neurotransmitterite (virgatsainete) ülekannet ühest rakust teise. Neurotransmitteri: A) sünteesi suurendades või vähendades B) säilitamist häirides C) vabastamist häirides D) tagasihaaret pärssides (virgatsaine sünaptilises pilus kauem, seega mõju suurem) E) lammutamise pärssimine Tänapäevased aju uurimismeetodid Elektroensefalogaafia (EEG) - pähe tõmmatakse kummimüts (näeb välja nagu ujumismüts), kus on augud sees, sinna sisse pasta ja siis sinna traadid. See mõõdab aju pinna elektrilist aktiivsust. Saab mõõta, kas inimene magab või ei maga. Algselt fikseeriti sellega langetõve koldeid. Positronemissioon tomograafia (PET) - Verre süstitakse madala sagedusega radioaktiivset ainet. Ajutasandil saab näha, kus on aju vere tarbimine kõrgem ja madalam. Ohtlik võib aga olla süstitav radiaktiivne aine. Kompuutertomograafia (CT) - rönrgeni põhimõttel. Saab vaadata ajukoe tihedust (nt kasvaja juures tihedam või hoopis on aju kuskilt tühi, ära kärbunud). Magnetresonants kuvamine (MRI) - muutus ajas. Inimene pannakse kompuutrisse lamama, väljastatakse magnetkiirgust, mis peegeldab meie ajult tagasi ja selle põhjal pannakse kokku aju pilt. Transkraniaalne magnetstimulatsioon (TMS) - külili kaheksa kujuline aparaat on pandud kukla peale. Kasutatakse nt seoses valetamisega, et kindlaks teha, millal inimene valetab. Functional Near Infrared Spectroscopy (funktsionaalne infrapuna spektroskoopia) fNIRS - infrapuna meetod. Latekse ajju laseritega punast valgust. Punane valgus tungib kahe cm sügavusele ja peegeldub sealt tagasi. Teatud ülesande andmisel saab näha, milline piirkond ajus töötab Teadvus -Välise maailma ja iseenda olemasolust, seisunditest ja tegudest teadlik olemine 1) Primaarne  mis parasjagu toimub, mida me tajume 2) Reflektiivne  juurdepääsu teadvuse erinevate funktsioonide kohta, püsivad muutuvad tunnused, võime ette näha ja planeerida 3) Eneseteadvus  teadmine, et me ise oleme olemas ja me oleme me ise Teadvusväline psüühika Tähelepanu keskmest välja jäänud kuid töödeldud signaalid Vastureaktsioon nõrkadele kuid reaalsetele ärritajatele Automatiseerunud liigutused Otsustele eelnevad protsessid psüühikas Käitumise alateadlikud motiivid Teadvuse ajalugu psühholoogias: Strukturalistid: W. M. Wundt (1832-1920) Aktiivsed ja passiivsed elemendid E. Titchener (1867-1927) Kuidas elementidest moodustuvad keerukad kogemused? Teadvuse funktsioonid: - prioriteetide seadmine ja tegevuste järjestamine - mineviku ja tuleviku integratsioon, planeerimine - käesoleva hetke märgistamine - loovus - olukorra ja seisundi pidev jälgimine - isiksuse järjepidevus ja kooskõlalisus ajas - nähtuste ja omaduste olemust ning enda mõtteid ja tundeid edasi andva kommunikatsiooni tagamine - ühemõttelisuse ja keskendatuse tagamine Teadvuse omadused: - kvalitatiivsus - subjektiivsus, omavaatelisus - transparentsus - selektiivsus  kuhu läheb meie tähelepanu - ühtsus Eneseteadvus Iseendast teadlik olemine ja arusaamine Mida inimene teab oma füüsilisest, vaimsest ja sotsiaalsest minast nii praegu, minevikus kui kujuteldavas tulevikus Eneseteadvuse sotsiaalne aspekt  dialoog, samastumised Eneseteadvuse vormid iseenda äratundmine ja eristamine teistest, samastumine teistega (empaatia) introspektsioon minapilt, sh oma keha kujund episoodiline mälu, sh autobiograafiline mälu kronesteesia - subjektiivse aja teadvustamine Uuritavad teadvuse seisundid: kooma, sügav uni, pinnaline uni, hüpnagoogsed seisundid, unisus, virgus, ülivirgus Veel oluline Muutunud teadvuse seisundid  alkohol, narkootikumid Kognitiivne teadvustamatus  emotsionaalne reageerimine, hingamine Teadvustamatus automatismid  nt autosõit, jalgrattaga sõitmine pimenägemine  ruumis orienteerumine on alles, kuigi ei näe, mis toimub ruumieiramissündroom uni, unenäod, hallutsinatsioonid, sensoorne deprivatsioon, hüpnootilised seisundid Tähelepanu psüühilise tegevuse suunamine objektile, millel on isiku jaoks püsiv või situatiivne tähtsus orienteerumisrefleks Tähelepanu liigid: - Tahtmatu  piisavalt oluline stiimul, ei pea pingutama - Tahteline  peab sundima ennast kuulama ja tähele panema - Tahtelisjärgne  stiimul läheb piisavalt huvitavaks, tähelepanu püsib objektil ilma pingutamata, nt raamatu lugemisel, algul ei läinud nii kiiruga aga siis läheb põnevaks ja ei panegi tähele, et raamat juba läbi - Suundade järgi: - Fokusseeritud  ainult keskendud - Jagatud  loengus, siis Facebook, siis loeng, siis Facebook Omadused: - Valivus  millele keskendud - Maht  piiratud, kõik ei püsi meeles - Püsivus  kui palju tähelepanu on, millal hajub - Jaotuvus  erinevate asjade samal ajal tegemine - Ümberlülitatavus  kui kergelt suudad ühelt asjalt teisele üle minna - Esmasus  rohkem pöörad tähelepanu nendele stiimulitele, mis esmalt silma jäävad - Tähelepanu ülerahvastusefekt  nt kui lektor on kusagil ruumi taga, ei pane teda nii hästi tähele - Tähelepanu silmapilgutus (attentional blink) kui millelegi keskenduda, siis see võtab natukene aega Uni - Psühhofüsioloogiline seisund, mille aluseks on ajukoorele ja mõnedele selle alustele sktrutuuridele levinud üldine pidurdus. Une ajal me väliskeskkonda ei teadvusta ja neid pole võimalik kontrollida. Usutakse, et une ajal taastatakse kesknärvisüsteemi, närvirakke. Toimub püsimälu jälgede kinnistamine. Käitumisviiside aktiveerimine  unes harjutatakse päriselu sündmusi läbi. Bioloogilised rütmid ja päeva-öö vaheldumine mõjutavad und. Hommikul ärkvelolek kõige halvem ja keskpäeval kõige parem. Ajutised häired: - vahetustega töö - lennuväsimus Kohanetakse nii mitme päevaga, kui mitu tundi aeg muutub. Magamise-ärkveloleku keemilised komponendid: 1) Melatoniin (hormoon)  toodetakse käbinäärmes, tekitab unisust 2) Atsetüülkoliin (ACh, neurotransmitter) - toodetakse käbinäärmes, mõjutab neerupealiste tööd 3) Kortisool (stressihormoon)  toodetakse neerupealistes, reguleerib maksa. võivad tekkida unehäired või söögivajadus Une ajumehhanism - Komplitseeritud süseem, puudub kindel keskus. Mitmed omavahel seotud keskused, mis paiknevad ajutüves, samas on oluline osa ka frontaalsagara kontrollil Unetsüklid: I tase: kerge uni  üleminekufaas kergesse unne võtab aega 4-5 minutit II tase: veidikene raske uni  välisärritajatele ei reageerita. Moodustab poole unest. Lihased lõdvenevad, kehatemperatuur langeb. 10-20 minuti juures III tase: sügav uni  lihastoonus juba päris lõtv IV tase: REM uni  unenägude tase. Lihaste aktiivsus tõuseb. 90 minutit peale uinumist. REM (Rapid Eye Movements) uni N. Kleitman  hakkas algul uurima aeglaseid silmaliigutusi (EEG abil) Eugene Aserinsky - märkas kiirete silmaliigutuste perioode Iseloomustab: 1) suurenenud ainevahetus 2) kiirenev hingamine, südametalitlus ja vereringe 3) teatud lihaste (nt kaela) toonuse alanemine Kui REM une faasis ärkame, mäletame unenägu. Mida unes nähakse? Hall (1951, 1966): 34% unesid sisaldavad liikumist (jooksmine, kõnd, ujumine jms), seejärel rääkimine, istumine, vaatamine, suhtlemine 64% negatiivse sisuga, 18% rõõmsad, 1% seksuaalse sisuga Miks me unenägusid näeme? Evolutsiooniline hüpotees Õppimise hüpotees  kuskil oli aga mis seal täpselt kirjas oli, ei mäleta Unustamise hüpotees  ununeb see, mida aju arvab, et tegelikult vaja pole Kõrvalprodukti hüpotees  ajurakkude juhuslikud loomingud Uneuuring Uneuuringu puhul registreeritakse patsiendi uneajal ajuaktiivsus EEGga, lihastoonus ja silmaliigutused. Selle alusel on võimalik määrata une kestust ja sügavust ning diagnoosida unehäireid ja uneaegseid hingamis- ning liigutushäireid. Unehäirete keskus Tartus  EEG, hingamine, südametöö, liigutamine unes Taju esemete ja nähtuste tervikliku meelelise tunnetamise protsess tugineb aistinguile, sõltub varasematest kogemustest, emotsioonidest ja mõtlemisest ning eeldab tähelepanu Seotud protsessid: 1. Sensoorsed protsessid 2. Pertseptiivsed protsessid  terviklikkuse moodustamine 3. Mnestilised protsessid  teadmised ja mälukujundite loomine/võrdlemine 4. Intellektuaalsed mõtlemisprotessid  ettekujutlusvõime, sündmusele tagasimõtlemine; seoste loomine Aistingu tekkimiseks: Aisting objektiivse keskkonna üksikomaduste vahetul meeleorganitele mõjumisel tekkiv psüühiline protsess on aluseks organismi esmasele orienteerumisele ümbritsevas ja iseendas Iga aisting algab mingi eseme või nähtuse mõjumisest meeleorganile. Meeleorganile mõjujat nimetatakse ärritajaks, mõjuprotsessi aga ärrituseks. Ärritusel tekkiv närviprotsess on erutus ärritaja -> ärritus (kui on piisavalt suur ärritaja) ->erutus. retseptor ->analüsaator Ärritaja  miski mis mõjub otseselt meie meeleorganile. Ärritus  Meeleorganites konkreetne käivitunud protsess Erutus  närvidevaheline omavaheline suhtlemine, mil viisil ärritus edasi kantakse/närviprotsess erinevate meeleelundite vahel Retseptor  töötlevad ärritust, väliskeskonnast või sisekeskonnast; Analüsaator  erinevad komponendid mida pidi erutus meie ajju jõuab Retseptorite alusel: Eksterotseptiivsed aistingud  nägemine, haistmine, kuulmine, kompimine Interotseptiivsed aistingud  siseelundkondne  nälg, janu, tasakaal, temperatuur Propriotseptiivsed aistingud  luude- ja lihaskond; milline on kehaasend, kui palju suudame jäsemeid liigutada, milline on tagasiside Algühikuks aisting Tajude liigid analüsaatorite kaupa: Mida teadvustame  kuulmine, nägemine, maitsmine jne Mida ei teadvusta  tasakaalumeel, sügavustaju, kolmemõõtmeline nägemine Kontaktne ja taktiilne (kompimine, maitsmine, puudutus) Distantne (nägemine, kuulmine, haistmine) Disparaatsus  silmad näevad eraldi pilte erinevalt, aga koos vaadates tekib terviklik pilt Disparaatsus oluline ka kuulmise juures Helisginaali ühte ja teise kõrva jõudmise aeg veidi erinev, võimaldab kindlaks teha heliallika asukoha Trikromaatiline nägemine  näeme kolme põhivärvi ja neist kokku pandud alavärve. Häired  mõningatel on dikromaatiline nägemine (nähakse kahte põhivärvi) Kuulmine Lainepikkus  kui kõrgelt/madalalt heli tajume (inimesel 16-20000 HZ) Amplituud  kui kõva heli on Müra 90-130db juures kahjustav. Müra 130-180db juures väga kahjustav. Vastusreaktsiooni keskmine viivitusaeg Nägemine  150-200ms Kuulmine 120-180ms Taktiilne 90-200 ms Maitse Soolane 310ms ; magus 450ms ; hapu 540 ms ; kibe 1080ms Keele eri piirkonnad erinevate maitsete suhtes tundlikud: ots=magus, küljed=soolane, külgedest sissepoole=hapu, taga=mõru Taju iseloomustab subjektiivsus Kaks lähenemist: - Alt-üles töötlus  iseloomustab eelkõige see pool mida algselt läbi silmade või kõrvade tajume, midagi väliskeskkonnast, tuleb ajju info, selle kaardistamine ja töötlemine.Üksikaistingult tervikpildile meelte kaudu. - Ülalt-alla töötlus  vastupidine. Juhtivad on teadmised ja kogemused, tähelepanu stiimulile, kui see ilmub. Taju seletused jagunevad kaheks - Herman von Helmholtz  teadvustamata otsustuste tajuteooria (tajukujund tekib keeruliste protsesside tulemustena, mida inimene ei teadvusta, teadvustame tulemust, mitte protsesse) - James Gibson  ökoloogiline tajuteooria (taju tekib meil vahetult, vahepealseid lisaprotsesse pole, organismi tuleb info, teeme eelistused ja ise otsime võimalusi millele tähelepanu pöörata) Taju protsess 1. sensoorse stiimuli vastuvõtt 2. valikuline tähelepanu (sõltub stiimuli mõne omaduse silmapaistvusest 3. tajuline töötlus  erinevad aistingud liidetakse kokku tervikuks 4. interpretatsioon mis järeldusi taju pildi põhjal teeme (apertseptsioon  taju sõltub meie isiksusest ja kogemusest) 5. käitumine Füüsikaliste suuruste tajupiire uurib psühhofüüsika Füüsikalised suurused: nt objekti värv, kõvadus,suurus, liikumise kiirus, heledus, valjus, objektile mõjunud jõud jne. Suhtelise tajupiirikirjeldamise seadus (S.S.Stevens): tajumulje kasv muutub stiimuli intensiivsuse kasvades üha aeglasemaks Taju omadused: piirid - absoluutsed piirid (konkreetse tajumulje aistingu suhtes, mis on kõige ülemine ja alumine lävi mida tajume) ja suhtelised piirid e eristuslävi kujunemise aeg  närvirakus erutuse levimise lõplik kiirus mõtestatus - tajutava teadlikustamine, mis saavutatakse tajus esindatud esemete ja nähtuste tähenduse ja/või otstarbe mõistmisega valivus e selektiivsus - teatud esemete või tajuvariantide eraldumist üheageselt mõjuvate esemete/nähtuste mitmekesisusest püsivus e konstantsus - esemete ja tajutavate sündmuste omaduste (suuruse, kuju, vormi, heleduse, suuna jmt) tajumine püsivatena ka tajumistingimuste muutumise korral (nt. erinevatel päevadel) Tajumuljel on teatud kestus, sõltub stiimuli keerukusest ja intensiivsusest Ajaline vastasmõju Kohanemisvõime (adaptatsioon) positiivne negatiivne  tundlikus hakkab teatud olukorras vähenema selektiivne  teadlikult ja tahtlikult otsime teatud stiimulit ja tunneme selle ära Maskeerimine (kui stiimuleid esitatakse üksteise järgselt, järgnevad stiimulid mõjutavad eelnevat ja võib häirida) Ruumilised vastasmõjud  milline on põhiline stiimul ja kuidas asetub taustaga kokku Sügavustaju Ajataju: objektiivne ja subjektiivne Kaugus Liikumistaju. Rongis - Lähedal olevad asjad sõidavad vastu, kaugemal olevad asjad liiguvad kaasa. Perspektiiv  mida kaugemal objektid, seda väiksemad nad tunduvad. Tekstuurigradiant Kattuvuse mõtestamine Kontrast Tervik Nägude taju Nägude tajuga tegeleb eraldi ajupiirkond (nimetusega FFA) Enim uuritud välimuse osa. Nägu on väga kontekstitundlik. Prosapagnoosia  nägude äratundmise häire Mis vahe on illusioonil ja hallutsinatsioonil? Illusioon  olukord, kus on reaalsed objektid, kuid me tajume seda valesti Hallutsinatsioon  reaalne haisting või tajuelamus puudub, aga me ise kujutame selle stiimuli sinna. Mälu Mälestused formuleeruvad hippokampusel, kus viiakse info lühimälust püsimällu Sisu alusel: kuulmis-, nägemis-, lõhna-, maitsmis-, liigutusmälu Kestvuse alusel: *sensoorne mälu e ülilühimälu  lühiaegne, paar sekundit, mahub palju infot. Ikooniline või kajaline. *lühimälu - kestus kuni 30sek, maht 7 +/- 2 ühikut. Tundlik sekkumisele, allub tahtele (nt äsja kuuldud tel nr meelde jätmine) *pikaajaline mälu e püsimälu - info säilib väga kaua, maht väga suur. Osa infot võib olla raskesti kättesaadav. Mida rohkem lühimällu salvestame, seda rohkem pikaajalisse mällu läheb. Meelteinfo alusel: motoorne, emotsionaalne, kujundiline, sõnalis-loogiline Lapseea amneesia  titepõlve ei mälteta, sest rääkida ei osanud. 8-9.a vanuselt tekib täiskasvanutele sarnane mälupilt. Operatiivmälu e. töömälu - on teatud info, mida kasutame, mis pole seotud lühimäluga (A. Baddeley). Materjali aktualiseerimine teatud ülesande täitmiseks. 1) Visanditahvel  visuaalne osa 2) Hääldusring  kuulu meeldejätmine, sisekõne kasutamine 3) Tsentraalne täidesaatev süsteem 4) Episoodiline puhver  kuidas seome olukorraga meeled üheks suureks olukorraks Endel Tulving - mälu-uurija, kuulub maailma 10 tsiteerituma kognitiivpsühholoogi hulka "Mälu koosneb süsteemidest, mis erinevad omavahel nii neis sisalduva informatsiooni, kasutamise teadvustatuse kui ka informatsiooni omandamise viiside poolest" Leidis, et pikaajalisel mälul on erinevad mäluliigid: 1) Protseduuriline mälu - sisaldab teadmisi tegevuste kohta, mida tuleb teha mingi konkreetse eesmärgi saavutamiseks (nt kingapaelte sidumine, pluusi nööpide kinni panemine, lugemine, kirjutamine). Kuidas teha teatud oskuseid või vilumusi. 2) Episoodiline mälu - sisaldab teavet sündmuste kohta, milles inimene on ise osalenud. "Inimese isiklik päevik". Otsene osalemine/vaatlus/mõtteoperatsioon (nt mõni pidu kui ka maailmas toimunud sündmus milles ta ise ei osalenud - nt tsunami katastroof Jaapanis) 3) Semantiline mälu - sisaldab üldisi faktilisi teadmisi maailma kohta, mis ei ole inimese isiklike mälestustega seotud (nt teate mis on Eesti pealinn või teie ema nimi või mida tähendab sõna "kass" Kodeerimise spetsiifilisuse printsiip - "Meenutada saab ainult seda, mis on salvestatud, ja see, kuidas meenutamine toimub, sõltub sellest, kuidas info on meelde jäetud (olulised on seosed ja kontekst, mis peaksid meenutamise hetkel olema samad kui salvestamise hetkel)" Praiming  teatud stiimul on mälus lühikest aega ja neid ära ei tajuta, kuid hiljem tuleb teadvustamata asi meelde Välklambimälestus  neg. sündmused, kujuneb detailne mälupilt Mälu: eksplitsiidne - teadvustatud (semantiline, episoodiline) implitsiidne  teadvustamatu (protseduuriline, praiming) Mälu protsessid: 1) salvestamine sõltub: materjali analüüsi sügavusest; episoodist ja selle tajumisest Aktiveerituse suunatus omandamisele: 1) tahteline või tahtmatu omandamine 2) köitvus 3) aktivatsiooniaste  virged või unised Kordamiste arv ja omandamise metoodika: kohad, seosed (sarnasus, kontrast, ajalisus või ruumilisus) Materjali hulk ja iseloom: nt känkimine (psühholoogiline infosisaldusühik=känk (ingl k chunk); lühimälu mahu suurendamiseks; kokkupakkimine suuremateks ühikuteks; süstematiseerimine, seostamine) 2) säilitamine Unustamiskõver (Ebbinghaus, 1885)  unustatakse kiiremini, kui ei oma meile mingit tähendust 3) mäletamine - äratundmine (tahtmatu) - meenutamine (tahtlik) Taastamistunnused  kui ühte moodi info ei meenu katsetada teisi mooduseid Liigne pinge Reministsents  teatava aja möödumisel parem mälestus, kristalliseerub. Tulvig ja Thomson 1973  kodeerimise spetsiifilisise printsiip = oluline on keskkond, kus meenutatakse, aga aitab ka sinna olukorda tagasikujutamine. Reprodutseerimine Meenumine - materjal aktualiseerub kergesti, ilma erilise pingutuseta Meenutamine - tahtlik, mällu salvestatud info meeldetuletamine Meelespidamine e säilitamine - üldistatud ja tähtis info talletatakse, ebaoluline unustatakse lõplikult või muudetakse suuremateks üldistatud ühikuteks. Meeldetuletamise ebaõnnestumine=unustamine Mäluhäired: Amneesiat saab liigitada mitmel alusel: suuna järgi (anetro- ja retro) ulatus (täielik, osaline) mäluliigi järgi (semantiline, protseduuriline, episoodiline) Erinevad lähenemised õppimisele: Pinnapealne õppimine *tehakse vähem, kui ülesanne eeldab, aga just nii palju, et asjast pääseda *tekstist mäletatakse üksikuid sõnu või muid ühikuid, sisu tervikuna ei mõisteta *materjal ei muutu omaseks, õpitu omandamine toimub kellegi teise rahulolu saavutamiseks *kaasnevad negatiivsed emotsioonid - igavus, ärevus, küünilisus *Põhjused: vähene huvi aine vastu; õppimisega seotud nõudmised pole arusaadavad; õppimine ei ole prioriteet; kõrge ärevus ja vähene eneseusaldus Sügav õppimisviis *sügav huvi õpitava aine vastu *põhjalike alusteadmiste olemasolu *tähelepanu nii detailide kui tervikpildile *toob kaasa positiivsed emotsioonid - huvi, olulisuse tunnetus, põnevustunne Strateegiline õppimisviis *hea hinde saamiseks tehakse just seda, mida õpetaja nõuab *kui on vaja õppida sügavalt, siis just nii õpitaksegi *kui saab läbi pinnapealsega, siis rohkem ei pingutata *teeme nii palju, kui vajalik ja nii vähe, kui võimalik Keel ja kõne Keel on inimesele omane häälikutel rajanev hierarhiliselt organiseeritud märgisüsteem. keel kõne: suuline/ kirjalik Keele omadused: Konstruktiivne ja loov  eri sõnadega saab moodustada erinevaid lauseid Struktureeritud  piirangud grammatika osas Mõtestatud  saame oma mõtted teistele kuuldavaks teha Osutav  millele me viitame Inimestevaheline suhtlemine retseptiivne  teiste jutust aru saamine, selle lahti mõtestamine; eelneb alati eneseväljendamisele ekspressiivne  oma mõtete väljendamine Kõne tekib õhu liikumisel kõrri  häälepaelte teineteisele lähenemisel Struktuur: - Foneemid  erinevad helikategooriad; võib olla 15-85, eesti keeles on neid 26 - Morfeemid  koosneb foneemidest; kõige väiksem keeleüksus, millel võib tähendus olla - Sõnad  koosnevad morfeemidest - Fraas  kõige väiksem keeleline üksus, millel on tähendus - Lause  mitmest fraasist kokku pandud, edastab pikemat mõtet Süntaks koosneb fraasidest ja lausetest. Leksikaalne (sõnad, mida kasutame ja kui tihti) Semantiline  mida lausega öelda tahetakse Süntaktiline  kuidas moodustuvad fraasidest laused Sõnade tähendus: - Mõiste  mis konkreetne sõna meenutab; teatud üksuste klass (nt. kass) - Kategooriad  mõisted jaotuvad nendesse (nt. kasslased) - Klassifitseerimine  uute mõistete seostamine - Kognitiivne ökonoomia  oleksime kiiremini suutelised tegema valikuid Mõistete esitamise kolm taset: SUPERORDINAALNE (nt. kiiktool) BAASTASE  omandatakse kõige varem (nt. tool) SUBORDINAALNE  (nt. mööbel) Välimine pilt võib olla üks, tähendus teine. Defineerivate tunnuste teooria Algelemendid  tunnused Defineerivad tunnused: tarvilikud ja piisavad määramaks mõistet Objekti kuulumine mõiste alla kindel ja selge Mõisted asetsevad hierarhiliselt Probleemid: mõisteid raske defineerida; tüüpilised ja ebatüüpilised kategooria liikmed; kategooria piirid pole selged. Prototüübiteooria Kategooriad esitatakse prototüüpidena Iseloomulikud tunnused Liikmete tüüpilisus Probleemid: kõigil mõistetel pole prototüübilisi omadusi; liigselt suur rõhk tajul; esitused on nii prototüüpidena kui defineerivate tunnustena; tähtsad ka mõistetevahelised seosed Kõigepealt prototüüpidel põhinevad seosed, hiljem defineerivatel tunnustel Keele omandamise teooriad: 1) Õppimisteooria (Skinner): Mudeldamine  üritatakse kellegi järel midagi sõna-sõnalt öelda Imiteerimine  tehakse järele kõnemaneeri või stiili. Harjutamine Valikuline kinnitamine  õigesti öeldud sõnu korratakse, et need kinnistuks 2) Kaasasündinud keeleomandamismehhanism (Naom Chomsky) rääkima hakkamine on kaasasündinud Kriitiliste perioodide hüpotees - bioloogiliselt determineeritud ajavahemik(2,5-12a), mil organism on eriliselt valmis mingi vastuse omandamiseks  K. Lorenz Lindude katse  võtta linnuema ära siis linnupojad hakkavad mingi inimese järgi käima, nagu ta oleks nende ema Vermimine  teatus oskuste vermimine Kõne areng raskendatud tingimustes: hundilapsed, isolatsioonis kasvanud lapsed Lapse kõne areng: foneemitaju Kuni 6 kuuni võimeline eristama kõiki kuuldud foneeme habitatsioonimeetod  kui eristab foneemi, huvi kaob; kui ei erisa, hakkab tähelepanelikult kuulama karjumine koogamine (3-5 nädalal), meeldivad situatsioonid lalisemine (3-4 kuul), kõne järele tegemine. Alates 6. kuust lalistatakse foneemide abil, mis emakeeles olemas Ühe-sõna periood: *mõistavad sõnu 5-8 kuuselt *esimesed sõnad (10 kuu kuni aasta) *nimisõnad-tegevused; zestid, intonatsioon hoidekeel (Motherese) - lapsele kohandatud kõne: lühem, kergem, emotsioone rohkem, väljendatakse ilmekalt. Kasutatakse kuni laps on 12a. Lapsega ei pea hoidekeeles rääkima! Titekeele/pudikeele kasutamine on vale, lapsel hiljem raske ümberõppida Kahesõnalised laused e telegraafkeel: *u 2a vanuses *sisaldavad nimi-, omadus- ja tegusõnu *kiire areng ja sõnavara omandamine Kõne areng eelkoolieas: *2,5a laused pikemad *3a morfoloogilised tunnused *üleüldistamine * raskused grammatikas Kõne areng koolis: *konteksti abi vähenemine *sümbolite kasutamine *abstraktne sõnakasutus *"koolikeele" õppimine 10-12 vanuselt keel täiskasvanule sarnane Kõne kuulamine ja teksti lugemine: Kirjalik tekst terviklik, suuline ajas venitatud Suuline kõne segasem, kirjakeeles mõtleme rohkem läbi Mälule on suuremad nõudmised suulise teksti kuulamisel Suulise kõne korral palju mõistmisi abistavaid märke Kirjutamise faasid: 1) planeerimine  üldkava paikapanemine, mida tahame öelda. Sellele rohkem aega kulutades on kirjatöö kvaliteetsem. 2) lausete loomine  kuidas ütleme 3) läbivaatamine  kas kõik on olemas või tahaksime midagi lisada Kõnelemine ja kirjutamine: Sarnasused: Kasutatakse samu teadmisi ja sarnaseid strateegiaid Oluline on teate tähenduse planeerimine Erinevused: Suuline kõne on mitteformaalsem ja lihtsam Suulisel kommunikatsioonil saadakse pidevalt tagasisidet Suulise kõne planeerimiseks on vähem aega Lisaks oluline: mitteverbaalne kommunikatsioon Mõtlemine - laialt määratuna on mõtlemine peaaegu kogu psühholoogia, kitsalt defineerituna peaaegu mitte midagi sellest (Oden, 1987) Tavatähendus  seotud uskumise, arutlemise, meenutamisega Teaduslik psühholoogia  mõistetega ümberkäimine, organiseerimine ja korrastamine sümbolilised protsessid  mõistete moodustamine, omavaheline seosamine, probleemilahendus varjatus  ei saa mõtteid aju tasandil vaadata, aga saame uurida põhjuseid, mõne mõtte esile tulemiseks elementidega manipuleerimine Iseloomustab: *teadlikkus  jätame mõne mure oma ajju pärastiseks *suunatus  konkreetse eesmärgi saavutamisele, ülesande lahendamisele *kasutatavate teadmiste hulk  kui suured on meie teadmised valdkonnas Elemendid: representa tsioon: analoogia  konkreetne kujund, tajupilt sümbol  sõna kuulmisel tuleb pilt silme ette kujundid: Sir Francis Galton  uuris kujundeid ja nende kasutamist mõtlemise juures. Introspektsiooni kasutades. Sümboline esitus: Mõisted: konkreetsed/abstraktsed skeemid  kogunenud mõistetest stsenaarium  koosneb skeemidest Probleemilahendus: algsituatsioon ? eesmärk, lõppsituatsioon James (1890): probleemide lahendamine kui otsing, mis toimub siis, kui tulemuseni viivad vahendid ei avaldu samaaegselt tulemustega Ülesannete lahendamise võimalused: 1) katse-eksituse teel  kas töötab või ei 2) meenutamise abil  mis kunagi töötas 3) loovalt, uudselt ülesannet lahendades 4) äkktaipamine  lahendus ei tule kohe pähe, vaid hiljem hästi definerritavad ülesanded  teadmistevaesed, eelnevaid teadmisi pole vaja halvasti def. ül.  teadmisterikkad, vaja oma eelnevaid teadmisi Lahenduse otsimise hierarhiline protsess Mõtlemisele annab suuna lahendatav ülesanne Lahenduseni ei jõuta kohe, vaid mitme astme järel Algne probleem formuleeritakse ümber, et koostada ülesande lahendamise üldplaan Kui esimesed algsed lahendused ei sobi, katsetatakse uusi formuleeringuid ja üldplaane Seda tehakse niikaua kui jõutakse õige lahenduseni - Probleemi identifitseerimine - Probleemi määratlemine - Probleemi lahendamiseks vajaliku strateegia konstrueerimine - Informatsiooni kogumine ja organiseerimine - Ressursside hindamine - Lahendamise jälgimine - Lahenduskäigu hindamine Algajad probleemilahendajad kulutavad probleemi tuvastamiseks vähem aega kui kogenud. Oskuste areng ja eksperdiks kujunemine: - harjutamine  teeb paremaks probleemilahendajaks - vigadest õppimine  ei toimu probleemi üldistamist - osadeks jaotamine - tegevuste automatiseerumine  mida rohkem harjutatakse, siis hiljem tegevusele väga mõtlema ei pea Ekspert  valdkonna spetsiifiline mälu parem; kasutatakse erinevaid strateegiaid; harjutamise tulemus Raskused probleemide lahendamisel: Piirangud  eelnevad kogemused, ei osata väljaspool piire mõelda Fikseerumine  ei suudeta teatud seisust edasi minna Mentaalne struktuur - lahendust soodustav - lahendamist takistav Takistuste ületamine probleemide lahendamisel Alaeesmärkide püstitamine  väikestest eesmärkidest suuremate poole Tagasisuunas töötamine  lõppeesmärgist tagasi mõtlemine Lõpptulemus  olemasolevate vahendite (means-end analysis) abil lahenduse leidmine Ülesande ümberstruktureerimine Analoogia leidmine Loovmõtlemine Probleemidele uudsete lahenduste leidmine Uudne ja funktsionaalne Loova lahenduse aluseks võib olla ümberstruktureerimine või ka analoogiline mõtlemine Etapid: (Wallas, 1926) Ettevalmistus Inkubatsioon  ei tegele probleemiga aktiivselt Illuminatsioon Kontrollimine Algoritm - protseduur, kus kõik operatsioonid, mis eesmärgi saavutamiseks on vajalikud, läbitakse samm-sammult Heuristikud - lihtsustatud mõtlemise skeemid, trikid ja rusikareeglid, mis on varem töötanud ja edule (eesmärgile) viinud Arengupsühholoogia Motoorne areng: 1,5.a. trepist üles-alla 2.a. tagurpidi kõnnib, jookseb, võtab asju maast; kritseldab paberile 2,5.a. hüppab kahel jalal, seisab varvastel 3.a hoiab ühel jalal tasakaalu; ei värvi hästi raamatuid, pole hea koordinatsioon 4.a. trepist alla üks aste ühe jalaga 5.a. sõidab rattaga; silm-käsi koostöö selles vanuses hea Taju: 6 kuud - eristavad objekti ja tausta, meeldivad näod ja väljendused; peavad inimesi meeles mõne nädala Tähelepanu 2-3 aastased maksimum 15min 5-6.a. kuni 1 tund visuaalses otsingus muutused  täpsem olulise-ebaolulise eristamine Mälu: maht  suureneb/paraneb domineerib äratundmine, meenutamine raske mälustrateegiad paranevad mälustrateegias seosed parem teadmine oma mälust teadmised maailmast Emotsionaalne areng: areneb välja 3 aasta paiku impulsikontroll, pidurdusmehhanismid (nutu kontroll näiteks) kuidas mõjub käitumine teistele, empaatia Sotsiaalne areng: arendama grupist oodatava käitumise omandamist mõista ja märgata teiste tundeid valmisolek grupis osaleda teenida usaldust ja lugupidamist Freudi psühhoseksuaalse arengu teooria Alateadlikud soovid ja käitumised; lapseea kogemustel suur mõju; tasakaalu otsimine (sisemised impulsid vs ühiskond); fiksatsioon 1) Prelatentne periood (sünd - 6/7a) oraalne periood (sünd-1a) Juhtivaks objektiks suu  söömise vahend; agressiivsuse märk (hammustamine); passiivne (nätsu närimine, tahetakse rohkem süüa) Oluline luua lapsevanemaga usaldusside anaalne periood (1-3a) -Potilkäimise õppimine  oluline saada iseseisvus ja enesekontroll - retentiivne (organiseeritud, puhas) / ekspulsiivne (hooletu, hoolimatu) falloslik periood (3-6/7a) - Tüdrukutel peenisekadedus, poistel kastratsioonihirm - Elektra kompleks  tüdruku psühhoseksuaalne võistlust emaga isa armastuse pärast - Oidipuse kompleks  poistel esinev alateavduslik soov tappa isa ja abielluda emaga Pidama jäädes võimu ja konkurentsiprobleemid 2) Latentne periood (6/7-10a) - rahulik periood, laps omandab teadmisi, kultuuriväärtusi 3) Genitaalne periood (murdeiga- 10a-täiskasvanuiga) - tekib huvi vastassoo vastu. Nauding seksuaalaktist Inimesel tekib probleem, kui toimub tagasilangus ühte 1. osa faasi Eriksoni psühhosotsiaalse arengu teooria Jätkas faasimudelit, aga tõi juurde sotsiaalse poole (ümbrus, keskkond); sünd-surm Ühe staadiumi läbimiseks on vaja lahendada/läbida teatud kriis. Selle mittelahendamine mõjutab inimest tulevikus. 1) Kriisiks usaldus vs umbusaldus (0-1,5 a) Lapsel peab tekkima usaldus ümbritseva maailma vastu. Laps vajab turvatunnet (füüsiline lähedus, soojus, silmside), vajaduste kiiret rahuldamist (nälg, uni). Esimesel eluaastal pole võimalik last ära hellitada. Laps nutab, kui mõni tema vajadus on rahuldamata. Oluline on ema kiire reageerimine lapse vajadustele, see paneb aluse usalduse kujunemisele. Esimesed 4 kuud on vajaduste kohene rahuldamine eriti oluline. Alates 5-6. elukuust suudab laps veidi oodata. Enne 6. elukuud on eraldatus emast lapsele väga kahjulik, sest esimese 6 kuu jooksul kujuneb välja seotus emaga. Laps tajub vanemate ebakindlust. Isa roll on tagada ema turvatunne, mis omakorda tagab lapse turvatunde. Kõige selle puudumisel tekib inimeste mitteusaldamine. 2) Autonoomia vs häbi (1,5-3 a) Kui lapsel on tekkinud usaldus vanemate ja keskkonna vastu, tahab ta hakata ise tegutsema. Olulised on jõukohased ülesanded, nende lahendamine suurendab lapse eneseusaldust ja iseseisvust. Laps vajab vanemate toetust, abi ja kiitust. Laitmine ja halvustamine, ka liiga rasked ülesanded ja suured nõudmised tekitavad lapses häbi ja oma võimetes kahtlemist. Laps hakkab aru saama, et ta ei suuda veel paljut, tahaks rohkem. Vanematel on oluline rõhutada, mida laps suudab. Laps peab saama rohkem vabadust, kuid piirid peavad püsima (nt mängib veidi aega omaette, aga näeb ema). Suureneb verbaalne suhtlemine, suhted teiste lastega tihenevad. Oluliseks muutub mäng oma reeglite piiridega. Olukordade läbiproovimine. 3) Initsiatiiv vs süü (3-7 a) Laps areneb kiiresti füüsiliselt ja vaimselt. Ta tahab palju tegutseda, proovida ja teada saada. Kui vanemad toetavad lapse tegutsemist ja vastavad tema küsimustele, areneb lapse algatusvõime ja eneseusk. Kui vanemad halvustavad, süüdistavad, tõrjuvad - tekib lapses süütunne. Lapsed küsivad palju miks - küsimusi. Laps hakkab aru saama, et tema ei ole maailma keskpunkt. Suhted eakaaslastega tihenevad, tekivad sõbrad (mittepüsivad). Väga oluline lapse arengus on mäng (rollimängud, fantaasiamängud) Tekib sooidentiteet ja ettekujutus soorollidest. Eristuvad nn poiste ja tüdrukute mängud ja tegevused. Ideaaliks muutub vastassooline vanem (tüdrukutel isa, poistel ema). Vastutuse eeldamine; tegutsemisel eesmärk ja tagajärg; sisekõne. 4) Töökus või alaväärsus (7-11 a) Algab kooliminekuga. Põhiline on õppimine - igakülgne enesetäiustamine ja arendamine. Laps vajab täiskasvanute toetust, kiitust ja aktsepteerimist, siis kujuneb tegutsemistahe ja töökus. Oluline eduelamus - igaüks on milleski hea! Kui laps ei saa eduelamust, teda kritiseeritakse ja halvustatakse pidevalt, kujuneb välja alaväärsustunne ja oskamatus/tahtmatus teha vaimset tööd. Endiselt on oluline mäng. Õppimine toimub samuti läbi mängu. Suhted eakaaslastega tihenevad, kujunevad välja püsivad sõbrad (tavaliselt samasoolised). Õpib palju eakaaslastelt. Endaga rahulolu; tunneb, millega saab hästi hakkama; head tulemused tulevad töökusega; alustatud tegevuste lõpetamine. 5) Identiteet vs rolliähmasus (vanust pole märgitud, sest järgnevad etapid sõltuvad inimesest) Murdeea periood. Toimuvad suured füsioloogilised muutused, saavutatakse füüsiline küpsus. Oluline on leida vastus küsimusele, kes ma olen ja kelleks tahan saada (oma identiteet). Toimub pidev emotsionaalne kõikumine, kahtlused, ebakindlus. Oluline leida tasakaal oma soovide ja võimaluste vahel. Murdeealine vajab endiselt suhteid vanematega, piire, reegleid - see annab turvatunde, kuigi protestitakse nende vastu. Väga oluliseks muutuvad suhted eakaaslastega (samasoolised sõbrad). Tekivad armumised, seksuaalsuhted. Vajalik saavutada ka seksuaalne identiteet. 6) Intiimsus vs isolatsioon Lähedaste suhete loomine ja hoidmine. Armastus. Ei kardeta pühenduda teistele inimestele ega end avada. 7) Loovus vs endasse tõmbumine Kuidas pakkuda hoolitsust teistele (laste kasvatamine) või kuidas hoolitsust taluda (vanaduses). Osalemine töö- ja ühiskondlikus elus. Oma võimete realiseerimine, eneseteostus. 8) Integratsioon vs lootusetus Oluline, kas inimene on rahul oma elatud eluga. Kas on saavutanud enda jaoks tähtsad eesmärgid, millise hinnangu ise oma elule annab. Teriooriad sarnased: Impiirilised, suhteliselt halvasti tehtud. Piaget kognitiivse arengu teooria Uskus, et bioloogiline küpsemine valmistab lapse ette kognitiivseks arenguks. Tähtsamad muutused on kvalitatiivsed, mitte kvantitatiivsed. Areng koosneb: - Aju ja närvisüsteemi küpsemine - Kogemused, mis aitavad lapsel adapteeruda uutesse keskkondadesse Adaptatsioon: organismi võime sulanduda käesolevasse keskkonda Protsessiga saame teadlikumaks oma oskustest. Lapsed on väikesed teadlased, kes testivad maailma läbi kogemuste ja teadmiste. uute teadmiste keskkonda kohandamine ja tasakaalu leidmine. Skeemide areng: Skeemid aitavad lastel adapteeruda: Assimilatsioon: panna uus objekt vanasse skeemi Akommodatsioon: muuta vana skeemi, et see ühilduks uue objektiga või luua uued skeemid 1) Sensomotoorne periood (0-2a) Laps õpib keskkonda tundma ja sellega toime tulema peamiselt meelte (nägemine, kuulmine, maitsmine) ja liigutuste (nt haaramine) kaudu. Laps areneb vastasmõjus keskkonnaga. Piaget arvas, et lapse nägemine on algul kahemõõtmeline ja erinevad meeled arenevad eraldi, üksteisest lahus. Mõtlemise ja keele omandamine. 2) Eeloperatsionaalne periood (2-7a) Tekib sümbolite kasutamine esemete ja nähtuste tähistamiseks (sõnad). Laps on võimeline rääkima asjadest, mida ta hetkel ei taju (nt räägib koerast, keda nägi eile). Omandatakse süstemaatiline loogiline mõtlemine. Selles vanuses on Piaget´ järgi egotsentrismi periood - laps hindab kõike enda seisukohast, ei suuda endale ette kujutada teise inimese vaatenurka (nt peitusemäng - paneb ise silmad kinni ja arvab, et ta on peidus) Animism: - Vastused küsimustele - Ei peegelda teadmiste puudumist - Lapsed assimileerivad egotsentriliselt selle, mida nad ei mõista, sellesse, millest nad aru saavad - Elu omistamine elututele objektidele Kuni 10. aastani; iga nähtus millel pole füüsikalist põhjust, on mingil moel hingestatud - tegevused 3) Konkreetsete operatsioonide periood (7-11a) Mõtlemine areneb, laps õpib tegema järeldusi ja pöörama sündmuste käiku mõtteliselt tagasi (põhjused-tagajärjed). Mõtlemine on konkreetne - ei suuda veel tegeleda abstraktsete probleemidega. Egotsentriline mõtlemine väheneb, laps hakkab paremini aru saama, et inimesed mõtlevad ja tunnevad erinevalt, mitte temaga ühtemoodi. 4) Formaalsete operatsioonide periood (11+....) Mõtlemise vorm, mille omandavad lääneühiskonnas need inimesed, kes suudavad mõelda abstraktsetest või hüpoteetilistest probleemidest Kujuneb abstraktne ja loogiline mõtlemine - analoogiad, hüpoteetilised, teoreetilised probleemid jm (nt peast arvutamine, abstraktsed mõisted, süllogismid). Loogika areng (deduktiivne järeldamine =kui..., siis....). probleemilahendamisstrateegiad. Kohlbergi kõlbelise arengu teooria: I Prekonventsionaalne periood (3/4-10 a)  enne 10ndat eluaastat tähtis ainult teo tagajärg, pärast saab tähtsaks ka motiiv. 1) Hirm karistuse ees ja vajaduse suurus. Teo hindamisel on peamiseks kriteeriumiks süü suurus. Süü suurus oleneb hulgast (natuke varastada ei ole nii halb kui varastada palju). Oluline, kas teised saavad teada või ei. Halvast teost hoiab eemale hirm karistuse ees ja teiste arvamus. 2) Reeglitest kinnipidamine. Ei ole ühte kindlat tõde, igaühel võib olla oma tõde. Kui üks pool on reegleid rikkunud, võib ka teine pool sama palju rikkuda - kauplemine kõlbelisel pinnal (tema tegi ka!). Kõlbeline käitumine on kokkulepetest kinnipidamine inimeste vahel. II Konventsionaalne periood (10-13 a) 3) Teiste arvamus. Inimene käitub kõlbeliselt, sest ei taha jääda teiste ees halba valgusesse. Oluline nn ühiskondlik arvamus. Kõlbeline käitumine on hea läbisaamine teistega ja head motiivid. 4) Seadused ja kord. Inimene käitub kõlbeliselt, sest kord peab olema ja kõik peavad järgima seadusi. Tegu hinnatakse abstraktse ühiskonna suhtes, oluline on kaudne sotsiaalne tagajärg. Tähelepanu keskpunkt nihkub üksikisikult ühiskonna peale. Hinnatakse, kui palju tegu rikub üldisi seadusi ja norme. III Postkonventsionaalne periood (13-... a) 5) Sisemine koodeks. Olulised on inimese individuaalsed õigused. On õigus seada end ühiskonnast kõrgemale, oluline on, millistel kaalutlustel. Inimesel on kindel ettekujutus sellest, kuidas ühiskond toimib. 6) Üldinimlikud normid ja väärtused. Suutlikkus näha inimkonda tervikuna. Inimesel on arusaam, et mõnikord võib minna vastuollu üldiste normide ja seadustega. Tähtis on teo motiiv J. Bowlby ja M.S. Ainsworth kiindumiskäitumine Katse, kui kiindunud lapsed oma emadesse on. Selleks pandi laps (2a) ja ema ühte tuppa mängima, mingi aja pärast tuleb võõras, istub natukene ja vaatab ema-lapse tegevust pealt, hiljem ühineb. Varsti ema lahkub ja lapsega jääb ainult võõras, jälgitakse lapse-võõra suhtlust. Ema tuleb mõne aja pärast tagasi. Selle põhjal tulemused lapse kiindumuse kohta: 1) kindlalt/turvaliselt kiindunud  laps võõrastab natukene võõrast inimest, aga muutub rahulikuks kui näeb, et ema jääb rahulikuks. Kui ema lahkub on laps võõra suhtes pelglik, aga saab sellest üle ja võib võõraga vabalt mängima hakata. Ema tagasi tulles rõõmustab. 2) ebakindlalt/ärevalt kiindunud  laps kardab võõrast, kui too siseneb ja läheb endast välja. Ema lahkudes ei suuda laps kuidagi rahuneda, nutab lakkamatult. Ema tagasi tulles klammerdub ema külge. 3) vältivalt kiindunud  terve katse vältel loid ja ükskõikne ema käitumise suhtes. Baumrind 1991: kasvatusstiilid 1) autoriaarne  kindlad reeglid (neid ei kohandata muutustele  nt. lapse suureks saamine). Lapsed kasvavad tugeva enesekontrolliga, kuulekad, kuid hilisemas elus vajavad pidevat juhendamist, sest kardavad eksida. 2) autoriteetne  lapsevanem on pigem eeskujuks; reeglid räägitakse lapsega läbi  selgitatakse, lapse juhendamine. Laps hiljem tugeva enesekontrolliga, sõltumatu, ei karda eksida. 3) ükskõikne  ei jälgita last, vähe juhendamist. Lapsed võivad halvasti ja lubamatult käituma hakata. 4) lubav  vähe juhendamist, liiga palju vabadust; hoitakse lapse käitumisel silma peal, aga seda ei korrigeerita. Motivatsioon - üldine asjade kogum, mis paneb meid tegutsema ja hoiab tegutsemas Alakomponendid: *vajadus - on puudujääk mõnest vajadusest *motiiv - konkreetne tegutsemise ajend (teadlik või ebateadlik) *eesmärk - erinevate motiivide summa Vajadused: *orgaanilised  hoiavad meid tegutsemas(nt uni, nälg) *funktsiooni ja füüsilise aktiivsuse vajadus *sotsiaalsed - vajadus suhtlemise järele *vaimsed (nt et meil võiks ümber olla ilu ja kord; raamatulugemis vajadus) *esteetilised Vajaduse olemasolu motiveerib pingutama, et eesmärgini jõuda, et vajadust rahuldada. Vajadus - motiiv - pingutus - eesmärk - vajaduse rahuldamine Kui pingutades eesmärgini ei jõuta, avaldub frustratsioon ja kaitsemehhanismid. Hoiakud Ego kaitse: kognitiivne  olukorra tõlgendus afektiivne  kuidas reageerime käitumuslik  mida teeme, kui tasakaalutuse seisund ilmneb  kas püsime olukorras või põgeneme Hoiakute muutmine: Veenmine (nt Cialdini, Petty ja Cacioppo, 1981) Sõnumi allikas -> usaldusväärsus Sõnumi edastus Keskne tee  kuidas teemat olemasolevate hoiakutega seostada Perifeerne tee  kui probleem läheb meist liiga palju mööda ja see pole meile kohane, suudame selle kõrvale lükata Bioloogiline motivatsioon tegutsemise eesmärk - kehaliste vajaduste rahuldamine nt valu vältimine, hirm, uni, nälg, janu, sugutung Kultuuriline motivatsioon arenguvajadus (uudishimu, tunnetusvajadus)  tekib tahe end uuendada; saada väljaspoolt uusi kogemusi; avatus erinevatele kogemustele võib olla ka halb (nt. sattumine uimastisõltuvusse) tunnetuslik kooskõla e kognitiivse dissonantsi ületamine (Leon Festinger) - inimese eesmärkide ja praeguse olukorra vahel tekib lahknevus, mida inimene siis teeb, kas muudab suhtumist, arvamusi või üritab neid erinevaid elemente toimima panna Kontrollkeskme lähenemine Sisemine kontrollkese - eelistatakse situatsioone, kus tegevuse tulemuse määravad oskused ja kompetentsus Väline kontrollkese - eelistatakse situatsioone, kus tegevuse tulemuse määrab vedamine või juhus Maslow vajaduste hierarhia: füsioloogilised, turvalisus, kuuluvus ja armastus, eneseaustus tunnetuslikud, esteetilised eneseteostus Eneseteostuseni jõudmiseks peavad püramiidi alumised astmed rahuldatud olema. McClellandi motivatsiooni tõukejõudude teooria: Inimestele mõjuvad 3 suuremat vajadust 1)saavutus - kui palju ma ootan tagasisidet; kuidas iseennast motiveerida. Tehakse midagi ja oodatakse preemiat. Rohkem vastutust, riskeerimine, oodatakse põhjalikku tagasisidet. 2) kuulumine - head suhted teiste inimestega; tahetakse teiste heakskiitu 3) võim -soov kontrollida ja juhtida teisi inimesi; vastutada nende eest Sisemine ja välimine motivatsioon: sisemine  Keskendub tegevuse enda väärtustamisele (huvid, saavutusvajadus, enda proovilepanek  reis, film, raamat, eriala) välimine - Keskendub tegevuse tagajärgedele  palk, hinne, avalik tähelepanu Eesmärgistamine vahe-eesmärk -> vahe-eesmärk -> lõppeesmärk Lõppeesmärgini jõutakse kui kõik vahe-eesmärgid on saavutatud ning algstaadiumis tehakse väiksemad sammud. Atributsioonid e omistamised: Weiner (1986/1989) kuidas seletavad inimesed oma edu või ebaedu põhjusi väärtustatud eesmärkide saavutamisel 1) sisemine/ välimine  kas enda kontrolli all või ei 2) püsiv/ ebapüsiv  kas valitseb korrapära; kord vedas, aga alati ei pruugi 3) kontrollitav/ kontrollimatu  kas on mõtet teha või ei (juhus) Emotsioonid  protsessid, mis kutsuvad esile muutused organismis. autonoomne närvisüsteem. Emotsioon tekib, kui inimene hindab olukorda enda jaoks oluliseks Emotsioonid on protsessid, mis haaravad kogu keha: higistamine, miimika, silmad Nendega kaasnevad: muutused inimese füsioloogias Emotsioone võib kirjeldada üldise modaalsuse alusel (positiivsed, negatiivsed) või üksikute kategooriate kaudu (rõõm, kurbus, viha , üllatus jne) Emotsiooni ilmnemine kas pidurdab või aktiveerib inimese tegevust Omadused: *intensiivsus (kui tugev emotsioon on) *polaarsus (kas on pigem positiivne või negatiivne emotsioon) *kestus (kas emotsioon on pika- või lühiajaline) Emotsionaalse käitumise osad (Mesquita ja Frida): *sündmus  väline või mõeldakse mõnele juhtumile tagasi *sündmuse kodeerimine - mida tuntakse(nt alandus, solvang, oht) *hinnang - vastavalt sellele, millist mõju sündmus avaldab inimese heaolule *füsioloogiline reaktsioon - mida teeb meie kehakeel, nägu *tegutsemisvalmidus  hakatakse vastu või põgenetakse *emotsiooni väline avaldumine - nt näoväljendid, miimika, zestid *regulatsioon - avaldumist pidurdatakse või võimendatakse tahtlikult; kultuurinormid  kuidas on mingis kultuuris kombekas antud emotsiooni välja näidata Näoväljenduste universaalsus: Bioloogiliselt määratud vastavate näolihaste kokkutõmbe või lõõgastumisega närviimpulsside toimel Näoväljendused on inimese enda poolt kontrollitavad nn. väljendusreeglid kultuurilised Paul Ekman = Põhiemotsioonid, mida tuntakse igal pool ära: hirm, üllatus, rõõm, viha, vastikus, kurbus, põlgus (lisandus hiljem) Emotsioonid on autentsed, kui terve nägu seda näitab. Emotsioonide otstarve: *emotsioonid hindavad isikuid, olusid, nähtusi jne *ergutavad/pidurdavad aktiivsust *suunavad tähelepanu emotsionaalselt köitvale ja tähenduslikule *stimuleerivad mälu *väljendavad isiku suhtumist ja eelistusi *on kommunikatsioonivahendiks Emotsionid ajus Limbiline süsteem Talamus, hüpotalamus, ka amügdala Enesestimulatsiooni katse rottidel Olds ja Milner 1953 J. Panksepp  imetajate baasemotsioonid 1) uudistav süsteem  uues olukorras orienteerumine 2) hirmusüsteem  tunneme ohtu 3) raevusüsteem  ägestumine 4) paanikasüsteem  ei osata reageerida Emotsioonide areng H. Harlow katsed ahvidega (1950) - Kaks ema, metallist andis süüa ja teine oli lihtsalt pehme  kiinduti pehmesse, aga süüa upitati teistelt, pehme juurde mindi, kui oli hirm, paanika Kontaktivajadus Emotsiooniteooriad: James-Lange teooria  emotsiooni tekkimise põhjus on motoorne ja füsioloogiline reaktsioon, tagajärjena tunneme subjektiivset emotsiooni Cannon-Bard  emotsioonid on seotud ajuga: kui talamus aktiveerib ajukoore, siis tekib emotsioon ja inimesel ise pole mingit mõju oma emotsioonide üle Kognitiivsed emotsiooniteooriad (Schachter ja Singer)  atributsioon(olukorra tunnetamine), kui reageerime, hakkab süda peksma aga olenevalt situatsioonist  emotsioon on tunnetuse ja vastava füsioloogilise erutuse tulemus Paaripäevane imik eelistab vaadata inimnäole sarnast objekti. Negatiivse emotsiooniga nägu leitakse kiiremini üles rahvamassist kui posit. Depressiivsuse korral nähakse teistes ka neg. emotsioone rohkem. Kliiniline psühholoogia -Tegeleb psüühika- ja käitumishäirete hindamise, leevendamise, ravimise ja ennetamisega Eesmärgiks on - Kirjeldada häireid - Uurida võimalikke põhjuseid - Ravida häireid Vaimne häire -normaalsest hälbiv käitumine. Normaalne on: ühiskondlikele normidele vastav, selline nagu on enamus inimesi olnud sajandeid Normid: Subjektiivne norm  mis meie jaoks on normaalne Kultuurinorm  enamuse norm Normtiivne norm - ideaal Statistiline norm  äärmuste probleem Kliiniline norm  Ebanormaalne on ennustamatu, norme rikkuv, kultuurile sobimatu, harvaesinev, endale/teistele kannatusi põhjustav, häiriv ja ebafunktisonaalne Psühhopatoloogia Selgitav -> psühhodünaamiline, käitumuslik  millest erinevad häired koosnevad Kirjeldav -> vaatlus, fenomenoloogia WHO: tervis on täieliku füüsilise, psüühilise ja sotiaalse heaolu seisund, mitte pelgalt haiguste või vigastuste puudumine TAYLOR 1980: kui inimene ise või teda ümbritsev keskkond tajub, et inimene vajaks ravi Haigustunnetus  saadakse aru, et midagi on viga. Staatiline <-> dünaamiline. Psüühikahäired on olemuselt dünaamilised  muutused toimuvad kiiresti. Primaarne <-> sekundaarne Kutsestandardid Kutset omistab: Eesti Psühholoogide Liit Kutsetunnustuse annab välja: Kutsekoda Kliiniline psühholoog (4 ->7 ja 5 ->8) kliiniline psühholoog 7 (97), 8 (5) SPETSIALISEERUMISED! kliiniline lapsepsühholoog IV (27), V (2) kliiniline psühholoog-psühhoterapeut IV (21), V (2) kliiniline kohtu- ja korrektsioonipsühholoog IV (2) neuropsühholoog IV (11), V (2) Psühholoogi kutsetegevus on Eestis käesoleval ajal reguleerimata. Seaduse poolt ei ole tööandajale või ettevõtlusega tegelevale psühholoogile mingeid piiranguid Miks vaimsed häired tekivad? Demonoloogia - inimese keha hõivavad kurjad deemonid või vaimud Kiviaeg  keskaeg Puuriti koljusse auk, et deemon välja lasta, või tehti deemoni elu inimeses võimalikult ebamugavaks. Ohjeldav mudel Keskaeg vaimne häire=inimesel pole hinge Ravi: ühiskonnast eemaldamine, "haiglad" kus igaüks sai tasu eest vaatama minna Moraalne mudel 18.saj. lõpp P. Pinel algatas ahelate eemaldamise, sest ,,haigetel on hing, kuigi defektne Meditsiiniline mudel 19. saj vaimne häire=haigus, mis on tekkinud mingi füüsilise põhjuse tõttu, enamasti ajus Ravi: uurime välja orgaanilise põhjuse ja ravime seda medikamentidega Psühhogeensed mõtted ehk ebanormaalne mõtlemine 19. saj lõpp ja 20. saj kõik vaimsed häired ei ole orgaanilise põhjusega Halligan jt (1997): on selgunud, et probleem on ajus motoorse piirkonna mitteaktiveerumises. ebanormaalne käitumismuster võib olla õpitud - põhjuseks vigane mõttearendus Ravi: kognitiiv-käitumuslik teraapia Biopsühhosotsiaalne mudel Bioloogilised põhjused  kaasasündinud + eluviis Psühholoogilised tegurid  isiksus + tegurid Sotsiaalsed tegurid  väärtused Stress-diatees mudel soodumus ehk diatees ja momendil mõjuvad pingetegurid ehk stress Diagnoosimine Diagnoosib psühhiaater, aga psühholoog peab ka oskama. Patsiendiga tehakse intervjuu Iga kurtmine või iseäralik käitumisviis on sümptom Oluline on sümptomite ilmenemise algus (kaua haigus on kestnud), kas enne seda juhtus midagi ebatavalist jne Sümptomid kokku moodustavad häire (nt depressioon) Vaimsete häirete klassifitseerimine Kogemuse põhjal on sagedamini koos esinevad sümptomid koondatud häireteks. Diagnoositakse rahvusvaheliste klassifikatsioonide alusel, DSM-V ja RHK-10. RHK-10 ehk ICD-10 (1992; RHK-11 aastaks 2017) Rahvusvaheline Haiguste Klassifikatsioon (International Statistical Classification of Diseases and Related Health Problems) väljaandja WHO (World Health Organization) 10 häirete kategooriat DSM-V (2013) Diagnostiline ja Statistiline Psüühiliste Haiguste Klassifikatsioon (Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders) väljaandja American Psychiatric Association 17 kategooriat, nendes umbes 400 häiret Kirjeldav lähenemine (A. Simsi käsitlus oyebode 2013 põhjal) Teadvus Tadvustamatus Subjektiivne kogemus puudub Valvsus <-> somnolentsus (uni) Mõtteselgus <-> hägunemine Deliirium  alkoholi tarbimise järel ei mäleta, mis toimus; hägune Hämarolek  päeva tegevustik toimub justkui udu sees Patoloogiline intoksikatsioon  väikese alkoholi koguse peale ilmneb teadvusehägusus, järgneb kriitiline uni Tähelepanu  orienteeritus ajas, ruumis, kohas Mäluhäired: 1) amneesia  mälukaotus, ette või taha poole ulatuv 2) Deja vu  tundub, et oleme selles olukorras juba olnud; mälujäljed toovad esile sarnased toimunud olukorrad 3) konfabulatsioon  lünkade täitmine; hästi ei mäletata, aga täidetakse lüngad millegi harjumuspärasega 4) perseveratsioon  jäetakse teatud sõnadesse kinni, ei suudeta teemat edasi viia 5) dissotsiatiivne fuuga  teadvuseprobleemid; ei taju ära kus on, kestab mõne aja Ajatunnetus  deorienteeritus: ajas, vanuses, kronoloogia tunnetus; aja kvaliteedi tajumise häired Tajuhäired  illusioon, hallutsinatsioon Mõtlemishäired: 1) ülekaalukas mõte  ebarealistlik, aga vaidlustatav 2) luul  segane, valedel alustel põhinev; pole võimalik vaidlustada 3) Folie a deux  väljaarenenud luulu ideed võivad üle kanduda lähedastele 4) kiirenemine  mõtteid palju 5) pidurdus  mõte on, aga see ei tule välja 6) mõttekäigu häirumine  mõte on hüplik 7) mõtete blokeerimine või äravõtmine Kõne- ja keelhäired: 1) ehholaalia  teatud sõnade kordamine 2) neologismid  enda sõnade, terminite väljamõtlemine 3) mutism  rääkimisvõimet justkui pole; ei suudeta tugevate emotsioonide tõttu midagi öelda Enesekonseptisoon: 1) kehatunnetus(nt söömishäired) 2) olemasolu  nt depersonalisatsioon 3) Doppelgänger  enda kõrvalt vaatamine 4) isiksuse mitmesus (dissotsiatiivne identiteedihäire)  ei mäletata teist poolt üldse (võib olla eneseteadmata 2 pere) 5) dissotsiatiivne konversioon Kehakujutluse spetsiifilised häired (Kiev 1972/ Oyebode 2013) Koro  kardetakse, et peenis tõmbub kõhtu sisse ja mees sureb ära / ärevusseisund / Kagu-Aasia Latah / hüsteeria / Malasia Kuri silm / foobne neuroos / Aafrika ja Mehhiko Muutused afektis 1)Anhedoonia  meeleoluseisnud, tavalised tegevused, mis meid igapäevases elus on huvitanud, enam ei paku rõõmu. Meeleolu alanemine 2)Mania  võib olla ka eufooria. Põhjendamatu rõõmsameeluse seisund, kõik positiivselt juhtunu on endaga seotud 3)Ajastus, kestus ja kohasus  kas see on olukorrale kohane või mitte 4)Tuimenemine, lamenemine  teatud seisundis emotsionaalne reageerimine muutub ahtamaks, juhtub hea või halb asi reageeritakse ühtemoodi 5)Ärevus  eeldatakse/ kardetakse, et midagi juhtub Muutused tahteaktiivsuses Isu, janu, uudistav käitumine, uni, motivatsioon Agiteeritus Hüperaktiivsus Diagnostiline lähenemine RHK-10 F00-F09 Orgaanilised psüühikahäired: Kahjustuse tagajärjel tekkinud: välimine või sisemine trauma *dementsus (nt. Alzheimer)  häired inimese lühimälus, orientatsioonis. halb uute oskuste omandamine. Ilmneb vanemas eas. Vältimiseks tuleb aju treenida. *deliirium (k.a. isiksusehäired)  teadvuse ja tähelepanuhäired *hallutsinatsioonid - tajuelamus, mis tekib ilma reaalse sensoorse stimulatsioonita *isiksusehäired  laubapiirkonna kahjustuse tagajärjel F10-F19 Psühhoaktiivsete ainete tarvitamisel tingitud psüühika- ja käitumishäired: *äga intoksikatsioon  tugev alkoholijoove, mürgitus mingist ainest *sõltuvus  mõeldakse koguaeg, millal jälle ainet tarvitada saaks. Psüühiline (heolutunde saavutamiseks) või füüsiline (vajadus keha tööks). Sõltlane võib vabalt oma sõltuvusega igapäevatoimetusi teha. *kuritarvitamine  pm sama, mis sõltlane, aga aine tarbimise tõttu puudub töölt vms. *võõrutusseisund * anamnestiline sündroom  lühimäluhäire Emil Kraepelin (1855-1925). Uuris mõttekäiguhäireid: skisofreenia ja maniakaal- depressiivne psühhoos (bipolaarne häire) - Mõlema puhul jäävad mälufunktsioon ja teadvusseisund ning on "äge" algus (kahe nädala vältel) F23 Äge psühhootiline episood Äge algus (kahe nädala vältel). Seos stressiga. Vallandatakse mõne kindla sündmuse tagajärjel. Paranoilised mõtted. F20-F29 skisofreenia, skisotüüpsed ja luululised häired Mõtlemise ja tajumise sügavad häired nagu tuimenenud või inadekvaatne tundeelu Teadvuse selgus ja intellektuaalsed võimed on tavaliselt säilinud Crow (1982, 1985) positiivne / negatiivne sümptomaatika Positiivne sümptomaatika  mõtlemisega seotud (nt. hallutsiantsioonid) Negatiivne sümptomaatika  tuimenenud, inadekvaatne tundeelu pool; vähene reageerimine kõigele, loid Virgatsained: dopamiin(DA  vähendab positiivset sümptomaatikat. Võivad esineda motoorsed häired) ja serotiin (5-HT  emotsioonide tõstmine.) 1-2% elanikkonnast, suur pärilikkuse osakaal. Oluline ka kasvukeskkond. Seos psühhoaktiivsete ainete kasutamisega. F 20 Skisofreenia Ülekaalukas mõte (domineerib teadvuses, kriitika puudub, teatud alluvus korrektsioonile) Luulumõte (vale veendumuslik otsustus, paraloogika, kriitika puudub, korrektsioonile ei pruugi alluda) Hallutsinatsioonid, illusioonid Mõtlemine muutub ebamääraseks, veidraks ja segaseks ning selle sõnaline väljendus tihti arusaamatuks Mõttekäigus on sagedased tõkestused ja seotusetus ning võib tunduda, et mõtted võtab ära mingi väline jõud. F20.0 Paranoidne skisofreenia: vanuses 18-25 / 50ndad eluaastad tagakiusamis-, suhtumis-, kõrge päritolu-, missiooni-, kehamuutus- või kiivusluulu (armukadedus või arvamus, et kõik tahavad sind) mõtted kuulmishallutsinatsioonid, mis annavad käsklusi või ähvardavad; mitteverbaalsed (nt viled, suminad, naer) lõhna- või maitsehallutsinatsioonid; seksuaalsed või muud kehalised meelepetted; harva nägemishallutsinatsioonid vägivaldsus tuleneb hirmust F25 skisoafektiivsed häired Episoodilised seisundid, kus nii afektiivsed kui ka skisofreensed sümptomid on juhtivad haiguse sama episoodi vältel. Eelistatavalt peaksid mõlemat tüüpi sümptomid esinema üheaegselt või vähemalt ei tohiks nende vahe ületada paari päeva. F30-F39 Meeleoluhäired Nende häirete puhul on põhiliseks meeleolu või afekti muutus, tavaliselt depressiooni (kaasneva ärevusega või ilma) või meeleolu tõusu suunas Meeleolumuutusega kaasneb tavaliselt aktiivsuse muutus Meeleolu tõuseb või langeb põhjendamatult; või toimuvad need koos. Võib kaasneda deliirium. Depressioon: alanenud meeleolu, huvi ja elurõõmu kadumine, energia ja tähelepanu vähenemine tähelepanu ja keskendumisvõime alanemine pessimistlik suhtumine tulevikku (pole mõtet pingutada) süü- ja väärtusetusetunne (ka kerge vormi puhul) alanenud enesehinnang ja -usaldus häiritud uni, isutus suitsiidimõtted kestab keskmiselt 9 kuud või kauem kerge, mõõdukas, raske vorm (psühhootiliste sümptomitega või ilma) virgatsained: DA, 5-HT, NA (ärkveloleku energia vähenemine, tähelepanu hajumise vähenemine) *Mania - mõtteaktiivsus tõuseb, meeleolutõus; kestvus paar päeva kuni paar nädalat; lubatakse palju, kuid teod ei realiseeru. (psühhootiliste sümptomitega või ilma) *F31 Bipolaarne häire depressiooni ja maania faasid vahelduvad: paarinädalane maniakaalne episood, millele järgneb depressiooni periood *F34 Püsivad meeloluhäired: -tsüklotüümia - meeleolu kõikumine. Pole nii suur, et bipolaarne häire olla -düstüümia - krooniline meeleolu alanemine. Pole depressiooni mõõtu Antidepressandid meeleoluhäirete puhul (toimimiseks võib paar nädalat aega minna); rahustid ärevuse puhul. F40-F49 Neurootilised, stressiga seotud somatoformsed häired Foobiad Ärevushäired (nt paanikahäire) Obsessiiv-kompulsiivne häire Konversioonihäire 5-HT, NA, GABA Ärevus ja ärevushäired: *normaalne ärevus - igapäevaselt (nt ettekande esitamine) *haiguslik ärevus -intensiivne, häirib sotsiaalset adaptsiooni; reaktsioon sündmusele suurem kui võiks olla; ei pruugi tekkida kindla asja peale. *foobne komponent  ärevus tekib kindla asja peale *lapseea hirmud (lahutamiskartus, hirmuunenäod) *hirmud täiskasvanul (erinevad foobiad, paanikahäire) Foobiad See on häirete grupp, kus ärevus on põhjustatud ainult või peaasjalikult kindel (isiku suhtes väliste) situatsioonide või objektide poolt, mis tegelikult ei ole ohtlikud. Nähakse olukorras rohkem, kui seal on. Seetõttu välditakse tavaliselt selliseid situatsioone või objekte või talutakse neid ülemäärase hirmuga 1) Lihtfoobia  kindla eseme või asja suhtes 2) Agorafoobia  hirm avaliku koha ees; praegusel ajal hõlmab see nii avatud ruumikartust kui ka sellega seotud asjaolusid, nagu kartus viibida rahvamassis või olukorras, kust on raske kiiresti ja taksitusteta ohutusse kohta (tavaliselt koju) pääaseda 3) Sotsiaalfoobia - algab sageli noorukieas ning on seotud hirmuga sattuda väikeses grupis (vastandina rahvahulgale) teiste tähelepanu keskpunkti. Tagajärjeks sotsiaalsete situatsioonide vältimine. Ei ilmne sõpradega olles ega ka väga suures seltskonnas. Kardetakse, mida tema kohta mõeldakse. Normaalsetele taju tähelepanekutele (nt pillad pastaka kolksatusega maha ja kõik vaatavad) kiputakse juurde mõtlema. 4) Paanikahäire - Põhiliseks iseärasuseks on korduvad rasked ärevushood e paanikahood, mis ei ole seotud kindla situatsiooni või muude välistingimustega ning seetõttu on subjektile ootamatud ja prognoosimatud. Peaaegu alati on surmahirm, hirm kaotada enesekontroll või hulluks minna. Hood kestavad tavaliselt minuteid, vahel ka kauem; nii hoogude sagedus kui ka häirete kulg varieeruvad; ei tea, millal need ilmuda võivad. Paberkotti ei soovitata. Obsessiiv-kompulsiivne häire: Obsessiivsed e sundnähud on ideed, kujutlused või impulsid, mis tungivad stereotüüpsel viisil pidevalt subjekti teadvusesse Kompulsiivne tegu või rituaal on pidevalt korduv stereotüüpne käitumine ÄGE STRESSIREAKTISOON Iseloomulik nõutus, teadvuse mõningane kitsenemine, tähelepanu ahenemine, võimetus ära tunda stiimuleid ja disorientatsiooni Tavaliselt esinevad ka paanilised hirmu vegetatiivsed sümptomid (südamepekslemine, higistamine, kuumahood). Traumeeriva episoodi suhtes võib olla osaline või täielik amneesia. POSTTRAUMAATILINE STRASSHÄIRE Tüüpilisteks sümptomiteks on trauma korduvad läbielamise episoodid pealetükkivates kujutlustes ja unenägudes Võib toimuda eraldumine teistest inimestest, anhedoonia ning traumat meenutava tegevuse ja situatsioonide vältimine Tavaliselt on hirm traumat meenutavate objektide, helide jms ees F44 dissotsiatiivsed (konversiooni häired): Kukutakse pikali ja ollakse paar minutit 'keegi teine', hiljem ei mäletata jutunust midagi. Dissotsiatiivsete (või konversiooni-) häirete ühiseks jooneks on osaline või täielik normaalse integratsiooni hävimine mälu, identsustunde ja vahetute aistingute ning liigutuste kontrolli vahel. Tavaliselt suudetakse suures osas kontrollida teadlikult mälestusi ja aistinguid, millele keskenduda tähelepanu, ning liigutusi, mida tuleks sooritada. F45 somatoformsed häired: Püsivad somaatilised sümptomid, mille puhul, vaatamata korduvale uurimisele, ei leita orgaanilist alust ning patsiendid pöörduvad jätkuvalt oma kaebustega arsti poole Kui kehalised häired esinevadki, ei seleta need piisvalt sümptomite iseloomu ega ulatust, kaasuvat distressi ega patsiendi ülemäärast hõivatust. F50-F59 füsioloogiliste funktisoonide ja füüsiliste teguritega seotud häired Söömishäired, unehäired, seksuaalsed düsfunktsioonid Anorexia nervosa  inimene tajub ennast suuremana kui ta tegelikult on, kusagil 10-15 kg Bulimia nervosa - vaid natukene ollakse üle normi; liigsöömise- ja paastumisood. F60-F69 täiskasvanu isiksus- ja käitumishäired Harjumus- ja impulshäired Patoloogiline hasartmängimine, püromaania(tuli), kleptomaania (eesmärk pole asju varastada väärtuse pärast vaid emotsionaalse sideme), trihhotillomaania (inimene kisub oma juukseid välja) Sooidentsushäired Seksuaalsuunitluse häired F70-F79 vaimne alaareng PSÜÜHIKAHÄIRETE RAVIVÕIMALUSED Farmakoloogiline ravi nt skisofreenia või depressioon. Virgatsainetega tasakaalu taastamine aju tasemel  subjektiivset meeleolu parandab, aga vildakaid mõttemustreid mitte. Lisaks või ainult psühhoteraapia nt neurootilised häired (foobiad jne) või füsioloogiliste ja füüsiliste tagurite häired Perearst Psühhiaater (saatekirja pole vaja) Psühholoog (saatekiri -> HK rahastab; saatekirja pole -> ise rahastad) Hädaolukorras: Psühhiaatsiakliinik -> valvepsühhiaater või 112 Süsteemiteooria  isik ja teda ümbritsevad inimesed; on keegi, kes teda takistab Süsteemne pereteraapia  kas lähedased toetavad või ei; kas tunnistavad, et pereliikmel on häired Kognitiivne käitumisteraapia: Areng (sündmused) -> tuumuskumused(kas saame hakkama) -> oletused Olukord -> mõte (ratsionaalne  kõik eksivad/ikka juhtub; irratsionaalne  kas ma ei tohigi eksida, et kõik vaatavad); käitumine -> tunne Sotsiaalpsühholoogia  uurib, kuidas inimesed üksteisest mõtlevad, üksteist mõjutavad ja üksteisesse suhtuvad. Kuidas uuritakse? Eksperimendid Katseisikule antakse ülesanne, kuid uurijaid huvitavad peamiselt teised eksperimendi aspektid (sotsiaalsed) Probleemid: Eksperimendi situatsioon pole eluline / ökoloogiliselt valiidne (Orne'i paberil arvutamise ekperiment) Eksperimentaatori mõju / ootused (nt Rosenthal & Jacobsen 1968 õpetajate ootuste eksperiment Eetilisus Toimunu kohta olemasolevate aruannete analüüs Nt pealtnägijate tunnistused, intervjuud, toimikud Jalgpallifännide käitumise uurimine, nt Marsh, Rosser ja Harre (1978) Probleemid: 1. Uurija märkab vaid seda, mida otsib 2. Tõlgendab infot läbi isikliku kogemuse Osalusuuringud (teadlane osaleb ka ise uuringus)/ aktsiooniuuringud (vaadeldakse seda, kuidas inimesed katset teostavad) Uuritakse korraga nii uurimuse mõju, kui ka teisi uuringu tulemusi Mitteverbaalne suhtlemine Parakeel, kehakeel (Argyle ja kolleegide uurimused 1965-1971), silmside, zestid Verbaalne suhtlemine Taust  kui palju arvestatakse teise poole teadmistega Seletused kuidas me sündmusi enda jaoks ära seletamine Omistused  milliseid järeldusi kuulaja enda jaoks teeb Heider 1958: inimesed on ,,naiivsed teadlased"  otsivad pidevalt faktilist infot Sotsiaalne soodustamine  tekib siis, kui inimene tajub konkurentsi ja teeb kergeid äraõpituid ülesandeid (Zajocn, 1980); nt õngerulli keimise katse, Triplett 1898 Sotsiaalne looderdamine  negatiivne osa, vastutuse hajutamine; Latane, Williams ja Harkins 1979: tekib, kui inimesel on anonüümsuse tunne ja tema panust ei hinnata Grupimõtlemine  ka karjamõtlemine (1970ndad Irving Janis); grupimõtlemine on mõtlemisviis kõrge kohessiivsusega gruppides. Tajudes grupi norme ja väärtusi tuntakse end osana grupist. Grupimõtlemise sümptomid: Haavatuse illusioon  meie grupp vs teiste grupp Kollektiivne ratsionaliseerimine  ühtedelt tuleb idee ja jääb mulje nagu oleks kõigi oma Stereotüüpne (negatiivne) suhtumine väljaspool gruppi olijatesse  me saame asjadest õigesti aru, teised mitte Uskumus ühesesse moraali  tehakse nii nagu grupi arvates on õige Grupisisene tsensuur  grupisisesed teisitimõtlejad eemaldatakse vms Ühtsuse illusioon Teistimõtleja halvustamine Grupp isoleerib end välisest infost Tugev liider Prosotsiaalne käitumine on igasuguse abistava käitumise ilming sõltumata motiivist; motiiviks võib olla egoism (kasu saamine), altruism (et end hästi tunda). Prosotsiaalse käitumise teooriad - Sotsiobioloogiline teooria (Dawkins, 1976)  altruistlik käitumine vastuolus evolutsioonilise lähenemisega, teiste aitamine võib vähendada meie enda võimalusi ellu vääda - Sotsiaalse vahetuse teooria  mida aitamine minult võtab ja mida annab, kulude ja tulude hindamine - Empaatia teooriad  inimesed aitavad mõnikord ka lihtsalt puhtast headusest, siis kui suudame ennast panna abivajaja olukorda Inimesed on oma käitumises siiski enamasti ratsionaalsed ja enda heaoluga arvestavad ,,Väärilise põhjuse" korral oleme sageli üsna abivalmid Mitteabistamise põhjused Pluralistlik ükskõiksus  äkki polegi tegemist hädaolukorraga. Põhjendatakse endale ära, miks mitte aidata. Vastutuse hajumine  keegi teine ikka reageerib, miks just mina. Arvamine, et minust ei ole abi / ma ei oska aidata Agressiivne käitumine - eesmärk on vigastada/kahjustada isikut, kes on motiveeritud seda vigastust vältima Füüsiline või verbaalne; Otsene või kaudne; Endale või teistele kahjulik. Vägivald on agressiivse käitumise ekstreemne vorm. Miks oleme agressiivsed? Instinktiteooria Freudi instinktiteooria on segu oletustest, mis asjad võiksid inimesele olla kaasa sündinud ja mis on põhjustatud sotsiaalse ühiskonna poolt Agressiivsus kui kaasasuündidnud surmainstinkti suunamine endast väljapoole Bioloogiline teooria Agressiivsus kui kaasasündinud füsioloogiline kalduvus ja valmisolek reageerimiseks, omane nii loomadele kui inimestele Teisi bioloogilisi faktoreid, mis võivad agressiivset käitumist seletada Teatud geenid XYY kromosoomikomplektiga mehed ei ole ,,sündinud kurjategijad" Neurotransmitterid (nt madal serotiini tase) Suguhormoonid (varem domineeris arvamus, et testosterooni kõrge tase kutsub esile agressiivset käitumist) Frustratsiooni-agressiivsuse teooria Dollard jt 1939  agressiivsus tekib siis, kui meie eesmärkide või vajaduste täitmist takistatakse Agressiivne käitumine on reageering frustratsioonile Selle ennetamiseks tuleks inimesel omandada alteratiivseid toimetulekuoskusi Sotsiaalse õppimise teooria A.Bandura 1973 arvates on agressiivne käitumine õpitud kas (1) läbi enda kogemuste või (2) läbi teiste käitumise mudeldamise. Õpitakse: Kuidas saab haiget teha; Kes on sobivad sithmärgid; Kuidas oma käitumist õigustada; Millistes olukordades on agressiivsus lubatud ja õigustatud Kombineeritud agressioonni mudel  mis olukorda satume, mida seal mõtleme, kuidas tõlgendame Välised tegurid, mis tõstavad agressiooni (aktiveerivad emotsioone): Müra, kuumus, väikeses ruumis kokkusurutult olemine, grupisuhted Sisemised keemilised protsessid, mida tõlgendame intensiivse emotsioonina: adrenaliini tõus, alkoholijoove Uuemad agressiooniteooriad seovad omavahel sisemised ja välised tegurid (Anderson & Bushman, 2002) Agressiivsuses vähendamine: - Agressiivsuse väljaelamine vägivaldselt ei vähenda seda, pigem suurendab Elektrilöökide andmine suureneb, Buss 1966 Ründamine, Loew 1967 - Kognitiiv-käitumusliku teraapia kasutamine agressiivse käitumise modifitseerimiseks Viha juhtimine (anger management) Agressiivsuse asendamise treening - Ei õpetata vihast lahtisaamist, vaid sellega toimetulemist Viha tekitavate olukordade analüüsimine Oma käitumisrepertuaari hindamine Alternatiividele mõtlemine Kõrvalseisja efekt  teiste inimeste juuresolek tekitab vastutuse hajumise ebamäärases olukorras, inimene ei näita üles aktiivsust olukord lahendada (suitsuse ooteruumi eksperiment; Latane ja Darley, 1968). Vastutus ei haju, kui olukorra põhjus on selge. Konformsus (kuulekus)  ebamäärases olukorras muudab inimene oma hinnanguid nii, et need oleks kooskõlas teiste inimeste hinnangutega e. grupi normidega (joonte pikkuste võrdlemise katse, Asch 1951) Kuidas konformsus tekib? Kelman tuvastas, et olenevalt inimesest ja olukorra ebamäärasusest esineb üks kolmes protsessist: - Nõustumine  vastan nagu enamus tahab, aga jään oma arvamusele kindlaks - Internaliseerumine  omandan teiste arvamuse - Identifitseerumine  mind ei huvita ülesanne, tahan gruppi kuuluda Konformsus kellega? Moscovici (1979)  inimesed kalduvad kooskõlaliselt esitatud idee poole Asch'i katsed ei võimalda näidata, et kui on olemas vähemus, kes suudab kooskõlaliselt tegutseda, siis võib hoopis see vähemus grupi normi kehtestada (veenda gruppi, et roheline on hoopis sinine). Kuulekus autoriteetsele isikule Stanley Milgrami eksperiment elektrilöökidega. Kõik katseisikud läksid 300 V-ni, 63% lõpuni ehk 450 V-ni - Autoriteet on isik, kelle on seaduslik võim teatud olukorras meie käitumist kontrollida - Allumine autoriteedi käsklusele - On osa igapäevasest sotsiaalsest elust (Hofling'i haiglaeksperiment) - Kerkib eriti päevakorda kui inimese enda seisukohad erinevad käsuandja omadest - Kuulekuse väljaarenemine on olnud vajalik, et liidrid ei peaks pidevalt tegelema väljakutsetega - Käsule mitteallumine võib tähendada elukäigu halvemaks muutumist - Vanglaeksperiment: planeeriti 2-nädalane eksperiment, mille käigust uurida sotsiaalse keskkonna ja rollide mõju inimese käitumisele Etteantud keskkond  vangla Etteantu roll  vang ja valvur Tulemused näitasid, et mõlemad faktorid omavad inimese käitumisele mõju, kusjuures agressiivset/ebahumaanset käitumist aitavad suurendada anonüümsus ja deindividuatsioon - Individuaalsuse minetamine Zimbardo 1969  üliõpilased andsid teisele kaks korda tugevamaid elektrilööke, kui paariline oli riietataud laia kapuutsiga nägu varjavasse riietusse ning talle osutati numbri, mitte nime alusel ehk teine katseisik oli deindividualiseeritud Diener 1979  enda isiku unustamine haaravat sportmängu vaadates, viib impulsiivse käitumiseni, kõrgenenud tundlikkuseni, enda käitumise mittejälgimiseni, sotsiaalsest heakskiidust mittehoolimiseni