Käsitöö hinnad. - Page 12\nLehekülg 12, lehekülgi kokku 17\nLehekülg 12, lehekülgi kokku 17 • 1 ... 7 ... 11, 12, 13 ... 17\nAnnyliis Teis 03 Jan 2012, 09:31\n@triin112 kirjutas: Eks see oleneb kindlasti ka pere sisekliimast, kommetest ja harjumustest jne.\nAga kui tahavad anda, siis keelata ei saa. Ema kohapealt ma kõneleda ei oska, sest pigem teeb tema mulle, kui mina talle. Ups, ma teen ikka ka. Mummukotti ootab ema juba mitu aastat, ma alles teen . Õnneks on ema kannatlik ja mõistev. *\n* Valmis olen teinud talle 2 kotti, aga mõlemal korral on need enne ära ostetud, kui ma emale näidatagi olen saanud. Ja ta ise on vägagi nõus olnud." Küll sa jõuad mulle ka teha."\nVanaemale tahtsin vaibad ikka niisama teha. Ta mind nii palju aidanud (kõrgharidus omandatud põhiliselt tema rahakoti peal)! Kuid teadsin juba ette, et see ei õnnestu. Ma siis natuke valetasin nende hindade kohapealt, millega vaipu müün .\nSiin tulevadki mängu suhted esivanematega. Kui ema ja vanaema mind on kasvatanud, aidanud ja toeks olnud, siis lihtsalt ei tulegi selle peale, et neilt midagi tegemise eest küsida. Ma selline hästi memmeks tüüpi ning ema ka selline hmmm... kanaema :irv: . Lisaks ema mulle parima sõbra eest.\nOleks suhted teisiti, siis arvatavasti lood millegi tellimise peale tegemisega ka teisiti. Kasvõi selle kohapealt, kas ültse viitsikski tegema hakata.\nKaisukas Teis 03 Jan 2012, 17:15\nKuna ma mingi suurepalgaline ei ole, siis mul ema ja vanaema suurematel asjadel annavad lõngaraha edaspidi, kui finants on juba arvetatavam, siis ma seda muidugi teha ei lase neil\nkirzika Reede 13 Jan 2012, 10:58\nTere, mul on selline mure, et mul oleks võimalus natuke äri teha ja laatadele oma tehtud asju saata. Küsimu selline, et kui ma näiteks koon pääsusaba, kas ma siis pean mingile allikale viitama ja kellegi käest luba küsima?\nveel on kavas kududa mõnda asja garnstudio õpetuste järgi ja siis veel Lilly lehesall...selleks pean vist luba küsima Sinult Lilly?\nJa näiteks kui pakendan oma tehtud asja, ja peale kirjutan pesemise juhise jne...kas seal peab siis viitama kuskohast olen mutri saanud jne...kuidas see korrektne oleks.\nMa ei kavatse midagi palju teha...mõned asjad aeg-ajalt.\nTänud juba ette vastajatele..\nHelen Reede 13 Jan 2012, 11:43\nEmalt raha võtmine oleks kuidagi imelik, nagu siin juba kommenteeriti, et sama mis lapse käest. Kuna ta väga sageli ei soovi ka midagi, siis olen kõik asjad teinud talle kingiks. Mul pole muret kingi otsimisel ja ta saab ka, mida on soovinud.\nKui ma nüüd tagasi mõtlen, siis mu vanaema kudus ikka hulgi asju mulle, ei võtnud ta selle eest kunagi raha.\nKatriina Reede 13 Jan 2012, 11:51\nHelen, nii see vist on jah. Enamasti ma sellele ei mõtle, muudkui koon. Oma lastele nagunii tasuta ja lõngagi ostan ise, samuti olen kudunud väimehele ja lapselapsele. Keegi ei paku raha ja ise pole selle pealegi tulnud, et küsida. See on nii loomulik ja kõik võtavad seda ka sellisena, et nii see peabki olema :roll:\nHayley Reede 13 Jan 2012, 12:05\n@kirzika kirjutas: Küsimu selline, et kui ma näiteks koon pääsusaba, kas ma siis pean mingile allikale viitama ja kellegi käest luba küsima?\nPaljudel mustritel, ka tasuta saadud, on juures lause: et seda tohib kasutada ainult isiklikuks otstarbeks ja ei tohi kasutada ärilistel eesmärkidel.\nmeka Reede 13 Jan 2012, 13:01\nRaverly ühes foorumis oli selle üle arutelu (võin pärast otsida, praegu pole aega). Viidati, et autoriõigus laieneb ainult mustrile, ehk et ei tohi mustrit kopeerida ega müüa. Sellest valmistatud tooted aga kuuluvad valmistajale ning mis ta nendega ette võtab on ta enda asi. Kaubamärk on siinjuures selline asi, mida ei tohi ka oma toodetele kopeerida. Seega näiteks disaineri logo ei tohi oma toodetel mingil juhul kasutada. Ametivõimud otsivad ka tavaliselt kaubamärgirikkumisi. Samas ei usu, et keegi jõuaks käsitsi hakata neid ühe mustri baasil valmistatud tooteid vorpima...\nViitamine, kelle mustrit kudusid, on igati loomulik, normaalne ja elementaarne.\nSee on minu arvamus ja ei pretendeeri ainuõigele tõele .\ntoomkuningas Reede 13 Jan 2012, 13:09\nTegelikult on veel selline asi, juhul, kui sa veidi muudad mustrit, st teed alguses mõned read mitte mustri järgi, mõõt on teine, äär või algus on teised, siis see ongi ainult mustri kasutamine, mitte salli üks-ühele tegemine ja loomulikult meka tekstiga olen täitsa nõus. Kas siis Haapsalu salli raamatust ka ei tohi teha salle ja naabrile müüa? See on küsimus. See on ka minu arvamus.\nLillyS Reede 13 Jan 2012, 14:28\nAutori õigused kehtivad jah tavaliselt tegelt sellele kirjutatud mustrile.\nMeil oli siin kuskil selle kohta väga hea youtube video ka.\nAga kui autor on lisanud juurde, et sa ei või salle (või mida iganes) ka müügiks kududa, siis arvatavasti saad neid temalt endalt tellida ja vastasel juhul võtaksid talt leiva.\nMina luban oma salli mustri järgi teha ja müüa mõned sallid ja tunnen ainult rõõmu, kui keegi saab oma toidulauda tänu mu mustrile täiendada.\nKui keegi plaanib massimüüki, siis peaksin ma juba saama läbimüügist protsendi.\nTore oleks, kui sildil on ka kirjas, et tegemist on "Lilly lehesalliga".\nsiil Reede 13 Jan 2012, 15:01\n@toomkuningas kirjutas: Tegelikult on veel selline asi, juhul, kui sa veidi muudad mustrit, st teed alguses mõned read mitte mustri järgi, mõõt on teine, äär või algus on teised, siis see ongi ainult mustri kasutamine, mitte salli üks-ühele tegemine ja loomulikult meka tekstiga olen täitsa nõus. Kas siis Haapsalu salli raamatust ka ei tohi teha salle ja naabrile müüa? See on küsimus. See on ka minu arvamus.\nMa küsisin sama asja selles teises foorumis ja vastati, et Haapsalu salli mustrid on rahvakunst ja nende kasutamisel autoriõigus ei kehti, seega võib.\nmaapiiga7 Reede 13 Jan 2012, 15:56\n@LillyS kirjutas: Autori õigused kehtivad jah tavaliselt tegelt sellele kirjutatud mustrile.\nLilly,mul on mure.... Leidsin juba jupp aega tagasi Isetegijast Sinu lehesalli....pole julgenud küsidagi... Kas mul oleks võimalik selle mustrit saada? See on niiii ilus,sooviksin endale teha.\nkirzika Reede 13 Jan 2012, 15:59\nTänud, sain vastuse....olete nii aktiivsed ja tublid!\nHayley Reede 13 Jan 2012, 16:00\nRätiku mustrite tagasihoidliku loojana, tean mis töö on tervet rätikumustrit kokku panna. Arvutada, sättida selliseks nagu sa valmis rätti ette kujutad. Teinekord ei lähe kohe klappima ja siis peab koekirju suurendama-vähendama. Minule ja mu väiksele lapsele on hetkel mustrite loomine, müümine ja tellitud rättide (omatehtud mustrite järgi ) kudumine ainus asi, mis toidu lauale toob. Mõtlen nüüd tõsiselt, kas järgmist rättide salakudumist tuleb ...\nAnnyliis Reede 13 Jan 2012, 16:01\nKui juba küsimiseks läks, siis küsin ka :roll: .\nKas DROPS-i mustrite järgi tehtud asju võib müüa?\nLugesin juhendi lõpust, aga täpselt ei taipa...\nDROPS DESIGN mustrite põhjal tehtud esemete müük on lubatud juhul, kui need on individuaalsed lepingud. Äri eesmärgil kasutamine on keelatud.\nKui müün tuttavale või panen oksjonile, kas see on lubatud?\nmeka Reede 13 Jan 2012, 16:52\n@Hayley kirjutas: Rätiku mustrite tagasihoidliku loojana, tean mis töö on tervet rätikumustrit kokku panna. Arvutada, sättida selliseks nagu sa valmis rätti ette kujutad. Teinekord ei lähe kohe klappima ja siis peab koekirju suurendama-vähendama. Minule ja mu väiksele lapsele on hetkel mustrite loomine, müümine ja tellitud rättide (omatehtud mustrite järgi ) kudumine ainus asi, mis toidu lauale toob. Mõtlen nüüd tõsiselt, kas järgmist rättide salakudumist tuleb ...\nMa ei taha riidu kiskuda, vaid püüan omi mõtteid selgitada.\nMa tean, missugust suurt tööd see nõuab. Mustri kirja panemine on seejuures kõige raskem töö . Olen isegi proovinud, kuid siiani olen ainult sallid valmis kudunud ja paberile panemata nad ongi jäänud. (Kusjuures mina pole siiani ühtegi rätti müügiks kudunud, enamus on kingiks läinud).\nÜldsegi mitte paha pärast, aga küsin siiski. Kui me kõik oma tuttavad suunaksime sallide soovidega sinule, kas sa jõuaksid kõikidele soovijatele neid lühikese ajaga kududa? Või on lihtsam, et kudujad ostavad su mustrid ning koovad nende järgi ise?\nAga jah, alati on ka see võimalus, et kõige ilusamaid mustreid müügiks mitte avaldada, vaid ise nende järgi kududa.\nLillyS Reede 13 Jan 2012, 17:29\nAga miks sa seal foorumis, seal teemas siis küsinud pole? Seal olid ju eritingimused saamisel ka.\nAga kas sa ei tahaks mõnda oma uut mustrit meile salakudumiseks anda? See oleks ju heaks reklaamiks ja pärast oleks ostjaid ehk rohkemgi. Muidu paljud ei teagi, et sa üldse neid teed.\nAnnyliis- eratellimusi võib teha, aga neid virnakaupa teha ja laatadel müüa ei või. Tegelt võib, aga siis pead juba DROPSilt luba küsima.\nEmmaliine Reede 13 Jan 2012, 17:49\nKuulge, aga kas Eesti Vabariigis on üldse mingit seadust, mis keelab mul mu enda kootud asja müüa? Ses mõttes, et jah, muster on tegija oma ja ta võib keelata seda müüa, aga valmisprodukti müümist ta iseenesest keelata ei saa ju . Minu jaoks kuulub see teema samasse auku, et paljud majaomanikud panevad sildi, et maja ees parkimine keelatud, aga tegelt teavad kõik, et neil pole selleks mingit seaduslikku alust ja mitte keegi ei või sinu pargitud autot sealt ära viia ega trahvi teha.\nMa olen ammu mõelnud, et peaks oma vanad kolleegid, juristid veidi tuhnima panema ja ehk nad selgitavad välja, kuidas see seaduslik pool on. Sest nii ka ei saa, et igaüks teeb reegleid oma äranägemise järgi.\nMinu arvates oleks normaalne, et sa võid asja müüa, aga alati paned juurde mustri autori. Ma küll müün 99% omaloomingut, aga kui ma tegin Dropsi Lehemustri mütsi, siis ma panin pakile kaasa sildikese, kus lisaks hooldusjuhendile oli ka lisatud mustri päritolu.\nMa olen väga väga selle poolt, et igasugune viitamine ja teiste tööde austamine oleks igati korrektne, sh ka blogides (ma tahaks üle ühe blogijale teinekord mainida, et lisaks ilusatele piltidele paluks viited ka üles panna, sest see mitte pole ainult hea info, vaid tegelt ka kohustuslik, sest ilma viiteta algallikale on tegu plagiaadiga ja see kvalifitseerub juba autoriõiguste rikkumisele!\nHayley Reede 13 Jan 2012, 18:41\n@meka kirjutas: Üldsegi mitte paha pärast, aga küsin siiski. Kui me kõik oma tuttavad suunaksime sallide soovidega sinule, kas sa jõuaksid kõikidele soovijatele neid lühikese ajaga kududa? Või on lihtsam, et kudujad ostavad su mustrid ning koovad nende järgi ise?\nÜks asi on ise kududa endale, oma lähedastele ja teine teema kudumine müügiks. Minu rätikute mustrid on mõeldud kasutamiseks isiklikuks otstarbeks, mitte selleks, et nende järgi kootud rätte laatadel müüa.\nJa ma koon täpselt nii palju, kui ma jõuan kududa, kusjuures on mustreid, mida ma üldse ei avaldagi. Iga rätt, mille ma koon, on teisest erinev. Aga alati võib ju igaüks ise "pääsusabasid" kududa.\nCassie Reede 13 Jan 2012, 18:51\nTuleb tunnistada, et olen ka kudunud pääsusabasi tasu eest.. Aga sellega oli nii, et hakkas kõigile minu rätt meeldima ja nii saigi paarile inimesele veel kootud.. Kõik teadsid mis rätiga on tegemist ja kes mustri looja.. Samas laatadel olen täheldanud üksikuid müüjaid, kellel ka pääsusaba müüa on olnud.. No kohe üldse ei meeldi..\nIse püüan mustreid pigem ise mõelda/kombineerida. Mustrite järgi koon suhteliselt harva, aga pean elementaarseks siis viidata allikale. Üldjuhul olen siiski kasutanud pigem koekirjade raamatuid ja ise kombineerimisega vaeva näinud, nii on tulemus täpselt nagu vaja.\nSamas on mul väga positiivne kogemus olnud paari mustri loojaga. Lillylt sain luba kaks salli müüa, kui tekib soov (pole ikka veel tahtnud ära müüa ). Veel sai ühelt välismaalaselt luba tema rätte müüa (ta andis terve raamatu välja ja kuna tegu nii lahedate ja teistsuguste rättidega, siis sattusin hoogu) tingimustel, et tema ja raamatu nimi kirjas. Omalt poolt lubasin ka talle siis saata pildi lingid. Ja ka ühe mu lemmikmotiivi autorilt on luba tema motiividega patju müüa, mille lõpetamisega ma venitan ja venitan. Samas olen ka kaalunud, et temaga peaks ilmselt ka litsentsi vist arutama varsti, sest no nii meeldib motiiv, et teeks rohkemgi veel tekke selle motiiviga müügiks.\nKõik on alati läbirääkimise taga, seega minu meelest alati on viisakas küsida otse mustri loojalt (ja ei ole sugugi raske leida kontakte).\nKaisukas Reede 13 Jan 2012, 18:59\nMinu käsitööpäevikus oli juttu autoriõigustest ja seal oli ka hea video.\nAnnyliis Reede 13 Jan 2012, 19:03\n@LillyS kirjutas: Annyliis- eratellimusi võib teha, aga neid virnakaupa teha ja laatadel müüa ei või. Tegelt võib, aga siis pead juba DROPSilt luba küsima.\nAitäh :naks: Kindlam tunne kohe, sest eputasin külapeal natuke DROPsi pajalappidega ja sõbranna tellis ka endale samasugused :roll: .\nHulgi ma küll midagi teha ei viitsi. Tüdinen suhteliselt kergesti ühe ja sama asja tegemisest .\nEmmaliine Reede 13 Jan 2012, 19:03\nVälismaal jah, aga kuidas Eestis on? Me siiskli peame lähtuma Eesti seadustest ju . Ja tegelt ongi see sürr, et mismõttes ma ei tohi müüa asja (ok, mul tegelt pole vajadust, aga asi on põhimõttes) kui ma olen selle mustri eest juba nagunii raha välja käinud, seega ma pole autorile mingit kahju tekitanud. Ja siis tekibki olukord kus inimesed teevad ühe ääre mustri ümber või muudavad mingit muud pisidetaili ja siis müüvadki oma loomingu pähe maha. Ja seda ei saa mitte kuidagi keelata! Samas kui see tobe keeld ära võtta ja ehk siis panevad inimesed ka palju kergemalt viite originaalallikale.\nrion Reede 13 Jan 2012, 19:11\nKüsin mustri müüjalt luba asjade müümiseks... aga kuidas ma teistele seda tõestan, et mul see luba olemas?\nMul nt Revontuli loojalt luba olemas, aga kõik kirjavahetus käis mailitsi... et prindin selle siis välja või kuidas? Ja nagunii on see inglise keeles, mõni ei pruugi seda mõistagi.\nJa kõik võivad öelda, et nad küsisid...\ntriin112 Reede 13 Jan 2012, 19:12\nrion Reede 13 Jan 2012, 19:34\nNo nt kui ma müün Revontulit kuskil turul või netis ja siis keegi tuleb küsima, et aga kas mul selleks luba on olemas. Vbl sellele küsijale ei piisa minu suusõnaline kinnitus, tahab äkki miskit silmaga nähtavat tõendust saada...\nninast_alustatud beebitekk salakudumine kuidas laste MustrimaailmaSalakudumine 2021challenge200Ester2 mustrimaailmaVIPsokisalakas sall väljakutse lõng 2021challenge200puuvana kootud 2021challenge200Berta mustrid MustrimaailmaSokiaasta2021 Mustrimaailm vest kampsun MustrimaailmaVIPSalakudumine kudumine 2021challenge200Alleraa sokid 2021challenge200Ingas jõulusalakas lõngapood


Kaaren ja rebane.\nKaaren ja rebane\nKaaren istus oma jaranga ees ja mõtles, kuhu minna jahile, kas mere äärde või tundrasse. Arutas hulga aega ja otsustas lõpuks minna mere äärde.\nJõudis kaldale. Lained sahisesid kurjalt, liival visises kibe vaht. Kaaren kõndis mere ääres, väsis lõpuks ära, aga saaki polnud ta ikka veel silmanud. Ta sügas end pettunult kõrva tagant ja liivale kukkus täi. Kaaren sidus putuka nööri külge ja hakkas teda kodu poole vedama. Mida lähemale ta kodule jõudis, seda raskemaks saak muutus. Kaaren tiris ja ähkis. Lapsed nägid teda tulevat, jooksid linnule vastu ja aitasid saagi jarangani vedada. Alles siin vaatas kaaren tagasi ja nägi, et köie otsas oli suur hüljes.\nSeal lippas mööda naabrimees rebane. Rebane kohe pärima:\n„Kust sa said nii palju toitu?“\n„Mere äärest,“ vastas talle kaaren.\n„Siis ma lähen ka sinna!“\n„Pole vaja, ära mine. Sa rikud mu jahirajad ära. Parem ma annan sulle osa saagist.“\n„Milleks saaki jagada! Õpeta parem, kuidas hüljest kätte saada.“\nKaaren rääkiski kõik ära.\nRebane lippas hulk aega mööda mere kallast, lõpuks tüdines ära ja sügas ennast kõrva tagant, nagu kaaren käskinud. Nüüdki kukkus liivale priske putukas. Rebane sidus putuka nööri otsa ja hakkas teda koju tirima. Mida lähemale kodule, seda enam hakkas reinuvaderit uudishimu vaevama. Juba paistiski kodu, lapsed jooksid kilgates isale vastu. Rebane ei suutnud enam oma uudishimu talitseda, vaatas selja taha, aga priske hülge asemel oli nööri otsas seesama putukas, kes ennist sinna oli seotudki.\nKaaren sõi oma hülge ära ja mõtles jälle: kuhu nüüd jahile minna. Kas jõele või tundrasse? Arutas nii ja naa ning otsustas lõpuks minna jõe äärde.\nKaaren jõudis jõe kaldale, aga seal mängisid hiirepojad. Nad märkasid kaarnat ja kilkasid:\n„Taadike! Taadike tuli meile külla!“\nHiirepojad viisid kaarna oma jarangasse teed jooma, kostitasid teda rikkalikult ja panid üht-teist külakostikski kaasa.\nKaaren seadis toidumoona nartale ja asus koduteele. Sõitis, sõitis, aga narta muutus järjest raskemaks. Kaaren sõitis edasi ega vaadanud kordagi selja taha. Alles siis, kui jõudis oma jarangani, vaatas tagasi. – Narta oli kuhjaga täis punast kala ja rasvast liha!\nJälle lippas mööda naabrimees rebane. Rebane kohe pärima:\nKaaren jutustas, mis temaga oli juhtunud, ja rebane tormas ummisjalu jõe poole.\n„Parem ära mine! Sa rikud mu jahirajad ära!“ kutsus kaaren teda tagasi. Aga kes suudaks reinuvaderit veenda!\nRebane lippas mööda jõekallast, hiirepojad märkasid teda ja kilkasid rõõmsalt:\n„Peletised, mis memmeke ma teile olen! Silmad on teil pungis, pea ja saba nagu rootsud,“ torises rebane.\nHiirepojad jooksid koju ja kaebasid vanematele, kuidas neid solvatud. Rebane ise jõudis ka pärale ja pahandas:\n„Kui madal ja pime jaranga!“\nRebane istus palumata maha ja hakkas hiiri kamandama:\n„Tooge midagi süüa!“\nVana hiir pani rebase ette söödavaid juuri ja kalatükke. Rebane pahandas: „Mida te mulle õige pakute? Tooge rohkem ja paremat kraami või muidu ma pistan teid kõiki nahka!“\n„Kui vastumeelne külaline,“ mõtles vana hiir ja talle meenus kaaren.\nHiired andsid rebasele külakostiks kaasa nartatäie rohtu. Rebane sõitis koju, aga narta muutus aina kergemaks. Juba oligi kodujaranga, juba jooksid lapsed kilgates vastu. Rebane vaatas selja taha. – Nartal oli ainult rohi!\nKaaren arutas jälle: „Kuhu nüüd minna? Läheks õige tundrasse, võib-olla leian sealt midagi.“\nMõeldud-tehtud. Läkski tundrasse, kõndis seal ringi, järsku märkas üksikut muldonni. Kaaren vaatas suitsuaugust sisse. Muldonnis oli palju rasvaseid noori põtru. Neid karjatas kena naisterahvas. Kaaren valis ühe väiksema põdravärsi ja sülitas tema peale. Põdrake kooles kohe ära. Naine võttis loomakesel jalgadest kinni ja heitis karjast kõrvale. Kaaren pani põdra oma nartale ja viis koju. Sõitis, sõitis, aga pilku selja taha ei heitnud. Jõudis lõpuks koduni. Nüüd oli väikse põdravärsi asemel nartal suur rasvane põder.\nTaas juhtus mööda lippama rebane. Reabane kohe pärima:\n„Kust sa oled jälle nii palju liha saanud?“\n„Kui palju kordi oled sa mu jahilkäigud ära rikkunud!“ pahandas kaaren. „Ei ütle. Parem annan sulle tüki liha.“\n„Ma ei taha sinu liha. Tahan endale ise põtra tuua!“\nMis jäi kaarnal üle, juhatas jälle, kuidas ta põdra oli saanud. Rebane lippas ummisjalu minema, leidiski üles muldonni, valis kõige suurema ja rasvasema põdrapulli ja sülitas selle peale. Põder kooles kohe.\n„Ei tea, millest need põdrad küll surema on hakanud,“ arutas perenaine endamisis ja heitis sellegi karjast kõrvale. Rebane üritas põdrapulli endale selga tirida, aga ei jaksanud rasket saaki liigutadagi.\n„Perenaine, ae, tule õige appi!“ hõikas reinuvader suures hädas.\nNaine tuligi, pikk malakas käes, ja kukkus rebast udjama. Peksis teine reinuvaderil kondid päris pehmeks, siis aitas talle põdra selga tõsta, et rebane võiks koju vantsida.\nRebane astus mööda tundrat kodu poole. Aga, imelik, iga sammu järel muutus kandam aina kergemaks. Jõudis kodujarangani. Ilusa rasvase põdra asemel oli ta kohale tassinud lahja kõngenud põdrakese. Rebane istus jaranga ukse ette maha ja hakkas suure häälega nutma.\n(„Tsuktši muinasjutte““. Tallinn, Eesti Raamat, 1980; lk. 15-19)


Search this site: Esileht > Reisi- ja konsulaarinfo > Reisimine välismaale > Lastega reisimine\nViimati uuendatud: 11.03.2013 Lastega välisriiki reisimisel võidakse nõuda lisadokumente, milliseid täpselt sõltub eelkõige külastatava riigi nõudmistest. Seetõttu soovitame kõigepealt küsida reisisihiks oleva riigi esindusest, milliseid dokumente nende piirivalve sellisel juhul nõuab. Vähem olulised ei ole erinevate transpordifirmade seatud nõuded. Arusaamatuste vältimiseks vaadake näiteks Tallinki ja Estonian Airi piiranguid väikelaste ja lastega reisimisele. Samalaadseid tingimusi seab ka enamik teisi reisijate transpordiga tegelevaid ettevõtteid.\nEuroopa Liidu liikmesriigis elavate ning kooliekskursioonil osalevate kolmandate riikide kodakondsusega õpilaste nimekirja vorm on kinnitatud haridus- ja teadusministri 14.09.2010 määrusega 55 ja selle leiate siit. Nimekiri tuleb õppeasutusel trükkida oma asutuse plangile ja selle kinnitab kooli direktor.


Politseinike solvaja sai karistuseks 10 päeva aresti - meiemaa.ee\nKohus karistas möödunud nädalal kümnepäevase arestiga noormeest, kes Kuressaares liikumispiirangu ajal grupiga avalikus kohas viibides solvas politseinikke.\nSaare politsei sai möödunud nädalal kokku 52 väljakutset. Registreeriti viis kuritegu ja kaheksa väärtegu. Jaoskonda toimetati kokku 10 inimest, neist üks jäi kainenema. Avaliku korra rikkumisega seotud väljakutseid oli kokku 12 ja liikumispiirangu rikkumisega seotud väljakutseid kuus.\n25. märtsi õhtupoolikul kontrollisid politseinikud Kuressaares Ranna tänaval valitsuse kehtestatud kogunemis- ja liikumispiirangu täitmist ning andsid ühele noorte seltskonnale korralduse laiali minna. Üks noorukitest ei mõistnud piirangute vajalikkust ning solvas temaga vestelnud politseinikke.\nPolitseinikud toimetasid isiku arestimajja ning tuvastasid alaealisel noormehel alkoholijoobe. Politseiniku solvamine on väärtegu ning kohus määras noormehele karistuseks 10 päeva aresti, mida nooruk kohe kandma asus.\n25. märtsi südaöö paiku tabas politsei Kuressaares Tallinna tänaval 24-aastase autojuhi, kellel puudus juhtimisõigus. Politsei alustas tema suhtes väärteomenetlust. Lisaks alustati väärteomenetlust 23-aastase mehe suhtes, kes lubas oma auto rooli 24-aastase juhtimisõiguseta mehe.\n28. märtsi varahommikul tabas patrull Nasva külas autot juhtimas 62-aastase mehe, kellel tuvastati alkoholi tarvitamise tunnused ning kellel puudus juhtimisõigus. Ka 29. märtsi ennelõunal pidasid politseinikud Silla külas kinni sõiduki, mille 54-aastane juht oli tarvitanud alkoholi. Mõlema juhtumi asjaolude selgitamiseks alustas politsei väärteomenetlust.


> Ressursi > nõuanded > pulmakingi - Pruutpaari pool kingitused Bridesmaids, Groomsmen jne.\nOma pruudi poole, kui bridesmaids, groomsmen, lille tüdrukud ja sõrmus kandja, jne, on nii oluline roll pulm sündmust. Nad kogu oma pulmapidu ja te peate tahan öelda Tänan kõigile neile ainulaadne kingitused.\nJärgnevalt mõned Kingiideed isikupärastatud pruudi poole saab valida. Isikupärastatud kingitused näidata teile siirus ja tänulikkust. Leia mõned Kingiideed pruudi poole.\nÜldiselt odav ja vääris pruudi poole Kingiideed\nPaljud paarid kohanud raske aeg mis siis saada kingituseks pruudi poole, eriti kui nad on eelarve. Siis millised mõned odavad bridesmaids kingitused ja odav groomsmen kingitused, mis ei kulu palju veel väärtuslikum. Siin on mõned:\n1. teha kingituse DVD: koguda fotosid ja videoid olete võtnud pulma poole ja teha foto ja video DVD slideshow foto DVD esitlus tarkvara. See on parim pruudi poole kingitus, mis säilitaks magus mälestused ja see kestab pikka aega. Lihtsalt mäletama mälu teie Pulmad või sõprus kokku ja samal ajal öelda aitäh oma pruudi poole. Uurida kasutusjuhendist, kuidas teha foto DVD slideshow >>\n2. isikustatud külalisteraamatusse: valida mõned pildid pruudi poole ja teha isikupärastatud külalisteraamatusse Personaalsed märkimised, klipp arts, doodle joonistus külalisteraamatusse tarkvara jne. Tee digitaalse külalisteraamatusse ja pruudi poole ebatavaline, kuid ka praktiline kingitus saata välja printida. Sisseehitatud tasuta scrapbook malle kulub vaid paar minutit teha kohandatud külalisteraamatusse. See on üks kõige loominguline ja läbimõeldud pruudi poole kingitused ja on eriti suur, kui bridesmaids kingituse.\n3. teha flash slaidišõu: praakima mõned fotod ja videod ning seejärel kasutada on lihtne kasutada flash slaidišõu tarkvara , muuta fotosid ja videoid pilkupüüdev flash slaidišõu ja Galerii veebilehel ja blogi jagamise. See on väga praktiline ja oma pruudi poole peab väärtus see ja jagada seda internetis rohkem inimesi. Siin on näiteks pulmas flash slaidišõu. Õpi Kuidas teha flash slaidišõu >>\nMõned muud Pruutpaari kingitus ideid erinev isik\nPulmad Kingiideed bridesmaids\nVõite mõned Ehted ja ehete karbid või igapäevaseks kasutamiseks, nagu Tote'i kotid või tihendab ja kosmeetika praktilisi kingitusi. Saab ka anda neile tunnistus spaa või teie bridesmaids kingitusena salong. Et kingitus bridesmaids kordumatu, saate ka kirjutada mõned teie bridesmaids lemmiklaulu DVD oma fotosid nagu CD Cover kasutades DVD Creator tänada neid teed nii palju, et teie suur päev.\nPulmad Kingiideed groomsmen\nOstate teie groomsmen, mõned klassikaline kingitusi nagu Zippo tulemasin või stiilne pocket watch või mõned habemeajamiskreemid. Kuna enamik mehi meeldib sport, võite ka mõned spordi-seadmed groomsmen kingitusena või kutsub neid pall mängu või auto show. Kui ta armastab mõned videod, saab põletada oma lemmik videod DVD DVD -kirjutaja teda ja saada talle säilitamiseks.\nPulmad Kingiideed lille tüdrukud\nVäike tüdruk, saate anda teda kuumim nukk või mänguasi nagu kingitus. Väikesed tüdrukud armastavad ehteid, nii saab ka esitama tema graveeritud medaljon ta aare aastatel. Kas tüdruk nagu kunst ja käsitöö, saate anda teda ka anda oma flower-teemastatud käsitöö kit. Või küsida mõned fotod tema ema ja teha külalisteraamatusse tema meelde tema kasvu külalisteraamatusse tarkvara abil.\nPulmad Kingiideed tuumaga\nPoistele, stiilne, t-särgid on hea kingitus. Võite määrata ka oma fotosid isikustatud Fotokalender seda tarkvara digitaalse külalisteraamatusse. Kui väike poiss armastab Sport, võite talle pesapall, jalgpalli või korvpalli sõnadega "Kõik Star sõrmus kandja" trükitud nende kohta.\nÜkskõik milliseid kingitusi te anda oma pruudi poole, just mäleta parimad kingitused personalized ja keskenduda adressaadi meeldib.


Fotod: restoran-jazzklubi Clazz läks teist korda hingusele - Äriuudised - Majandus\nFotod: restoran-jazzklubi Clazz läks teist korda hingusele\nKui 2014. aasta veebruaris pandi populaarse vanalinna restoran-jazzklubi Clazz uksed kinni, kuna sellel tekkisid rahalised raskused, siis nüüd on koht ka järgmise omaniku käes hingusele läinud.\nJuba möödunud nädalal laekus Postimehele vihjeid, et Tallinna vanalinnas asuv restoran-jazzklubi Clazz uksed on suletud. Kuigi ustel ühtegi silti koha sulgemise kohta ei ole, jäi ka täna Postimehe fotograafi kaamera ette kinniste ustega restoran-klubi.\nSeda, et koht on tõesti otsustanud teist korda uksed sulgeda, kinnitas ka 2014. aastal klubi juhtimise üle võtnud Tresmark OÜ juhatuse liige Sten-Erik Thalson. «Ebaõnnestumise põhjuseks oli vana idee jätkamine,» nentis ta. Ruumi edasise käekäigu otsustab ettevõte koos majaomanikuga.\nTresmark võttis Clazzi juhtimise üle 2014. aasta keskpaigast, kui see oli eelmise omaniku, Olde Hansa restorani rajaja Auri Hakomaa käes sama aasta veebruaris pankrotti läinud. Kui Clazz 2014. aasta keskel uuesti uksed avas, asus selle programmijuhina tööle muusik Teele Viira, kes 2015. aasta märtsis sellelt kohalt lahkus.\nSeda, mida ettevõtte tegi, et restoran-jazzklubi 2014. aastal tabanud madalseisust välja tuua, ei soovinud Thalson lähemalt rääkida. «Nendest ideedest pole mõtet enam rääkida – ei õnnestunud ju,» põhjendas ta.\nTresmark OÜ alla kuulub ka mitu teist pikalt tegutsenud ja tuntud pubi Tallinnas, näiteks Scotland Yard ja baar-restoran Chicago 1933. Thalsoni kinnitusel Clazzi sulgemine kuidagi teiste kohtade käekäiku ei mõjuta.\nKuigi eelmise aasta majandusaasta aruannet ettevõttel veel äriregistris esitatud ei ole, oli Tresmark OÜ müügitulu 2014. aastal 2,31 miljonit ja 2015. aastal 2,5 miljonit eurot. Samas kui 2014. aastal teenis ettevõte 16 418 eurot kasumit, oli 2015. aasta kasuminumber mõne tuhande võrra väiksem, 13 018 eurot.\nReinsalu: võltshalastus reeturi krokodillipisarate ees on kohatu (9) Loe artiklit


Uuring: naised hoiavad pere rahaasju ohjes\nSwedbanki eraisikute rahaasjade teabekeskuse mulluste uuringute kohaselt on naised rahaasjade korraldamisel meestest ettevaatlikumad ja alalhoidlikumad, vaadates enda ümber toimuvat enam perekesksest ja siseriiklikust vaatenurgast. Laiemat ja pikemaajalist nägemust toob igapäevasesse ellu meespool.\nLugeja küsib: Kas tööandja peab maksma päevaraha kõigile välismaal töötajatele?\nVastab tööinspektsiooni Lääne inspektsiooni Pärnu töövaidluskomisjoni juhataja Ilona Küüts: Antud küsimusele saab vastused TLS-i paragrahvidest 21 ja 40 ning vabariigi valitsuse 25. juunil 2009 kehtestatud määrusest nr 110 töölähetuse päevaraha […]\nJuhtkiri: Meie oma eesti keelest\nEilne emakeelepäev pani lipud lehvima ja tõi ehk meile kõigile korraks pähe mõne mõtte meie oma eesti keelest. Ehk tuli meelde üsna hiljutine presidendi korraldatud sõnaus (uudissõnade konkurss), ehk sai nalja visatud mõne muu riigi inimese küsimuse peale, kuidas siinmail need, kes lugeda ei mõista, ikka valimas saavad käia.\nUus seadus toob kalmistutele reeglid\nJärgmisest aastast rakenduva kalmistuseadusega kehtestatakse kogu Eestis kalmistutele ja matmisele kohalduvad ühtsed alused, teatas toimetusele siseministeeriumi pressiosakond. Seaduse eesmärk on kalmistutele kehtivate nõuete reguleerimine ja ühtlustamine seaduse tasandil. Varasemalt on kalmistuid ja matmist puudutav üldregulatsioon puudunud.\nSüütame taas mälestustuled Lennart Meri auks\nVelise kultuuri ja hariduse selts vana Läänemaa kagusopist nüüdse Märjamaa valla lõunaosas kutsub kõiki hea tahtega kaaskodanikke, nii suuri kui väikseid, samuti seltse ja ühinguid oma osalemisega toetama-jätkama teisipäeval, 29. märtsil Lennart Meri mälestusüritust. Algatajad olid 2006. a kevadel Aivar Niinemägi Pandivere arenduse ja inkubatsioonikeskusest, Väike-Maarja vallavalitsus Lääne-Virumaalt ja Kaarma vallavalitsus Saaremaalt.\nValjalast saadeti Saarte Häälele selline küsimus: Milline komisjon töötas välja pensioniseaduse, mis kehtib 1. jaanuarist 1999 – seaduse, mis diskrimineerib madalapalgalisi töötajaid, olgugi et nad töötavad normtunnid täis, saavad 0,4 jne aastakoefitsiendist pensioni?\nAjakaja: Kui turvalisus muutub iseenesestmõistetavaks\nOlen seda “Ajakaja” pealkirja mõttes kandnud juba paar nädalat. Võib-olla on ka lugeja märganud väikest pausi mu kirjutamises. Pole mõtet paberile saanud.\nSelgusid koolinoorte suusameistrid\n3. märtsil selgitati Karujärvel Saaremaa 2011. aasta koolinoorte meistrid murdmaasuusatamises. Osales 85 tüdrukut ja 102 poissi 12 koolist (üheksast põhikoolist ja kolmest gümnaasiumist).\nRatsutajad alustasid võistlushooaega\nLaupäeval toimus Reinu ratsatalus selle hooaja esimene ratsutamisvõistlus. Võistlesid Kihelkonna ja Lümanda lapsed, kes kõik õpivad ratsutamist Reinu tallis.\nValdade talimängudel mängiti kabet\nSaare maakonna valdade talimängude kabevõistlustelt võis tugevate Pihtla ja Laimjala puudumisel suurema riskita ennustada mulluse võitja Salme tiitlikaitsmist.\nNiit sai USA-s pronksi\nUSA üliõpilaste meistrivõistlustel sai Marek Niit Arkansase ülikooli 4 x 400 m jooksu võistkonnas pronksmedali, nende aeg oli 3.06,75, vahendab Õhtuleht.\nKERGEJÕUSTIK: Neljapäeval Tallinnas toimunud kergejõustikuvõistlustel parandas Genro Paas Saaremaa rekordit vasaraheites, viies tulemuse tähiseni 61.12. LASKMINE: Saaremaa meistrivõistlused õhkrelvadest laskmises: 40 lasku õhupüstolist – 1. Margus Metshein 362, 2. Vidar […]\nTeisipäev, 15. märts KINO Divas kl 18.30 seikluskomöödia Gulliveri reisid. Pääse 3,20 eurot. ÜRITUS Kuressaare Raegaleriis kl 16.30 avatakse Agne Kuusing-Soome isiknäitus “Aja jäljed”. Seekord toob kunstnik publiku ette valiku […]


Kõue Külade Selts - Kõue Rahva Maja: May 2012\nVallad ühinegu - haridus määrab!\nVäljavõte maikuu Kose Teatajast\nUrmas Põlluaas pooldab suuri süsteeme, mis rohkem kindlust tagavad. Sellepärast on ta ise Kõuel sündinud mehena Kose ja Kõue valla ühendamise poolt. Urmas Põlluaas: “Olen hariduselt õpetaja, kehalise kasvatuse õpetaja ja treener. Ja just lastele, nende tulevikule mõeldes tuleks kaks valda liita. Ma ei usu, et täiskasvanule midagi olulist muutuks: ei läheks kellestki vallamaja kaugemale, kõik vajalikud toimingud saab teha ju interneti teel, aga laste arenguvõimalused avarduksid küll. Nii spordis, hariduses kui ükskõik millisel huvialal. See mõjutaks aga kogu Eesti sporti, haridust... Kõik meie tipptegijad, tänapäeva sportlased, on ju lõviosas pärit maalt, mitte Tallinnast või Tartust.”\npostitanud Juhan at 11:35 PM 0 kodaniku kommentaari\nMatk Aela rabajärvele\nAela on hiigelsuur küla - nõuka- ja iseseisvusajaga kokkukuivanud külasarast ääristab hiigelsuur soo- ja rabamassiiv, palju soosaari ja laukaid, järv, mis on tekkinud ilmselt rabapõlengust. Seal tasub matkata kogenud matkajuht Oleviga. Aelast sai ka kaks aastat tagasi, külapäeval raamat välja antud.\n19.mail kell 10 matka start Mäepõllult - edasi Olevi eestvedamisel rabamatk Aela järveni, grillida saab, õng kaasa, lapsed ka! Kalapüük.\nLabels: Aela küla, kalapüük, matk\nIn memoriam Erich Klaan 28.09.1924 - 02.04.2012 (Kõue Kuulutajas ilmunud tagasivaade)\nErich Klaan sündis Harjumaal, tol ajal Triigi (nüüd Kõue) vallas Raava külas Kõrvehindreko talus Julie ja Jaagupi esimese lapsena. Isa oli perele uue maja ehitanud, aga ehitamist oli veel palju ees. Järgmisel, 1925. aastal, jagati talu vendade Hansu ja Jaagupi vahel pooleks: Kõrve-Hindreko Hansule ning Kõrve-Jakobi Jaagupile. Maast-madalast said Erichile kõik vajalikud talutööd tuttavaks nõnda, et jõudumööda isa abilisena kaasa teha, õppida ja kogemusi omandada, sest kehtivate seaduste kohaselt oli esipoeg isa mantlipärija ning isa tööde jätkaja talus.\nErich astus Triigi 6-klassilisse algkooli õppima 1933. aasta sügisel ja lõpetas Kõue 6-klassilise algkooli 1939. aasta kevadel (Haridusministeeriumi otsusega 27. apr. 1939. a. nimetati Triigi algkool ümber Kõue algkooliks). Hiljem on ta õppinud Tallinnas Jakob Westholmi Gümnaasiumis.\nKodus nähtu, kuuldu ja kaasaelatu, huvi ajaloo ning ühiskonnas toimuvate sündmuste vastu sai kosutavat toitu koolipäevil samuti organiseeritust ja kaasalöömist ärkavais ning tegusais õpilasringides. Need andsid väärilist järelkasvu külaelu organiseeruvale põlvkonnale nii tollel hetkel kui ka suunava sihi tulevaseks eluks.\n1941. aastal alanud sõjasündmused talitsesid loovust tõmbuma alalhoiu seisundisse mitmeteks aastateks. Järgnev kollektiviseerimine oli omanäoline reduktsioon, kookoniks kasvamise aeg, kust piiluda lubatu ning lubamatu piirjooni.\nSuri isa ja seejärel sai talude aeg ühtlasi mööda. Eraomand vahetus riigiomandiga. Peremeestest said riigisulased. Erich läks Lenini lambikestele liine ehitama. See oli raske, kuid edumeelne tegevus ning edasi selle ameti pealt uut põlvkonda ametimehi õpetama, juhendama, kes nimetatud tööd saaksid jätkata. See oli periood, kus palju liikumist erinevate inimeste hulgas, kus oli palju kokkupuuteid, kus elustusid sündmused, kogunes teave ja ärkas taas uurimuslik huvi. Erich oli hea suhtleja, tasakaalukas kuulaja, usaldatav ja ajaloohuvilise klassivenna Erviniga tõepäraste kujutluste looja.\n1967. aasta augustitorm laastas siinseid metsi väga kurjalt. Eelnevalt oli Erichi pere kolinud Kosele, Erich asunud tööle Kose EPT-sse. Soodne võimalus metsamaterjali ülestöötamiseks ehitusmaterjalina ahvatles teda Kosele Kodu tänavasse maja ehitama. Siin kasvasid uued kontaktid. Kirikumeelse inimesena andis ta Kose kogudusele oma teadmiste ja oskuste ulatuses väärilist tehnilist tuge ning leidis tutvumisvõimalusi kiriku arhiivimaterjalidega, mis täiendasid sugupuu-alaseid uurimusi.\nErich Klaan oli Eesti Kodu-uurimise Seltsi liige ja Ardu raamatukogu juures tegutseva kodulooringi üks aktiivsemaid eestvedajaid. Tema ja teiste kohalike kodu-uurijate tegevuse tulemusena on raamatukogus säilitamisel sadu uurimusi ja meenutusi, fotosid ja dokumente kodupaiga elust-olust, loodusest, kultuuri- ja majanduselust. Rõõmustav on see, et siin leiduv ajalooaines leiab aktiivset kasutamist nii kodulooraamatutes kui turismiteatmikes.\nAastakümneid tegeles ta koduküla eluolu ja oma suguvõsa uurimise ning kirjapanekuga. Kogus fotosid ja dokumente ning korraldas suguvõsa kokkutulekuid. 2011. aastal Juhan Soometsa kirjastuse toel ilmunud Raava küla ajalooraamat annab pildi- ja faktiderohke ülevaate nii küla kui Klaanide suguvõsa töödest ja tegemistest paarisaja aasta kestel. See on kosutav meenutus eakamatele ja õpetlik elukäsitlus noorematele lugejatele.\nIkka ja jälle pöördusid tema mõtted aastakümneid üsna laokil olnud Triigi mõisahoone ja hooldamata pargi juurde. Samas oli ta üsna veendunud, et ehk saab lähemate aastate jooksul uue hingamise ka Triigi mõis, millega on Klaanide suguvõsa seotud Kotzebue-aegadest saati. Ta nägi siiski ära ulatuslike taastamistööde alguse, kuid mõisahoone pidulikul avamispeol saab osaleda vaid pilvenukil istudes. Sajandivanuseid mõisaga seotud dokumente näitas Erich kodus sõpradele kui perekonna reliikviaid.\nVarem on ilmavalgust näinud Erichi sulest käsikirjana "Triigi koolid" 2004 ja "Märkmeid Triigi-Kõue valla ajaloost" 2004. Veel on tal märkmeid "Triigi mõisast, mõisahärradest, mõisa personalist ning mõisale kuulunud külakogukondadest".\nÜleriigilise tunnustuse tõi Erich Klaanile uurimistöö admiral Johan Pitka (1872-1944) hukkumise asjaoludest Kõue vallas Alansi külas 1944.aasta sügistalvel. Just Erich Klaani igakülgselt argumenteeritud uurimistöö oli Kaitseliidule ja teistele asutustele ning organisatsioonidele kindlaks aluseks, et 2001. aastal avati Alansi külas avaral Tütarmäel admiral Pitka memoriaal. Aastatega on memoriaali lisatud mälestuskive ja paigast on kujunenud üleriigiline mälestusobjekt. Pitka-teemalise uurimuse eest on ta pälvinud Kaitseliidu autasu.\nTema lugematu kaasalöömine ja aktiivne eluhoiak jäävad helge mälestusena püsima kõigil, kellega paljudel radadel ja teejuppidel koos on rännatud. Rahulikku puhkust Sulle Kose kalmistul.\npostitanud Juhan at 11:22 PM 0 kodaniku kommentaari\nIn memoriam Erich Klaan 28.09.1924 - 02.04.2012 (K...


Eerik-Niiles Kross: venelaste sõnum on lihtne - Assadist vabanemiseks peate sõdima meiega - Arvamus\nEerik-Niiles Kross: venelaste sõnum on lihtne - Assadist vabanemiseks peate sõdima meiega\nEerik-Niiles Kross poliitik (Reformierakond)\n2. oktoober 2015, 15:35\nKolmapäeval alanud Vene õhurünnakud Süürias ei tohiks tulla kellelegi suure üllatusena, ometi on Läänemaailmal justkui suu vett täis, kirjutab riigikogu väliskomisjoni liige Eerik-Niiles Kross (Reformierakond).\nVeel mõni nädal tagasi andis Valge Maja mõista, justkui oleks neil Kremliga leitud teineteisemõistmine Assadi lahkumise ja Süüria kodusõja «poliitilise lahenduse osas». Tänaseks peaks olema klaar, et Putin, oh üllatust, on jälle rääkinud üht ja teinud teist. Kreml ütleb nüüd, et nad ei ole «kunagi» nõustunud Assadi lahkumisega ja toetavad Süüria «legitiimset valitsust», kes on piirkonna «kõige olulisem» terrorismivastane jõud.\nVenemaa ründab Süürias ISISe vastase koalitsiooni ja USA liitlasi, kehtestab seni täiesti takistamatult jõuga oma positsioone Lähis-Idas ja surub välja Ameerika Ühendriike.\nKolmapäeva hommikul nõudis Venemaa pärast mitu nädalat kestnud relvastuse, lennukite, õhutrõrjesüsteemide ja vägede Süüriasse liigutamist, et USA lennukid lahkuksid Süüria õhuruumist ja alustasid valitsusvägede vastaste positsioonide ründamist Homsi linna juures. Eile rünnakud jätkusid.\nVenemaa on juba mõnda aega rääkinud uuest «terrorismivastasest koalitsioonist», millesse kuuluvad Iraan, Assadi Süüria, Venemaa ja tundub et ka Iraak. USAd on enam-vähem varajamatu muigega samuti selle koalitsiooniga liituma kutsutud. Mõne päeva eest teatati, et Bagdadi on loodud sõjaline koordinatsioonikeskus, kus istuvad Vene, Süüria, Iraani ja Iraagi kindralid.\nKuigi venelased on vähemasti retoorikas enamasti rõhutanud, et nende sõjalised operatsioonid Süürias on ISIS-e vastu, siis rünnakuid alustati hoopis Homsi linna läheduses paikneva Vaba Süüria Armee vastu. Senaator MacCaini eilse teate kohaselt rünnati just neid üksusi, keda on relvastanud USA. Teisisõnu - Venemaa ründab Süürias ISISe vastase koalitsiooni ja USA liitlasi, kehtestab seni täiesti takistamatult jõuga oma positsioone Lähis-Idas ja surub välja Ameerika Ühendriike.\nTegemist on varjamatu jõhkrutsemisega, kus luuakse uut reaalsust. Moskva ütleb, et kui te tahate Süürias nüüd midagi teha, siis ilma meieta ei tule see mingil juhul kõne alla. Et tänaseks on jõuvahekord agressiivse Moskva kasuks ja ebaleva Washingtoni kahjuks kallutatud, näitab ka Iisraeli peaministri ja juhtivate kindralite läinudnädalane Mosva-visiit, kus ilmselt konsulteeriti Putiniga Süüria operatiivasjus. Samal ajal kohtus USA välisminister Süüria põgenikega. Sellist asja ei ole juhtunud Iisraeli riigi loomisest saadik.\nEile New Yorgis toimuma pidanud Lavrov-Kerry kohtumise algus lükkus edasi, kuna kui Kerry kohale jõudis istus Lavrovi kõrval Süüria välisminister - venelaste terrorismivastase koalitsiooni suurepärane partner. Kerry taganes uksest välja ja kohtumine toimus teises ruumis ilma süürlaseta.\nVenelaste sõnum on üsna lihtne. Kui soovite Assadist lahti saada, siis peate meiega sõdima. Kui soovite toetada opositsioonilisi üksusi, kes Assadi vastu sõdivad, siis riskite intsidentidega, mis võivad viia relvakonfliktini meiega.\nVenemaa võttis juhtrolli\nTäna dikteerib Venemaa Süüria sõja edasist käiku nii USAle kui kogu läänemaailmale. Kuivõrd kellelgi ei ole esialgu isegi julgust toimuvat õigete nimedega nimetada (ja me mäletame saranast jaanalinnumängu hästi Ukraina sõja alguses), siis päris kindlasti ei ole kellelgi otsustavust Venemaa jõumängule vastu astuda.\nKuivõrd kellelgi ei ole esialgu isegi julgust toimuvat õigete nimedega nimetada, siis päris kindlasti ei ole kellelgi otsustavust Venemaa jõumängule vastu astuda.\nPutini eesmärgid Süüria sõjas on oluliselt laiemad kui lihtsalt Assadi diktatuuri säilitamine. Need on oma mõjusfääri taaskehtestamine Süürias ja Lähis-Idas laiemalt, USA niigi vähese piirkondliku reputatsiooni hävitamine, USA nõrkuse ja jõuetuse demonstreerimine (miks näidata et NATO on nii nõrk kui tema nõrgim lüli kui saab näidata, et tema tugevaim lüli on otsustusvõimetu), veel ühe värvilise revolutsiooni lõplik kaardilt pühkimine ning põgenikekriisi pikendamise ja intensiivistamise kaudu Euroopa destabliseerimine ja marginaliseerimine.\nEhk ainult õige pisut liialdades tuleb nentida, et Venemaa on alustanud maailma julgeolekuarhitektuuri lammutamist ja globaalse jõutasakaalu muutmist.\nTähelepanuväärne on, et Putin räägib viimasel ajal väga palju Liibüast. On teada, et NATO Gaddafi vastane operatsioon, mille Venemaa Medvedjevi ajal ÜROst läbi lasi, oli Putini arvates Venemaale häbistav ja ta on lubanud, et ei lase millelgi sellisel enam eales korduda. Ka Gaddafi kukutamine oli ju «värviline revolutsioon».\nKuivõrd ISIS tegutseb ka Liibüas ning Putin räägib Euroopa läbikukkumisest ja NATO süüst sealses olukorras, võiks ennustada, et Süürias oma jõupositsioonide kindlustamise järel võtavad venelased ette ka Liibüa. Eks läänemaailm on jätkuvalt deeply concerned (eesti k sügavalt mures).


Vasturevolutsiooni vaimust „Teenijanna looni“ | K&T\nVasturevolutsiooni vaimust „Teenijanna looni“\nKristina Viin ⋅ 29. jaanuar 2021\nKes meist ei teaks Varro Vooglaidi? Kõik teavad. Ka seda, et tema on Sihtasutuse Perekonna ja Traditsiooni Kaitseks üks rajajatest ning kooseluseaduse vastase kampaania eestvedajaks. Ta on arvamusportaali Objektiiv asutaja, portaali Abort.ee rajaja ning jurist. Teame ka, et ta on andunud katoliiklane. Et ta võrdsustab homoseksuaalsuse loomuvastasusega. Me teame, et ta ei pea naisi meestega võrdseteks ning õieti peaksime me tema nõu järgi ülepea võitlema võrdõiguslikkuse ja liberalistlike vaadete vastu ning asendama demokraatia aristokraatiaga. Aga me teame ka, et ta on auväärne suure pere isa.\nVähem teatakse, et Varro Vooglaidi vaated pole tegelikult sugugi võrdsustatavad katoliku kiriku õpetuse ja katoliiklaste seisukohtadega. Mistõttu loob ta oma ägedate sõnavõttudega katoliiklastest kristlastest moonutatud pildi. Ma arvan, et katoliiklased Eestis ei võta teda kritiseerida, sest pigem soovivad vältida konflikti ning tuliseid debatte selles väikses riigis.\nDe Oliveira ja TFP\nMille eest ta siis õieti seisab? Kindlasti perekonna ja kristlike väärtuste eest. Aga ka oma eeskuju, Plinio Correa de Oliveira (sündinud 1908. aastal Sao Paulos), Brasiilia katoliikliku aktivisti, filosoofi, ajaloolase ja traditsionalisti ülestähendatud vaadete eest, keda on nimetatud ka „XX sajandi ristisõdijaks“.\nProfessor Correa de Oliveira identiteedi keskmes seisis katoliku usk ning ta pühendas kogu oma elu seismaks kristliku tsivilisatsiooni eest ja võitlemaks selle vastu suunatud rünnakutega, modernismist ja liberalismist kuni natsismi ja kommunismini. Veendunud tomistina (tomism – Aquino Thomase õpetus – K.V.) kirjutas ta 15 raamatut ning enam kui 2500 esseed ja artiklit. 1960. aastal asutas ta organisatsiooni nimega Brasiilia Ühing Traditsiooni, Perekonna ja Eraomandi Kaitseks (TFP) (Oliveira 2012: 222).\nTema siinkohal tsiteeritud teose „Revolutsioon ja vasturevolutsioon“ on eesti keelde tõlkinud ja välja andnud justnimelt Vooglaiu juhitud SAPTK, mis on ühenduse TFP eesti haru. Et mõista Vooglaidi ja tema motiive, võiksime tundma õppida Oliveira kreedot ja filosoofiat ning võtta arvesse, et SAPTKi taga on hoopis laiem rahvusvaheline rahastatud poliitiline liikumine TFP – Tradition, Family and Property, mille asutajaks, nagu öeldud, on Correa ise.\nSelle parempoolse katoliikliku organisatsiooni maailmavaadet on kirjeldatud kui „ekstreemselt moralistlikku, lahutuse, kommunismi ja muutuste vastast“ ning mis on väga paljus ignoreerinud Vatikani II kirikukogu. Samuti on mõned TFP tähtsad liikmed võtnud kritiseerida nii paavst Johannes XXIII kui Paulus VI nende vasakpoolsete vaadete tõttu. TFP on elav organisatsioon ja ekstreemselt mõjuvõimas kindlates valitsuse sektsioonides ja kõrgema keskklassi seas.\nTradition, Family and Property on peavoolu kirikust lahknenud juba asutamise algusest peale (Bruneau 1974: 227). TFP etendatud katoliiklik traditsioon on selektiivne, see toetub konservatiivseimate paavstide kõnedele ning ringkirjadele (Matta 2008: 210). Organisatsioon kaitseb ultrareaktsioonilisi ja semi-fašistlikke ideesid (Löwy 1996: 38) ning loob kristlusest jäigad tõlgendused, eesmärgiga ülikonservatiivset poliitikat ideoloogiliselt õigustada (Power 2011: 85-105).\nInstitutsionaalselt on TFP-d iseloomustatud ka kui „kameeleonliku identiteediga“ liikumist, mis kirikuga asju ajades kirjeldab end ilmikutest koosneva kodanikuühendusena, mis peaks olema seega ekklesiastilise kontrolli alt vaba, ent kodanikuühiskonnas toimetades rõhutavad nad, et TFP on vabatahtlik ühendus, mis on inspireeritud religioossetest ideedest ning pole seega teatud regulatsioonide subjektiks (nagu näiteks tööõigused) (Zanotto 2007: 247-248).\nTFP liikumistel on oma rahastus ning kontorid üle maailma (Leroy 2006). Oliver Kund on Eesti Päevalehes SAPTKi ülemaailmset võrgustikku kenasti tutvustanud. See organisatsioonide võrgustik, mis reklaamib ultrakatoliiklikke väärtusi, mõistab hukka samasooliste kooselu, abieluvälised suhted, rasestumisvastaste vahendite kasutamise ja õiguse abordile ning saab oma rahastuse Poolast, mis on selle uus raha- ja võimukeskus. São Paulos asuvas villas töötab Plinio Corrêa de Oliveira instituut (IPCO). Sellesse ultrakatoliikliku ühenduse ruumidesse pääsevad ainult liikmeks olevad mehed, naised pole sinna oodatud. Ka SAPTKi sümbol, õlalintidega kuldne lõvi pärineb de Oliveiralt ja TFPlt. TFP maailmavaatelise lobitöö juhiks on 83-aastane juuraharidusega katoliiklane Caio Xavier da Silveira. Prantsusmaal asuvas Silveira suures lossis toimuvatel akadeemiatel kasvatatakse välja uut ultrakatoliiklikku põlvkonda. Paljud enda meelest katoliku kirikule annetanutest (näiteks palvehelmeste ja kalendrite ostjad) ei tea, et nad annavad oma raha de facto organisatsiooni TFP ülesehitamiseks (Kund, EPL). Eesti Esimene Konservatiivne Suveakadeemia toimus 2020. aasta augustis Kernu mõisas. Selle lektoreiks olid Varro Vooglaid, Markus Järvi, Einar Laigna ja Jaak Valge (objektiiv.ee).\nKristlaskonna kriis ja kurjad jõud\nEnt mis on siis selle TFP suurem missioon ja mille vastu tegelikult sõditakse? De Oliveira sõnul on maailmas jõudnud pärale suur Lääne inimese ja kristlaskonna kriis (Oliveira 2012: 14). Ta võrdleb seda metsatulekahjuga (samas, 16), mis leegitseb kurja jõu tegevuse (samas) ja märatsevate jõudude sunnil juba viis sajandit kestnud protsessina (samas, 17). See lõpliku hävinguni kulgev allakäik sai alguse mõttelaadi muutusest 14. sajandi kristlikus Euroopas, mil janu maiste naudingute järele muutus kõrvetavaks ihaks (19), rüütelkond kui kristliku ranguse kehastus muutus armatsevaks ja sentimentaalseks ning maad said üle ujutatud armastusromaanidest. Luksus ja kasuahnus haaras kõiki ühiskonnaklasse (20).\nEhk ühesõnaga, kuldse keskaja seljatanud „pseudo-reformatsioon“ lükkas religiooni üleloomulikud ja moraalsed väärtused tahaplaanile oma maniakaalse antiikmaailma imetlusega. Inimideaaliks sai paganlike moralistide ideedest inspireeritud tüüp. Just uhkus ja meelelisus olid need pahed, mis andsid de Oliveira meelest protestantismile kasvulava (21). See viis omakorda Prantsuse revolutsiooni ja kommunistliku liikumiseni. Igasuguse kõrgema vastu vaenulik uhkus on teinud meist uusbarbarid (24). Suurimaks kahjuks on olnud monarhia ja aristokraatia kukutamine (25), mille vihkamisest sünnivadki demagoogilised demokraatiad, mis omakorda langetavad elu üldist vaimu ja loovad vulgaarsust lubava õhkkonna (26).\nEnt revolutsioon oma eriomase dünaamikaga olevat hoopis laiem lakkamatu protsess, millel võivad olla küll näilised pausid (näiteks restauratsiooni-ajastu Prantsusmaal). Revolutsiooni juhivad korrastamata kired (39). Juba protestantismi esimestes eitustes sisalduvat kommunismi anarhistlikud püüdlused. Lutheri plahvatuslikud hingeseisundid ja nõudmised kandsid eneses juba Voltaire´i, Robespierre´i, Marxi ja Lenini vaimu (38). Seal, kus revolutsiooniprotsess on kulgenud aeglasemalt, olevat see kohanud veel osaliselt toorest ja mittesüttivat puud ehk sügavale juurdunud tõde ja voorust, mis on selle vastu vaenulikuks jäänud (42). Revolutsioonil on ka omad agendid ja salajased jõud, näiteks vabamüürlus (48). Revolutsiooni sisemiseks eesmärgiks pole ainult hävitada teatud isikute või perekondade õigusi, vaid ta tahab hävitada legitiimse korralduse ja asendada selle mittelegitiimsega (51).\nKuldne keskaeg ja katoliiklik tsivilisatsioon\nSee ideaal, mis sai de Oliveira järgi hävitatud, on keskaegne kristlik ühiskonnakorraldus (51), mis oli ainus võimalik tõeline kord inimkonna seas (52). Monarhiline katoliiklik kristlik tsivilisatsioon oli kord par excellence (53). Ning sellele korrale annab kõrgemat laadi legitiimsuse Issanda Jeesuse Kristuse enese kuninglik ülemvalitsus, mis on ka mudeliks ja allikaiks kõigi maiste kuningate ja valitsuste legitiimsusele (54).\nDe Oliveira vastandab kahte diktatuurivormi. Revolutsiooniline diktatuur, mis püüab kõike hävitada ning õhutada utoopilisi ideid (näiteks hitlerism), on negatiivne ja fundamentaalselt antikatoliiklik (31). Seevastu just ja ainult vasturevolutsiooniline diktatuur on legitiimne, sest see on täielikult juhitud püüdlusest korra kehtestamise järele (29). Just niisugune diktatuur suudaks taastada tema sõnutsi katoliikliku kultuuri ja tsivilisatsiooni ning usust valgustatuna on selliste inimeste käsutuses kõik ainsa tõese maailmavaate väljakujundamiseks vajalikud eeldused (55).\nAga ainult kristlikust maailmavaatest ei piisa. Katoliikliku maailmavaate ja kultuuri väljatöötamiseks on vaja korrastatud informatsiooni omandamist ning see kultuur ei tohiks piirduda ainult teoloogia, filosoofia ja teaduse valdkondadega, vaid peaks hõlmama kogu inimlikku tunnetust, peegelduma kunstis ning kõiki eluvaldkondi läbivates väärtustes (56). „Katoliiklik tsivilisatsioon seisneb kõigi inimeste vaheliste suhete, kõigi inimlike institutsioonide ja terve riigi ülesehitamises vastavalt Kiriku õpetusele“ (56). Kuna selline asjade korraldus on aluspõhimõtetelt sakraalne, tuleb tunnistada paavsti autoriteeti ja teisi kirikuvõime, millel on võim kõigi vaimsete ja ka maiste asjade üle. Ühiskonnal ja riigil on üks püha eesmärk, armastus Jumala vastu ja kristlik ühiselu (samas). Ning kuna katoliiklik tsivilisatsioon olevat tsivilisatsioon par excellence, ei saa see eksisteerida väljaspool katoliiklikke rahvaid (56).\nNiisiis, TFP või SAPTKi eesmärk on luua autoritaarne katoliiklik tsivilisatsioon, mille ideaal peitub keskajas. Seda iseloomustab kord ja legitiimsus ning selle vastand on kaos, mida iseloomustab kogu ülejäänud maailm, kestev kurjuse jõudude väel pimeduse kombitsaid laiali ajav revolutsioon. Ma ütleks, et on hirmus ja samas naljakas seda kõike lugedagi.\nÜks SAPTKi (ja Jumala!) vastane on egalitaristlik maailmavaade, mille põhipaheks on allumatus ja uhkus. Oliveira tuletab meelde, et revolutsioonini saavad viia ainult korrastamata kired ehk kõik patu ajendid – lihahimu, silmahimu ja elukõrkus. „Uhke inimene, kes on allutatud kellegi teise võimule, vihkab kõigepealt konkreetset iket, mis teda rõhub“ (58). Tõsi. „Järgmisel astmel vihkab uhke inimene igasugust võimu üleüldse, võimu põhimõtet ennast. Selles väljendub ka vihkamine Jumala vastu“ (59). Just „Uhkus võib juhtida kõige radikaalsema ja täielikuma egalitarismini.“ (59).\nPeale Jumala kannatavad selle viljadena kõige enam loomulikult monarhia ja aristokraatia, mis kurjade valitsemisvormidena hukka mõistetakse (61). Võrdsuse ikke all kannatab klassiühiskonna „loomulik hierarhia, mis põhineb intellektuaalse töö ülimuslikkusel füüsilise töö suhtes“ (61). Ent veel enam absolutistlikust kuningavõimust vihkab revolutsioon vahepealseid struktuure ja keskaegseid orgaanilisi monarhiaid. „Vahepealsete struktuuride seas, mis on määratud hävitamisele, on esimesel kohal perekond. Enne kui õnnestub perekond likvideerida, püüab revolutsioon selle seisundit alandada, seda moonutada ja kõikvõimalikul viisil mõnitada“ (61). Likvideeritakse eraomandus ning propaganda standardiseerib ka inimhinged. „Isegi psühholoogilised ja hoiakuid puudutavad erinevused sugupoolte vahel vähenevad nii palju kui võimalik“ (62). Ja kaovad rahvad, kes on olemuselt suur perekond (62). Revolutsioon püüab kõrvaldada riikides igat laadi regionalismi (62).\nDe Oliveira toetub oma arutluses Aquino Thomasele, kes nägi head loodud asjade ja olendite erinevuses ja hierarhilisuses, et Looja täiuslikkus saaks loodus selgemini särada. Juba jumalik ettehooldus seadis sisse ebavõrdsuse nii inglite kui ka inimeste vahel (63). Seega on kogu ebavõrdsuste vihkamisega asetanud tema sõnutsi inimkond end metafüüsilisse opositsiooni Jumala ja loodu vahelise sarnasuse parimate elementide suhtes, mis on Jumala vihkamine (64).\nKa liberalismi olemust kujundavad Oliveira sõnutsi taltsutamata kirgede poolt taga nõutud õigus mõelda, tunda ja teha, mida hing ihaldab (66). Pärispatu tagajärjena eksisteerib inimese konflikt meeleliste võimete ja mõistusest juhitud tahte vahel. „Niisiis, vabadus kurja jaoks ongi täpselt see vabadus, mida vajab ja pooldab inimene, niikaua kuni ta on oma sisemuses „revolutsionäär“, see tähendab, niikaua kuni ta nõustub kirgede türanniaga oma mõistuse ja tahte üle. Sel moel kujutavad liberalism ja egalitarism endast ühe ja sama puu vilju“ (66). Sotsialistlik liikumine pole midagi muud kui liberaalse liikumise täiustumine (67).\nKirjeldatud revolutsioonilisi protsesse hingedes viimaste põlvkondade seas kirjeldavat kõige paremini rock´n´roll, mis on kujundanud välja mõistuse kontrollita esmaste reaktsioonide spontaansuse, kujutluste ja tunnete domineerimise tegelikkuse metoodilise analüüsi üle (68).\n„Revolutsioon on patu vili,“ näitas de Oliveira (80). „Moralist võib jõuda liberaalse järelduseni ka ainuüksi pärispatust haavatud mõistuse nõrkuse tõttu“ (70). Aga mida siis teha selle langenud loomuse ja mõistuse nõrkusega? Näiteks kukutada vasakpoolne valitsus (79). Kultiveerida häid kombeid (78) ja seista vastu teatud kaasaegsete kunstivoolude proletariseeruvale tegevusele (79). Ent pelgalt sellest ei piisa.\nUtoopilises ülemaailmses vabariigis, milleni revolutsioon meid juhib, ei saa leiduda kohta meie Issanda Jeesuse Kristuse lunastusele (83). Revolutsioon oma tehnoloogilise paradiisiga võib meid viia suisa niikaugele, et teadus likvideerib viimaks sõjad, sõjaväe ja politsei – moraalsete väärtuste olemasolu, mis on suuremad kui elu ise (85). Revolutsiooni ja sõjaväelise võimu vahel eksisteerib temperamentide antipaatia (85), ent sõjaväeline vorm on de Oliveira sõnutsi (näiteks despootlikust ja õelamast Nõukogude Liidu) timuka vaimust olemuslikult täiesti erinev (85).\nOlles militaristlikku korrataotlust õigustanud, jõuab de Oliveira vasturevolutsiooni reaktsiooni kirjeldamiseni. On vaja võitlust ja suunatud tegevust pseudo-reformatsiooni vastu. Just vastureformatsiooni reaktsioonilisest iseloomust tuleb tema õilsus ja tähtsus. „Tõepoolest, kui revolutsioon püüab meid tappa, siis pole midagi hädavajalikumat reaktsioonist, mis püüab revolutsiooni hävitada“ (89). Ja kuna vasturevolutsioon pole mingi viirastustega võitlev liikumine, tuleb võidelda kaasajal vohavate revolutsiooniliste kirgede vastu, „sellise revolutsioonilise kunsti ja kultuuri vastu nagu see eksisteerib tänapäeval, samuti nende isikute ja selliste käibearvamuste vastu, mis ükskõik millisel tasemel on praegu kõige aktiivsemateks revolutsiooniteguriteks. Vasturevolutsioon ei ole seega tavaline tagasivaade kahjudele, mida revolutsioon on põhjustanud minevikus, vaid see on pingutus, et peatada tema liikumine siin ja praegu“ (90).\nPäris traagiline, kas pole? Seda lugedes mõistan Varro Vooglaiu valulikku ja sihikindlat võitlust sõnavõttudega meedias. Tegemist on süstemaatilise tööga, sihipärase programmiga, „mis seisneb nii revolutsiooni muutumatu olemuse kui ka tema tähtsamate kaasaegsete aktsidentsiaalsete ilmingute tundmaõppimises ning nii esimese kui ka teise vastu suunatud intelligentses, kavalas ja süstemaatilises võitluses, mis kasutab kõiki lubatud vahendeid ja kõikide valguse laste toetust“ (90). Tunne oma vaenlast.\nTaastada tuleb kord. De Oliveira sõnastab seda nõnda: „Korra all me mõistame Kristuse rahu Kristuse valitsemise all, see tähendab, karmi ja hierarhilist, oma alustes sakraalset, antiegalitaarset ja antiliberalistlikku kristlikku tsivilisatsiooni“ (91). Vasturevolutsioonist sündinud kord peab särama veelgi enam kui keskaegne kristlik kord kolmes põhimõttelises aspektis:\n1) Sügav austus Kiriku ja paavstivõimu õiguse vastu ning ilmaliku elu maksimaalne sakraliseerimine.\n2) Hierarhiline vaim, mis läbib ühiskonna ja riigi, kultuuri ja igapäevase elu kõiki valdkondi.\n3) „Innukus kurjuse avastamisel ja selle vastu võitlemisel embrüonaalsetes või varjatud vormides, tema allasurumine hukkamõistmise ja häbimärgistamise teel ning tema karistamine vankumatu kindlusega kõikides tema ilmingutes, eriti aga neis, mis eksivad õige usu ja kommete puhtuse vastu – vastukaaluna revolutsiooni liberaalsele metafüüsikale ning tema püüdlusele kurjuse avalikule valitsemisele ning selle kaitsmisele“ (92-93).\nKui „revolutsioon ründab kristlikku tsivilisatsiooni sarnaselt ühe puuga Brasiilia ürgmetsadest – kägistaja viigipuuga“ (95), siis vasturevolutsionäär tegutsegu kui Issand Jeesus, kes ei tulnud selleks, et kustutada hõõguvat tahti või murda katki rudjutud roogu. Ta peab armastusega püüdma päästa kõik need kristlikud traditsioonid ning olema olemuselt traditsionalistlik (96).\nDe Oliveira kirjutab, et vasturevolutsioon on konservatiivne ainult selle kõige sügavamas tähenduses – kui kaasajas leidub midagi head, mille eest seista (96). Pigem on taprogressiivne – kui seistakse tõelise progressi, Jumala seaduste kohases kasutamises inimeste teenimise eest (97).\nMa ei jõua tsiteerida tervet raamatut. Kuid edasi kirjeldab de Oliveira tõelist vasturevolutsionääri, kes vasturevolutsiooni armastab. Üheks eeskujuks on näiteks Jeanne d’Arc. Samuti õpetab ta taktikaid ja tegevuskäike, kuidas võidelda revolutsiooni vastu nii religioossetes, poliitilistes, sotsiaalsetes, majanduslikes kui kunstilistes aspektides (103). Tähtis on võita enda poole massid, kelle Revolutsioon on kaaperdanud (105). Vasturevolutsiooni olulisim missioon on tuua ühiskondlikku ellu tagasi hea ja kurja mõiste, patu, pärispatu ja isikliku patu mõiste taaselustamine (127).\nMõni aeg tagasi sattusin õhtuti tööst ülekoormatuna vaatama Bruce Milleri lavastatud seriaali Handmaid´s Tale, mis on vändatud Margaret Atwoodi samanimelise traagilise düstoopia põhjal. See totalitaarne ühiskonnakord vangistas Kristuse nime varjus viljakad naised, kelle ülesandeks jäi kliimakatastroofi järgses maailmas saastatuse mõjul tekkinud üleüldises viljatuses Commander’itele pärast korduvaid vägistamisi (viimaste abikaasade pilgu all) lapsi sünnitada.\nÜlemaailmne viljatus viis tugevalt hierarhilise ühiskonnani, kus naised jäid isikliku pangakontota, mehe ja lapseta ehk orjastati kõik, ,,kes olid kas üksikud, lesbilised, mittekristlased või kuulusid lihtsalt valesse denominatsiooni; olid poliitilised dissidendid või akadeemikud. Igatahes nimetati nad Vana Testamendi Billa loo ettekäänel (1Ms 29:29) „langenud naisteks“ (Laban´s handmaids).\nSee depressiivne lugu haaras mind endasse, olin lummatud. Niisugust tõelist vaimset vägivalda, sandistamisi ja muid represseerimistest tingitud õudusi ei olegi peale Pasolini „Salo ehk Soodoma 120 päeva“ vist näinud. Ja nüüd seda teost lugedes kangastus mulle kohe too Atwoodi düstoopia. Kui Plinio Correa de Oliveira „Revolutsiooni ja vasturevolutsiooni“ lugeda, samuti mõningaid Varro Vooglaiu tuliseid sõnavõtte avalikus ruumis, ei tundugi Margaret Atwoodi fantaasiad nii düstoopilised, vaid pigem hirmuäratavalt kurjakuulutavad.\nJa kas mitte hiljuti USAs Georgias, Alabamas, Utah’s, Missouris ja mujal abordivastase seaduseelnõu vastuvõtmise vastu ja naiste õiguste eest seisnud aktivistid juba ei tsiteerinud oma peakatete ja rõivastusega neid handmaid’e? Jah. Ajad on ärevad (#Waronwomen #Handmaidresist).\nSiiski mõjub Oliveira emotsioonidele rõhuv, kurjuse jõududega võitlev retoorika naeruväärselt ja donkihotelikult ning ei mõju seega veenvalt. Teisalt on see ideoloogia paljudele vaat et piibliks, ka Vooglaiule, kes pole ju iseenesest sugugi rumal. Tema retoorika on niisama teadlik kui Oliveira oma. Varro Vooglaiu selja taga seisev ideoloogia on ideoloogia nagu seda on kommunism ja liberalism. Ning kahjuks sümpatiseerib Varro Vooglaiu katolitsism oma ülikonkreetsusega nii mõnedelegi, sest liberalism ja postmodernism seda ei paku.\nTeine suur oht on selle katolitsismi apelleerimine paavsti võimu üle, kuigi TFP ju samas, vähemalt väliselt paavsti autoriteeti propageerib. Tõtt-öelda võiks nii nagu islami fundamentalismi, vaadelda ka Oliveira algatatud programmi ja teost „Revolutsioon ja vasturevolutsioon“ ennast kui malum in se´d.\nAnnaks Jumal, et meil oleks silmi ja südant. Hirm, võimutaotlus ja iha väärastunud Jeesuse väärastunud trooni järele vastandub armastusele, kompromissidele ja mõistmisele, sellele, mida meie ühiskond tegelikult vajab. Lõpetuseks tsiteeriksin E. Badinteri, kes arutles järgnevas tsitaadis küll sotsiaalse tööjaotuse lõpu, naiste emantsipatsiooni, kodutööde ja lastekasvatuse jagamise üle, ent seda võiks tõlgendada ka laiemalt: „Võõrastus kaob, andes ruumi lähedusele, sellega kaotame ehk pisut kirge ja iha, kuid võidame õrnuses ja teineteisemõistmises“ (Rodriguez Magda 2009: 38).\nBadinter. E. L´une est l´autre. Paris: Odile Jacob, 1986, lk 245; hisp k väljaanne El uno es el otro. Barcelona: Planeta, 1987\nBruneau, Thomas C., The Political Transformation of the Brazilian Catholic Church. Cambridge: Cambridge University Press 1974, p 227\nKund, O. Kuidas ehitatakse uusi SAPTK-e ja Objektiive: juhtimine Prantsusmaalt, raha Poolast. https://epl.delfi.ee/artikkel/92111933/kuidas-ehitatakse-uusi-saptk-e-ja-objektiive-juhtimine-prantsusmaalt-raha-poolast Eesti Päevaleht 30.12.2020\nLeroy, Bruno, “Tradition-Famille-Propriété”: Une secte influente. Journal Chrétien (in French), 4 July 2006\nLöwy, Michael, The War of Gods: Religion and Politics in Latin America, Critical studies in Latin American and Iberian cultures. London: Verso 1996, p. 38\nMcCambridge, Ruth, Boycott or Not? Many Organizers in Abortion Ban States Say “No”. Nonprofitquarterly.org 23.05.2019 https://nonprofitquarterly.org/boycott-or-not-many-organizers-in-abortion-ban-states-say-no/\nMatta, Raúl, “Tradition, Famille et Proprieté: Une enquête sur les “croisés” du XXIe siècle”. L’Ordinaire Latino 2008, p. 210\nDe Olivieira, P. C. Revolutsioon ja Vasturevolutsioon. Sihtasutus Perekonna ja Traditsiooni Kaitseks, 2012\nPower, Margaret, Transnational, Conservative, Catholic, and Anti-Communist: Tradition, Family, and Property (TFP) − In Durham, Martin; Power, Margaret (eds.), New Perspectives on the Transnational Right. New York: Palgrave−MacMillan 2011, pp 85–105\nRodriguez Magda, R.M. Simulaakrumi nauding. Tartu Ülikooli Kirjastus 2009\nSAPTK korraldab noortele meestele Konservatiivse Suveakadeemia. Toim Indrek Petersoo, Objektiiv.ee 19.06.2020 SAPTK korraldab noortele meestele Konservatiivse Suveakadeemia • Objektiiv\nZanotto, Gizele, Tradição, família e propriedade (TFP): as idiossincrasias de um movimento católico (1960-1995) (Doctoral thesis). Portugali k doktoritöö. Florianópolis: Universidade Federal de Santa Catarina 2007, pp 247–248\nWar on women. Vikipeedia. https://en.wikipedia.org/wiki/War_on_womenhttps://twitter.com/hashtag/HandmaidResist?src=hash\nArmastades vaenlast (nr 406/ 20.9.2019)\nEestit külastas mainekas religioonipedagoogika professor Robert Jackson


Eksperdid hoitavad: gluteenivaba toidu sööjaid ähvardab rasvumine - MAALEHT\nEksperdid hoitavad: gluteenivaba toidu sööjaid ähvardab rasvumine\n15.mai 2017 12:20\nGluteenivabas leivas on enam kui kaks korda rohkem rasva ja kolm korda vähem valku kui tavalises leivas.\nTsöliaakiat põdevatele inimestele kohandatud gluteenivaba toit sisaldab sageli rohkem rasva ja vähem valku kui tavatoit ning neile, kes gluteenitalumatuse all ei kannata, pole sellest mingit kasu.\nGluteenivaba dieet on absoluutselt hädavajalik inimestele, kes põevad tsöliaakia-nimelist autoimmuunset haigust (umbes 1% eurooplastest), kuid selline menüü muutub aasta aastalt aina populaarsemaks ka täiesti tervete inimeste hulgas.\nSüües igapäevaselt gluteenivabu tooteid, võib tõusta rasvumisrisk, leiavad asja uurinud teadlased.\nGluteenivabade toodete tarbijad saavad valida nende seast, mida kaupluselettidel pakutakse ning paraku on selliste toodete rasvasisaldus sageli kõrge, võrreldes tavaliste analoogiliste toiduainetega.\nHispaania teadlased uurisid 14 erinevast tootegrupist pärit tooteid ning võrdlesid omavahel 655 tavalist ja 654 gluteenivaba toodet (sh leivad-saiad, pasta, hommikuhelbed, küpsised, valmistoidud jm). Selgus, et valdavalt on gluteenivabad tooted energiarikkamad ning näiteks gluteenivabas leivas on enam kui kaks korda rohkem rasva ja kolm korda vähem valku kui tavalises leivas. Sama kehtib ka gluteenivabade küpsiste kohta. Samas on gluteenivabas pastas vähem suhkrut ning pea poole vähem valku kui tavalises pastas.\nEriti suurt ohtu kujutab gluteenivaba toit võimalikku rasvumist silmas pidades lastele, sest väikesed inimesed söövad täiskasvanutest rohkem nii küpsiseid kui hommikuhelbeid.\nSeega, kui eelistad gluteenivaba toitu, vaata alati pakendilt selle rasvasisaldust ja võrdle seda samalaadse tavatoiduga. Ning kui sa gluteenitalumatust ei põe, kaalu hoolega, kas ikkagi peaksid sööma guteenivaba toitu või mitte.\nSamas väidab Sheffieldi ülikooli gastroenteroloogia professor dr David Sanders varasematele uuringutele tuginedes, et gluteenivaba ja tavalise toidu toiteväärtus on ühesugune.\nKuid temagi pole kindel selles, kas neile, kes gluteenitalumatust ei põe, on gluteenivabast dieedist mingit kasu või mitte. "Söömise osas endale piiranguid kehtestades võite ilma jääda vajalikest vitamiinidest ja mineraalainetest, ja sageli te isegi ei märka seda," hoiatab Sanders.\nMÄRKSÕNAD: gluteen gluteenitalumatus gluteenivaba\nTüütust tsöliaakiast on võimalik terveneda (3) 14.06.2015\nKüpsetame gluteenivabu muffineid (11) 08.12.2012\nTalujahu on parem kui suures tööstuses tehtu. Miks? (4) 26.03.2013\nFOTOD: Tatra ja lammaste kasvatamine nõuab hobusekannatust (2) 07.11.2016\nPaides hakatakse tegema tervislikku tatraleiba 28.05.2015\nKatrin Vaga: Eesti väiketootjate loomingulisus on lahe ja inspireeriv (2) 09.08.2015\nPUIDURAFINEERIMISTEHAS | Pealiskaudsed arvamused ja vastuseta küsimused (7)\nÄpardunud võidusammas elab remondist remondini ja aina neelab raha (127)\nOTSEBLOGI | Ratas kutsus sotsid ja Isamaa ühise laua taha läbirääkimistele. Ultimaatumid lükati tänaseks laualt maha (1043) 226\nLüganuse elanikud uue põlevkivikaevanduse rajamisest: meid pole piisavalt informeeritud, otsustamine tuleb edasi lükata (21)\nKahel jõel tohib lõhet püüdma hakata hiljem (1)\nSuurvaldadest kasu ka – sotsiaaltoetused on tõusnud (2)\nTeadlaste sõnul on paarikümne aasta pärast Facebookis ülekaalus surnud inimeste kasutajakontod (19)\nASJALIK MÕTE või TÄIELIK JÄLKUS | Festivalil keedetakse inimrasvast seepi! (5)\nRuhnu vallavalitsuses jagati üksteisele sotsiaaltoetusi (3)\nEdukultus ajab eestimaalasi raha kulutama (164)


EOK panustab spordi tulevikku - Postimees Sport: Värsked spordiuudised Eestist ja välismaalt\nEOK panustab spordi tulevikku\n27. veebruar 2013, 08.39\nEesti Olümpiakomitee president Neinar Seli (vasakul) andis eile üle toetustšekid järelkasvutiimi sportlastele, kellega koos poseerib ka suveolümpiaalade tiimi patroon Jaan Talts ning projekti eestvedaja Jaanus Kriisk (paremal. Foto: Peeter Langovits.\nEesti Olümpiakomitee jagab projekti «Märka järgnevat põlvkonda» raames tänavu noorsportlastele 50 000 eurot.\nSpordis on kahjuks üsna palju näiteid sellest, kuidas edukas noorsportlane täiskasvanute klassi edasi ei siirdu, vaid lõpetab sootuks tippspordiga tegelemise, olgu siis põhjuseks raha-, motivatsiooni-, tahtmise või millegi muu puudus. Eesti Olümpiakomitee (EOK) tutvustas eile järelkasvuprojekti «Märka järgnevat põlvkonda», mille üks eesmärke ongi selliste juhtumite vähendamine.\n«Mäletan enda sporditegemise ajast, et kui olid 21-aastane, pidid olema juba täitnud suurmeistri normi või sind arvati maha igasugustest toetustest, kriteeriumid olid väga rängad,» meenutas vasaraheitega tegelenud EOK president Neinar Seli 1980. aastaid. «Kui olin meistersportlase normi ära teinud ja olin 23-aastane, lõpetasin tippspordi tegemise, kuna mul puudus igasugune motivatsioon sellega tõsisemalt jätkata.»\nSeli Eesti Kergejõustikuliidu presidendiks oleku ajal pandi algus samasugusele noorteprojektile ning kuna see kujunes edukaks, otsustati sama teha ka olümpiakomitees, et tunnustada n-ö noorsooklassi, kuni 23-aastaseid sportlaseid.\n«Sel perioodil on just kõige raskem leida ja saada tunnustust, et ei jääda märkamatuks,» sõnas Seli. «Tuleb üle elada see aeg pärast gümnaasiumi kuni selleni, kus põhjamaine mees või naine hakkab tegelikke tulemusi saavutama, ehk umbes 25–27-aastaselt.»\nKõik EOK liikmeks olevad spordialaliidud said esitada kandidaate järelkasvuprojekti stipendiaatideks, tänavu on eelarve 50 000 eurot, mis jagatakse nelja rühma sportlaste vahel: suveolümpiaalade sportlastele 16 000 eurot (ehk kaheksa 2000-eurost stipendiumi), taliolümpiaalade noortele 8000 eurot (ehk neli 2000-eurost stipendiumi), mitteolümpiaalade harrastajatele 12 000 eurot (ehk kuus 2000-eurost stipendiumi) ning pallimängualadele 8000 eurot, lisaks antakse välja kaks noore (á 2000 eurot) ja kaks väga noore talendi stipendiumi (á 1000 eurot).\nTänavu on stipendiumi võimalik saada 1990.–1993. aastal sündinud noortel. «Muidugi on iga rühma sees natuke spetsiifilisemad kriteeriumid, aga üldine põhimõte on kõigil sama teinud – tiimi pääseb sportlane, kes on teinud hea tulemuse õigel ajal ja õiges kohas ehk täiskasvanute klassis,» selgitas projekti eestvedaja Jaanus Kriisk. «Näiteks suveolümpiaalade puhul oli A-kriteeriumiks EMil 12, MMil 16 või olümpial 20 hulka jõudmine.»\nEsimesena avalikustatigi suveolümpiaalade noortetiimi liikmed, kelleks on vehklejad Julia Beljajeva ja Erika Kirpu, tõkkejooksja Rasmus Mägi, purjelaudur Ingrid Puusta, maadleja Epp Mäe, tõstja Leho Pent, aerutaja Kaarel Alupere ning kahe peale ühe stipendiumi saanud sõudjad Sten-Erik Anderson ja Kaur Kuslap. Napilt jäi esikaheksast välja vibulaskja Reena Pärnat, kes aga pääses siiski tänu eraettevõttele stipendiaatide hulka.\nNoore talendi stipendiumi pälvis eelmise aasta Eesti parimaks noorsportlaseks valitud 17-aastane tennisist Anett Kontaveit. «Mul on au, et mind valiti, nad usuvad minusse ja loodavad, et mul läheb hästi,» rõõmustas Kontaveit. «Stipendium aitab minu eelarvet kokku panna, iga väike abi on suureks toeks, sest tennis on väga kulukas ala.»\nVäga noore talendi 1000-eurose tšeki saavad 15-aastane maletaja Ottomar Ladva ja 11-aastane freestyle-suusataja Kelly Sildaru. «Arvasin, et väga noori talente ei tule, aga sain kaks ankeeti, kus esitati kandidaatideks kaks müstilist last, ja loomulikult pidime nad tiimi võtma,» tunnistas Kriisk. «Noore talendi puhul on üks alati see, kes on valitud eelmise aasta Eesti noorsportlaseks, teise valime kevadel ülejäänud alarühmade seast.»\nTaliolümpiaalade, mitteolümpialade ja pallimängude stipendiaadid kinnitab EOK kevadel.


Kruusatee: Stefan Klein "Loomise päevikud", Michio Kaku "Tulevikufüüsika"\nStefan Klein "Loomise päevikud", Michio Kaku "Tulevikufüüsika"\nNoorem põlvkond soovitas mulle neid kahte raamatut sõnadega, et pärast nendesse süvenemist mõistan ma senisest paremini, kuidas maailm toimub ja kuhu suundub, mida ma ju enam omaaegse koolitarkuse baasil täielikult aduda ei suuda.\nStefan Kleini ja Michio Kaku ühisjooneks on see, et mõlemad kirjutavad, kui kaugele on jõudnud tsivilisatsioon ja (tipp)teadlaste uuringud; mõlemad toovad rohkelt näiteid ja mõlemad avavad ka tulevikuväljavaateid, Kaku ehk rohkem, nagu lubab ka tema raamatu pealkiri. Klein seevastu kirjutab väga palju ka minevikust, tema raamatu täispealkirigi on "Loomise päevikud. Suurest paugust kloonitud inimeseni" (Die Tagebücher der Schöpfung. Vom Urknall zum geklonten Menschen, 2000).\nNeid lugenuna (õigupoolest on Kaku raamat mul veel pooleli) jõudsin järeldusele, et ma polegi päris kindel, kas tahaksin niisuguses tulevikus elada. Kui mind juba näiteks tänapäevases suhtlusvõrgus Facebookis möllav kõige kõigega jagamine (kui just piiranguid peale ei pane) üsna häirib, siis kuidas tunneksin end maailmas, millel on pehmelt öeldes igaühel iga kell võimalik saada teavet mu mõtete kohta ja väikese sisseneelatud tableti kaudu isegi mu siseelundite talitluse kohta? Kuidas tunneksin end maailmas, kus inimnäolised robotid, kes peale kõige muu ka tundeid evivad, tuleksid tänaval vastu vaheldumisi inimestega ja ma pole enam isegi suuteline tegema vahet, kes on kes ja mida temalt oodata võib? Kas ma tahaksin elada maailmas, kus mulle oleksid nähtavad kõik kõige kummalisemad maailmamerede süvaveeasukad, kelle pelk kirjelduski minus külmavärinaid tekitab? Neid kas-küsimusi oleks mul väga palju, sest muudatused meid ümbritsevas toimuvad kiiremini, kui inimene nendega kaasa muutuda jõuab.\nVõib-olla tuleks kõike võtta põneva mänguna, lahti rulluva filmina või lõuendina ja lihtsalt nautida seda võimaluste rohkust, seda põnevust?\nStefan Kleini "Loomise päevikute" annotatsioon lubab, et "käesolev raamat räägib mitmesugustest avastustest ja murrangutest. See pajatab otsustavast muutusest, mille loodusteadused tegid läbi 20. sajandi teisel poolel: rahuldudes üha vähem vastustega lihtsale küsimusele „Kuidas see toimib?”, püütakse nüüd seletada maailma selle tekkeloost lähtuvalt. Loomisprotsessidest on saanud uurimisteema. Teadlased on asunud tegelema materjaliga, millest veel hiljuti koosnesid üksnes müüdid, filosoofiad ja religioonid. Kuidas tekkis maailm? Mis on elu? Mida tähendab teadvus?\nSee raamat kirjeldab, milliseid vastuseid annavad teadlased tänapäeval nendele küsimustele."\nSaksa populaarsemaid teaduskirjanikke Stefan Klein (sünd 1965) on õppinud füüsikat ja filosoofiat ning kaitsnud doktorikraadi biofüüsika erialal. Mõned tsitaadid "Loomise päevikutest" Krista Räni tõlkes (Varrak, 2014):\n"...kord juba tunnustatud tulemusi lükatakse harva ümber. Pigemini liigub uurimine edasi, nii et muutub üksikute küsimuste tähendus. Avanevad uued tööpõllud, teised kaotavad atraktiivsuse ja neid ei harita enam. Väärõpetuste paljastamise asemel jäetakse need lihtsalt sööti."\n"Aeg saab tajutavaks kõige maailmas toimuva tagajärjena, mitte algpõhjusena. Ta meenutab mägioja, mis mõnikord voolab metsikult vahutades, mõnikord aga seisab paigal. Ja ta näib olevat vormitav nagu voolimismass."\n"...ilma kellata vabrikuväravas ei oleks konveierid kuidagi töötada saanud."\n"Aeg kasvab välja alles sündmustest."\n"Sest osakestefüüsikaga on samasugune lugu nagu Vene nuku matrjoškaga, mille puidust kerest tuleb pärast lahtitõmbamist välja üha uusi nukke: väljas, spetsiaalsete mikroskoopide all parasjagu veel nähtavana, on aatomid; nende keskel aatomituumad, aatomituumades prootonid ja neutronid, neis omakorda kvargid – ning nii-öelda päris keskel Higgsi boson."\n"...kuidas võiksimegi eeldada, et võõrastel taevakehadel elavad olendid on samasugused ja saadavad raadiotelegramme nagu inimene, märkis astrofüüsik Carl Sagan, „kui me ei mõista isegi mitte maiade vanu käsikirju, ehkki nemad olid ju ometi inimesed nagu meie?”"\n"Süvameri on aga jäänud inimestele 21. sajandi algul hüljatud kolikeldriks, mida pikka aega on kasutatud tuumaprügi ladestusplatsina – ja on tulvil mõistatusi."\n"...selle kohta, kes keda sügavuses sööb, ei ole teada peaaegu mitte midagi. Robinson manitseb, et inimkond peab selle mõistatuse lahendama, kui tahab tulevikus meresid püsivalt kasutada ja mitte lihtsalt tühjaks püüda. Sest peaaegu piiritus ookeanimaailmas näivad toiduahelad olevat omavahel veel tihedamalt läbi põimunud kui maismaal – juba üheainsa liigi kadumisel või võimustvõtmisel võivad olla ettearvamatud tagajärjed."\n"Evolutsiooni käigus maksab eluvõimelisus, mitte täiuslikkus."\n"Just nimelt ebatavaliselt otsusekindel inimene ei ole vaba, vaid vastupidi – on äärmiselt rahutu."\n"Kui Venteri andmekogum on avalikuks tehtud, seisavad bioloogid silmitsi inimese 80 000 geeniga nagu esimese klassi õpilased Goethe „Faustiga”: nad võivad küll teksti kokku veerida, ent ei suuda selle tähendust veel kaugeltki mõista."\nStefan Kleini raamatute kohta vt sellest blogist ka: "Da Vinci pärand ehk Kuidas Leonardo maailma uuesti avastas".\nMichio Kaku (sünd 1947) on jaapani päritolu ameerika füüsik ja futuroloog. Enda kohta kirjutab ta, et teda on kogu elu jooksul köitnud kaks kirge, soov mõista kõiki universumi füüsikalisi seadusi ühe koherentse teooria raames ja soov näha tulevikku. "Viimaks hakkasin aru saama, et need kaks kirge õigupoolest täiendavad teineteist. Tuleviku mõistmise võti on looduse alusseaduste tundmaõppimine ja seejärel nende rakendamine leiutisteks, masinateks ja raviviisideks, mis kujundavad meie tsivilisatsiooni ümber kaugesse tulevikku ulatuvalt." Teaduse populariseerijana on ta juhtinud teadussaateid telekanalites BBC, Discovery Channel ja Science Channel ning intervjueerinud rohkem kui 300 maailma tippteadlast, mõtlejat ja unistajat.\nKa "Tulevikufüüsikal" on tegelikult pikk pealkiri: "Tulevikufüüsika : kuidas teadus aastal 2100 kujundab inimsaatust ja meie igapäevast elu" (Physics of the Future: How Science Will Shape Human Destiny and Our Daily Lives by the Year 2100, 2011; eesti keelde tõlkinud Arko Olesk, Pilgrim, 2013.)\nOma tulevikukäsitlust alustab Kaku Jules Verne'i ja Leonardo da Vinci maailmakäsitlustest, nende tulevikuennustustest ja teravapilgulisest mõistmisest, et just "teadus on mootor, mis raputab tsivilisatsiooni alusmüüre, viies selle uude, ootamatute imede ja imetegude sajandisse."\n"Aastaks 2100 on meie saatus muutuda nendeks samadeks jumalateks, keda me kunagi austasime ja kartsime," kirjutab Kaku. Ja teisal: "Aastaks 2100 oleme mütoloogiliste jumalate kombel suutelised manipuleerima objektidega, kasutades mõttejõudu."\nSamas osutab ta, et "millal iganes tekib konflikt tänapäevase tehnoloogia ja meie primitiivsete esivanemate ihade vahel, võidavad iga kord need primitiivsed ihad. See on koopainimese printsiip." See printsiip mõjutab iga inimest ja näiteks "kui soovid ennustada tulevikuinimeste sotsiaalseid suhteid, kujutle lihtsalt meie suhteid 100 000 aasta eest ja korruta miljardiga. See tähendab, et kõrgelt hinnatakse klatši, suhtevõrgustike loomist ja meelelahutust."\n"Seega, kui me just geneetiliselt oma põhiolemust ei muuda, võime eeldada, et meelelahutuse, tabloidiklatši ja sotsiaalvõrgustike jõud tulevikus kasvab, mitte ei kahane."\nElukondlikud ja sotsiaalsed muudatused on Michio Kaku raamatus pidevas seoses tehnoloogia- ja teadusearenguga. Väga täpseid prognoose nii lähiaastateks kui ka saja aasta pärast toimuva kohta püüab ta anda samuti. Aga, nagu ma juba ütlesin, on tema raamatu lugemine mul alles pooleli ja ma jätkan sellega.\nJust nii, kahekesi koos, teineteise järel toimivad need kaks raamatut suurepäraselt.\nEDIT: 22. juuli 2015. Täiendan nüüd seda niigi pikka postitust ka mõnede tsitaatidega dr Michio Kaku raamatust:\n"Silm ja nägemisnärv kannavad õigupoolest teavet kiiremini kui ülikiire internetiühendus. Seega pakub interneti kontaktlääts ilmselt kõige tõhusama ja kiirema juurdepääsu elusale ajule."\n"... internet loodi Pentagoni poolt algselt „mehisena“, st selle kasutamise eesmärk oli domineerida sõjas vastase üle. Kuid nüüd on internet peamiselt „naiselik“..."\n"Üks tunnete põhisihte on anda meile hinnangualused, et saaksime otsustada, mis on oluline, mis kallis, mis ilus ja mis väärtuslik. Ilma tunneteta on kõik samaväärne ja meid halvab otsustamisprotsess, sest kõik otsused on sama kaaluga. Seega on teadlased nüüd hakanud mõistma, et tunded pole kaugeltki luksus, vaid intelligentsuse hädavajalik osis.“\n"...kogu see suur riiuliterivi ning Blue Gene’i rabav arvutusvõimsus suudab simuleerida ainult hiire aju ja sedagi vaid mõneks sekundiks."\n"...inimese aju on kõige keerukam objekt, mille emake loodus on siinses galaktikaosas loonud."\n"Inimese ajus on miljon korda rohkem neuroneid kui äädikakärbse ajus. Kui äädikakärbse aju kõikide närvirakkude tuvastamine võtab aega paarkümmend aastat, siis inimaju närviarhitektuuri täielikuks tuvastamiseks kulub veel mitu aastakümmet rohkem."\nAsimovist: "Ta mõtles välja kuulsad „robootika kolm seadust“, et kaitsta inimesi ja roboteid [robot ei tohi oma tegevuse ega tegevusetusega inimesele kahju teha; robot peab täitma inimese antud korraldusi, kui need pole vastuolus esimese seadusega; robot peab kaitsma oma olemasolu, kuni see ei lähe vastuollu esimese ega teise seadusega]. Isegi Asimovi kolme seaduse puhul on probleeme, kui need lähevad omavahel vastuollu."\nTsitaat Kaku raamatust: "„See aeg pole veel käes, kuid see on lähedal. Kardan, et kahjuks elan viimases surelike põlvkonnas.“ Gerald Sussman"\nEesti päritolu teadlase uuringute edusammudest:\n"Kuid 2009. aastal anti teada, et Svante Pääbo juhitav töörühm Leipzigis asuvas Max Plancki nimelises Evolutsioonilise Antropoloogia Instituudis on valmis saanud esimese visandi neandertallase täielikust genoomist, analüüsides kuue neandertallase DNAd. See oli tõeliselt suurejooneline saavutus. Nagu oli oodata, on neandertallase genoom inimese omaga väga sarnane. Mõlemad koosnevad umbes kolmest miljardist aluspaarist, kuid olulistes kohtades oli ka erinevusi. Stanfordi antropoloog Richard Klein ütles Pääbo ja tema kolleegide tööd kommenteerides, et see rekonstruktsioon võib anda teavet neandertallaste käitumise kohta, näiteks kas nad suutsid rääkida. Inimestel on kaks erilist muutust geenis FOXP2, mis mängivad rolli meie võimes välja öelda tuhandeid sõnu. Põhjalik analüüs näitab, et neandertallastel olid FOXP2 geenis samad kaks mutatsiooni. Seega on mõeldav, et neandertallased suutsid meiega sarnaselt hääldada."\n"Teisalt võib nappuse ja raha motiveeriva aspekti kadumine viia meid enesekesksesse, mandunud ühiskonda, mis laskub madalaimale tasemele. Vaid tilluke käputäis kõige loomingulisemaid inimesi on motiveeritud luulet kirjutama. Nagu väidavad kriitikud, saab enamik meist olema kasutud logardid ja aja surnukslööjad."\nJa midagi blogijatele mõtlemiseks:\n"Juhuslikud faktid ei tähenda tarkust ja tulevikuinimesed on väsinud pealiskaudsete blogijate sõnamulinast ning otsivad austusväärseid lehekülgi, mis pakuvad seda haruldast tarkusekaupa."\nAnonymous 30 June 2015 at 00:42\nKleinilt on teinegi väga põnev raamat ""'Kas kõik on juhus? Jõud, mis määrab meie elu"'\nLinda Järve 30 June 2015 at 14:02\nAitäh, anonüümne, soovituse eest!\nVaatasin ka, et eestikeelses tõlkes on ilmunud üsna mitu Kleini raamatut ja kohe-kohe Varrakult tulemas veel üks, Leonardo da Vinci kohta.\nStefan Klein "Loomise päevikud", Michio Kaku "Tule...\n50 aastat tagasi: koolilõpujuuni\n"Vatikani päevikud. Võim, poliitika ja saladused"