Eesti Konservatiivne Rahvaerakond[L[add this to title]]\nVälisministeeriumis toimus 90ndate aastate lõpus sisejuurdlus, tuvastamaks, kas Moskva saadik Mart Helme üritas saatkonna remondi raha eest oma Suure-Lähtru mõisa remontida. Sisejuurdluse hinnang oli kriitiline ja seetõttu paluti Helmel lahkumisavaldus kirjutada. Materjalid aga, mis võimaldaksid praegusele riigikogu riigikaitsekomisjoni aseesimees Helmele varju heita, on välisministeeriumist teadmata kadunud.\nLugu ise on juba vana. Moskvas saadikuna töötanud Helme oli soetanud omale Suure-Lähtru mõisa, mida hakkas remontima AS Tallinna Restauraator. Sama firma tegi remonti ka Moskva saatkonnas, kusjuures lepingutele kirjutas alla Helme.\n90ndate lõpus kirjutasid sellest kõik suuremad lehed. Nimelt teatas Tallinna Restauraatori juht Toivo Lepik tollal, et Helme jäi talle mõisa remondi eest raha võlgu ja tegi ettepaneku mõisa remontida Moskva saatkonna remondilt teenitud kasumi arvelt.\nHelme olevat Sõnumilehe andmetel saanud ka muid soodustusi: "Endine Tallinna Restauraatori töötaja, kes eelistas anonüümseks jääda, kinnitas Sõnumilehele, et lisaks Moskva saatkonna ja Suure-Lähtre mõisa renoveerimistööde omavahelisele sidumisele pakkus firma toonasele suursaadikule veel mitmeid soodustusi.\n"Nii korraldas Helme 1997. aasta kevadel Šoti klubis, mis kuulub Tallinna Restauraatorile, tasuta oma tütre pulmapeo. Lepiku poolt finantseeriti ka Mart Helme reis Šotimaale ja suursaadiku mööbli transport Moskvast Tallinna. Lisaks sai Helme teha soodusoste Tallinna Restauraatori kaudu."\nHelme eitas nii tollal kui ka praegu igasugust kuritarvitamist ja kinnitab, et remontis mõisa vaid oma raha eest.\nSkandaali mäletab ka tollal välisministeeriumi kantsler olnud Indrek Tarand, kelle sõnul see oligi põhjus, miks Helme diplomaatiline karjäär lõppes.\n"Põhjus, miks Mart Helme sai võimaluse omal soovil välisministeeriumist lahkuda, oligi see, et selline parallellism Moskva saatkonna ja Lähtru mõisa remondil oli mulle vastuvõetamatu," ütles Tarand. Välisministeerium uuris tollal toimunut.\n"Sisejuurdlus leidis, et natuke olid mõned arved sassi läinud, kuna oli üks ja sama ehitaja. Osapooltel oli võimalus need ära klaarida nii, et ei kannatanud ei ettevõte ega riigieelarve," lausus Tarand.\n"Ütleksin niimoodi, et Helme ei leitud süüdi olevat riigieelarve vahendite väärkasutamises. Küll aga oli tekkinud delikaatne olukord, et oli võimalik eeldada, et tal oli kavatsus neid väärkasutada," selgitas Tarand.\nVälisministeeriumil oli sellega seoses veel üks mure. Suhted Venemaaga polnud ka tollal kuigi sõbralikud ja kui venelased oleksid saanud oma kätte saadiku korruptsiooni tõestavaid materjale, oleks see võimaldanud neil teda šantažeerima hakata.\nMart Helme kommentaar Moskvast ei kutsutud mind tagasi. Vastupidi, minu lähetust pikendati mitme kuu võrra ja tagasi tulin seoses ettenähtud ametiaja lõppemisega. Tallinnas asusin tööle välisministeeriumi asekantslerina.\nMis puutub Toivo Lepiku süüdistustesse, siis on need seotud meievaheliste lahkhelidega Suure-Lähtrus teostatud tööde hinna ja kvaliteedi küsimustes. Lahendasime lahkhelid advokaatide vahendusel ja kirjutasime alla ka paberile, mille kohaselt meil rohkem vastastikuseid pretensioone ei ole. Tollal ei olnud ühtegi seadust, mis oleks pidanud seda, et sama firma teostab töid nii riigile kui ka mulle korruptsiooniks või huvide konfliktiks. Asi oli avalik ja algul ei näinud selles probleemi ka välisministeerium.\nEt asi oleks selge: minu sissetulek Moskvas oli igakuiselt 60 000 krooni (palk, välislähetustasu, asukohamaa koefitsient, abikaasa toetus, lapsetoetus, esindustasu) millest igakuiselt säästsin 40 000 krooni. Suursaadikuna oli minu sissetulek oluliselt suurem kui riigikogu saadikuna. Töömees teenis toona umbes 3000 krooni kuus. Suure-Lähtu mõis maksis 125 000 krooni, seega sisuliselt minu kolme kuu säästud. Lagunenud mõisahoone maksis siis ja maksab ka praegu umbes sama palju kui keskmine korter Tallinnas.\nMõisa renoveerimiseks võtsin pangast laenu 1 250 000 krooni. Praeguseks on laen pangale tasutud. Kõik minu tehingud on dokumentidega kaetud.\nLisaks, kõiki remonditöödega seotud arveid tasus ja kontrollis nii saatkonna kui ka välisministeeriumi raamatupidamine. Tööde teostamist ja maksumust kontrollisid aga saatkonna haldusjuht ja regulaarselt Moskva saatkonda külastavad välisministeeriumi haldusosakonna ametnikud. Saatkonna rahaasju kontrollisid minu ajal regulaarselt välisministeeriumi rahandusspetsialistid, samuti käis saatkonnas kahel korral riigikontroll. Mingeid kuritarvitusi ei leitud. Ei ole võimalik, et kõik need inimesed ja kontrollid olid osalised pettustes või aitasid seda kinni mätsida.\nOlen kuulnud ka valesüüdistust, nagu oleksin saatkonna remondiks mõeldud materjale oma tarbeks Eestisse toonud. See põhineb ilmselt faktil, et lammutustööde käigus kanti maha kogu nõukogude aegse hotelli sisustus, mis utiliseeriti. Enne selle prügimäele viimist andsime kõigile saatkonnas töötavatele inimestele loa võtta sealt, mida nad vajalikuks pidasid. Inimesed, eriti koha pealt palgatud, kasutasid usinasti seda võimalust. Taolist tervemõistuslikku käitumist ei keelanud tookord ükski reegel.\nVälisministeeriumi sisejuurdlusest ei tea ma midagi. Minult mingeid sellekohaseid seletusi võetud ei ole. Võimalik, et aetakse segi juurdlusega, mis juba pärast minu Moskvast lahkumist tuvastas kuritarvitusi välisministeeriumi haldusosakonna hangete osas. Juurdluse tulemusena pidi tollane haldusosakonna juhataja, kantsler Tarandi viskiklubi püsiliige, ametist lahkuma. Vari langes ka kantslerile. Sellestki kirjutati 1990. aastate lõpul ajakirjanduses.\nVastab tõele, et mulle avaldati ministeeriumist lahkumiseks survet. Eelkõige Ilvese ja Tarandi poolt. Põhjuseks oli pigem minu rahulolematus Euroopa Liiduga peetavatel läbirääkimistel võetud allaheitliku ja Eesti rahvuslikke huve kahjustava liiniga. Tarand ütles mulle otse, et ma olen tülikas inimene ja minuga ei taheta enam koos töötada. Kuna ma vabatahtlikult ei nõustunud lahkuma, kahtlustan, et ajakirjanduses ilmunud laimulood olid sinna sokutatud ministeeriumist minust lihtsamini vabanemiseks. Meenutan, et Tarand ise oli lõpuks sunnitud tema meelest talle kuuluvast ministeeriumist skandaaliga lahkuma.\nMis täpselt toimus, on peaaegu 20 aastat hiljem keeruline öelda. Tollasest ajast on alles vaid mingi hulk ajaleheartikleid ja mõned tunnistajad, kes ei mäleta enam kõike. Dokumendid, mille põhjal välisministeerium leidis, et Helme puhul on tegemist korruptsiooniohuga, on teadmata kadunud.\nSisejuurdluse dokumente välisministeeriumi arhiivis pole, küll on seal aga muid Moskva saatkonna remonti puudutavaid materjale, näiteks lepingud ehitajatega. Samuti on alles materjalid, mis puudutavad ühte rahavaidlust Tallinna Restauraatori ja välisministeeriumi vahel.\nNimelt sõlmis Helme 21. märtsil 1997 Tallinna Restauraatoriga lepingu üheksa miljoni krooni peale, et saatkonda remontida. 1997. aasta riigieelarves oli selleks eraldatud aga vaid 4,2 miljonit, mistõttu lepingut muudeti nii, et Tallinna Restauraator pidi sel aastal tööd tegema vaid 4,2 miljoni eest. 1998. aastal võeti aga remonti tegema hoopis ehitusfirma EMV.\nTallinna Restauraatori juht Lepik sai selle peale pahaseks ja nõudis välisministeeriumilt lepingu teise poole eest saamata jäänud kasumi väljamaksmist. Välisministeerium ei tahtnud maksta ning seetõttu toimus sel teemal nõupidamine, kus olid kohal Lepik, välisministeeriumi esindaja Margus Haugas ja nende advokaadid.\nSellest on säilinud vestluse käiku kirjeldav protokoll, mis võtab kokku Lepiku jutu: "Annab infot Moskvas sõlmitud lepingu kohta ja ajakirjanduse nõuet Moskvast ja hr Helmest; näitab mõisa pilte ja räägib ajalehes ilmunud artiklist." Pole selge, millisest artiklist juttu on.\nVälisministeeriumi advokaat tsiteerib artiklit. Siis räägib jälle Lepik: "Tsiteerib hr. Helmet, et tekkinud kasumeid kasutada remondiks mõisas!"\nLepiku kohtumine välisministeeriumis oli 7. augustil 1998. 12. augustil kirjutas Õhtuleht, et Helme kutsutakse juba sama aasta sees Moskvast tagasi, aga välisministeerium eitas seost Lepiku süüdistusega. Tegelikult jäi Helme Moskvasse 1999. aasta kevadeni.\nTallinna Restauraatoril oli tollal rahavaidlus nii välisministeeriumi kui Helmega. Tarand meenutas, et välisministeerium firmale vist midagi maksma ei pidanud. Helme pidi aga Lepikuga oma rahaasjad korda ajama ja võla tasuma, sest välisministeerium nõudis seda.\nLepik ise ütles Delfile, et kogu oma raha ta kindlasti kätte ei saanud. Pikka viha Helme vastu ta ei pea ja Helme poliitilised seisukohad on talle praegusel ajal sümpaatsed.\nOn ebaselge, kuhu sisejuurdluse dokumendid kaduda said. Välisministeerium teatas, et neid pole seal kunagi dokumenteeritud. Tarand lausus, et 90. lõpus dokumendid küll registreeriti, aga mingit tänapäevast otsinguvõimalusega dokumendiregistrit polnud, vaid dokumendid pandi kirja ja kui oli soov dokumenti otsida, tuli seda rida rida rea haaval nimekirjast otsida.\nHelme ütles, et tema ei tea välisministeeriumi sisejuurdlusest midagi. "Minult mingeid sellekohaseid seletusi võetud ei ole. Võimalik, et aetakse segi juurdlusega, mis juba pärast minu Moskvast lahkumist tuvastas kuritarvitusi välisministeeriumi haldusosakonna hangete osas. Juurdluse tulemusena pidi tollane haldusosakonna juhataja, kantsler Tarandi viskiklubi püsiliige, ametist lahkuma. Vari langes ka kantslerile. Sellestki kirjutati 1990. aastate lõpul ajakirjanduses," kommenteeris Helme.\nHelme sõnul tasus ja kontrollis kõiki remonditöödega seotud arveid nii saatkonna kui ka välisministeeriumi raamatupidamine. Tööde teostamist ja maksumust kontrollisid aga saatkonna haldusjuht ja regulaarselt Moskva saatkonda külastavad välisministeeriumi haldusosakonna ametnikud. Saatkonna rahaasju kontrollisid tema ajal regulaarselt välisministeeriumi rahandusspetsialistid, samuti käis saatkonnas kahel korral riigikontroll. Mingeid kuritarvitusi Helme sõnul ei leitud.\nOn täiesti võimalik, et need dokumendid on praeguseks hävitatud või lihtsalt kaduma läinud. Samas ei saa välistada, et keegi on need ka lihtsalt kaasa võtnud ja need ootavad praegu kusagil kellegi seifis oma aega. Tarand nentis, et ega mingit kontrolli välisministeeriumis ukse peal polnud, vaid asutus toimis usalduse peal.\nKui need Helmet halvas valguses näitavad dokumendid on kusagil kellegi käes ja ootavad oma aega, siis kas see võimaldaks nende omanikul Helmet šantažeerida? "See võib ka olla," nõustus Tarand. Üks asi on vanad ajaleheartiklid ja pooled asjad unustanud inimeste meenutused, teine aga dokument, mis võimaldaks täpselt öelda, millised kuritarvitused toimusid või siis ei toimunud. "Täpselt nii," nentis Tarand.\nDokumentide kadumine välisministeeriumist polnud tol ajal mingi ebatavaline juhtum. Kristiina Ojuland kaotas 2005. aastal töö välisministrina, sest selgus, et aastatel 1996-2004 oli hulk riigisaladust sisaldavaid dokumente kaduma läinud. Selle kohta algatati kriminaalasi, mis leidis, et suure tõenäosusega on dokumendid hävitatud, kuid nende hävitamine on jäetud nõuetekohaselt vormistamata. Selget vastust kadunud riigisaladusega dokumentide osas aga ei saadudki.\nMiks Helme välisministeeriumist lahkus?\nTarandi sõnul oli just Moskva saatkonna remondiga seotu põhjuseks, miks Helmel ametist lahkuda paluti. See, et Helme enne lahkumist veel ministeeriumis asekantsleriks tehti, oli tema sõnul vajalik, et avalikkuse ees head nägu teha.\nHelme sellise selgitusega ei nõustu. "Vastab tõele, et mulle avaldati ministeeriumist lahkumiseks survet. Eelkõige [toona välisminister olnud Toomas Hendrik] Ilvese ja Tarandi poolt. Põhjuseks oli pigem minu rahulolematus Euroopa Liiduga peetavatel läbirääkimistel võetud allaheitliku ja Eesti rahvuslikke huve kahjustava liiniga. Tarand ütles mulle otse, et ma olen tülikas inimene ja minuga ei taheta enam koos töötada. Kuna ma vabatahtlikult ei nõustunud lahkuma, kahtlustan, et ajakirjanduses ilmunud laimulood olid sinna sokutatud ministeeriumist minust lihtsamini vabanemiseks. Meenutan, et Tarand ise oli lõpuks sunnitud tema meelest talle kuuluvast ministeeriumist skandaaliga lahkuma."\nOma raamatus "Kremli tähtede all" andis Helme aga oma välisministeeriumist lahkumisele natuke teistsuguse selgituse. Nimelt polnud ta oma sõnul enam rahul sellega, milliseks välisministeerium oli muutunud.\n"Revolutsioonilise entusiasmi, seltsimehelikkuse ja rahvusmeelsuse kõrval, kohati täielikult nende asemelgi kohtas nüüd siin igal sammul poliitilist korrektsust, tuulenuusutamist, karjerismi, kosmopolitismi ja lihtsalt künismi. Tundsin ennast selles keskkonnas paratamatult rindemehena, kes puhkuselt tulles avastab, et tema elu ja elu tagalas erinevad nagu öö ja päev, ning et väärtused ja eesmärgid nendes eludes ei kattu. Küsisin endalt, kas ma suudan ja tahan sellega kohaneda. Aus vastus oli, et suudan, kuid ei taha. Selles olukorras tabas mind sügav depressioon, nagu rindelt tulnuid sageli. Märtsis 2000 lahkusingi välisteenistusest, olles saatusele ometi tänulik kõige seal kogetu eest."\nKonservatiivne Rahvaerakond taandab oma Tartu esinumbri Henn Kääriku võimaliku KGB-seose tõttu\nEesti Konservatiivne Rahvaerakond taandab oma Tartu linnapeakandidaadi ja valimisnimekirja esinumbri Henn Kääriku seoses tema vastu esitatud süüdistustega koostöö kohta KGB-ga 1980-ndtel aastatel.\nErakonna juhatus rõhutab, et taoline info on täiesti ootamatu ning šokeeriv. Meie veendumuste kohaselt ei ole taolise taustaga inimesel kohta erakonna ridades, teatas EKRE.\n„Olen vestelnud Henn Käärikuga. Ta eitab küll süüdistusi, kuid palus ennast ise poliitikast taandada, et mitte seada erakonda tervikuna löögi alla, kuni kõik asjaolud tema võimalikust koostööst KGB-ga on lõplikult selgunud,“ ütleb Konservatiivse Rahvaerakonna esimees Mart Helme.\n„Kui ilmneb, et Ekspressis ilmuv materjal on tegelikult valimiseelne laim, soovitan tal pöörduda oma hea nime taastamiseks kohtu poole ning loomulikult vaatame siis uuesti üle ka oma otsuse.“\nSamas soovib Konservatiivne Rahvaerakond väljendada oma tülgastust Hans H. Luige meediakontserni tegevuse üle, kuna Eesti Ekspressi lugu kujutab endast juba tuttavat mustrit tulla vahetult enne valimisi välja skandaaliga, mille eesmärk on selgelt mõjutada valimistulemust ning manipuleerida inimestega.\nKGB agent Schliemann jahib tartlaste hääli\nKonservatiivne Rahvaerakond teatas eile õhtul ootamatult, et taandab oma Tartu linnapea kandidaadi Henn Kääriku. Miks?\nEkspressi käsutuses on koopia KGB agendikaardist, kus agendinime Schliemannina on kirjas praegune Tartu linnapeakandidaat Henn Käärik (Eesti Konservatiivne Rahvaerakond).\nOli aasta 1996, kui tollane EE peatoimetaja Priit Hõbemägi kaubanduskeskus Norde Centrumi bistroos südamevärinal kohtumist ootas. Saabus mees, kellel olid lühikesed juuksed ja näos arm. Ta andis Ekspressile valges ümbrikus üle KGB agendikaartide koopiaid.\nArtiklis “KGB agendid meie keskel” (EE 27.11.2008) on Hõbemägi neid koopiaid ja kohtumist üksikasjalikult kirjeldanud. Et pseudonüümid olid kaartidel üsnagi vaimuvaesed; et agentide hulgas oli paar hilisemat professorit, dotsent, omavalitsusse kandideerinuid jne. Et armiga mehe versiooni järgi oli keegi töömees need paberid Pagari tänavalt pehme mööbli seest leidnud (mida keegi väga tõsiselt ei võtnud).\nToimetus pole neid koopiaid kasutanud, aga nad on olemas ja meeles. Kui Eesti Konservatiivne Rahvaerakond tegi teatavaks oma Tartu linnapeakandidaadi, TÜ dotsendi Henn Kääriku, tulid koopiad meelde.\nMälu värskendamiseks vaatasime nad üle. Tõsi – ühel neist seisab, et 10. oktoobril 1984 vormistati KGB agendiks isik, kes võttis pseudonüümiks kõlava saksa nime Schliemann. Mehe pärisnimi on Henn Käärik, tollane ENSV Etnograafiamuuseumi teadusdirektor.\nläinud nädala reede pärastlõunal on Tartu Toomemägi nii kaunis sügisrüüs, et julgeolek oleks viimane asi, mida sellises meeleolus käsitleda. Aga mis teha.\nSotsioloogiadotsent Henn Kääriku loengud on läbi, kabinetist kostab askeldamist. Ninna hakkab purgisupi lõhn.\n– Jaa. Sisse! Tohutu kiirus on peal, valimised… Pole aega kodus söömaski käia! Äkki kannatab, kui räägime paari nädala pärast?\n– Tõsine asi, puudutab teid ja kaheksakümnendaid.\n– Ohoo, nagu oleks millegi kriminaalsega tegemist?\n– Nimi Schliemann on teile tuttav?\n– Jaa. Sakslane.\nMõnda aega oleme vait. Käärik seisab nagu tinasõdur, käed risti rinnal, jalad harkis.\n“Hea küll, räägime,” ütleb Käärik.\nMeie jutuajamine toimub autos, teel Kääriku pisikesse maamajja Tartu lähistel, kus ta kaks korda nädalas kütmas käib, et raamatud niiskust ei saaks. Aeg-ajalt juhatab Käärik mu õigele teeotsale, põlluteele jõudes küsib hoolivalt, ega see tee meil hambaid lahti ei võta.\nMis aasta see siis oli, 1984?\nSee oli 1981. Ma olin just etnograafiamuuseumisse tööle läinud.\nJa ühel päeval kutsuti mind KGBsse välja. Ähvardati, te olete nats ja… No siukseid süüdistusi olen ma ennegi kuulnud. Aga need ähvardused jätsid mind külmaks, sest natsionaalsotsialism oli mu uurimisteema. Jõudumööda uurin seda praegu ka…\nKes teid välja kutsus?\nHelistas Viktor Kozlov (KGB Tartu osakonna ohvitser, tegeles dissidentide ja rahvusliku liikumisega – toim.), et tulge sel ja sel kellaajajal. Mul ei olnud väga palju mõtlemisaega. Kuigi ma olin enne mõelnud mingeid stsenaariume, sest kui minnakse KGBsse, siis tuleb enne mõelda ka.\nAga see küsimus tuli mulle ootamatult – kas olete nõus rääkima. Loomulikult võib alati keelduda, aga mingil määral ma olin suhteliselt neutraalselt meelestatud, ja ma ütlesin – jah, olen nõus!\nKozlovi hoiak oli pigem sõbralik või nõudlik?\nNõudlik kindlasti mitte. Korraks oli vihje haakristile ja rohkem ei olnud sellest juttu ka. See on tavaline võte – jätta mulje, et teab rohkem kui tegelikult. Ma ütlesin, et minu sotsiaalne päritolu on briljantselt puhas, vanemad on töölised, vanaisa võitles punaarmees Denikini vastu. Ma ei olnud pihtide vahel, et oleks pidanud mingile kompromissile minema.\nAga juba tudengina rääkisite kõva häälega Rosenbergist?\nRosenberg baltisakslasena oli muidugi huvitav objekt. Aga rohkem uurisin ma Goebbelsit, Hitlerit ka. Tihti arvatakse, et kui inimene uurib natsi-Saksamaad, peab ta ka ise olema Hitleri poiss. Aga mina, vastupidi, pean Hitlerit inimeseks, kes on Saksamaale tohutult kannatust kaela toonud ja kes persoonina oli värdjas.\n(Käärik räägib pikalt natsionaalsotsialistlikust eliidist, kes kõik olid parajad jõhkardid. Räägib Goebbelsi kurjast karismast, võrdleb Hitleri ja Goebbelsi kõneosavust, räägib, kuidas nad oma annet kurja teenistusse rakendasid.)\nTeie oma kätt tervituseks püsti ei aja?\nÜldjuhul mitte. Kuigi mul on kuradi kahju, et haakrist on löögi all.\nMa kirjutasin kunagi ka Ekspressis, et kas haakrist tuleb vaikselt tagasi – vigade tõttu, mis tehakse, immigratsioonipoliitika näiteks.\nMis siis oleks juhtunud, kui te oleksite öelnud seltsimees Kozlovile, et te ei räägi temaga?\nMitte midagi! Ma olen kindel, et mingeid argumente KGB-l minu vastu ei olnud. Ma olen küll pulli teinud, aga mis nad oleks saanud teha!\nMis pulli te olete teinud?\nNoh, heas seltskonnas olen vahel mõnda ajaloolist isikut parodeerinud. Ega see pole keelatud – teatrit tehakse kogu aeg. Demokraatlikus ühiskonnas võid teha kõike, kui sa ei riku teatud printsiipe, ei õhuta viha rahvuste ega rasside vahel. Demokraatia ongi selleks, et igaüks saaks ennast välja elada, aga mitte teiste kulul.\nKuidas need jutuajamised KGBga välja nägid?\nEga neid palju ei olnud, ma ei tea, kolm, neli, viis korda ehk oli.\nKozlovi oleks muidugi võinud kuradile saata, aga ma mõtlesin, et võib-olla on kasulikum minu kollektiivile, kui ma KGBga räägin. Lihtsalt räägin. Ja ma ütlen ausalt, mitte kordagi mingit survet ega tooni kõrgendamist ma ei tundnud.\nKutsuti Vanemuise tänava majja või uduste akendega Žigulisse kuskile nurga taha?\nEnamasti Tartu hotelli, toanumber oli kokku lepitud, saime kokku ja rääkisime. Vanemuise tänavale eriti ei kutsutud. Minu meelest nad oleks võinud mind kutsuda ka Vanemuise tänavale, mul poleks sellest midagi olnud.\nAga siis ju kõik näevad?\nJa mis siis! Oleks mul midagi hinge peal. Aga nemad seda varianti tõepoolest vist väga ei armastanud. Kunagi… täpselt ei mäleta, miks… süda oli täis, läksin Anti Taluri (KGB Tartu osakonna ülem) käest midagi küsima, ja ta küsis – kust te tulite? Ma läksin nagu korralik kodanik kunagi, mis siin siis häbeneda on, soliidne hoone ju!\nKelle vastu huvi tunti?\nProbleem oli selles, et muuseum oli luubi all. KGBd huvitas hirmsasti, mis seal tehakse, mida seal uuritakse, mida seal räägitakse, mida loetakse. Sada asja.\nLuubi all olid Heiki Pärdi, ta oli muuseumis osakonnajuhataja, kolleegid Juta Reio, Vaike Reemann, Reet Piiri… Põhiliselt tunti huvi Heiki Pärdi vastu. Ta oli mu hea kolleeg ja kamraad, tema lõpetas aasta hiljem ajaloo kui mina. Pärdi käis välitöödel, uuris vanu ehitisi, ja minu käest uuriti, kas ta on kogunud materjali küüditamise kohta. Ma ütlesin, et minu teada mitte. Ma rääkisin sellest Pärdile ka.\nPärdi oli alguses minu otsene ülemus, koos käisime 1981. aastal Viljandimaal välitöödel. Sügisel kutsuti mind välja.\nKas Pärdil mingeid pahandusi oli? KGB kiusas teda?\nMa ei mäleta, et KGB oleks teda kiusanud, aga et ta luubi all oli, see on fakt.\n(KGB korraldas Pärdi kodus läbiotsimise ja teda kutsuti korduvalt julgeolekusse ülekuulamistele, sest ta lävis vastupanuliikumise tegelastega.)\n… Ma ei taha mängida tagantjärele tarka, aga minu mõte oli järgmine – kuivõrd muuseum oli löögi all, parem on KGBga rääkida. Võib-olla ma saan midagi head teha. Toetada nii palju kui võimalik muuseumi inimesi, kes olid kahtluse all. Juta Reio oli, ma tean, eestimeelne naine, tema heaks sain ühe ja teise hea sõna öelda, Reet Piiri kohta oli mingi kahtlus, ma ütlesin, et välistatud…\nMa arutasin asja Kadri Tammuriga, kes oli mu hea kolleeg, praegu ka veel. Siis Vaike Reemanniga rääkisin nendest asjadest lahtiste kaartidega, ma ei tundnud endal mingisugust süüd. Ütlesin, et olge ettevaatlikud. Aga ka seda, et pole mõtet sellest nüüd üle Eesti kellata.\nTundsite, kuidas kolleegid ümberringi ettevaatlikuks muutusid, kuidas Brežnevi-anekdoote räägiti aina vähem?\nEi, mitte mingit muutust ei olnud! Oleks ma asja võtnud veidi tõsisemalt, oleks võib-olla vagasemaks jäänud (naerab).\nNaisele kodus rääkisite, et näe, täna pean jälle minema?\nMuidugi. Naine ütles, et riskantset mängu mängid!\nMuuseumi direktori Aleksei Petersoniga te seda saladust ilmselt ei jaganud?\nEi, ei! Ma olin Petersoniga tülis. Kui Heno Sarv mulle ütles, et Petersonil on KGBs kuidagi käsi sees, välistasin täiesti siukse asja. Tundus, et muuseumis oli keegi, kes julgeolekule ettekandeid tegi, päris kindlasti kohe. Aga me ei osanud arvata, kes.\nTüli oli nii suur, et kui te NLKPsse tahtsite astuda, ei andnud direktor Peterson teile isegi soovitust.\nMa olin teadusdirektor ja ma ei mäleta, kas partorg või kes see oli, kes ütles – te olete tubli teadur, astuge parteisse. Ma mõtlesin, et kui vaja, siis vaja, aga Peterson pani sellele veto. Ja jumal tänatud, vähemalt üks kord Petersonist kasu!\nMe olime tõesti tülis. Mulle selline autoritaarne juhtimisstiil ei istu! Kurat, harimatu kolhoosnik, püüab teaduritele teha selgeks asju, millest ta mitte midagi ei jaga, ja seda veel ebasobivas vormis.\nKas te KGB-le kirjalikke seletusi ka pidite tegema?\nMingeid kirjalikke seletusi tegin küll. Neil oli vaja ilmselt ka aruandlust või kurat teab, mida. Kirjalik tekst on ikka kirjalik tekst.\nMida KGB teie käest veel uuris?\nMida keegi teeb, mida loeb. Kas Heiki Pärdi “Ameerika häält” kuulab. Muidugi kuulab, mina ka kuulan, kõik kuulavad!\nPärast Pärdile ütlesin ka, et seda küsiti. Loomulikult, kuulame kõik!\nJa mingil hetkel küsiti, te oskate poola keelt. Meil on siin poola restauraatorid, kas teie ei tahaks nendega rääkida ja kuulata, mis meeleolud nende hulgas on? Ametiühinguliikumine Solidaarsus oli Poolas küll selleks ajaks juba mättasse löödud, aga ikka. Kas ei ole selliseid, kes siin Solidaarsuse ideid püüavad levitada ja mis mehed nad üldse on?\nMa ütlesin: heameelega! Minu idee oli öelda poolakatele, et nad pole üksi, et Suur Vend on nende vastu huvi tundnud.\nRääkisin sellest ka Heiki Pärdile. Nädal või hiljem kutsuti mind välja, öeldi, Käärik, see jutt pidi ju omavahele jääma. Ma ütlesin, et jäigi. Aga nemad juba teadsid, et poolakad teavad.\nKust see võis lekkida?\nMa ei tahaks kuidagi uskuda, et Pärdi ise oleks olnud seotud. Pärdi oli minu vastu väga hea ja aus poiss ja, ma arvan, on seda praegu ka. Pärdi ümber olid ilmselt selliseid inimesi, keda ta poleks pidanud usaldama, need dissidendid, katlakütjad… Iga teine neist võis olla KGB nuhk. Millega neid meelitati, lubati nutsu või kurat teab mida…\nJa ma ei teagi, kas poolakate juurde üldse kedagi saadeti. Mina igatahes oleksin läinud. Muidugi, ka poolakate seas oli agente, see oli suur risk…\nMillal Schliemann mängu tuli?\nSeda aastaarvu ma ei oska öelda.\n1984. aasta sügisel, see on paberi peal kirjas.\nNojah, siis öeldi mulle ühel kohtumisel, et võtke siis endale nüüd nimi… Ma sain aru, et kui ma nime pean võtma, on see värbamine. Ja ma ütlesin, et ma ei võta. Ma polnud agent! Mina pidasin nendega dialoogi, ma ei lasknud ennast värvata!\n(Et me oleme jõudnud Kääriku maamaja juurde, istume värava taga seisvas autos, otsin portfellist agendikaardi koopia ja ulatan Käärikule.)\nNii-nii. Number ka peal, nagu vangil koonduslaagris – 15639.\nVärbaja Palmpuu, oktoober, 1984. aasta. Viies osakond, kategooria – agent.\nNojah. See on nüüd küll üllatus.\n(Käärik annab paberi mulle tagasi.)\nPäris tõsiselt. See ei tee fakti olematuks, aga üllatus on see küll!\nNo nemad tõlgendasid seda niimoodi, mina nii ei tõlgendanud. Eks neil oli ka võib-olla aruandlus, mida rohkem nimesid sinna kategooriasse läks, seda parem…\nAga kust see Schliemann siis kaardile sai?\nKui ma oma mälus praegu inventuuri teen…\nNad uurisid mu käest endiselt igasugu asju Kolmanda Reich’i kohta. Ja samal kohtumisel – minu meelest oli samal kohtumisel – küsisid, et kes on Kolmanda Reich’i kõige kuulsam teadlane.\nMa tegin rumala nalja ja ütlesin neile tuntud saksa arheoloogi, Trooja avastaja Schliemanni nime, kes tegelikult elas hoopis Saksa keisririigi ajal ja oli ammu surnud.\nIlmselt vaatasid pärast entsüklopeediast järele, said aru, et ma olin neile jala peale pissinud, ja nii nad suure vihaga selle agent Schliemanni kokku panid.\nMa praegu lihtsalt tuletasin selle, ma ei oska seda olukorda muul moel rekonstrueerida.\nMillal viimati KGB-meestega kohtusite?\nJa pärast seda Schliemanni-juttu me vist enam suurt kokku ei saanudki. Ilmselt nad olid taibanud, et ma pole see õige inimene, keda neile vaja on. Aga samas, rääkisin nendega viisakalt, soliidselt…\nSee oli ikka tükk-tükk maad enne režiimi kokkuvarisemist.\nMart Helme, teie kursusevend, praegune Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna juht, ei teadnud sellest kõigest midagi?\nEi, temale ma sellest ei rääkinud. Ta ei olnud sel ajal ka üldse Tartus.\nKui tihti see KGB jutul käimise aeg teile meelde tuleb?\nIkka tuleb. Ma olen mitu korda mõelnud – oli ju ettepanek, et need, kes on KGBga koostööd teinud, peaksid tulema ja ilusti ära rääkima. Ma mõtlesin, ma pole ju koostööd teinud. Ma olen suhelnud, aga ma pole koostööd teinud mitte mingil määral.\nJa neid, kes ex officio (ametikohustuste tõttu) välja kutsuti, neid oli ikka väga palju.\n(Meil läheb autos palavaks ja kerime aknad alla.)\nMa kasutasin oma isiklikku pead ja püüdsin teha oma kolleegide jaoks, mis oskasin. Raske on mõõta, missuguse kaaluga on üks või teine sõna, aga midagi ma nende jaoks tegin, ja kui sellest oli kasu, on mul väga hea meel.\nMa ei püüa mängida mingit ohvritalle, või vabadusvõitlejat või sangarit. Asi oli enam-vähem nii, nagu ma rääkisin.\nSõidame tagasi Tartusse. Istusime tund aega maamaja värava taga autos, ja unustasime ära, et ahju on vaja teha tuli.\n■1973 lõpetas ülikooli ajaloolasena.\n■1973–76 töötas sotsioloogina.\n■1980 filosoofiakandidaadi kraad Minski ülikoolis.\n■1981 etnograafiamuuseumi teadur.\n■1982 etnograafiamuuseumi teadusdirektor.\n■1987 Tartu ülikooli NLKP ajaloo kateedri õppekabineti juhataja. Ainuke õppejõud NLKP ajaloo kateedris, kes ei olnud ise NLKP liige.\n■1995 Madissoni partei Eesti Rahvuslaste Keskliidu Tartu osakonna esimees ja peaministrikandidaat\n■2012 andis kohtusse Tartu ülikooli, et talle on makstud liiga vähe töötasu.\n■Templirüütel, harrastanud poksi (Foremani fänn), kassisõber (Loomakaitse seltsi liige), orientalist, hinnatud ja karismaatiline õppejõud\nTeised Henn Käärikust\nKadri Tammur (Henn Kääriku kolleeg etnograafiamuuseumi päevilt, praegune parteikaaslane):\n“Meie teadurite kapitagune küll teadis, et ta KGBs jutuajamistel käis. Kui läks, hüüdsime talle järele, et tule siis ikka tervelt tagasi. Kõik muidugi ei teadnud ka. Juta Reiol oli tervis vilets, ja me ütlesime Käärikule, et ära sa Jutakesele küll räägi, et KGB ta vastu huvi tunneb, see oleks talle kabelimats.”\nTarmo Kulmar (teoloogiadoktor, TÜ usuteaduskonna professor, tollal Ugala teatri kirjandusala juhataja, seejärel ENSV TA Ajaloo Instituut):\n“Henn Käärik käis 80ndate alguses korduvalt minu juures murelikult arutamas, et kuidas KGBga peaks käituma. Ma soovitasin, et konkreetsetest isikutest on targem mitte rääkida. Ma tunnen Henn Käärikut aastakümneid kui kindla iseloomuga inimest. Ja ma pean tema koostööd KGBga täiesti võimatuks.”\nHeiki Pärdi (kolleeg etnograafiamuuseumi päevilt):\nKäärik rääkis tõesti oma KGB-käikudest seoses meie tegevusega välitöödel ja mitte ainult. Agendi-asjadest küll juttu polnud ja varjunimest ammugi mitte.\nKuna Keskerakonna kontrolli all olev linnameedia on andnud EKRE kandidaatidele ohtralt rääkimisvõimalusi, on juba mõnda aega spekuleeritud sellega, et EKRE ja Keskerakonna vahel toimub koostöö. Täna oli EKRE Keskerakonna kõrval ainus, mis nõudis peale IRLi linnapeakandidaat Eerik-Niiles Krossi kohta Interpoli tagaotsimiskuulutuse ilmumist Krossi taandumist valimiskampaaniast\n“Põhjus, miks nn kolmikliit üritab meist jätta muljet kui Savisaare salatoetajatest ongi selles, et me pole olnud nõus nendega enne valimisi ette kampa minema, teisisõnu, me pole kellegi tõugata-tõmmata või varnast võtta ja loomulikult tekitab see kõigis kahtlusi, et oleme järelikult vastastega kambas. Kinnitan, et ei ole,” vastas Martin Helme Delfi küsimusele.\n“Me oleme korduvalt öelnud, et me ei välista koostööd kellegagi ega lepi enne valimisi kellegagi kokku mingeid koalitsioone. Koalitsioonis osalemine või opositsiooni jäämine sõltub esiteks valimistulemustest ehk sellest, millised kombinatsioonid üldse on võimalikud,” lisas Helme.\n“Me päris kindlasti leiame, et Tallinna senine valitsemisstiil ei ole rahuldav ja soovime muutusi. Kellega või kuidas neid muutusi kõige paremini õnnestub saavutada on valimistulemuse ja läbirääkimiste küsimus,” kommenteeris Helme.


Memmed poes: kas see "50 halli varjendit" on sõjafilm nagu "Mandariinid"? - Delfi\nMemmed poes: kas see "50 halli varjendit" on sõjafilm nagu "Mandariinid"?\nJamie Dornan, filmi "50 halli varjundit" staar ja fännidFoto: John MacDougall, AFP\nEi ole ilus poes kassajärjekorras kõva häälega naerma hakata, eriti kui pole enam poisike. Müüja arvas vist, et olen end soodaks napsitanud või kimun salaja kanepit. Või lolliks jooksnud – kui ta teaks, kui palju ma sörkimas käin – üks väheseid "hulle" alevikus. Aga ei seda, teist ega kolmandat – kuulsin vaid pealt kahe pensionipõlve veetva vanema proua vestlust. Lähituttavad nad pole, aga tere ikka ütlen.\n"Kas see "50 halli varjendit" on sõjafilm nagu "Mandariinid"?" küsis üks filmikriitik teiselt ja siis see naerupahvakas tuligi. "Ei tea, võib-olla, aga Ulfsak seal küll ei mängi – pole sellest midagi kuulnud," vastas teine. Arvate, et see vaigistas naeru? Ei!\nSituatsiooni tekkepõhjused on ilmselt info üleküllus ja kehv kuulmine, aga tõesti: igast võimalikust kanalist – raadiost, televiisorist, ajalehest, internetist – antakse infot läbisegi nii "Mandariinide" Oscari-ootusest ja "meie mehest Havannas" ehk Lembit Ulfsakist kui ka filmist "50 halli varjundit" koos selle tohutu kassamenuga.\nVarsti näeme, parafraseerides Maria Ulfsakit, filmirahva laulupeol ühte kiilakat koos ühe habemikuga ja siis hõiskame rõõmust. Ja eestlased hõiskavad koos Lembitu lähedastega, ilma irooniata. Samas ootan uut hooaega sarjale "Langus" – mida see "50 halli varjendi" mees nüüd korraldama hakkab?\nKes peab tänukõne, kui "Mandariinid" võidavad?\nUSA leht materdab "Ameerika snaiperit": "Mandariinidel" on sõja ja usu...\n"Mandariine" ei tahtnud keegi\nLugeja filmist "50 halli varjundit": pärast seanssi ohkis üks mees, et...\nKriitikud pole rahul: filmis "50 halli varjundit" on liiga vähe seksistseene!\nThe Guardian ennustab "Mandariinidele" raskusi: kui Akadeemia liikmed peaks...


Läänlane, Author at Läänlane - Page 186 of 192\nSOS Lasteküla kutsub 8. novembril kell 17.30-19 Haapsalu Hoolekandekeskusse (Kastani 9) kogukonnaõhtule, kus tutvustatakse kõikidele huvilistele võimalust kasvatada vanemliku hooleta lapsi kas oma isiklikus kodus võis siis SOS-pinnal. SOS Lasteküla:...\nEestile on oluline, et kasutuselt kõrvaldatud sõidukeid käideldakse keskkonnahoidlikult ja saaks registrist teatavatel juhtudel kustutada ka ilma lammutustõendita. Seetõttu esitab Eesti oma ettepanekud Euroopa Liidu sellesisulise direktiivi kohta. „Autoromud on...\nEestis töövõtjate seas korraldatud uuringust selgus, et iga neljas töötaja sooviks palka saada vähemalt kord nädalas. IT-sektoris sooviksid palka tihedamini kui kord kuus saada tervelt 40% töötajatest. Palgamaksmise perioodi lühendamine...\nLäänemaa Koolispordi Liidu murdmaajooksu meistrivõistlused peeti Kullamaal. Vaheldusrikkale maastikule sobitatud rada tõi kohale hulga lapsi ja koole üle maakonna. Järjekordselt müts maha Kullamaa keskkooli korraldusmeeskonna ees – kõik sujus kiirelt...\nPolitsei hoiatab taas kelmide eest, kes pakuvad eakatele inimestele tervendamist vee ja sularaha õnnistamise teel. Tallinnas langesid selliste kelmide ohvriks üks 91-aastane ja üks 84-aastane naine. Eelmisel nädalal pöördusid politseisse...\nEile selgitati Haapsalu kunstmuruväljakul Läänemaa parim kool jalgpallis. Läänemaa ühisgümnaasium osales võistlustel klasside võistkondadega. Neile pakkusid konkurentsi Noarootsi gümnaasium ja Haapsalu KHK. Kahjuks meie väikeses maakonnas rohkem gümnaasiumiharidust andvaid koole ei...\nAjakirja Säde peatoimetaja Kristi Pärn-Valdoja leiab end töö tõttu ikka ja jälle eksootilistest paikadest. Kuhu tahab ta alati tagasi minna ja kuidas ta reisib? F: https://www.instagram.com/kristiparn/ Miks sa reisid? Üks...\n19. Just Filmi programmi linateostes tutvustame tänavu selliseid lapsi ja noori, kes võtavad vastutuse, astuvad ebaõigluse vastu ning hoolivad sellest, milline on inimkonna tulevik. Just Filmi rahvusvaheline noortefilmide programm rändab...\nReisivideote konkurss näitas Eesti videoloojate kõrget taset. Konkursile saadetud 69 võistlustöö hulgast valis žürii võitjaks Triinu Malvi ja Markus Muide Prantsusmaal Nice’is filmitud reisivideo, publikuhääletusel kogus kõige enam hääli Raul...\nPage 186 of 192 Prev 1 … 185 186 187 … 192 Järgmine


Autorikino: Piiririkkujad #4: TAGAOTSIJAD | Kino Sõprus\nAutorikino: Piiririkkujad #4: TAGAOTSIJAD\nDetektiiv Steve Burns (Al Pacino) on tumedapäine, iseloomulike näojoonte ja sobiva kehaehitusega. See teeb temast ideaalse tööriista, keda saata uurima New Yorki West Village'is toimuvaid mõrvu. Burns vastab hästi ohvrite kirjeldusele, kuid peab olema nii söödaks kui ka jahtima mõrvarit. Aegamisi sulandub ta sügavale sadomaso geikultuuri, mis paneb löögi alla nii tema põhimõtted kui ka suhted tüdruksõbraga.\nTeedrajava õudusfilmi „Eksortsist” režissöör William Friedkin vaatleb „Tagaotsijates” samavõrd pahelist, kuid veelgi tõepärasemat subkultuuri. Mõrvamüsteerium ja hedonism, igasuguse romantikata seksuaalsus ja küüniline politseivõim loovad ainulaadse sünge kokteili seni varjus hoitud teemadest. Autentsetes keskkondades autentsete tegelastega filmitud „Tagaotsijad” mõjub endiselt kõhedalt ega püüagi varjata uudishimu underground’i tumedama poole vastu.\nEriprogrammi Autorikino 2018: Piiririkkujad kirjeldus\nFilmiajaloo klassikast friigifilmini!\nAutorikino programm on kuraatori poolt hoolikalt valitud filmiparemik läbi maailmakino ajaloo. Sarja raames linastuvad nii parimate režissööride loomepuhangul sündinud meistriteosed, aga ka äärmuslikumale publikule mõeldud friigifilmid. Sarja kureerib Karlo Funk.\nAutorikino seanss toimub üks kord kuus. Filmid linastuvad originaalkeeles, eestikeelsete subtiitritega.\nJärgmised filmid Autorikino 2018: Piiririkkujad sarjas\nAutorikino 2018: Piiririkkujad #8: Situatsioonikomöödia\nVarasemalt Autorikino 2018: Piiririkkujad sarjas linastunud filmid\nAutorikino 2018: Piiririkkujad #7: Samaaria tüdruk\nAutorikino 2018: Piiririkkujad #6: Rootsi armastuslugu\nAutorikino 2018: Piiririkkujad #5: Belle de jour\nAutorikino: Piiririkkujad #3: DELIKATESSID


Henkel pimestas suurepärase tulemusega\n10. november 2010 kell 8:31\nSaksamaa keemiatootja Henkel teatas ligi kahekordistunud kvartaalsest kasumist ja tõstis aastast kasumiprognoosi.\nSuperliimi Loctite ja Persili pesupulbri valmistaja kolmanda kvartali puhaskasum kasvas aastases võrdluses 96%, 337 miljoni euroni, vahendas Bloomberg.\nLigi pool Henkeli tuludest tuleb tööstusliku liimi tootmisest, sest kriisi taandumisega on ülemaailmne nõudlus taastumas. Liimi tootmisest tulenev tulu kasvas 19% võrra, 1,95 miljardi euroni.\nLisaks tõstis firma kasumiprognoosi juba kolmandat korda sel aastal, ennustades, et kasum eelisaktsia kohta kasvab 45% võrra. Varem prognoositi kasvuks 25%.\n"Henkel lõikab suurt kasu auto- ja elektroonikatööstuse taastumisest, sest täna avaldatud numbrid on muljetavaldavad," ütles Martina Noss, Norddeutsche Landesbanki analüütik, kes säilitab "hoia"-soovituse aktsiale.


26.03.2014 | Gondori kroonika\nPosted on 26. märts 2014 by Matti Maasikas\nKäisin kuulamas USA presidendi Obama kõnet Brüsseli Bozari kontserdisaalis. Kohal BE kuningapaar, BE valitsus, EL institutsioonide ja NATO juhid, diplomaate ning hulganisti noori inimesi. See viimane võimaldas Obamal rääkida väga palju demokraatlikest väärtustest, nende kaitsmise vajadusest, laskis noortele korduvalt südamele panna, et hüved nagu vabadus, jõukus, demokraatia pole tasuta ega iseenesestmõistetavalt alati olemas, ühesõnaga, rääkis Venemaast ja Ukrainast ja mitte EL-USA suhetest. Sellest, täpsemalt, täna toimunud EL-USA tippkohtumisest antakse Coreperis homme ülevaade ja Obama pressikonverentsist EL juhtidega saab mingit esmast aimu näiteks sellest artiklist.\nKonkreetsemalt ütles Obama, et Venemaa invasioon Ukrainasse on vastuvõetamatu, Krimmi annekteerimist ei tunnustata. Ütles, et USA ja kogu NATO pühendumus artikkel 5-le on kõikumatu. Et allianss on tugevdanud oma kohalolekut Balti riikides ja PLs. Aga ütles ka, et liitlased peavad kaitsesse enam panustama. Edasiste sanktsioonide kohta (tean juba, et homme hakkab Coreper selle asja üle taas vaidlema) ütles Obama, et kui Venemaa oma kurssi ei muuda, siis suurendame meie tema rahvusvahelist isolatsiooni veelgi. Nii et polnud nii, et kui Venemaa lihtsalt enam uusi eskaleerivaid samme ei astu, siis Lääs omalt poolt ei lähe sanktsioonidega edasi. Ja last not least, Obama kordas eilset mõtet Venemaa mõjujõu vähenemise kohta. Eile ütles ta, et Venemaa on regionaalne jõud, täna tõdes, et erinevalt Külma sõja ajast ei juhi Venemaa enam mingit globaalset koalitsiooni. Kuna öeldud selle kordamise taustal, et meil, Läänel, on demokraatlik globaalne allianss, siis oli võrdluse mõte üpris selge.\nSee viimane juhib mõtted sellele, et maailmas on paljud asjad ikkagi (ka) isiklikud. Obama, nagu ka Putini hinge kiiganud G. W. Bush ja Jeltsinit emmanud Clinton enne teda, proovis oma ametiaja alguses Venemaaga suhted uuele alusele seada. Kõigil kukkus aga lõpuks ühtmoodi välja, suhted pehmelt öeldes kehvakesed. Kuid sellesse protsessi oli panustatud suure egoga (ilma selleta presidendiks ei saa) inimeste isiklikku prestiiži ja sellel on tagajärjed. Mulle küll tundub, et Obama viimaste päevade väljaütlemistel on ka teatav isiklik hoiak juures.


Eripreemia saanud Avo Leokit iseloomustab sportlik visadus kõiges - MAALEHT\n10.november 2015 18:25\nAasta Põllumees 2015 kandidaat Avo Leok\nAasta põllumehe juubelikonkursi puhul andis Maaleht välja eripreemia Avo Leokile – mehele, kes pärast õnnetust ratastooli aheldatuna on pannud püsti vapustava kalaäri. Ta kasvatab angersäga ning sellest tehtud konservid tunnistati 2013. aastal üheks parimaks Eesti toiduaineks.\n“Mul on oma fänniklubi. Kui inimesed tulevad laadal juurde ja kiidavad, kui maitsev on angersäga, siis on hea tunne, et pole asjata tööd teinud,” rääkis Avo Leok Maalehele.\nMis on angersäga?\nKuna vigastusest võitu saada ei õnnestunud, tuli leida muud tegevust. Nüüd on mees võtnud uue sihi – ainsana Eestis on ta saanud angersägakasvatajaks. Aastatega on ka üha rohkem tarbijaid uue kala maitse omaks võtnud. See valge kondita kala on angerja kõrval gurmaanide maiuspalaks saanud.\nÄrile pani ta alguse sealsamas Hollandis, kus käis kalakasvatust uurimas ja – esimese asjana – kala maitsmas. Maitsmise järel polnud kõhklustki, et just angersäga kasvatuseks rajabki ta oma ettevõtte. Aafrika angersäga ei kasvata Eestis teadaolevalt mitte keegi teine.\n“Ma ei saanud väljas ja tiikides kasvatusele mõelda – ratastoolis ei pääsenuks neile hästi ligigi, rääkimata siis veel seal toimetamisest,” tunnistas Avo. Aga soov midagi ise teha oli suur. “Sisekalakasvatuse ja sinna sobivate angersägadega saaksin hakkama,” leidis ta.\nKoduseks kasvatuseks sobis vana tsiklite garaaž. See tuli vaid igasugu tränist tühjaks teha ja soojustada. Seejärel ostis Avo ühelt hollandlaselt kogu sisseseade koos veepuhastus- ja pumpamissüsteemide ning basseinidega.\n“Kui meie looduses kasvav säga on külmaveekala, siis aafrika angersäga nõuab sooja vett, selle temperatuur peab püsima pidevalt 27 kraadi,” räägib Leok. Nii peab soojaveeboiler kogu aeg töös olema. Elektrikatkestuste puhuks on ostetud generaator.\n15 000 säga aastas\nEsimesed maimud kasvatas Leok oma saunas üles 2011. aastal, neist said kalafarmile marjakalad. Nüüd kosub Paadi talus kuni 15 000 angersäga aastas.\nSee kala kasvab 8–9 kuuga poolteisekiloseks, angersägad on musta värvi ja suurte vurrudega. Mida nooremad, seda valgema lihaga, luid neil pole, ainult selgroog. Liha ise on mahlane, aga pole nii rasvane kui angerjal.\nEnamik toodangust müüakse kalatootja ja -töötleja aktsiaseltsi M.V.Wool kaudu. Iga nädal jõuab sellesse firmasse mitusada kilo rookimata kala. M.V.Wool töötleb, marineerib ja suitsutab kala ning saadab angersäga müügile kaubanduskettidesse üle Eesti.\n“Tõusen hommikul kell seitse ja õhtul enne kahtteist kunagi tuppa ei saa,” kirjeldab Avo Leok oma igapäevatööd.\nHommikul jagab ta kaladele õige söödaratsiooni. Kogu sööt on toodud Hollandist, see jagatakse käsitsi kopsikutesse, mis on paigutatud basseinide kohale ja ühendatud ridvaga, nii et kalad saavad ninaga ritva tonksates oma sööda kätte. Basseine on 24 ja igas neist eri suuruses kalad, mida püütakse kahvaga.\nLaatadel müümise jaoks suitsutab Avo Leok kalad ise, tööstuse juurde rajatud taluköögis marineerivad abilised angersäga Avo marinaadiretseptide järgi, lisaks tehakse kalašašlõkki, kotlette ja pasteete.\nKalakasvanduse on Leokid rajanud omal jõul, investeeringutoetusi pole nad taotlenud. Aastatega on investeeritud mitusada tuhat eurot, et angersäga oleks kohapeal kasvatatud, rikastaks meie toidulauda uute maitseelamustega ning pakuks konkurentsi imporditud kalale.\nMÄRKSÕNAD: Aasta Põllumees 2015 Avo Leok


Casa Pallamaio ajalooline keskus Vicenza TopCleaning - Airbnb\nCasa Pallamaio ajalooline keskus Vicenza TopCleaning\nKogu üürikorter, mille majutaja on Federico & Violeta\nFederico & Violeta on Supermajutaja\nKirg külalislahkuse vastu.\nSuured ruumid sinu peatumise jaoks.\nCasa Pallamaio asub esimesel korrusel Vicenza ajaloolise keskuse eksklusiivses piirkonnas ilma liikluse ja mürata. Täielikult sisustatud maja on 400 m kaugusel rongi- / bussijaamast, 400 m. kaugusel Palladia basiilikast ja 10 minuti kaugusel väljakust.\nAutoga 10 min. kiirteest/laadast, 5 min. Haigla.\n200 m. ajaloolise keskuse ostutänavad baaride ja restoranidega.\nSind kaasatakse Palladio linna südamesse\nMe ei paku võimatute ruumidega stuudiokortereid, vaid suurt 55sqm majutust, mis on sinu kodu nii kauaks kui soovid.\nMe pöörame kõige rohkem tähelepanu ruumide puhtusele, mis on juba kõrgel tasemel ja mida kõik meie külalised hindavad.\nCasa Pallamaio on elegantne esimesel korrusel asuv korter, mida kaitsevad piirded, et tagada sinu maksimaalne ohutus.\nSiin saad lõõgastuda pärast pikka vaatamisväärsustega tutvumist või tööpäeva, sest saad kasutada kabinetti, mis on loodud töötamiseks suurepärase wifi /Ethernet-ühendusega.\nLeiad mugava, puhta, valgusküllase ja vaikse keskkonna eksklusiivses ja liiklusvabas piirkonnas Vicenza ajaloolises keskuses.\nRuumid on targalt korraldatud, et nautida alati piisavalt ruumi ja valgust ning muuta sinu iga tegevus lihtsaks.\nVaade elutoast avaneb elegantsele Contra 'Pallamaiole, samal ajal kui öine vaade avaneb siseaiale.\nCasa Pallamaio pakub kööki, kus on kõik vajalik, lõõgastusala mugava kahekohalise diivaniga, magamistuba kaheinimesevoodiga 160x200, linad, laud ja reguleeritav tool PC kasutamiseks, tasuta WiFi, 39-tolline nutiteler, hiljuti sisustatud vannituba dušiga .\nKöögist leiad lisaks toiduvalmistamiseks vajalikele, moka, kohvi, elektrilise veekeetja, Ameerika kohvimasina, tee, rohtute, suhkru, sarvesaiade ja / või küpsiste hommikusöögi, puuviljade, vee, õli, äädika, soolapipra ja vürtside jaoks.\nVannitoast leiad seebi, dušigeeli, rätikute komplekti, fööni, kütteseadme ja lisaks termoventilaatori maksimaalse heaolu tagamiseks.\nSeal on ka triikraud ja triikimislaud, küte, kliimaseade, ventilaator ja video sisetelefon.\nCasa Pallamaio asub ajaloolise keskuse südames täiesti rahulikus piirkonnas ilma liikluse ja mürata, 400 meetri kaugusel Piazza dei Signorist, 400 meetri kaugusel raudteejaamast ja 10-minutilise jalutuskäigu kaugusel Vicenza kohtust. Sinu käsutuses on kaunid jalutuskäigud Palladia arhitektuuri ja kõigi ajaloolise keskuse pakutavate teenuste ja poodide vahel, sealhulgas Europari supermarket 350 meetri kaugusel. Mugav kasutada kullerit mis tahes külastusteks Bassano Marosticasse (30 minutit) Aasia (50 minutit). 10 minutiga autoga jõuad kiirteele Paduasse (20 minutit) / Veneetsiasse (45 minutit) / Veronasse (35 minutit). Mugav ja soodne kasutada rongi Venice 'i sihtkohtadesse (12 eurot edasi-tagasi reis inimese kohta) Padua või Verona.\nMajutaja: Federico & Violeta\nMeie eesmärk on pakkuda sinu reisi tüübi põhjal isikupärastatud majutuskogemust.\nKui valid meie, leiad suurepärase tubade koristamise, suurepärase wifi-liini, ruumi, kus saad lõõgastuda ja kus saad töötada oma arvutiga - kõik on vaikses.\nOleme hoolitsenud iga pisiasja eest, et muuta keskkond harmooniliseks ja külalislahkeks.\nMe pühendame oma kire külalislahkuse, teadmiste linna, aja ja naeratuse vastu sulle.\nTe ei ole turistid, kuid meie tervitame külalisi eksklusiivses ja iseseisvas asukohas\nMeil on hea meel anda nõu, mida Vicenzas ja ümbruses vaadata, pakkudes juhendeid ja brošüüre näituste, ürituste, kontsertide, kinode ja nõuandeid selle kohta, mida ja kus süüa teha väljaspool kodu või häid retsepte, kui soovid süüa teha.\nMeil on ka kontakte veinide ja õli võimalikuks degusteerimiseks / ostmiseks Berici ja Breganze Hillsist ning kohalikest trattoriatest / restoranidest.\nVajaduse korral saame teha transpordi või saata sind meie Vene piirkonna kõige iseloomulikumatesse kohtadesse\nKui valid meie, leiad suurepärase tubade koristamise, suurepärase wifi-liin…


Tahkete annuste lahuste tehas Hiina tahke annuse lahuse tootjad ja tarnijad\nZ seeria kapsli täitmise masin\nZ-seeria kapslite täitmise masin on spetsiaalselt loodud kõvade kapslite ravimi täitmiseks ja saadaval on mitmesuguseid masinate mudeleid. Seda kasutatakse laialdaselt mitmesuguste ravimite täitmiseks tänu mitmeotstarbelisele, täiuslikule funktsioonile, usaldusväärsele jõudlusele ja täpsele täitmisele. Sellel on ainulaadne disain ja see võib täita erinevate ravimite segatud täitmise ühes ja samas kapslis.\nS-seeria tahvelarvutite pressimismasin\nS-seeria tahvelarvutite pressimismasin on loodud pakkuma tõhusaid tahvelarvutite pressimislahendusi, lähtudes kasutajate vajadustest. Selle stabiilsus ja töökindlus on tööstuses tunnustatud ning selle lihtne töö, paindlik juhtimine ja automatiseerimine on laialt kiidetud. Samal ajal võib see pakkuda kahekihilisi tablette ja kihisevate tablettide lahuseid, pakkudes kasutajatele mitmesuguseid tablettide pressimise võimalusi.\nG-seeria katmismasinaga saab töödelda mis tahes kuju ja suurusega tooteid ning see on ideaalne seade tablettide kilekatteks, mikrotablettide kilekatteks, suhkrukatteks, graanulite katmiseks ja kihistamiseks. Patenteeritud kuivatussüsteem võib tunduvalt parandada kuivatamise efektiivsust ja toote kvaliteeti.\nP-seeria perforeeritud katteseadmed\nP-seeria perforeeritud katmismasin on maailmatasemel toode, mis võtab kasutusele uusima kattetehnoloogia. See ühendab kõigi katmismasinate eelised praegusel rahvusvahelisel turul ning vastab farmaatsiatööstuse uusimatele masinate isoleerimise ja puhastamise nõuetele, mis võimaldab saavutada täieliku isoleeritud tootmise, vähendada toimeainete kokkupuudet ja suurendada operaatorite ohutuskaitset.\nDG seeria granulaator\nKuivgranulaator on omamoodi keskkonnakaitseseade, mille investeeringud on väikesed, kõrge kasutegur, energiasääst ja reostus puudub. Kuivosakeste tihendamine, moodustamine, purustamine ja granuleerimine mehaanilise ekstrusiooni teel viiakse läbi materjali enda kristallvee abil.\nHLSG seeria märg Granualator\nLGL seeria vedelkihtkuivati\nkeevkihtkuivatit saab kiiresti ja eraldi vahetada, mis vastab paremini GMP nõuetele. Vastavalt kasutaja nõudmistele võib pakkuda kuni 12-baarilist keevkihtkuivatit, mis vastab ATEX-ile.


SOBIV MADMA: KES TA ON JA MILLISED ON TREENINGU MõJUD? [VIDEO] - KOOLITUS - 2021\nFit Mad Madonna, st Joanna Kajstura, on üks populaarsemaid personaaltreenerid Poolas. Ta viib veebiülekandeid enda soovitatud harjutustest ja on avaldanud ka raamatu. Sobiv ema Madman rõhutab aga, et ta erineb palju Ewa Chodakowskast või Anna Lewandowskast. Lugege, mis vahe on, milliseid harjutusi Fit Madam Madam pakub ja milline on nende mõju!\nFit Madmother, s.o Joanna Kajstura, nagu ta välja toob, peab lugu Poola kuulsamatest personaaltreeneritest ja peab neid tselluliidivaba sametise nahaga üsna õnnelikuks. Siiski väidab ta ka, et on neist täiesti erinev: treeningjärgsel selfie'l näeb ta välja nagu "tallatud salat", hommikusöögiks sööb ta lihtsalt juustuvõileiba ja kui peab tõusma kell 5 hommikul, siis ta ei mõtle isegi täiusliku meigi peale panemisele.\nVaid mõni aasta tagasi sai kehakas ema Madman istuda kaheksa tundi arvuti taga ja kehaline aktiivsus oli talle võõras. See muutus, kui ta otsustas ühel päeval endale uue püksi osta: ta ütleb, et tema enda peegelpilt peeglis (eriti liiga suured reied ja tahke kiht "apelsinikoort") hirmutasid teda nii palju, et edasilükkamist ei olnud homme - ta hakkas kohe harjutama. Ta pühendus neile nii palju, et lõpetas fitnessiõpetaja ja jõuspordi juhendaja kursused, sest "jõusaal on tema number üks". Joanna Kajstura on ka raamatu "Terve kümme lõbumaja. Sobiv ema hull" autor.\nHeas vormis ema soovib aidata naistel vanusest sõltumata taastada mitte ainult hea figuur, vaid eelkõige enesekindlus ja usk oma võimetesse (kuid mitte ainult seetõttu, et ka mehed teevad temaga trenni). Esiteks need, kes jooksevad igapäevaselt kodust kooli või tööle ja vastupidi ning neil pole aega uhkeid roogasid valmistada ega võimlas võimelda. Fit Mad Madonna on naine, nagu paljud Poolas: hõivatud, mitte kaua aega tagasi pühendanud oma aega peamiselt tööle või perele, kuid siiski "figuuriga, millel pole murdosa täiuslikust figuurist". Sobiv madema teeb videoid oma kodus tehtud harjutustest, nii et võime sageli imetleda köögis mööblil kõndivat kassi või oodata treeningpausi, kui Joanna koer otsustab sülle istuda.\nLoe ka: Ewa Chodakowska Skalpel 2 - mis on treenimine ja mis on selle mõju?\nLoe ka: Harjutused tselluliidi vastu. Parimad tselluliidi harjutused Ewa Chodakowska: KUUM KEHA - treeningu põhimõtted ja mõjud 13 harjutust kindlatele reitele ja tuharatele\nFit Crazy Mother: harjutused\nFit Mother Madwomani pakutud liikumispakkumine on kahtlemata lai: filmides näeme Joannat treenimas rasvunud ja puudega inimestega või tema tempot vapralt hoidvate eakatega. Mõnes filmis koos Fit Mother Crazyga teeb trenni ka tema mehe sõber, 120 kg kaaluv Tadeusz, kes annab trennist treeninguni aina rohkem. Suurem osa tema Fit Madmotheri harjutustest on suunatud naistele, kes soovivad oma figuuri saledamaks muuta. Nii et meil on koolitus rasvade vähendamiseks, harjutused kõhule ja tuharatele ning õhukestele reitele.\n1. Näited harjutustest sobivale emale Madiana lameda kõhu jaoks:\npõlvetoed ühe jala painutamise ja ülespoole pööramisega\npump plaadi asendist kätele,\n2. Näited sobiva ema Madwomani harjutustest kindla tuhara jaoks:\npuusa tõuseb alajäsemega sirgeks,\njalgade kopsud toetatud põlvitades,\njalgade tõstmine käsivarrel esitoes.\n3. Näited Fit Mother Madmani harjutustest õhukestele reitele:\njalgade kopsud hüppega,\njalgade tahapoole kiikumine,\nFit ema Madwoman treenimine lameda kõhu jaoks\nVaata videot, kus Fit Crazy Mother esitleb harjutusi lamedale kõhule!\nSobiv Ema Madwoman Dieet\nFit Madmother, nagu teisedki treenerid, rõhutab, et liikumisega peab kaasnema korralik toitumine. Mõistlikuks söömiseks nimetab ta siiski dieeti ja konkreetsete juhiste mittejärgimist. Fit Matka Madki sõnul sobib kõige paremini 3-5 väikse eine söömine päevas üldiselt kättesaadavatest toodetest, mitte spetsiaalselt imporditud seemnetest või puuviljadest. Toit ei ole mõeldud ahneks, vaid tervislikuks hoidmiseks, nii et kui lubate endale hamburgerit, on see parem kui üks ja kuus ja ainult üks kord nädalas.\nFit Fit Crazyiga harjutuste mõju\nSobiv madema rõhutab, et kui ta soovitab näiteks 10-minutilise kõhutreeningu, ei pea te seda kõike korraga tegema (kuigi peaksite alati end soojendama ja sirutama). Veelgi enam - igaüks saab treenida omas tempos, mida on näha ka tema videotes, kus kaks inimest võimlevad nii palju kui võimalik.\nFanki Fit Mother Madman rõhutab aga, et kõigi kavandatud harjutuste sooritamine koos temaga on nõudlik ja toob kaasa oodatud tulemused: rasvkoe ja tselluliidi vähenemine, saledamad reied ja vasikad, lamedam kõht ja kindlam tagumik.\nCopyright 2021 https://women-doctors.org Sobiv madma: kes ta on ja millised on treeningu mõjud?