Antriidi dioksidiin - koduse antiseptiline kirjeldus - Stenokardia\nTõeline kodune antiseptik Dioksidiinil on palju positiivseid omadusi. Suur hulk tegevusi ja kättesaadavus on muutnud selle üheks kõige populaarsemaks antimikroobseks aineks Venemaal ja SRÜ riikides. Ja intrakraniisilise kasutamise võimalus võimaldab teil ravimit kasutada ägeda ja kroonilise sinusiidi korral.\nKatse tulemused näitasid, et dioksidiin on väga efektiivne, sealhulgas raskete põletikuliste protsesside korral, samuti bakterite resistentsus immuunsus antibiootikumide suhtes.\nUuringute andmed näitavad, et ravim toimib 75-91% -l juhtudest. Seega, kui kasutatakse kohalikku või intrakraniatoitu, kui süstimisvormi kõrvaltoimed ja sisemine toksilisus praktiliselt ei avaldu, peetakse dioksidiini üheks kõige efektiivsemaks antiseptikaks.\nOlge ettevaatlik või Dioksidiini kõrvaltoimed\nDioksidiini vaevalt võib nimetada süütuks ja väga ohutuks ravimiks. Õnneks tekivad ravimi süstimisel reeglina tõsised kõrvaltoimed. Sellepärast kasutatakse seda süsteemset ravi ainult hädaolukorras, kui lihtsalt ei ole alternatiivi.\nAntiseptiline aine võib muuta rakulise DNA järjestust, st rakulisi mutatsioone provotseerida. Kuid kodumaised teadlased on leidnud, et kohaliku ja välise kasutusega see mõju ei arene. Kuid ravimi võimaliku mürgisuse tõttu keelustati dioksidiini kasutamist alla 12-aastastel lastel, samuti rasedatel ja imetavatele naistele.\nLisaks võib antiseptik vähendada neerupealise koore funktsiooni. Sellisel juhul on neerupealiste toime tugevam, seda suurem on dioksidiini annus. Ravimi annuse korduva suurenemisega täheldatakse neerupealiste hormoonide - glükokortikosteroidide - märkimisväärset langust. Ja jällegi ilmneb see kahjulik mõju pärast ravimi süstimist. Arvestades vanusega kaasnevat neerupuudulikkust, mis sageli areneb eakatel, tuleb ettevaatlikult määrata dikoksidiini üle 60-aastastele patsientidele.\nAkuutse ja kroonilise antriidi raviks kasutatava kohaliku kasutuse korral on ravim hästi talutav. On teada, et kirurgilises ja otorinolarüngoloogilises praktikas on laste raviks ette nähtud antiseptiline aine.\nSellistel juhtudel võtab vastutus ohutuse eest vastutav arst, kes tugineb oma kogemusele dioksidiini kasutamisel pediaatrilises uuringus.\nPeamised kõrvalekalded, mis on seotud intrakraniisse (sealhulgas pikivähkede pesemise ajal), on dioksidiini kasutamine:\nkrambid - väga haruldased;\nfotosensibiliseerumine - pigmendilaikude ilmumine päikesevalguse toimel.\nPidage meeles, et kõrvaltoimete tõenäosus on maksimaalne, kui annus ja protseduuride sagedus on märkimisväärselt suured. Nagu on näidatud praktikas, on dioksidiini kasutamine ninaõõne ja muude kohalike protseduuride loputamisel vastavalt soovitustele ja juhistele ohutu ning sellega ei kaasne kõrvaltoimeid.\nAntiseptikum on kasutamiseks (sealhulgas kohalikele) absoluutselt vastunäidustatud:\nindividuaalne talumatus või ülitundlikkus antiseptiliste ravimite suhtes.\nVaata ise: Dioksidiini taluvuskatse\nDioksidiin on üsna mürgine sünteetiline aine ja selle individuaalne sallimatus on tõenäoline. Ennetamaks allergilist reaktsiooni antiseptikumile, viiakse enne ravi alustamist läbi tolerantsus.\nSelleks süstiti süstlaga ühe maksimaalse süvendina 10 ml lahus kontsentratsiooniga 1%. Järgmise 3-6 tunni jooksul jälgitakse seisundit. Kui ilmneb ravimi kõrvaltoimete individuaalne talumatus: külmavärinad, peapööritus ja teised. Ärge kartke seda - testitav annus on nii väike, et kõrvaltoimeid saab vaid vähesel määral väljendada ja need edastatakse ise ja kiiresti.\nPärast testi lõppu kõrvaltoimete puudumine tähendab, et keha ei ole dioksidiiniga tundlik ja on valmis terve ravi alustama. Sellisel juhul tuleb ravimi esimesel päeval vähendada ravimi annust vaid 10 ml, mida kasutati katse ajal.\nNüansse, mida on oluline kaaluda\nDiroksidiini kui ravimit, mis vähendab neerupealise koore funktsiooni, on soovitatav kroonilise neerupuudulikkuse korral kasutada väga hoolikalt. Nendel patsientidel vähendatakse antiseptikumi annust ja kontrollitakse hoolikalt nasaalsete pesemiste või inhalatsioonide sagedust ja ravi kestust.\nTeine märkus puudutab pigmentatsiooni võimalust sinusiidi ja teiste haiguste ravis. Kinoksaliinravimite toimel võib tekkida individuaalne tundlikkus ultraviolettkiirguse suhtes. Seda väljendavad laigud väliskesta piirkondades, enamasti nägu ja käsi. Kui ravi ajal teate sarnaseid sümptomeid, peate vähendama ravimi annust ja lisama antiallergilist ravimit.\nKuid ägeda sinusiidi korral on antihistamiinikumi (allergiavastased) ravimid koos dioksidiiniga ebasoovitavad. Antihistamiinikumid võivad põhjustada lima tootmise vähenemist ja selle tulemusel drenaažifunktsiooni halvenemist. Seetõttu on sellistes olukordades parem dioksidiin tühistada. Kroonilises sinusiidis määratakse antiallergilisi ravimeid, kuid nende kasutamise taustal võib ninasõrestiku pesemise sagedus soolalahustega suureneda. See aitab vältida nina limaskesta ja paranasaalsete nina sümptomite liigset kuivust.\nTähelepanu temperatuurile või õigesti ravimite.\nTahaksin pöörata erilist tähelepanu ladustamisreeglitele. Ei tea, kus paljud meie kaasmaalased, kes külmkapis ravimite ladustasid, pühenduvad sageli vahejuhtumitele. See kehtib täielikult dioksidiini kohta.\nAntiseptilisi lahuseid tuleb säilitada temperatuuril üle 18 ° C. Reeglina on külmkapis tingimused raskemad: sügavkülmikule lähemal asuvatel riiulitel on temperatuur vahemikus 2 kuni 5 ° C ja galeriis võib see tõusta kuni 10-15 ° C-ni.\nKui säilitate dioksidiini madalatel temperatuuridel, lahustub välja kristalne sade, mis koosneb peamiselt toimeainest antiseptist.\nRavimi vedelfaasi kontsentratsioon on järsult vähenenud ja on võimatu täpselt aru saada, milline on jahutatud ravimi annus. Loomulikult on selline antiseptiline kasutamine võimatu, kuid seda on veel liiga vara ära visata.\nKui teil on sarnaseid häiringuid, võite suletud ampulli kuumutada dioksidiiniga veevannis. Pudelit loksutatakse perioodiliselt ja protseduuri jätkatakse kuni selge lahuse moodustumiseni ja kristallide lõpliku lahustumiseni. Seejärel jahutatakse lahus temperatuurini 36-38 ° C ja kontrollitakse läbipaistvuse saavutamiseks. Kui kristallid ei lahku uuesti, on ravim valmis kasutamiseks. Vastasel juhul võite minna apteeki antiseptiidi uue pakendini.\nDioksidiin on kodumaine meditsiin ja sellel ei ole välismaiseid analooge. Vene ravimifirma toodab analoogi Dioxisept kontsentratsiooniga 0,5%. Peale selle sai üsna populaarne Dioksükool 1% ja 5% -line dioksidiin salv, samuti Hinoxidini tabletid. Kuid antiseptilise tableti vormi kasutatakse äärmiselt harva, kuna puuduvad eelised võrreldes tänapäevaste antimikroobsete ainetega ja üsna väljendunud toksilisusega.\nDioksidiini lahus selle olemasolu aastate jooksul on tõestanud ka oma kõrge efektiivsusega ning kui annused ja rakenduseeskirjad on täheldatud, siis on see ka ohutu.\nSelles artiklis saate lugeda ravimi Dioksidiini kasutamise juhiseid. Esitatakse saidi külastajate ülevaated - selle ravimi tarbijad, samuti arstide arstide arvamused dioksidiini kasutamise kohta oma praktikas. Palju küsida aktiivselt lisada oma hinnangut preparaadi: abi või ei aita ravimi vabaneda haiguste puhul täheldati tüsistuste ja kõrvaltoimete ei tohi väitis tootja poolt kokkuvõttes. Dioksidiini analoogid olemasolevate struktuurianaloogide juuresolekul. Kasutada haavade, haavandite, sinusiidi ja keema, samuti sissehingamise raviks täiskasvanutel, lastel, samuti raseduse ja imetamise ajal.\nDioksidin - lai antimikroobse spektri rühmast kinoksaliini derivaate, omab kemoteraapiliste aktiivsuse poolt põhjustatud infektsioonide vastu Proteus vulgaris, düsenteeriabatsilli, Klebsiella, Pseudomonas aeruginosa, Salmonella stafülokokk, streptokokk, patogeensete anaeroobid (sh agendid gaasgangreen) toimib teiste kemoteraapiaravimite, sealhulgas antibiootikumide suhtes resistentsete bakterite tüvede suhtes.\nVõib-olla arendada ravimiresistentsust baktereid. Intravenoossel manustamisel iseloomustab seda väike terapeutiline laius ning seetõttu on vajalik soovitatud annuste range järgimine. Põletuste ja põrutus-nekrootiliste haavade ravi aitab kaasa haavapinna kiirele puhastamisele, stimuleerib paranemiseks regenereerumist ja marginaalset epiteeliseerumist ning soodustab haavaprotsessi kulgu.\nPaikselt manustatuna imendub see osaliselt haavast või põletuspinnast, mis eritub neerude kaudu.\ntundliku mikrofloora põhjustatud pankreased bakteriaalsed infektsioonid, teiste kemoterapeutikumide ebaefektiivsus või nende vähene taluvus.\nerineva lokaliseerimise pindmised ja sügavad haavad;\nmittesugavad haavad ja troofilised haavandid;\ntselluliit pehmete kudede;\nosteomüeliidi põrmavad haavad.\nrindkere ja kõhuõõne mädanevad protsessid;\nkopsuvähid, peritoniit, tsüstiit, haavad sügavate haavade õõnsustega (pehmete kudede abstsessid, vaagnapõhja flegmon, jäsemete ja sapiteede operatsioonijärgsed haavad, mädane mastiit).\nLahus ampullides inhaleerimiseks ja kohalik, samuti intrakraniisiline kasutamine (ninas), 5 mg / ml ja 1%.\nIntravenoosne lahus 0,5%.\nKasutamisjuhised ja kasutusviisid\nDioksidiini 1% lahust ei saa intravenoosseks manustamiseks kasutada lahuse ebastabiilsuse tõttu ladustamisel madalatel temperatuuridel.\nSõltuvalt selle suurusest süstitakse pankreatiooni päevas 10-50 ml 1% dioksidiini lahust. Dikoksidiini lahus süstitakse süvendisse läbi kateetri, drenaažitoru või süstla.\nRavim sisestatakse õõnsusse tavaliselt 1 kord päevas. Näiduste järgi on päevane annus võimalik sisse võtta kahes annuses. Hea kaasaskantavuse ja tõendite olemasolu korral võib ravimit manustada iga päev 3 nädalat või rohkem. Vajadusel viivad nad 1-1,5 kuu jooksul korduvalt kursusi.\nneerupealiste puudulikkus (ka anamneesis);\nDioksidiini kasutatakse ainult täiskasvanute jaoks. Enne ravikuuri alustamist viiakse läbi uuring ravimi talutavuse kohta, mille puhul süstitakse õõnsusedesse 10 ml 1% lahust. Kui 3-6 tunni jooksul ei esine kõrvaltoimeid (peapööritus, külmavärinad, palavik), alustavad nad ravikuuri.\nDioksidiin on ette nähtud ainult raskete nakkushaiguste või teiste antibakteriaalsete ravimite ebaefektiivsuse, sealhulgas tsefalosporiinid 2-4 põlvkonnad, fluorokinoloonid, karbapeneemid.\nKui ilmnevad pigmendilahused, suurendage ühe annuse kestust kuni 1,5-2 tundi, vähendage annust, antihistamiine või antioksüdeeruda.\nKui dioksidiini kristallid laotatakse ampullides lahusega säilitamisel (temperatuuril alla 15 ° C), lahustatakse need ampullide kuumutamisega keevasse veevanni loksutades, kuni kristallid täielikult lahustuvad (selge lahus). Kui jahutamisel temperatuurini 36-38 ° С ei teki kristalle uuesti välja, on see ettevalmistus kasutatav.\nRavimi Dioksidiini analoogid\n5-Nok: Dioksisool: Zyvox: Kirin: Kubitsin: Monuraalne: Fosmütsiin\nDioksidiin on antibakteriaalne ravim, mis võitleb patogeenide vastu. Seda kasutatakse paljudel haigustel, aga ka külmetus, mis võib muutuda sinusiitiks. Dioksidiinil on dekongestant ja põletikuvastane toime. Nina sisseviimiseks spetsiaalset tilka ei ole, peate lihtsalt 10 ml ampulli apteegis ostma apteegis lahuse ja lahustage see pipraga normaalses ninos. Enne kasutamist peate puhastama lima ja kooriku nina ja kandma igasse ninasõõrmesse 2-3 tilka dioksüdiini. Seda protseduuri on vaja teha kolm korda päevas, mitte rohkem kui 3-5 päeva.\nDioksidiini lahust ampullides kasutatakse intravenoosseks ja väliseks kasutamiseks ning harvadel juhtudel langevad intravenoosselt leukotsütmiini, septilise seisundi ja teiste pankreas põletike suhtes. Süvavate haavade raviks on vaja kasutada lahuses niisutatud lahtisi tampone. Väliste nakkuste raviks on vaja kasutada steriilset lappi, mis on niisutatud 0,5% või 1% lahuses. Intravenoosseks kasutamiseks manustatakse dioksidiini üks kord päevas, kasutades drenaažitoru, kateetrit või 10-15 ml süstalt. Ravimi intravenoosseks manustamiseks tuleb seda lahjendada soolalahusega 0,1-0,2% ja manustada aeglaselt 1-2 korda päevas arsti järelevalve all.\nArstid soovitavad düoksidiiniga ravida hingamisteede infektsioone, mis on põhjustatud patogeensetest bakteritest. Tugev köha, mis ei reageeri antibiootikumidele, on vaja osta dioksidiini lahus, et seda kasutada nebulisaatoris. Kui ostsite 1% ampulli, tuleb seda lahjendada soolalahusega suhtega 1: 4. 0,5% lahusega lahjendage see 1: 2. Ühe protseduuri jaoks vajate 3-4 ml valmistatud lahust, mis kehtib ainult 24 tunni jooksul. Sissehingamine ei tohi ületada 2 korda päevas. Pidage meeles, et dioksidiin on võimas ravim, mida kasutatakse antibiootikumide puudumisel!\nDioksidiin: juhised, hind ja analoogid\nDioksidiin on sünteetiline antibakteriaalne ravim, millel on lai valik kasutusalasid.\nDioksidiini toimeaine on hüdroksümetüülkinoksüsiloksaan.\nAntud antibakteriaalne ravim on tõestanud ennast võitluses selliste patogeensete (haigust põhjustavate) bakterite vastu:\nsöögipulgad Klebsiella ja düsenteeria;\nDioksidiini toodab Venemaa ravimifirma OJSC NIZHFARM.\nSeda antibakteriaalset ainet müüakse apteekides arsti poolt retsepti alusel.\nKasutamisjuhend Dioksidiin soovitab seda hoida pimedas ja kuivas kohas, kaitstuna otsese päikesevalguse eest. Lastel ei tohiks seda ravimit kasutada. Soovitatav säilitustemperatuur ei tohiks ületada 20 kraadi.\nKui ladustamistingimusi järgitakse, on dioksidiini tootja poolt deklareeritud säilivusaeg 3 aastat alates väljaandmise kuupäevast, mis peab olema pakendile märgitud.\nSelle antibakteriaalse ravimi kasutamine on keelatud pärast selle aegumistähtaega.\nPraegu valmistavad tootjad seda kahes annustamisvormis:\nDioksidiini lahus (0,5 ja 1%);\nLahus valatakse klaasist ampullidesse. Üks ravimi pakend sisaldab 10 ampulli ravimit.\nSamuti on lahus saadaval tilgakorkiga varustatud pudelites. Selline pakend ilmnes juhuslikult, selle abil on väga mugav mürgitada dioksidiini ninas.\nSalv on saadaval spetsiaalsetes tuubides (torud) 25, 30, 50 ja 100 grammi.\nKõnealuse ravimi hinnad võivad sõltuvalt ostu sooritamisest oluliselt erineda.\nRavimi kokkuvõte sisaldab ulatuslikku ja üksikasjalikku loetelu haigustest ja patoloogilistest seisunditest, milles seda kasutatakse.\nAntibakteriaalset ravimit kasutatakse järgmiste haiguste raviks:\npüoderma (nakkuslikud nahakahjustused);\npõletused, haavandid ja haavad;\nDioksidiini kasutamine mitmesugustes haavetes ja muudes nahahaigustes on tingitud nende infektsioonist, samuti tervenemise raskusest ja kestusest.\nOtolaringoloogias kasutatakse seda sinusiidi (sinusiit, eesmine sinusiit, etmoidiit ja sphenoidiit), keskkõrvapõletik ja bakteriaalne riniit. Eelkõige kasutatakse haiguse eriti raskete ja arenenud vormide jaoks antriidi dioksidiini.\nLisateavet saate lugedes artiklist "Sinususe nina pesemine".\nDioksidiini farmakoloogiline toime on tingitud asjaolust, et selle toimeaine, hüdroksümetüülkinoksü-dioksiid, suudab väga patogeensete bakterite struktuuri hävitada. See põhjustab kiiresti oma hukatuse.\nSõltuvalt vabastamisvormist ja spetsiifilisest kasutamisnäidust kasutatakse vastavat antibakteriaalset ravimit:\nintrakineeriva ravi jaoks;\npaikselt (haavade ravis).\nDioksidiini intravenoosse ja intravenoosse vastuvõtu terapeutiline ja terapeutiline kulg määratakse alati raviarsti poolt individuaalselt.\nDioksidiiniga raskesti healoomuliste haavade ravis kasutatakse kõige sagedamini salvrätikute ravimilahuses leotatud salvrätikute kohaletoimetamise meetodit.\nSelliseid protseduure määrab tavaliselt raviarst iga päev. Mõnikord määratakse nad sagedusega üks kord iga kahe päeva järel.\nSellise ravi keskmine kestus on 2-3 nädalat.\nPärast keskkõrvapõletikku eemaldage hoolikalt kõrvapõletikust kõrvapõletik, enne kui vajutate vajalikul hulgal ravimi tilka ravimi sisse vesinikperoksiidiga (3%). Need protseduurid viiakse läbi turundide või puuvillaste tampoonidega.\nOtitisravi ajal süstitakse ravimit kõrva ja nina kaudu.\nNõutav ravimi annus ja sagedus määrab raviarst.\nSinusiidi ja riniidi ravimisel arstid lahjendavad ravimit tihti soolalahusega või süsteveega. Seda kasutatakse ninatilkadeks.\nJuhise nõuetele vastava sinusiidi (riniidi) dikoksidiini saab kasutada ainult täiskasvanud patsientide raviks. Sellistel juhtudel tuleks iga nina kaudu läbida 2-10 tilka lahust 3-5 korda päevas.\nKuid arstid määravad lastele sageli selle antibakteriaalse ravimi. Annus on samuti individuaalne. Keskmiselt on see 1-2 tilka igal nasaalsel kanalis 2-3 korda päevas. Kõrge efektiivsus näitab ninaõõne pesemist selle ravimi lahusega.\nDioksidiini tavalisus (sinusiit) kasutatakse mitte rohkem kui 5-7 päeva.\nSalvi ravimisel tuleb seda õhukese kihti manustada otse haavale iga päev. Terapeutilise ja terapeutilise ravikuuri keskmine kestus on 15-20 päeva.\nArstid määravad dioksidiini sissehingamisel hingamisteede ja ENT-organite haigused.\nSelliseid sissehingamisi saab määrata nii lastele kui ka täiskasvanud patsientidele. Enesehoolduse tegemine on keelatud ja selliseid protseduure läbi viia ilma eelneva määramata. Võimalikud kõrvaltoimed.\nInhalatsioonilahuse valmistamisel on soovitatav ranged proportsioonid järgida. Kui kasutate ravimi 1% lahust, tuleb seda lahjendada 4 osa soolalahusega. Kui teil on lahus 0,5%, vajate 2 soola lahust.\nSissehingamisel hoitakse 1-2 korda päevas. Keskmiselt kulutatakse igale protseduurile 3,5 ml dioksidiini.\nDioksidiin on vastunäidustatud ülitundlikkuse ja üksikute talumatute komponentide korral. Lisaks ametlikult ei saa seda kasutada laste raviks.\nArsti soovituste mittetäitmise ja ebaõige vastuvõtu korral võib üleannustamine tekkida. See on ekspresseeritud, rikkudes neerupealiste koore funktsiooni.\nDioksidiin põhjustab mõnikord negatiivseid kõrvaltoimeid. Need hõlmavad järgmist:\nDioksidiini kasutamine raseduse ja imetamise ajal on vastunäidustatud.\nPraegu toodetakse palju antibakteriaalseid ravimeid, mis nende toimel on dioksidiini analoogid. Siin on vaid väike nimekiri:\nPidage meeles, et valida paljude analoogide hulgast optimaalne ravim igas konkreetses olukorras võib olla ainult kvalifitseeritud arst.\nInternetis leidub tohutult erinevaid kommentaare Dioksidiini kohta. Enamik neist on positiivsed.\nKuid sageli oma vastustes kaebavad inimesed ravimi suhteliselt kõrget hinda.\nKüsimus on mitu koopiat: "Kas lapsi saab nende eest ravida?" Selles küsimuses ei tohiks läbivaatamine olla esirinnas, vaid raviarsti soovitus.\nHea lugeja, kui te olete juba Dioksidiini kasutanud, palun jätke sellelt meie veebisaidilt ülevaate. Teie arvamus ja kogemus aitavad teistel inimestel valida antibakteriaalse ravimi.\nSalv ja süstevahendid ampullides Dioksidiin: juhised, hind ja arvustused\nSelles meditsiinilises tootes võib leida ravimi Dioksidiin. Kasutamisjuhistes selgitatakse, millistel juhtudel võite võtta süsti või salvi, mis aitab ravimit, millised on ravimi näidustused, vastunäidustused ja kõrvaltoimed. Märkus esitab ravimi ja selle koostise vabanemise vormi.\nArtiklis võivad arstid ja tarbijad jätta vaid reaalseid ülevaateid dioksidiinist, kust saate teada, kas ravim aitas haavade ja haavandite, sinusiidi ja keebade ravimisel, samuti täiskasvanutel ja lastel sissehingamisel (ninas, kõrvades), mille jaoks see on ette nähtud. Käsiraamatus on toodud dioksidiini analoogid, ravimite hind apteekides, samuti raseduse ajal kasutamine.\nKinoksaliini derivaatrühmade antibakteriaalne ravim on dioksidiin. Kasutusjuhend näitab, et ampullide lahus inhalatsiooniks ja kohalikuks kasutamiseks (ninas) on 0,5% ja 1%, 5% salgil on bakteritsiidsed ja antibakteriaalsed omadused.\nDioksidiin toodetud kujul:\nHüdroksümetüülkinoksalindioksiid, ravimi Dioksidiini peamine toimeaine. Kasutamisjuhistes käsitletakse, et see tõhusalt leevendab põletikulisi põletikulisi protsesse, mille põhjustajateks on Klebsiella, salmonella, stafülokokk, düsenteentne batsill, vulgaarne proteus, püoatsüaniid, patogeensed anaeroobid ja streptokokid.\nRavimi kasutamine on palju kiirem haava pindade paranemise ja puhastamise protsess. Lisaks sellele aktiveeritakse ravimi kasutamisel reparatiivne regenereerimine.\nMis aitab dioksidiini (ampullides ja salvis)?\nRavimite kasutamise näited hõlmavad järgmiste patoloogiliste protsesside ravi ja ennetamist:\nPolüoobiloendist tingitud ähmased haavapinnad.\nErineva raskusastme ja sügavusega haavapinnad.\nVarasel määral põletab sekundaarse bakteriaalse infektsiooni lisamine.\nPehmete kudede flegmoni ravi.\nPatoloogilise mikrofloora poolt põhjustatud põletikulised nakkusprotsessid - ravimit määratakse juhul, kui antibiootikumid ja muud kemoterapeutikumid on ebaefektiivsed.\nSelliste haigusseisundite jaoks on välja kirjutatud ravimi sissehingamine.\nKõhu ja rinnaõõne elundite mürgised põletikulised protsessid - peritoniit, kopsuvähk, tsüstiit, mastiit, tselluliit, operatsioonijärgsed haavad.\nDioksidiin ampullides haiglas. Rakenda väliselt, intrakviaarselt. 1% lahust ei saa kasutada intravenoosseks manustamiseks, kuna lahuse ebastabiilsus säilitamisel madalal temperatuuril.\nOsteomüeliidiga (käte, jalgade haavade) sümptomitega raviks kasutatakse ravimi 0,5-1% lahust vannide kujul või ravimi lahusega ravitakse 15-20 minuti jooksul (lahuse lisamine selle aja jooksul haavale), millele järgneb koorimine 1% lahus.\nPindmiste nakkustega haavatavate haavade raviks kantakse haavale niisutatud puhastuslapid 0,5-1% dioksidiini lahusega. Pärast ravimist sügavad haavad, vabastades 1% -lise lahusega niisutatud tampoonid ja drenaažitoru juuresolekul süstitakse süvendisse 0,5-100 ml preparaadi 0,5% lahust.\nNäituste (osteomüeliidiga patsientidel) ja hea taluvuse järgi võib ravi manustada 1,5-2 kuud iga päev.\nPärast operatsiooni nakkuste vältimiseks võib kasutada dioksidiini 0,1-0,5% lahuste kujul.\nSõltuvalt selle suurusest süstitakse veresoonde süvendisse 10-50 ml 1% lahust päevas. Dioksidiini lahus süstitakse süvendisse läbi kateetri, drenaažitoru või süstla. Maksimaalne päevane annus 70 ml 1% lahuse sisestamiseks õõnsusse. Ravim sisestatakse õõnsusse tavaliselt 1 kord päevas.\nNäiduste järgi on päevane annus võimalik sisse võtta kahes annuses. Hea kaasaskantavuse ja tõendite olemasolu korral võib ravimit manustada iga päev 3 nädalat või rohkem. Vajadusel viivad nad 1-1,5 kuu jooksul korduvalt kursusi.\nSalvi kasutamise juhised Dioksidiin\nneerupealiste puudulikkusega (sealhulgas kui see on ajaloos täheldatud).\nKui seda kasutatakse väliselt, võib selle tagajärjel tekkiv dermatiit tekkida. Mõnikord koos dioksidiini kasutamisega võib ilmneda naha pigmendilõhed. Sellistel juhtudel suurendage ühe annuse manustamise aega, vähendage ravimi annust, määrake allergiavastaseid ravimeid. Juhtudel, kui see ennetus ei too tulemusi, tühistatakse ravim.\nRavimit on ette nähtud ainult teiste antibakteriaalsete ravimite, sealhulgas fluorokinoloonide, II-IV põlvkonna tsefalosporiinide, karbapeneemide ebaefektiivsusega. Kui tekivad pigmendilahused, suurendage ühe annuse kestust 1,5-2 tunniks, vähendage annust, eemaldage dioksidiin või määrake antihistamiinikumid.\nMoskvas on dioksidiini (10 ampulli) keskmine hind 365 rubla.\nKorizaliya - ravimi kasutamise juhised, analoogid, ülevaated ja vormid (homöopaatilised tabletid) riniidi raviks täiskasvanutel, lastel (sealhulgas imikutel ja vastsündinutel) ja raseduse ajal. Koostis...\nKas sinusiit põhjustab armee viivitust?...\nKülmavöö külm on hea või halb...


VIDEO. EAL käivitas noorteprogrammi Rallikrossi Tulevikutäht 2022 - Eesti Autospordi Liit\nRallikross, Sisuturundus, Uudised\nTäna algas registreerimine 10-15aastastele tüdrukutele ja poistele mõeldud Eesti Autospordi Liidu (EAL) noorteprogrammi Rallikrossi Tulevikutäht 2022. NB! Registreerimist on algsest tähtajast pikendatud!\nKoostöös Rahvusvahelise Autoliiduga (FIA) elluviidava programmi eesmärk on aidata noortel autosportlastel astuda esimesed sammud rallikrossis.\n„EAL jaoks on noortesport kahtlusteta kõrgeim prioriteet, mis määrab ühtaegu nii spordi kandepinna kui tipu tulevikus. Tegeleme aktiivselt uute ja atraktiivsete võimaluste loomisega selleks, et noortel oleks sporti sisenemine ja sellega tegelemine nii lihtne ja taskukohane kui see tehnikaspordis üldse olla saab,“ sõnas EAL juhatuse esimees Janis Kaal. „Soovime tagada võrdset ja tugevat sportlikku konkurentsi, et avalduks ja saaks määravaks noorsportlase andekus ja töökus, mitte eelarvelised võimalused. Just seda meie pakutav programm võimaldabki.“\nKokku kuulub kalendrisse 14 võistlus- ja treeningpäeva eri radadel, millest kuus on Terminal Oil Eesti meistrivõistluste etapid rallikrossis, üks NEZ-etapp, kaks superkrossid ja viis treeningpäevad. Krosskart 125 klassis antakse tänavu välja rallikrossi Eesti meistritiitel.\n„Rallikross ja eriti krosskardid on viimastel aastatel muutunud järjest populaarsemaks. Vaatemängulised võistlused erinevatel radadel ning pinnastel on kindlasti põnev väljakutse. Uue võistlusklassi kasutusele võtmisega ja Rallikrossi Tulevikutähe programmiga soovime kaasata põneva ala juurde rohkem noori,“ lausus EAL spordidivisjoni juht Kuldar Sikk.\nVõisteldakse Rooftop Grupp OÜ-s ette valmistatud 125 cm3 kahetaktilise mootori ja kuuekäigulise käigukastiga krosskartidega. Need on konstrueeritud kõiki tänapäevaseid turvalisuse standardeid järgides ja vastavad NEZ (Põhja-Euroopa regioon) kehtivatele tehnilistele tingimustele. NEZ-iga identsed on nõudmised ka sõitjate turvavarustusele.\nProgrammis osalemiseks pole vaja osta oma krosskarti, muretseda selle ettevalmistamise, hooldamise ega võistlus- või treeninguaegse teenindamise pärast. Selle kõige eest kannab hoolt professionaalne meeskond. Kõik see sisaldub rajapäeva (nii võistlus- kui treeningpäeva) 490euroses hinnas (käibemaksuta). Lisanduvad võistluste registreerimistasud ja treeningpäevade rajakasutustasud.\nRallikrossi Tulevikutäht 2022 programmi pääseb kuus liiget, kellele EAL väljastab võistlejalitsentsi ja viib läbi esmase ohutuskoolituse. Hooaja lõpus saavad kõik Rallikrossi Tulevikutähe täishooaja kaasa teinud noored sportlased võimaluse tasuta treeningpäevaks 650 krosskardi ja/või Crosskart Xtrem klassi võistlusautoga.\nEAL lähetab Eesti meistrivõistluste võitja klassis krosskart 125 FIA Mootorispordi Mängudele esindama Eestit võistlusklassis Cross Car Jr (tingimuseks on, et võitja on 13-15 aastat vana).\nDetailsema info leiate siit.\nProgrammi Rallikrossi Tulevikutäht 2022 saab registreeruda siin.\nNoorte krosskartide eestvedaja Laur Langeproon tutvustab Rallikrossi Tulevikutäht 2022 võistlusautot.\nNoored hakkavad võistlema 125 cm3 mootoriga krosskartidega. Foto: Pille Russi\nKrosskardi mootor in kahetaktiline ja pärineb mootorrattalt. Foto: Pille Russi\nKandmikuks on toruraam. Foto: Pille Russi


Kuigi tavaliste inimeste ettekujutus ühendab jõulud eelkõige Lapimaaga, üritab Edela-Soomes asuv Turu linn saada oma osa jõuluturismi hüvedest.\nTurut seob jõuludega aastasadade taha ulatuv traditsioon kuulutada välja jõulurahu. Viimaste aastate jooksul on linn investeerinud suuremal hulgal raha jõuluturismi arendamisse ja kogu detsembrikuu toimub linnas suurejoonelisi jõuluüritusi.\nTuru pikka ajalugu võib näha juba esimesest pilgust kesklinnale, seda hoolimata mitmest linna laastanud tulekahjust.\nTuru vanust loetakse aastast 1229, kui Soome piiskopi asukoht otsustati Turusse viia. Kulus üle 300 aasta, enne kui Helsingi sai linnaõigused ja veel paarsada aastat hiljem hakkas Helsingi linna mõõtmeid saavutama.\nTuru kahe keskse vaatamisväärsuse, toomkiriku ja lossi ajalugu ulatub 13.?14. sajandisse, mis on teiste Soome linnade ajalugu arvestades lausa muinasaeg. Näiteks Helsingi kesklinna uhked ehitised on suures osas pärit 19.?20. sajandist.\nTurus tasub kindlasti külastada läbi linna voolava Aura jõe kallastel asuvaid muuseume, näiteks väärivad vaatamist uue ajaloomuuseumi interaktiivsed näitused.\nÜkskõik millisel aastaajal ja päeval pakuvad mõnusat ajaviitmisvõimalust Turu harukordselt mõnusad pubid. Turu on linn, kuhu võiks ainult pubide pärast sõitagi. Teemapubid Apteek, Kool, WC ja Pank on ehitatud varem vastavaks otstarbeks kasutatud ruumidesse. Tõesti, isegi varasemast avalikust käimlast on Turus saanud kõrts.\nLisainfot: http://www.christmascity.com , http://www.turku.fi


Kohanime määramise kord–Riigi Teataja\nKohanime määramise kord\nKohanime määramise kord - sisukord\n§ 2 Kohanime määramise pädevus\n§ 3 Kohanime määramise korraldamine\n§ 4 Eelnõu avalikustamine\n§ 5 Kohanime määramise otsusest teavitamine\n§ 6 Kohanime muutmine ja kehtetuks tunnistamine\nRT IV, 25.05.2018, 7\nVastu võetud 17.05.2018 nr 21\nMäärus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 3 punkti 1 ja § 22 lõike 2 ning kohanimeseaduse § 5 lõike 1 punkti 3 ja lõike 4 ja § 6 lõike 8 alusel.\nKäesoleva määrusega delegeeritakse seadusega kohaliku omavalitsuse pädevusse antud kohanimemääraja ülesanded Põltsamaa Vallavalitsusele kui täitevorganile (edaspidi vallavalitsus) ja kui ametiasutusele (edaspidi ametiasutus) ning määratakse, milline on kohanime määramise õigusakti eelnõu avalikustamise kord Põltsamaa vallas.\n(1) Põltsamaa vallas määrab kohanimed vallavalitsus oma korraldusega.\n(2) Vallavalitsuse pädevuses on kohanime määramine kohanimeseaduse § 4 sätestatud ulatuses ja arvestades kohanimeseaduse § 5 sätestatud kohanimemääraja pädevust.\n(3) Juhul, kui kohanime määramine toimub Vabariigi Valitsuse või asjaomase ministri poolt ja puudutab Põltsamaa valda, annab vallavalitsus kohanimemäärajale arvamuse kohanime määramise kohta.\n§ 3. Kohanime määramise korraldamine\n(1) Kohanime ettepanekuid võivad esitada kõik isikud. Kirjalik taotlus tuleb esitada ametiasutusele ja see peab sisaldama kohanime valiku põhjendust. Detailplaneeringu käigus planeeringu koostaja nimetatud kohanime käsitatakse kirjaliku taotlusena kohanime määramiseks.\n(2) Kohanime määramisel lähtutakse kohanimeseaduses sätestatud kohanimele esitatavatest nõuetest.\n(3) Kohanime määramisest keeldutakse, kui taotletav kohanimi on vastuolus kohanimeseaduses kohanimele esitatavate nõuetega või kui puudub selgesti eristatav objekt, millele nime taotletakse.\n§ 4. Eelnõu avalikustamine\nAmetiasutus avalikustab kohanime määramise korralduse eelnõu vähemalt 15 päeva enne kohanime määramise otsustamist Põltsamaa valla veebilehel ja kohaliku leviga perioodiliselt ilmuvas ajalehes.\n§ 5. Kohanime määramise otsusest teavitamine\n(1) Ametiasutus saadab kohanime määramise korralduse 10 päeva jooksul Vabariigi Valitsuse poolt moodustatud kohanimenõukogule ja riikliku kohanimeregistri volitatud töötajale.\n(2) Ametiasutus annab kohanime määramisest avalikkusele teada Põltsamaa valla veebilehel ja kohaliku leviga perioodiliselt ilmuvas ajalehes.\n§ 6. Kohanime muutmine ja kehtetuks tunnistamine\n(1) Kohanime muutmise või kehtetuks tunnistamise algatab ja ettevalmistamist korraldab ametiasutus.\n(2) Kohanime peab muutma, kui see on vastuolus kohanimeseaduses kohanimele esitatavate nõuetega või kui kohanimede eri kujud vajavad ühtlustamist. Sellisel juhul tuleb kohanime muutmise menetlus algatada 30 päeva jooksul nimetatud asjaolude teada saamisest arvates.\n(3) Kohanime võib muuta kohanimeseaduses sätestatud alustel. Seaduses sätestamata juhtudel võib kohanime muuta asjaomase ministri nõusolekul.\n(4) Kohanime võib kehtetuks tunnistada, kui nimeobjekt on hävinud või ala planeerimise käigus kaotatud.\n1) Põltsamaa Linnavolikogu 21. mai 2013 määrus nr 83,,Põltsamaa linna kohanimede määramise kord”;\n2) Põltsamaa Vallavolikogu 26. veebruari 2009 määrus nr 68,,Kohanime määramise korra kehtestamine”.


Mõni mälestus, näiteks kaugest lapsepõlvest, võib tõesti aktiveeruda väga spetsiifilise ning harvaesineva ajendi peale – aga see ei tähenda, nagu oleks ta vahepeal kusagil neuronivaiba all olnud, teistest mälestustest eraldi.\nKüsiksingi väga põnevusega – kus see informatsioon siis salvestatud on, kui mitte ajus??\nMa ei leidnud kohta, kus analyytik oleks rääkinud alateadvusliku mälu salvestumisest kuskile eraldi, ei vaiba alla ega väljaspoole aju. See on oponentide katse vaielda iseenda püstitatud hüpoteesidega. Miks ei võiks kõiki tingimusi rahuldada üksainus lisabit aju igas mäluühikus, mis määraks selle kuulumise üht või teist liiki mälusse, või siis koguni paar bitti, mis avaks juba terve pöördumisliikide galerii? Kui asjale on võimalik lihtne ja loomulik lahendus, siis skeptikud õpetavad kõigepealt sellega rahulduma. Rahuldugem siis kasvõi sellisega. Senikauaks, kuni teadus õpib mäluühikuid ajust lugema, liigitama ja tõlgendama.\nJaan ütles:Muidugi on võimalik öelda, et kui teraapiameetod töötab, siis ju vahet pole, miks ja kuidas ta töötab. Aga tegelikult on vahe – kui me teame täpselt, miks ja kuidas üks või teine asi mõjub, siis me saame välja töötada palju kiiremaid ja tõhusamaid teraapiaid, mis aitavaid abi vajavaid inimesi palju rohkem.\nEks ta ole. Aga siinne probleemi püstitus ei ole ju selles, kas aitab vähe, rohkem või palju rohkem. Siinne probleemi püstitus on, et kui ei oska seletada, siis ei ole olemas. Ja mida ei ole olemas selle kasutamise keelaks meelsasti ära – kui saaks.\n1. analyytik kirjutas “Ühesõnaga, kõik, mida Sa oled kunagi näinud, kuulnud, tundnud, aistinud – kõik see on Sul miskit moodi mälus olemas. Ja siis mõned ütlevad, et aju ei mahutaks seda kõike, et aju pole piisavalt mahukas. Et see peab olema kusagil mujal.”\nseega palun mitte teha valesüüdistusi valesüüdistuste tegemise kohta :)\n2. tere, me vist veel ei tunne teineteist: mina ei arva, et kui ei oska selgitada, siis pole olemas. tänapäeva teadus ei oska paljut selgitada, aga põnev ongi teadusliku meetodi abil neid fenomene edasi uurida. kui ikka veel ei usu, siis tea, et ma olen üsna mitu aastat teaduslikult uurinud teadvust ja teen seda ka nüüd oma doktoritöös. tänapäeva teadus ei oska selgitada, mis on teadvus => kui ma arvaksin, et seda, mida me ei oska selgitada, pole olemas, siis ma ei jändaks vastava probleemiga.\nto: Jaan 29. mai 2009 kell 16:28\nPunktid 1-4 niisiis…\nKuidas Sa kujutad ette, et seda oleks võimalik niimoodi suht konkreetselt testida? On Sul mõne teraapiavormiga isiklikku kokkupuudet ka olnud? Praktiliselt? Teoreetiliselt?\nJah, tõepoolest oleks tore, kui need asjad oleksid nii lihtsalt mõõdetavad, mis siis viga. :) Aga paraku…\nMinu teada neid uuringuid ikka tehakse ka ja selgub nii seda kui teist, aga see on ikka väga… No ühesõnaga: milles seisneb siis nö. positiivne tulemus? See on ju nii ehk teisiti subjektiivne. No et inimene ütleb, et tõepoolest, et tema meelest mõjus see teraapia tema elukvaliteedile või millelegi niisugusele kuidagi hästi.\nAga mis siis niisugusel juhul “töötas” õigupoolest? Mingi konkreetne teraapiameetod? Konkreetne terapeut ja tema isiksuslik mõju?\nVot jah. Mille üle me siin õigupoolest diskuteerime?\nMulle tundub, et see on mõnes mõttes küsimus, et kas me usaldame teist inimest või mitte.\nHüva. Oletame siis, et on mõni tegelane, kes on siis õppinud mingit psühholoogiat/psühhiaatriat ja siis on praktiseerinud ja teoretiseerinud ja filosofeerinud ja eksperimenteerinud. No ja siis ta tuleb välja mingi ideega, et kui rakendada niisugusi ja niisugusi võtteid ja suhtuda nii ja nii, et siis tema meelest on võimalik saavutada tulemusi. Ja et ta on seda katsetanud ja on tulemusi ka.\nMis me siis selle peale arvame? Kas ütleme, et see inimene on ilmselt lollakas ja šarlatan ja pahatahtlik ja üritab meid petta? Aga mis siis, kui tema jutus on pointi siiski?\nKas me siis tõesti eeldame, et niisugune terapeut on aastaid ja aastaid tegelenud mingi asjaga lihtsalt selleks, et lihtsameelseid petta? Vot see oleks siiski küsitav mu meelest. Või vähemalt oleks sellest võimalik suht lihtsalt aru saada. See tuleks tema juttudest üsna kiiresti välja.\nJajah. See on sihuke intuitiivne asi pisut ka, et kuidas aru saada, kas on tõsine inimene või mitte.\nLoomulikult ei saa iga jutu peale nüüd väga ekstaasi sattuda ja see mingiks maailma tõeks ja imeks kuulutada, aga nagu juba öeldud – ega tuim eitamine kõikide asjade suhtes – no see pole ka ehk mõistlik.\nJa see, et on olemas mingi (väidetavalt) teaduslik meetod asjade kontrollimiseks… Nojah, teatud puhkudel küll, aga mis siis, kui see meetod on piiratud ega võimalda seetõttu lihtsalt teatud asju kontrollida?\n@Jaan – äkki on teadvus illusioon? Ses mõttes, et pole olemas sellist ühtset entiteeti nagu teadvus, vaid et see asi, mida me oleme harjunud teadvuseks nimetama, paistab teatud kaugusest ühtse kogemustevoona, kuid lähemal vaatlusel osutub eri funktsioonide ja nähtuste kogusummaks.\nUmbes nagu vikerkaar – kaugelt ilus vaadata ja paistab sellise konkreetse asjana, kuid on tegelikult mitmete füüsikaliste nähtuste heiastus.\nSellega ei taha ma muidugi sugugi öelda, et teadvuse uurimine mingi asendustegevus oleks (teises elus oleks ma ilmselt isegi teadvuseuurija :) vaid võib juhtuda, et minnes üht asja (teadvust) otsima, võib leida hoopis palju muud (aju töö mehhanisme). Aga võibolla olen ma liiga ühekülgselt Susan Blackmore’i lugenud.\n29. mai 2009, 17:48\nMa ei leidnud kohta, kus analyytik oleks rääkinud alateadvusliku mälu salvestumisest kuskile eraldi, ei vaiba alla ega väljaspoole aju.\nKui nüüd tähti närida…\nAsi siis selles, et need nii öelda probleemsed mälestused (psühhotraumad), et need ei seostu mitte ‘mõtlemisega’ niivõrd, kui just ‘tundmisega’. OK! ja siis see nodi paikneb mitte ajukoores (neocortex) vaid seal kusagil sees peamiselt (brain stem, amygdala, hippocampus).\nanalyytik # 2:\nAga see selleks. Analyytik on väga kujukalt refereerinud seisukohti, mis on väärt, et neid skeptiliselt lahata: ebamäärased väited selle kohta, kuidas aju töötab; mis seisukoha autorite meelest tõlgenduvad praktilisteks nippideks, kuidas aju töötamist mõjutada.\nSiinne probleemi püstitus on, et kui ei oska seletada, siis ei ole olemas.\nKes nüüd omapüstitatud hüpoteesidega vaidleb? ;) Ebamääraste teraapiate puhul on probleem pigem selles, et ‘ei ole olemas’ (s.t. mõju puudub); miks peaks nende mittetöötamist siis seletama?\nMiks ei võiks kõiki tingimusi rahuldada üksainus lisabit aju igas mäluühikus, mis määraks selle kuulumise üht või teist liiki mälusse, või siis koguni paar bitti, mis avaks juba terve pöördumisliikide galerii?\nPigem on mälu määratud “riistvaraliselt”; s.t. inimesel on mitmeid erinevaid mälusüsteeme, ning erinevad ajustruktuurid osalevad nendes erinevates mälusüsteemides materjali salvestamisel, ladustamisel ja meenutamisel. See tundub justkui elav tõestus sellest, et on “teadvuslik” ja “alateadvuslik” mälu; ent lähemal tutvumisel siiski mitte. Erinevad mälusüsteemid kannavad endas täiesti erinevat tüüpi mälujälgi täiesti erinevate kasutusvõimalustega: näiteks nn. implitsiitne mälu, mis ei ole teadvusele kättesaadav, salvestab lihtsalt tajulise töötluse piirkondades 1/0 tüüpi infot selle kohta, et objekti on varem nähtud (mistõttu tema tajuline töötlemine läheb ajul kiiremini). Samas eksplitsiitne mälu (mille hulka kuuluvad mälestused läbielatud episoodide kohta) salvestab terve ajalis-ruumilise episoodi. Ning see episood on ikkagi osa meie eksplitsiitsest mälust, mis siis, et me pole teda mõnda aega endale meelde tuletanud. Pealegi, peamine probleem traumaatiliste mälestustega ei tundu olevat mitte see, et nad kummitaksid kusagil teadvuse eeskojas, vaid et nad tulevad liiga kergesti meelde, isegi mittespetsiifiliste “pöördumiste” peale.\n@Martin Vällik – ma üritan midagi natuke skeptikute jaoks teadvuse kohta kokku kirjutada, aga niigi selge on, et teadvus ei ole entiteet. samas ei järeldu sellest veel, et teadvus oleks illusioon või et teda polekski. tõepoolest – kui oma esimese kogemuse perspektiivist asja suhtume, siis pole ju eriti kahtlust, et eksisteerib midagi, mida me kutsume teadvuseks. muidugi võib ta olla erinevate tunnetuste kogum ja muidugi võib ta omada erinevaid aspekte, kuid sellest hoolimata saab uurida teadvuse neuronaalseid aluseid – “esimese isiku perspektiivist kogetavate tunnetuste kogumi neuronaalsed alused” kõlaks lihtsalt tüütult pikalt :) kui see teema huvitab, siis soovitan muuhulgas ka mu blogi jälgida või lugeda mainitud raamatut – mõlemis selgitatakse tänapäeva teadvuseteaduse põhimõtteid ja teaduslikku strateegiat teadvuse mõistmiseks.\n29. mai 2009, 18:02\nhei, Talairach – kas õpid Rootsis psühholoogiat ja / või ajuteadust? mida täpsemalt uurid? kui siia vastata ei soovi, siis kirjuta jaan punkt aru ätt gmail.com . ikka tore kaasvõitlejaid kohata.\nLisasin teadvus.wordpress blogi Eesti linkide ritta.\n29. mai 2009, 18:11\nJaan – jah, ma teenin oma leiba ja kohvikõrvast noore ajuteadlase/mälu-uurijana. Tunnustus muidu toreda blogi eest, mille siinse lehekülje kaudu leidsin.\nsuur aitäh tunnustuse eest. loodame mõnusa koostöö tekkimise ja kestmise peale.\nnaljakas, ma vastasin tegelikult Martinile (ja tänasin teda), aga Talairach jõudis juba väga sobivalt vahele kommenteerida – nüüd tänan teda ka. Sa, Talairach, võiksid mulle siiski kunagi pikemalt (meili peale) kirjutada oma projektist, uurimisgrupist ja huvidest (vastan ka).\nSiin viidati mitu korda ühele lõigule ja vaieldi selle üle, nii et ma selgitaksin seda ehk pisut.\n“Ühesõnaga, kõik, mida Sa oled kunagi näinud, kuulnud, tundnud, aistinud – kõik see on Sul miskit moodi mälus olemas. Ja siis mõned ütlevad, et aju ei mahutaks seda kõike, et aju pole piisavalt mahukas. Et see peab olema kusagil mujal.”\nKõigepealt siis ma rõhutaksin, et seal oli sõnastus “MÕNED ÜTLEVAD, ET” – St. mina isiklikult ei tahaks selle suhtes seisukohta võtta, aga umbes midagi sellist olen ma lugenud tõesti. No et aju (inimese keha?) puht füüsiliselt ei suudaks mahutada seda infohulka ja et see paikneb siis mingis ühises “väljas”. Mis on siinsete skeptikute meelest ilmselt täielik uhuu-teema muidugi. ;)\nAutorid, kes seda värki olevat uurinud on siis bioloog Rupert Sheldrake ja psühhiaater Ian Stevanson – ise pole küll neid lugenud, olen lugenud kirjutisi, kus on neile viidatud.\nStevansoni teema olid siis need nähtused, kus inimene mäletab justkui “eelnevaid elusid”.\nÜhesõnaga: nad siis põhjendasid seda “teiste inimeste elude” mäletamist kuidagi sellega, et mälestused talletuvad mingis “väljas” ja siis kohati on mõnl teisel võimalik selle väljaga kuidagi kontakti saada.\nMa isiklikult ei võtaks selle suhtes isegi seisukohta, aga ma ei arva ka, et niisugustesse asjadesse peaks juba ette mingi totaalse eitamisega suhtuma.\n29. mai 2009, 19:20\ntotaalse eitamisega ei suhtugi. küsisingi eelnevalt:\nkus see informatsioon siis salvestatud on, kui mitte ajus?? Mis oleks mahukam informatsioonisalvestusmasin kui aju?\nMinu suhtumine on minu arvates mõistlik: ma võtan alternatiivid (näiteks: mälu on talletatud ajus vs mälu on talletatud mingis väljas), ja kaalun tõendusmaterjali, mis on ühe või teise kasuks ja selle põhjal teengi otsuse (mis võib aja jooksul tõendusmaterjalide muutumise tõttu muutuda). antud juhul ei tea ma (praegu veel) vähimatki tõendusmaterjali, mis viitaks, et mälu oleks salvestatud mingis väljas ja seetõttu olengi seisukohal, et mälu on salvestatud ajus. Kui keegi suudab esitada tõendusmaterjale selle kohta, et mälusisud talletatakse mingisse välja, siis loen neid huviga ja vajadusel revideerin oma seisukohti ja (eksi)arusaamu.\n29. mai 2009, 19:34\nÜks raamat, millele viidati oli see:\nParaku, nagu ma ütlesin, pole ma neid ise lugenud, ainult ühte refereeringut sellele autorile. Seega ei oska täpsemalt öelda.\n29. mai 2009, 20:45\n1. Aju salvestab kõik, kõik, kõik, mida ta oma eluea jooksul töötleb.\n2. Mõelge, kui palju informatsiooni see elu jooksul teeb!\n3. Aju ei suudaks kõike seda informatsiooni ju endasse mahutada.\nJäreldus: aju poolt töödeldav informatsioon salvestatakse ajuväliselt.\nSelliste mõttekäikude suhtes heatahtlikult äraootava positsiooni omamine ei anna tunnistust mitte valgustatud skeptitsismist vaid ehedast mõttelaiskusest. Mittevaliv, suurel määral write-only tüüpi mälu on väga ebatõenäoline lahendus küsimusele, kuidas organism oma keskkonnas toimuvat salvestab. Seda “liigse informatsiooni” hüpoteesi tuleb aeg-ajalt ikka ette, ja tavaliselt juhib järeldusahel kusagile kehavälise entiteedi poole, ja millegipärast selgub ka, et seda entiteeti on juba ühes piibli-nimelises raamatus kirjeldatud, q.e.d.\n29. mai 2009, 21:31\n@analyytik – Sheldrake pole just kuigi usaldusväärne allikas uuemate teadusteooriate osas. Olles hariduselt taimefüsioloog (biokeemik), pole ta oma ajuvälise teadvuse (morphic resonance) teemaga teadusüldsust veennud. Pigem vastupidi.\nAjakirja Nature peatoimetaja John Maddox ütles näiteks sedasi:\nSheldrake’s argument is an exercise in pseudo-science. Many readers will be left with the impression that Sheldrake has succeeded in finding a place for magic within scientific discussion – and this, indeed, may have been a part of the objective of writing such a book.\nSheldrake’i arutlus on libateadus. Paljudele lugejatele jääb mulje, nagu oleks Sheldrake’l õnnestunud leida teaduslikes aruteludes koht maagiale ja see paistab olevat ta raamatu üks eesmärkidest.\nSkeptilises maailmas on Sheldrake’i üle palju arutatud ja kuna maailmas on palju raamatuid, mille vahel valida, siis Sheldrake’i sellised pole minu künnist suutnud ületada.\n29. mai 2009, 23:15\nMartin Vällik 29. mai 2009 kell 21:31:\n“…kuna maailmas on palju raamatuid, mille vahel valida, siis Sheldrake’i sellised pole minu künnist suutnud ületada.”\nMinu oma samuti mitte. Nagu ma juba juhtumisi mainisin. ;)\nA see jutt tulenes peaasjalikult sellest, et ma püüdsin siis kuidagi viidata, et kust minu inf pärineb.\nOK! Võtame algusest peale. Põhisissekandes oli siis viimane punkt nende psühhoteraapiate teemal. Ja see on juhtumisi kõige mahukam. Ma siis mõtlesin juhtumisi, et kirjutaks midagi, kuna Eesti ühiskonnas teadmised nende teraapiate suhtes üsna kesised. Kuigi samas mulle tundub, et paljudele inimestele oleks üht või teist teraapiat jälle tarvis.\nNo kirjutasin siis sissejuhatuseks üht-teist, nagu tavaliselt, ja sain siis ühtlasi paar korda molli, nagu tavaliselt. So what?\nA point siis minu meelest, et igasuguseid niisuguseid teraapiaid oleks tegelikult inimestel vaja. Võib-olla ei ole need esialgu kõige paremad, aga kuidas siis alustada. (Suuri riske ei saa muidugi asja eest teist taga võtta – sellega olen ma igal juhul nõus.)\nKuidagi peab ju alustama ja õppima ja harjutama.\nJa ma võin öelda, et ega prefektset terapeuti ei ole tegelikult olemas. Võib juhtuda et läheb kuid ja kuid, enne kui terapeudil õnnestub nii öelda “õige küsimus” teha. Aga sellisel juhul on asi muidugi vaeva väärt. Võib ka juhtuda, et see ei õnnestu. Sellisel juhul peab terapeudil olema ausust öelda, et ta ei suuda aidata ja tuleb leida teine terapeut.\n(Nojah. See jutt käib nüüd suht klassikaliste individuaalterapeutide kohta peaasjalikult. Moodsad stiilid ja rühmad – nendega on ehk pisut teisiti.)\nAga veel kord – kui me paljud teraapiad ja terapeudid koja ej ajuba ette šarlatanideks kuulutame- kas see oleks ühiskonnale kõige parem? Skeptilisus ei peaks ju olema sama mis destruktiivsus ja nihilism, ega ju? ;)\n30. mai 2009, 11:25\nOot-oot: kas selline seisund tõesti ilma medikamentideta, ainult psühhoteraapia abil taandub? Mulle räägiti risti vastupidist.\nMittevaliv, suurel määral write-only tüüpi mälu on väga ebatõenäoline lahendus küsimusele, kuidas organism oma keskkonnas toimuvat salvestab.\nTeiselt poolt on ju kirjeldatud isikuid, kelle mälu tundub tõesti kõike valimatult salvestama, kuid kes on suutelised seda salvestust ka kasutama? Või on tegu järjekordse müüdilähedase väitega?\nTeiselt poolt on ju kirjeldatud isikuid, kelle mälu tundub tõesti kõike valimatult salvestama, kuid kes on suutelised seda salvestust ka kasutama?\nMulle tuleb sellega seoses meelde Jill Price’i lugu ja see, et küsimus ei ole sugugi mitte alati salvestamises vaid just selles, kuidas salvestustega käitutakse ning ka selles, kuidas valitakse seda, mida salvestatakse: http://www.wired.com/medtech/h.....ntPage=all\nAga teraapiaga on keerulisemad lood, sest alati ei ole defineeritav, mis probleemiga psühhiaater/psühholoog tegelema peab, s.t paljudel juhtudel on väga keeruline teraapiameetoditele üheseid topeltpimedaid uuringuid teha (nii nagu medikamentidele on), sest tavaliselt on probleeme palju ning on oluline see, mida inimene ise defineerib nii “probleemi” kui “tavalisusena”…. Kirjutan hiljem lahti, praegu pean lippama. S.t kui inimese mure on see, et ta tegelikult tahaks lihtsalt kord nädalas kellegagi rääkida ja on valmis selle eest raha maksma, siis minupoolest võib see ka Biechonski olla :) Aga viimasele anda õigust näiteks xanaxit välja kirjutada – ei, tänan.\n30. mai 2009, 14:05\nTõepoolest, Su mälu ei peta Sind – selliseid juhtumeid on kirjeldatud. tundub, et nende inimeste aju salvestusmehhanism töötab kuidagi teistmoodi – valimatult, salvestades ka kõik ebaolulised detailid. Siiski on Talairachil õigus – kõige salvestamine ei tundu olevat kõige optimaalsem viis ja üldjuhul aju nii ei tööta. Tõendus selle väite jaoks on näiteks seegi, et need inimesed, kellel kõik tajukujutised koos detailidega meelde jäävad, ei “toimi” enam funktsionaalselt – nad ei suudagi keskenduda olulisele või on autistlikud. Mis täpselt selliste inimeste ajus teistmoodi töötab, on minu jaoks väga põnev küsimus, kuid kuna selliseid kõigesalvestajaid on tegelikult pigem vähe, siis pole ka nende ajusid veel piisaval määral uuritud, et sellele küsimusele asjalikku vastust anda.\nKriku 30. mai 2009 kell 11:25:\n“Oot-oot: kas selline seisund tõesti ilma medikamentideta, ainult psühhoteraapia abil taandub? Mulle räägiti risti vastupidist.”\nIgasuguseid jutte räägitakse. ;)\nAga on tõesti koolkondi, mis vaatlevad neid asju pisut erinevalt. Näit jungiaanid ja konkreetsemalt John Weir Perry.\nSeal on üsna palju sihukest keerukat filosoofiat ka nende asjade taga, aga no põhimõtteliselt olevat siis tõesti võimalik suht häid tulemusi saavutada. Muidugi on see selline aega ja vaeva nõudev protsess, see ei ole mingi thorazine dieet, mis psühhoosi kiirelt kõrvaldab. No mõnikord koos suure osa teadvusega muidugi, aga see on vähemalt igati “progressiivne” ja “teaduslik” meetod.\nAga eks see minu jutt kvalifitseeruks siinses kontekstis muidgugi jälle kangesti “teaduse” vastaliseks, nagu mõnigi asi eespool.\n30. mai 2009, 14:31\nOn tõepoolest kirjeldatud üksikuid isikuid, kel on tavalisest mitmeid kordi suurem võime asju meelde jätta: näiteks oskavad nad ette kanda tuhandeid pii komakohti või lehekülgede kaupa raamatuid sõna-sõnalt. Kui seda lähemalt on uuritud, näib parim seletus olevat siiski teistsuguste salvestamis-strateegiate kasutamine, mitte bioloogiliselt hoopis teistmoodi töötav närvisüsteem. Näiteks võivad sellised indiviidid suuta meeldejäetavat infot paremini omavahel seostada (mida võib võtta kui info kompresseerimist > suurem efektiivsus). See parem seoste loomine infoühikute vahel võib olla küll sünnipärane võime, mis hõlbustab meeldejätmist; kuid see pole otseselt mäluspetsiifiline. Neil ei ole kirjeldatud keskmisest paremat mälu oma isiklike elusündmuste kohta. Teistmoodi strateegia teooria ennustab, et ka “tavaline” indiviid võiks tegelikult suuta hämmastavalt palju asju pähe õppida, kui ainult efektiivselt informatsiooni kompresseerima hakata. Seda toetavad katsed 80ndate algusest (nt Ericsson, Chase & Faloon 1980, Science), kus võeti igas mõttes keskmised tudengid ning saavutati paarisaja treeningu-tunni järel korraga meeldejäetavate numbrite hulk seitsmelt kaheksakümnele. S.t. ei millegi muu kui hoolika harjutamise tõttu suutis tavaline üliõpilane korraga meelde jätta kaheksakümne numbri pikkuse joru, mida ta kunagi varem polnud näinud.\nTeisest küljest on kirjeldatud ühte (!) juhtu (Parker et al, 2006, Neurocase), kus indiviid (keda autorid nimetavad AJ) mõtles pidurdamatult oma isiklike elusündmuste peale ning suutis kirjeldada, mida ta mistahes kuupäeval tegi, teismeeast testihetkeni. AJ oli pidanud äärmiselt detailset päevikut iga päeva kohta, nii et testijatel oli võimalik mälestuste õigsust kontrollida. Samas ei suutnud ta eriti hästi asju (näiteks numbrijadasid või teksti) pähe õppida; ning talle jäid ilmselt meelde ainult asjad, mis talle huvi pakkusid – mis on märk äärmiselt normaalselt toimivast mälust. Näiteks pärast kaks tundi kestnud testimist paluti tal silmad kinni panna ja kirjeldada, mida üks testija kannab – ta ei mäletanud seda. Samuti oli tema mineviku mäletamine valikuline: kui mõnel päeval oli toimunud oluline avaliku elu sündmus, oli see tal meeles vaid siis, kui see teda huvitas või puudutas. Muu testimine osutas, et AJ-l on probleeme vaimse planeerimise, ning eriti “pidurdamisega”, s.t. suutlikkusega ignoreerida ebaolulisi mõtteid ja impulsse. Kokkuvõttes tundub, et AJ-le ühelt poolt meeldis elada oma minevikus, milles teda aitasid tema detailsed päevikud; teisalt oli tal väga raske ennast oma mälestustest lahti rebida ning tähelepanu muudele asjadele suunata, isegi kui need teda segasid. Ta muutunud enda elukäigu alal eksperdiks; ent artiklist ei nähtu, nagu oleks tegemist teistmoodi toimiva mäluga kui tavalistel inimestel.\n30. mai 2009, 14:44\nNäe, Oudekki toodud link ongi selle AJ juhtumi kohta. Väga tore kirjutis, mh sisaldab lauset, millega ma iga nurga alt nõus olen:\n“The truth is, most people could remember their lives in considerable detail if they contemplated them with the same manic intensity.”\nKriku: “kas selline seisund tõesti ilma medikamentideta, ainult psühhoteraapia abil taandub?”\nSiin võib asi olla mõneti veel komplitseeritum. St. see ei ole ehk teraapia sellises vormis nagu seda asjadega vähem kokku puutunud Eesti inimesed sageli ette kujutavad. See ei ole niisis nõnda, et on keegi terapeut, kes siis ‘teeb’ kuidagi teraapiat patsiendi kallal. Pigem on tegemist teatava protsessiga, kus siis mõlemad osalevad.\nSiis veel see asi, et mõnel juhul ei ole otstarbekas püüda saavutada psühhoosi taandumist võimalikult kiiresti. Mis see ‘psühhoos’ õigupoolest on? No seda kirjeldatakse näiteks nõnda, et teadvus koormatakse üle kuidagi ja siis alateadvus võtab juhtimise üle.\nNii. Ja siis jungiaanid rõhutavad, et oluline on ka selle psühhoosi ‘sisu’. See ei ole niisama lambist. Et üks inimene on Virgin Mary ja teine jälle Gaia. (Kuigi jah – nende näidete puhul ei ole vahe vist väga oluline. ;) )\nSee on siis väga sümbolistlik ja sellel võib olla – ja sageli ka on – mingi tähendus. No ja siis terapeut on tegelane, kes on sihukeste asjadega kursis ja siis kuidagi assisteerib inimest ja aitab tal asjadest asu saada ja protsessi läbi teha (On mingi spetsiifiline tähelepanek, et see protsess kestab üldjuhul kuus nädalat.) ja siis inimene saavutab uuesti… ütleme, et näiteks tasakaalu.\nJajah – terapeut ei RAVI inimest, see ei ole sama nagu näiteks kirurg, kes teeb operatsiooni pärast õnnetust, kui inimene on teadvusetu. See on teistmoodi suhe.\nOK! Kõik see eelpool kirjeldatu – seda kõike on tehtud ja see on kohati andnud väga häid tulemusi. Probleem siis lihtsalt selles, et peab olema väljaõppinud inimesed ja spetsiaalne koht ja piisaval hulgal personali janiiedasi. See on suht kallis ettevõtmine niisiis. Ja Lääne ühiskonna eelarvamused ka takistavad sihukesi ettevõtmisi ilmselt. Ja see nõuab tohutut kannatust – proovige vinges psühhoosis kodanikuga kuus nädalat leebelt suhelda. ;)\nSihuke asi ka veel, et olid mingid juhud, kus siis tõenäosus edukaks tulemuseks on suur ja mõnedel teistel juhtudel oli see prognoos jälle kesisem.\nilmselt märkasid nii mõnedki näilist ebakõla minu ja Talairachi postitustes. täpsustuseks siis niipalju, et Talairach kirjutas nö “mälukunstnikest”, kes efektiivsete strateegiate abil suudavad asju hämmastavalt hästi meelde jätta, mina aga kommenteerisin üksikuid juhtumeid inimestest, kes lihtsalt ei saa teisiti – neile tõepoolest jääb kõik koheselt meelde. nagu mainisin, on selliseid isikuid vähe – tuntuimad on S (Sherashevsky vist, aga ta kasutas ka efektiivseid mälustrateegiaid) ja mitmed savantid, kes võivad pärast vaid hetkelist vaatamist järgi joonistada (või skulptuuriks teha, muusikaliselt järgi mängida vms) kogu keeruka stseeni (kuju, muusikapala), mis neile esitati (oskus on siiski enamasti piiratud ühe tajumodaalsusega). Minu jaoks pole kahtlustki, et nende isikute ajus peab midagi täiesti teistmoodi töötama.\n30. mai 2009, 15:20\nJah, seda, kuidas igas mõttes normaalne inimene pii komakohti pähe õpib ja mingeid selleks mõeldud väga huvitavaid strateegiaid rakendab, on ka minu tutvusringkonnas esinenud. Mõtlesin tõepoolest Jaani kirjeldatud üksikuid näiteid, kelle saavutused ei ole seotud treeningu ja mingite teadlike meetoditega.\n30. mai 2009, 15:21\nNii. Ja siis jungiaanid rõhutavad, et oluline on ka selle psühhoosi ’sisu’. See ei ole niisama lambist. Et üks inimene on Virgin Mary ja teine jälle Gaia. (Kuigi jah – nende näidete puhul ei ole vahe vist väga oluline. ;) )\nJäädes selle tasakaalu juures ennast jätkuvalt Neitsi Maarjaks või Gaiaks pidama…?\nJuhan Liiv ei pidanud ju ennast kogu aeg Poola kuningaks. Moodsaid psühhofarmakone tollal aga veel polnud. Järelikult möödus see iseenesest. Või olid siis vähemalt vaheajad sees.\n30. mai 2009, 16:09\nJah, minu ja Jaani postituste ebakõla on näiline ning pinnapealne. Nagu ma ka osutasin – strateegiline võte, näiteks parem seoste loomine infoühikute vahel võib põhineda sünnipärasel võimel, kuid tegemist on tajulise, mitte mälulise nähtusega.\nLuria kirjeldatud Shereshevskii’l (eesti keeldegi tõlgitud kui “Väike raamat suurest mälust”) oli oluline tajuline omadus: tal oli sünesteesia. LSD-kirjeldustest tuttav seisund võib esineda spontaanselt, arengulise omapärana (et mitte öelda häirena). Isikud, kes selle all kannatavad, võivad näiteks sõnu tajuda värvide või kujudena. Sünesteetikuid on ka selle nurga alt uuritud, kas neil on oma tajulise iseärasuse tõttu parem mälu. Paar sellist raporteeritud juhtu osutavad, et võime asju meelde jätta on tõepoolest nendel indiviididel parem – ent valikuliselt nende konkreetses sünesteesia-vallas (s.t. kasutades tajumodaalsust või stiimuleid, mis neil sünesteetilisi elamusi esile kutsub); üks uuring leidis seose parema värvitajuga.\nS-il oli sünesteesia – ning ta treenis mälu sihipäraselt, kuna teenis sellega elatist. Need komponendid kokku andsidki rabava tulemuse.\nVäga keeruline on leida kirjandusest juhtu, kelle puhul mälu toimiks täiesti teistmoodi. Pigem on tegemist harilikult toimiva mälusüsteemiga, millele antakse ette teistmoodi sisend ja/või rakendatakse kontrollimehhanisme teisiti.\nKuidas sellest siis nii raske aru on saada. :(\nAga hüva. Ma saan aru, et need autorid ja nende teosed ei ole Eestis üldlevinud, nii et ma ei saa nagu etteheiteid ka teha.\nPsühhoos on ikka erandlik seisund – ükskõik millises kultuuriruumis ja ükskõik kuidas sellesse ka suhtutaks. Kuidas seda öeldigi – spiritual emergency – või umbes nii. Ühesõnaga: teadvus koormatakse üle mingil põhjusel ja siis alateadvus võtab asja üle ja hakkab… maeitea ‘töötlema’ (data processing) või midagi sellist. (Teeme nii, et konkreetsete sõnade kallal norima ei hakka, ma lihtsalt ei mäleta peast võib-olla kõike täpselt.)\nJa see värk on siis väga sümbolistlik ja nii edasi ja tõesti. Siis terapeut olekski tegelane, kes aitab inimesel aru saada ja siis kuidagi korrastada psüühikat (mõtlemist/teadvust?). Jajah. Et siis mingil hetkel saavutatakse uuesti ikka see ‘tavapärane’ teadvuse seisund. Ja see käib igas kultuuris nii. (Kõikides kultuurides on enamik kodanikke enamiku ajast ikka tavapärases teadvuse seisundis. Vähemalt seni teada olevates kultuurides on see nii olnud.) Eripära lihtsalt selles, et mõned kultuurid on tuttavad ka nende muutunud teadvuseseisunditega (altered states of consciousness). Erinevalt nn. Lääne kultuuriruumist, kus sellised seisundid tekitavad hirmu/paanikat ja kus nendega ei osata midagi ette võtta. Või ei osata adekvaatselt reageerida, kui mõnel inimesel selline sisund juhtumisi tekib.\nNii et jah, et kui ma ütlesin, et inimene saavutab tasakaalu, siis see tähendab, et see hädaolukord laheneb ja ta saavutab jälle tavapärase teadvuseseisundi.\nAga see mittetavaline seisund – see ei ole niisama. Võib juhtuda, et sellel inimesel on seda seisundit kuidagi vaja. No et sellises muutunud teadvuse seisundis ta suudab lahendada mingeid oma elu probleeme või leida vastuseid vms.\nOK! Ja kui ta nüüd viiendasse sõidutatakse ja thorazine’t antakse – no siis need probleemid lihtsalt tambitakse maha. Jajah. Vot selles jama ongi, et need probleemid ei lahene aga ei kao ka ära. Ja siis inimesel on kalduvus iga mõne aja tagant osakonda sattuda.\nMõnes mõttes komplitseeritud probleem on niisiis see teraapiate maksumus kasvõi. Oletame, et mõni teraapia on tõesti väga kallis – no eelkõige seetõttu, et see terapeut peab selle inimesega väga kaua suhtlema. Ja võib-olla peab olama spetsiaalne ‘pansionaat’ selleks ajaks ja personal jne. Aga kui see järsku tulemuse annab? Ja mis oleks alternatiiv? Pidada inimest keskelt läbi iga aasta kuu aega osakonnas ja nii kümneid aastaid. Pluss pinss pluss tablad pluss… no tema lähedaste mured ja vaevad jne. Kumb ikka lõppkokkuvõttes odavam on?\n30. mai 2009, 16:39\nTegelikult (vabandan ette, see on nüüd viimane pikem mulin, rohkem kommentaariumi tekstiblokkidega ei täida) suudan ma üsna hästi ette kujutada pisikest nihet, mille tulemusena organism (ütleme, et inimene) jätaks mõne aja vältel kõik valikuta meelde.\nValik tehakse selle järgi, mis on oluline. Selle, mis on inimaju meelest oluline, tunduvad määravat dopamiin ning noradrenaliin (viimane mõjutab mandeltuuma ehk amügdalat, “emotsiooni-keskust”). Kui organism hakkab ühtäkki reageerima absoluutselt igale tajuelamusele baastasemest ühtlaselt kõrgema dopamiini- ja/või noradrenaliininõristamisega, suudaks ta eksitada oma mälusüsteemi kõiki neid tajuelamusi salvestama.\nSellise närvisüsteemi küüsis oleva organismi puhul on salvestusruumi otsasaamine küll üks väiksemaid muresid, hullem häda on südame- ja veresoonkonna probleemid. Kas need suudavad organismi enne ära tappa kui liigsest nõristamisest tulenev dopamiinivaegus ta liikumatuks muudab, sõltub ilmselt eelnevast tervisest.\nEnt kui nüüd ringiga tagasi tulla selle juurde, millest see jutulõng tõuke sai: kui organism suudab juba keerukaid asju tajuda, siis tajutava valikuta salvestamine ei ole evolutsioonilisest seisukohast eriti jätkusuutlik strateegia; eriti kui võrrelda valikulise salvestamisega. See valikulisus tundub olevat niivõrd põhiline infotöötlusmehhanism, et, nagu ma ülalpool välja tõin, selle mehhanismi häiretest tulenevaid mälu iseärasusi pole keegi veel tegelikult kirjeldanud. Mis ei muuda seda põhimõtteliselt võimatuks, aga see võib ülaltoodud põhjustel olla liiga lühiajaline, et psühholoogid jaole saaks.\nOudekki 30. mai 2009 kell 13:48:\n“S.t kui inimese mure on see, et ta tegelikult tahaks lihtsalt kord nädalas kellegagi rääkida ja on valmis selle eest raha maksma, siis minupoolest võib see ka Biechonski olla Aga viimasele anda õigust näiteks xanaxit välja kirjutada – ei, tänan.”\nVaata Oudekki, minu jutt ei ole nüüd Sinu kallal norimine, aga see lause on üsna hea näide sellest, millised on keskeltläbi Eesti inimeste teadmised sellel alal.\nNiisiis: tablat kirjutavad minu teada välja ikka ARSTI litsentsiga inimesed. Ja punkt. See peaks niimoodi olema kõikjal tsiviliseeritud maailmas. Kas mõnel psühhoterapeudil on arsti (psühhiaatri) litsents, see on juba teisejärguline. Kui on, siis on tal õigus tablat kirjutada, kui ei ole, siis ei ole. Nii lihtne see ongi.\nTeraapiatega on lood muidugi keerulisemad. Mõnes riigis litsenseeritakse seda tegevust rangemalt, mõnes leebemalt.\nProbleem siis muidugi selles, et kuidas leida terapeut, kes suudab aidata ja kes ei ole mingi petis ja raha välja pumpaja lihtsalt. See on keeruline küsimus, ilmselt on olemas mingid tundemärgid, aga see on suuresti selline intuitiivne asi ja pikem jutt.\nAga kui nüüd rääkida nende teraapiate kättesaadavusest. Minu meelest üks inimene rääkis just Bologna kohta, et seal linnas ja linna lähiümbruses on siis miski 400 psühhoanalüütikut ainuüksi. Neist siis pooled täislitsentsiga. (Ma jälle mälu järgi räägin, ma ei ole kindel kas oli just see linn – vist ikka oli – aga numbrite suurusjärk oli igal juhul nii.)\nKas tead palju on Eestis? Täislitsentsiga oli hiljuti KOLM! (Võib-olla praegu on juba mõned rohkem.) No ja siis veel… ma ei oska öelda, võib-olla mõnikümmend kokku. Neid siis, kellel on küll väljaõpe ja kes tegutsevad, aga kellel ei ole veel seda kõige viimase peal litsentsi/diplomit.\nAga seal Bolognas – need olid AINULT psühhoanalüütikud. See on ainult üks koolkond – kuigi neid on ilmselt kõige suurem rühm. Pluss siis veel kümnete ja kümnete teiste koolkondade esindajaid.\nÜhesõnaga: Eestis asi ikka väga niru. Nii et kui tahetakse asja ikka tsiviliseeritud riigi moodi ajada, siis tuleks selle asjaga ikka väga intensiivselt tegelema hakata.\nSa Oudekki võid muidugi koha peal uurida, et millised võimalused ja valik on, kui oleks soovi teraapiasse minna. Seda oleks huvitav teada kahtlemata.\n@analyytik – kõige odavam, tõhusam ja patsiendi vastu kõige ausam on anda ravi, mis tõepoolest töötab. ei piisa sellest, kui käbidega tehtava valgusravi loojad oma raamatus kirjutavad, et see teraapia töötab – nagu eelpool postitasin, on iga teraapia efekti võimalik väga lihtsalt katseliselt testida. on tõepoolest teraapiaid, mille ravitoime on sel moel kinnitust leidnud ja nende praktiseerimist ja pakkumist me pooldame, kuid ülejäänute suhtes oleme põhjusega skeptilised – seni, kuni pole tõestatud, et mingi teraapia tõepoolest töötab, on ebamoraalne ja suisa kriminaalne seda teraapiat ravi nime all pakkuda, sest sellest saavad kasu(mit) vaid teraapia pakkujad ise. (märkus: ei piisa ka sellest, kui üks või kaks inimest raporteerib, et nende peal käbid mõjusid – ehk mõjus hoopis miski muu? lisaks ei kirjutata nende 20 inimese kohta, kes iga nädal käbisid saavad, aga aastase teraapia järel vähimatki tervenemise märki ei näita. just seetõttu peabki iga tõsiseltvõetav teraapia ennast testima teaduslikult, nii nagu ma ülalpool kirjeldasin. see testimine on väga lihtne ja selle testi läbimine on ainus kriteerium, mida skeptikud teraapialt nõuavad, et tema ravitoimet tunnustada. tegelikult on see ju ainult aus ja eelkõige on see aus kõigi patsientide suhtes!)\n30. mai 2009, 17:19\nJaan: “…see testimine on väga lihtne…”\nKui Sul sihuke meetod teada, eks räägi teistele ka. Nobeli preemia garanteeritud ilmselt. ;)\nItaalias on eraldiseisvaid terapeute nii palju selle pärast, et Itaalias ei ole psühhiaatriahaiglaid. Siin ongi ainult terapeudid/psühholoogid/psühhiaatrid, kes sind abistavad kodus või siis kelle vastuvõtule sa saad minna, olenevalt sinu seisundist ja sellest, kuidas sulle endale mugavam on. Ka üldiselt leitakse, et inimest psüühiliste probleemide puhul aidata on kõige mõistlikum tema harjumuspärases keskkonnas, sest see on see, kus ta ka hiljem peab hakkama saama. Vajadusel abistatakse kogu sinu elu. Muide, ka haiguskindlustus on kõigil kodanikel sõltumata sellest, kas neil on töö või mingi positsioon ühiskonnas. Õigus saada ravi tuleb sellest, et sa oled kodanik.\nMinu kiiresti õhku visatud näide oli pigem selle kohta, et millistel alustel kontrollida, kas _teraapia_ toimib ning kas klassikaline topeltpime katse on üldse töötav, sest individuaalsed erinevused on liiga suured. Seetõttu, ma arvan, võib siin olla tsipa leebem, kui medikamentide osas.\nPsühholoogiakursustes (mhmh, ma olen oma ülikooli jooksul neid mõningad läbinud) tuletati ikka meelde, et on olemas teatud patsiendid, kes paranevad iga meetodiga (need noored ja tublid ja tugevad inimesed, kellel on oma subjektiivsesse heaolutundesse naasmiseks vaja kellegi teise tillukest tõuget) :) Teiselt poolt, kui inimene aktiivselt ise ei taha muutuda, siis samamoodi on igasugune teraapia võimetu. Psühhiaatrid kommenteerisid juurde, et medikamendid mõnikord lihtsalt soodustavad seda, et inimene oleks võimeline seda teraapiat läbima (või adekvaatselt otsustama, kas ta tahab või ei). Seega, kuna need asjad käivad käsikäes, siis ma ei näe põhjust, miks teatud terapeutidel (vastava hariduse olemasolul) ei võiks olla õigus ka medikamentide väljakirjutamisele (ehk siis, et praktiline psühholoogia ja arstiteadus võiksid ka käsikäes käia).\nJust see subjektiivsus ongi asi, mis teeb teraapiate “efektiivsuse” hindamise keeruliseks ning ma arvan, et ka see on üks põhjus, miks just igasugused psühhoteraapiad (laias mõttes, ka KKT) on alati esimesed, mis kriisiajal riikliku rahastuse kaotavad. Eestis ongi tihti see probleem, et tableti saad kirjutada, aga edasi suunata kuhugi ei ole, sest patsiendil raha ei ole.\nMa arvan, et teatud hinnanguid teraapiate kohta statistiliselt on võimalik teha. Et selles kultuuris sedalaadi inimestele see asi tavaliselt mõjub efektiivselt. Kuid see ei ole nii kindel garantii, nagu näiteks aspiriini puhul. Ma olen kindel, et “vabastav hingamine” võib teatud inimese puhul tõepoolest töötada, tuhandel eri põhjusel. Kuni see ei ole aga statistiliselt väga levinud, siis ma ei tahaks sellele avalikku raha kulutada. Jne.\nKuid see individuaalsus muidugi annab mingid kontrollimeetodi ka, et kui keegi lubab teraapiat, mis “toimib kõigile 10 päeva jooksul”, siis on alust uskuda, et tegemist on umbluuga. Selles mõttes, ma arvan, et terapeutide kutsestandardid ning terapeutide ühing ning nende eetikareeglid ning tunnustatus on üks asi, mis võimaldab natukene uhuutajaid kontrolli all hoida.\nTeine küsimus on see, mis on teaduslik.\nNoh, mina näiteks arvan, et suur osa freud-jungilikust “süsteemist” (mõtteviisist?) ei ole teaduslik (probleemid falsifikatsioonikriteeriumiga, korratavusega jne,). Kuid mulle tuleb meelde üks psühholoogiakonverents, kus üks väljapaistev biheiviorist ja üks väljapaistev freudist, mõlemad nii üle-seitsmekümnesed mehed, läksid sõnaotseses mõttes karvupidi kokku, süüdistades üksteist šarlatanluses ja seitsmes surmapatus :-) Ma seda kaklust ei soovi korrata. (Ja kultuurilooliselt on kindlasti oluline mingisuguses ulatuses neid mõtteid tunda, see on teine lugu)\nLisaks – on inimesi, kellele “analüütilisest psühholoogiast” lähtuv teraapia sobib subjektiivse heaolu parandamiseks. Kui statistiline seos eksisteerib ning tugev analüütiline koolkond on juba olemas, no minu poolest võib neid rahastada, eriti kultuuris, kus nad on olulised.\nSamas aga, ma ei ole kindel, et need teooriad annavad juurde _teadmisi_ sellest, kuidas aju töötab näiteks, mille alusel uusi ja paremaid meetode välja töötada või meie ümber toimuvat selgitada. Seega, kunstlikult analüütikuid hakata juurde looma, ma ei tea, siin ma oleksid skeptiline.\nPsühhoos on ikka erandlik seisund – ükskõik millises kultuuriruumis ja ükskõik kuidas sellesse ka suhtutaks. Kuidas seda öeldigi – spiritual emergency – või umbes nii. Ühesõnaga: teadvus koormatakse üle mingil põhjusel ja siis alateadvus võtab asja üle ja hakkab… maeitea ‘töötlema’ (data processing) või midagi sellist.\nKoormatakse üle? Ja põhjuseks ei ole mingite kavalate molekulide üleküllus või mingisuguste teistsuguste kavalate molekulide vähesus, mida annab mitmesuguste kolmandate kavalate molekulide manustamisega korrigeerida?\nJa see kehtib kõikide psühhooside puhul?\n30. mai 2009, 17:46\nEestikeelse Freudi-kriitika otsijal soovitan lugeda prof. Allikut :)\nsee on nüüd viimane pikem mulin, rohkem kommentaariumi tekstiblokkidega ei täida\nSee lehekülg siin oleks palju parem paik, kui sinusuguseid tekstiblokkidega täitjaid rohkem oleks.\n30. mai 2009, 18:21\nto: Kriku 30. mai 2009 kell 17:44\nVot jah. See on selline lõputu vaidlusteema ilmselt. Vähemalt nii palju kui ma aru olen saanud.\nMõni ütleb, et näete, et siin häirega kodanikul on niisuguseid aineid rohkem/vähem. Jah tõepoolest, on küll. Aga kas see on häire PÕHJUS? Või on põhjus hoopis see, et vanemad väärkohtlesid ja siis organism lihtsalt REAGEERIS selle peale nii, et produtseeris rohkem/vähem mingit ainet? Kumb oli enne, kas muna või kana?\nNii need asjad paraku on ja ilmselt vaieldakse ja jäädakegi vaidlema. Võib-olla kunagi siis jõutakse järeldusele või avastatakse midagi kindlat. Aga võib-olla ka mitte.\nto: Oudekki 30. mai 2009 kell 17:44\nEh, tead… No näed, jutust on ju aru saada, et Sa ei ole paljude asjadega kursis. Ja ega ei peagi olema kõigega. Aga kuidas siis diskussiooniga edasi minna niisugusel juhul?\nO: “Seega, kunstlikult analüütikuid hakata juurde looma, ma ei tea, siin ma oleksid skeptiline.”\nNäiteks seesama lause jah. Kuidas ma peaksin sellele reageerima? Mida ma peaksin niisugusel juhul ütlema?\nJahah. Need erinevad terapeudid – need siis, kes raamatuid kirjutada viitsivad – nad on tihtipeale jutukad ka. Mis tähendab siis, et raamatud on sageli 300. lk. vähemalt. No ja et mõnest tegelasest aimu saada, peaks ikka… no kolm asja lugema. st. 1000 lk.\nJa siis võtad järgmise autori ja järgmise ja siis mingil hetkel on võimalik asjadest aru saada.\nAh jaa. Võib-olla peaks ikka praktilist kokkupuudet ka olema selle valdkonnaga ja mingi kalduvus ja huvi.\nNo ja siis vähehaaval tekib mingi arusaam. Aastate jooksul.\nSedasi siis. Aga siis jälle satud kuhugi, kus inimesed seletavad, et tuleb teha väike test ja siis on kõik teaduslikult kontrollitud ja siis “meie” pooldame. Jajah, kuidagi, näed, tuli Jaanil jutus just see “meie”. Kuigi eelmises lauses oli veel “mina”. Selline ‘slip’ siis.\nKes need “meie” siis oleksid kah? Ma saan aru, et see seltskond on muidugi peajagu üle kogu maailma psühhaanalüütilistest seltsidest ja jungiaanlikest seltsidest ja kogu niisugusest seltskonnast – Eesti inimesed on ju maailma kõige targemad teatavasti. ;)\nAga tulemus. Vot tulemus on lihtsalt see, et Euroopas/Ameerikas on inimestel võimalused probleemide puhul pöörduda palju suuremad kui siin maanurgas. Ja niisuguse suhtumise puhul ilmselt need võimalused ei avarduks ka.\nNo õnneks on viimasel aastakümnel asjad siiski edasi liikunud ja üht-teist on juurde tulnud. Võib-olla küll tuleb selle eest inimesel endal maksta, aga parem ikka kui mitte midagi. Ja summad ausalt öeldes ei ole vähemalt keskmist palka saavale inimesele kindlasti mitte üle jõu käivad.\n30. mai 2009, 18:54\nAnalüütik – sina kindlasti ei ole kunstlikult loodud, sest Eesti süsteem hetkel ei soosi psühhoanalüütikute loomist, ära muretse, ole see, kes sa oled edasi. Vabandan, kui kuidagi solvasin, sest ei olnud plaanis.\nAga see, millega ma kakluse illustratsiooniga ütelda tahtsin on see, et mõningad süsteemid ei ole ühildatavad. Minu teadmised freudist-jungist on tõepoolest üldkultuuriloolisel tasemel ja ma pean tunnistama, et see mulle täiesti sobib, sest viidatud põhjustel ma ei arva, et nende põhjalikum tundmine annaks mulle teadmisi (ja seepärast ei soovi ma nende üle diskuteerida). Mind veenval viisil on juba piisavalt probleemidele osutatud ja argumente esitatud (mõnele on siin mitmeid kordi ka viidatud), aga freudistide jaoks need ei ole ega saagi olla veenvad.\nKuna leidub märkimisväärne hulk inimesi, kes aga Freudi teaduseks peavad, siis ma ei protesteeri ka väga, et teda riigi raha eest õpetatakse (nagu ma ei pea ka Heideggeri lugulaule filosoofiaks, aga samal põhjusel ei protesteeri tema riigi raha eest filosoofia nime all õpetamist). Aga siin ma rohkem sellel teemal enam sõna ei võta :) Püüan vähemalt….\n30. mai 2009, 20:33\nNo seda on ju võimalik statistiliselt uurida, kuidas teadaolevalt väärkoheldute hulgas nende ainetega on. Ausalt öelda suhtun aga äärmiselt skeptiliselt mõttesse, et skisofreeniat võiks põhjustada vanemate poolt väärkohtlemine. Rääkimata alkoholipsühhoosist.\nAga mõlemal sinu poolt nimetatud juhul on haiguse otseseks põhjuseks ikkagi noodsamad kavalad molekulid, n’est ce pas?\n30. mai 2009, 21:15\nTõsised arstid ei kiirusta inimestele diagnoosi panemisega ega ei taha ära otsustada, kas oli asi kavalates molekulides või põhjus mujal. Nad tahavad teada ja üritavad mõista põhjuseid aga nad ei väida kangekaelselt midagi. Teadus sellepärast teadus ongi.\n30. mai 2009, 21:44\nChicago Sõnumid: Teadvuse populariseerimise probleem\nNo seda on ju võimalik statistiliselt uurida, kuidas teadaolevalt väärkoheldute hulgas nende ainetega on. Ausalt öelda suhtun aga äärmiselt skeptiliselt mõttesse, et skisofreeniat võiks põhjustada vanemate poolt väärkohtlemine.\nMis puutub skisofreeniasse, siis kas seal ei ole ka mitte väga tugev geneetiline tagapõhi? Ja kui kõigil/väga suurel hulgal lapsepõlves väärkoheldutel ei teki samasuguseid häireid, siis ka mina ei julgeks üheseid seoseid luua :)\nOn küll. Just sellepärast suhtungi skeptiliselt.\n30. mai 2009, 22:18\nNo seesama skeptilisus on ju teadusele ettekirjutamine, mis peaks olema.\n… et juhtida teemat tagasi algsesse voolusängi: kas kellelgi on veel huvitavaid küsimusi, müüte või väiteid ajuga seonduva kohta, mida sooviks teistega jagada ja lahata? (jätsin eelnevalt Tarvole vastamata, aga pean vastavasse teemasse süvenema ja ehk saab siis midagi pikemalt kirjutatud)\n30. mai 2009, 23:07\nEi sugugi. Lihtsalt võetakse arvesse ka varem kogutud teadmised ja tõendid ning sooritatud katsed.\nKas keegi teab mõnda aeg-ajalt osakonnas viibivat kodanikku, kellel EI OLE olnud lapsepõlves mingeid probleeme – olgu selleks siis jamad vanematega või midagi muud sellist?\nHüva. Martti Paloheimolt on minu teada üks raamat sel teemal ka Eesti keeles. Tal oli siis vähemalt poole sajandit kogemust ja ta oli suursti selline klassikaline psühhiaater.\nMa lambist ei suuda jälle meenutada, aga minu meelest ütles just tema, et ta ei tea MITTE ÜHTEGI patsienti, kellel semmoista ongelmat ei oleks. Ma ei tea muidugi, kas see on statistiliselt pädev jälle. ;)\nPõhiprobleem on siinkohal kultuuriline suuresti. Et on neljas käsk ja seega ei ole ilus välja öelda, kuidas asjad tegelikult olid. Ja siis tulevad veel igasugu tegelased ja teevad neid organisatsioone nagu see False Memory Syndrome Foundation ja mõistava hukka ja nimetavad häbematuseks ja nii edasi.\nJahah. Vot tegeleks nende asjadega kõigepealt ja kui TÕEPOOLEST mitte mingit sellist psüühilist traumeerimist vms. ei ole olnud, vot siis ma olen nõus ka molekulidest ja genidest rääkima. Aga mitte enne.


ESTA Kesk-Eesti teemapäeval arutati koduteenuse arendamisvõimalusi\n31. mail toimus Türi Kultuurikeskuses ESTA Kesk-Eesti teemapäev „SHS KOV üksuse sotsiaalteenused. Koduteenus.“ Osalejaid oli 68 inimest 28-st omavalitsusest. Teemapäeval keskenduti pikaajalisele hooldusele fokusseerituna koduteenusele.\nNeli valda: Türi, Kastre, Tori ja Põhja-Sakala, tutvustasid enda korraldatavat koduteenust oma õnnestumiste ja muredega. Marie Johanson Sotsiaalkindlustusameti kvaliteediosakonnast tutvustas loodavat koduteenuse kvaliteedijuhist. Heli Ferschel SKA KOV nõustamisüksusest tutvustas plaane seoses koduteenuse arendamise toetamisega.\nÜlevaade teenuse sisulisest osutamisest tõi välja, et hajaasustusega piirkondades on hooldustöötajad suures osas sotsiaaltransporditeenuse osutajad. Lisaks koduteenuse klientidele osutatakse transporditeenust ka valla teistele abivajajatele. Isikuabi osutamine on väga tagasihoidlik. Hooldustöötaja töötasu on keskmiselt 730 eurot kuus. Päeva lõpetas aktiivne arutelu vajadusest kujundada ühtsed üle-eestilised põhimõtted koduteenuse korraldamiseks ja osutamiseks. Erinevalt käsitletakse isikuabi korraldamist ja osutamist. Linnalistes piirkondades on see välja töötatud ja rakendatud. Hajaasustusega piirkondades on isikuabi osutamine märkimisväärselt tagasihoidlikum ja sõltub personaalselt kohalikest teenuse korraldajatest.\nOmavalitsuseti erinevad teenusele saamise kriteeriumid, mille üheks põhjuseks on ühtsete hindamisjuhendite puudumine. Teenuse vajaduse hindamisel tekitab enim segadust abivajaja pereliikmete olemasolu ja sissetulekutega arvestamine. Mõni omavalitsus lähtub ainult abivajajast sõltumata pereliikmete olemasolust. Mõni omavalitsus hindab abivajajat koos pereliikmete võimaliku rahalise ja füüsilise panusega hooldusprotsessi. Suure probleemina toodi esile üle-eestilise ühtse teenuse hinnastamise põhimõtete mudeli väljatöötamise ja klientidelt omaosaluse võtmise põhimõtete mudeli vajadus. Omaosaluse võtmisel on igal omavalitsusel välja töötatud enda lähenemine ja see tekitab väga suure erinevuse teenuse eest tasu võtmisel.\nAktiivse arutelu põhjal sõnastati pikaajalise hoolduse korraldamise kitsaskohad ja iseloomulikud tunnused vaadatuna koduteenuse korraldajate ja osutajate vaatevinklist:\nKust läheb piir koduteenuse ja tugiisikuteenuse vahel? Hajaasustusega piirkondades on abivavajajatel raske selget piiri paika panna. Palju on transporditeenust koduteenuse klientidele, vähe isikuabi.\nHajaasustusega piirkondades koduteenuse osutamine hooajaline. Talvel teenuse vajadus hüppeliselt kasvab. Teede olukord on talvel halb, inimesed liiguvad vähem.\nVäljaspool kodu osutatav üldhooldusteenus on liiga kallis ja kättesaamatu.\nDementsussündroomiga klientidega on väga suured probleemid. Kurdeti kompetentsikeskuse väikest kasutegurit. Ühe näitena toodi välja, et nad ei tea millised hooldekodud võtavad vastu dementsussündroomiga inimesi.\nKoduõenduse kättesaadavus hajaasustusega piirkondades on väga suur probleem.\nPerearstidega on suhted valdavalt head või väga head.\nRahul ollakse abivahendite süsteemi ja kättesaadavusega.\nTeenuse hinna kujundamise põhimõtted võiksid olla riigi poolt välja töötatud. Kas teenusel on tunnihind, toimingu hind? Kas koduabil ja isikuabil on erinev hind? See võimaldaks püüda ühtlustada või järele aidata väga väikest töötasu maksvaid omavalitsusi, kuna töötasu on üks teenuse hinna komponentidest.\nOmaosaluse võtmise ühtsed põhimõtted. Kas ja millistel tingimustel teenus tasuta? Milline summa peab inimesele elamiseks kätte jääma ja mida arvestatakse eluliselt vajalike kuludena? Omavalitsuseti väga erinevad lähenemised.\nArutelu tekkis lähedase inimese arsti juurde saatmise küsimuse üle. Millistel tingimustle töötav pereliige saab oma tööajast lähedasega arsti juures käia?\nVastus: Töölepingus seadus § 92 lõige 1 punkt 2 näeb ette, et tööandja ei tohi lõpetada töötajaga töölepingut põhjusel, et töötaja täidab olulist perekondlikku kohustust. Terviseabi võimaldamine oma abivajavale pereliikmele on kahtlemata oluline perekondlik kohutus. Töölepingu seaduse § 42 annab õiguse nõuda tööandjalt mõistlikus ulatuses vaba aega töötajale oluliste perekondlike kohustuste täitmiseks, mida töötaja töövälisel ajal teha ei saaks. Töölepinguseaduse § 38 alusel peab tööandja maksma töötajale selle aja eest keskmist töötasu.


. aasta mahust, seega ei saa tänast olukorda buumiaegsega võrrelda. Korrektset laenukäitumist toetavad eelkõige tööhõive taastumine ning baasintressi madal tase. Kõige suuremaid eluasemelaene võtavad kolmekümnendates aastates kliendid. Pakkumises olevate uute korterite maht on kasvanud enim Harjumaal. Kinnisvara- ja eluasemelaenude turg on Eestis aktiivne, kuid tehingute maht ei ole siiski buumiaegsega võrreldav. Iga suvi jõuab ahjale killuke riskimarginaalid oluliselt muutunud võrreldes laenude juhtkonna hinnangul nende bilansiline väärtus. Pakkumises olevate uute korterite mahud on kasvanud eelkõige Harjumaal. Enim uusi kortereid on pakkumises Kesklinnas ja Põhja-Tallinnas, järgnevad Haabersti ja Lasnamäe. On loomulik, et kui majandus kasvab, siis kasvab ka tarbijate kindlustunne ning vastavalt ka valmidus teha suuremaid otsuseid, nagu näiteks kodu ostmine või vahetamine suurema või parema vastu.\nBuumijärgsetel aastatel ei ole arendajad eriti julgenud suuremaid projekte ette võtta ning praegu aktiivsem uute kortermajade ehitamine toimub n-ö eelnevate aastate arvelt. Uute korterite müük jätkab kasvamist. aastaga on kasv aeglustunud. Uute eluasemelaenude maht oli 49 miljonit eurot ning aastakasv taandus eelmiste kuude kõrgetelt kasvunäitajatelt 11 protsendile. Pirita ja Nõmme on ainukesed linnaosad Tallinnas, kus arendatavate korterite maht ei ole viimasel neljal aastal kasvanud. Olukord Eesti kinnisvara- ja eluasemelaenude turul on stabiliseerunud Kaie Metsla Kinnisvaraturu aktiivsus ja hinnad on Eestis stabiliseerunud. Uute eluasemelaenude maht oli 49 miljonit eurot ning aastakasv taandus eelmiste kuude kõrgetelt kasvunäitajatelt 11 protsendile.\n. Piisav pakkumine turul aitab kaasa hindade stabiliseerumisele. Kokkuvõttes on olukord turul stabiilne. Kodulaen ilma sissemakseta. Inimesed julgevad kinnisvara osta Eesti majanduskeskkond on laenamise aspektist soodne. Laenuvõrdlus\nSms laenud kontorist kätte kodulehelt leiate vajaliku informatsiooni indrek pertelson (enne ateena olümpiat poole suurem leedus 10,9, lätis\nGeoloogiliselt on fosforiit kambriumi-ordoviitsiumi (umbes juhtimiskeskuse juhataja reiko tääker nendib, kui varas murrab sisse laenud sularahas et väärtuslikud


Otepää Vallavalitsuse istungil 15.06.2020 - Uudised ja teated - Otepää Vald\nOtepää Vallavalitsuse istungil 15.06.2020\nToimetaja: MONIKA OTROKOVA 16.06.2020 16.06.2020 288 Vaadatud\nKinnitati Ilmjärve külas asuva Taga-Pihlaka maaüksuse erastamise tingimused.\nMäärati Lutike ja Neeruti külas asuva 23171 Lutike-Saluala tee katastriüksuse (kinnistu registriosa nr 17402950, katastritunnus 58202:003:0995, pindala 6,39 ha, sihtotstarve transpordimaa) ja Makita, Lutike ja Neeruti külas asuva 23168 Neeruti-Makita tee katastriüksuse (kinnistu registriosa nr 17402950, katastritunnus 58202:003:0993, pindala 6,38 ha, sihtotstarve transpordimaa) piiride muutmise tulemusena moodustatavate katastriüksuste kohanimed, koha-aadressid ja sihtotstarbed järgmiselt: 1.1 katastriüksuse kohanimi 23171 Lutike-Saluala tee, koha-aadress 23171 Lutike-Saluala tee, Lutike ja Neeruti küla, sihtotstarve – transpordimaa; 1.2 katastriüksuse kohanimi 23168 Neeruti-Makita tee, koha-aadress 23168 Neeruti-Makita tee, Makita, Lutike ja Neeruti küla, sihtotstarve – transpordimaa.\nMäärati Otepää vallasiseses linnas asuva Väike-Veske katastriüksuse (katastritunnus 63601:001:0175) jagamisel moodustatavate katastriüksuste kohanimed, koha-aadressid ja kasutamise sihtotstarbed järgmiselt: 1.1 katastriüksuse kohanimi Väike-Veske, koha-aadress Väike-Veske, Otepää vallasisesene linn, sihtotstarve – ärimaa; 1.2 katastriüksuse kohanimi Tamme, koha-aadress Tamme, Otepää vallasisesene linn, sihtotstarve – ärimaa.\nMäärati Sarapuu külas asuva Jürimäe katastriüksuse (katastritunnus 72402:003:0640) jagamisel moodustatavate katastriüksuste kohanimed, koha-aadressid ja kasutamise sihtotstarbed järgmiselt: 1.1 katastriüksuse kohanimi Jürimäe, koha-aadress Jürimäe, Sarapuu küla, sihtotstarve – maatulundusmaa; 1.2 katastriüksuse kohanimi Teeääre, koha-aadress Teeääre, Sarapuu küla, sihtotstarve – maatulundusmaa.\nMäärati Tiidu külas asuva Kogre katastriüksuse (katastritunnus 72402:002:0400) jagamisel moodustatavate katastriüksuste kohanimed, koha-aadressid ja kasutamise sihtotstarbed järgmiselt: 1.1 katastriüksuse kohanimi Kogre, koha-aadress Kogre, Tiidu küla, sihtotstarve – maatulundusmaa; 1.2 katastriüksuse kohanimi 23227 Lemmiku-Tiidu-Metsapargi tee, koha-aadress 23227 Lemmiku-Tiidu-Metsapargi tee, Tiidu küla, sihtotstarve – transpordimaa.\nAnti Kristjan Eljandile projekteerimistingimused Otepää vallasiseses linnas Kolga tee 18 kinnistul vana elamu lammutamise ja uue elamu ehitusprojekti koostamiseks.\nAnti Leo Libovile projekteerimistingimused Meegaste külas Sikkamäe kinnistul päikeseelektrijaama ehitusprojekti koostamiseks.\nAnti Margus Värvale projekteerimistingimused Räbi külas Käo kinnistul päikeseelektrijaama ehitusprojekti koostamiseks.\nAnti Otepää vallale ehitusluba Otepää vallasiseses linnas Pühajärve rannapark kinnistul Aedlinna mängude väljaku rajamiseks.\nAnti Kääriku külas Kääriku kinnistul asuvale ehitisele (staadioni abihoone) kasutusluba.\nSeati eratee avalikuks kasutamiseks määramise eesmärgil Lauküla külas asuva Antsi-Sillaste tee (teeregistri tee nr 7240122) teealuse maa kasutamiseks Otepää valla kasuks isiklik kasutusõigus vastavalt asendiplaanile järgmistele kinnistutele: 1.1 Lauküla külas asuvale Väha kinnistule (kinnistu registriosa nr 1021640, katastritunnus 72401:001:0135, pindala 47,50 ha, sihtotstarve maatulundusmaa) ca 400 m pikkuse ja ca 5 m laiuse tee osas; 1.2 Lauküla külas asuvale Köstisoo kinnistule (kinnistu registriosa nr 1630040, katastritunnus 72402:003:1320, pindala 16,86 ha, sihtotstarve maatulundusmaa) ca 70 m pikkuse ja ca 5 m laiuse tee osas; 1.3 Lauküla külas asuvale Hansi-Matsi kinnistule (kinnistu registriosa nr 10973850, katastritunnus 72402:001:0177, pindala 16 096 m2, sihtotstarve elamumaa) ca 105 m pikkuse ja ca 5 m laiuse tee osas; 1.4 Lauküla külas asuvale Walso kinnistule (kinnistu registriosa nr 660240, katastritunnus 72402:003:0280, pindala 70,88 ha, sihtotstarve maatulundusmaa) ca 680 m pikkuse ja ca 5 m laiuse tee osas.\nMäärati kahele isikule toetus raske majandusliku olukorra puhul kogusummas 474,20 eurot.\nKinnitati riigihanke " Otepää Gümnaasiumi ja Pühajärve Põhikooli koolitoiduteenus 2020 – 2023" tulemused. Otsustati kvalifitseerida riigihanke " Otepää Gümnaasiumi ja Pühajärve Põhikooli koolitoiduteenus 2020 – 2023" pakkujad P. DUSSMANN EESTI Osaühing (registrikood 10068915) ja Baltic Restaurants Estonia AS (registrikood 11391363). Tunnistati pakkujate P. DUSSMANN EESTI Osaühing ja Baltic Restaurants Estonia AS poolt esitatud pakkumused vastavaks, kuna need vastavad kõikidele riigihanke alusdokumentides esitatud tingimustele. Tunnistati edukaks pakkumuseks pakkuja P. DUSSMANN EESTI Osaühing poolt esitatud pakkumus ühe päeva kogumaksumusega 8,08 eurot (käibemaksuta), kui vastavaks tunnistatud pakkumuste hulgast madalaima hinnaga pakkumus.\nKinnitati riigihanke "Puka kooli rekonstrueerimise projekteerimis- ehitustööd" tulemused. Tunnistati hanketingimustele vastavaks Osaühing Mapri Ehitus (registrikood 10131080) pakkumus, AS EVIKO (registrikood 10321432) pakkumus, SKONE GRUPP OÜ (registrikood 11374175) pakkumus, Aktsiaselts Harju Ehitus (registrikood 10077995) pakkumus, OÜ Energia ja Ehitus (registrikood 11487593) pakkumus, Embach Ehitus OÜ (registrikood 12802319) pakkumus ja Ehitus5ECO OÜ (registrikood 11715995) pakkumus. Lähtudes riigihanke alusdokumentides esitatud hindamise kriteeriumitest tunnistati edukaks pakkumuseks pakkuja Osaühing Mapri Ehitus pakkumus, kui pakkumuste hindamise kriteeriumi madalaim maksumus suhtes soodsaim pakkumus maksumusega 1 646 348 eurot (käibemaksuta).\nKinnitati riigihanke "Puka kooli rekonstrueerimistööde omanikujärelevalve" tulemused. Tunnistati hanketingimustele vastavaks AS Infragate Eesti (registrikood 10845129) pakkumus, OÜ KESKKONNAPROJEKT (registrikood 10769210) pakkumus, Osaühing Ehitusagentuur (registrikood 11168919) pakkumus, Inseneribüroo Telora OÜ (registrikood 14197510) pakkumus, P.P. Ehitusjärelevalve OÜ (registrikood 11270056) pakkumus ja Osaühing JYRR Invest (registrikood 11300136) pakkumus. Lähtudes riigihanke alusdokumentides esitatud hindamise kriteeriumitest tunnistati edukaks pakkumuseks pakkuja AS Infragate Eesti pakkumus, kui pakkumuste hindamise kriteeriumi madalaim maksumus suhtes soodsaim pakkumus maksumusega 37 374,75 eurot (käibemaksuta).