Gümnaasiumi lõpetamine on oma hinda väärt - Saarte Hääl\nGümnaasiumi lõpetamine on oma hinda väärt\nFoto: Henri Tamm\nJärjest lähemale on jõudmas juunikuu, mil leiab aset kaks tohutu tähtsat üritust. Abituriendid lendavad ellu nagu kookonist väljunud liblikad ja no see teine üritus on jaanipäev.\nNoor lõpetaja tunneb rahulolu sooritatud eksamitest ja võib lõpuks puhkama hakata. Lapsevanemad sel aastal ilmselt puhata ei saagi ja peavad tegema ületunde, et kinni maksta varustus, üritused ja mõnel juhul ka lendamised – seekord päris lennukiga.\nVõtsin nõuks küsida Kuressaare kahe gümnaasiumi abiturientidelt nende kulutuste kohta, mis on seotud kooli lõpetamisega.\nThorwald, kes jookseb finišisse Saaremaa ühisgümnaasiumis, leidis, et ülikond ajab veel asja ära ja riietuse kohapealt vajab uuendamist vaid lipsude valik. Seega on suurimad väljaminekud lõpupidu ja klassireis. Kuna viimast otseselt kohustuslikuks osaks pidada ei saa, on noormehe kulutused saja euro ringis. Kuna gümnaasiumi lõpetatakse vaid korra, on see iga penni (reaalselt senti) väärt.\nSama kooli abiturient Maarja arvas, et neiudel on asi keerulisem, kuna kes ikka ühte ilusat kleiti mitu korda kannab!? Seetõttu on kohustuslikud uus kleit, uued kingad ja muidugi ilusad lilled. Maarja liigitas ka sellised kulud nagu pastakate ja eksami söökide-jookide ostmise ning lõpupeo möödapääsmatute hulka. Eelneva küsitletuga nõustudes oli Maarjagi valmis maksma mõistliku hinna, kuna see sündmus peab meelde jääma terveks eluks.\nKuressaare linna teises servas asuva KG (Kuressaare gümnaasiumi) abiturientide sõnul on neilgi sarnased vajalikud kulutused. Hanna 12.b klassist prognoosis eeldatavaid väljaminekuid paarisaja euro ringis. KG-d lõpetades kannavad noored talaare, mis lahendab riietuse mure kohe. Need rüüd välistavad ka õpilaste vahelised pinged välimusega seoses. “See päev võtab kokku ühe võib-olla kõige olulisema aja inimese elus ning peaks seetõttu olema eriti hingeminev ja sisemisele ilule rõhuv,” ütles Hanna.\nTundub, et koolilõpetamisega seotud väljaminekud on möödapääsmatud ja vajalikud. Abiturientide endi arvates on kogu kulutatud summa õigesse kohta läinud. Ilusat päeva ei tohi rikkuda miski ja tähtis ei ole siiski, mis poest selga antakse, vaid mida direktor aulatrepil kätte jagab. Vaimselt on ilusad kõik lõpetanud ja ka välimuse kohapealt ei jääda sammugi maha.


Tänane kuupäev 09 Aug, 2020 12:01\nPostitatud: 21 Aug, 2010 23:09\nselle filmi nimi oleks olnud nagu üks sõna , momendil ei tule rohkem meelde\nPostitatud: 22 Aug, 2010 21:22\ntirisin ja vaatasin selle "sto dnei" kah kohe ära. ei tea, äkki mõni arvab teisiti aga minu arvates ääretu pask. mõningad stiihilised, omavahel mitte kuidagi seotud sõjaväe-elu episoodid kokku klopsitud, vahele näpuotsaga "kunstiliselt kõrgväärtuslikke" mittemidagiütlevaid kadreid ja ühtekokku sama mittemidagiütlev, süžeeta tsellofaaniraiskamine.\ntegelikult paar natukenegi väärtuslikku stseeni oli kah. need, kus see päris kena tibi paljalt ujus ja kartsa tunnimeest "võrgutas".\nPostitatud: 22 Aug, 2010 22:28\nJa-jahh... Sai ise ka palju seda tuletoru kantud... Paar korda tõmmati kuul rauda AKS-74U-l, perast seda vastavaid poisse enam ei kiusatud...\nOi-oi, kui tuttav stseen. Krdi tuttav. Ainult, et selles minule tuttavas episoodis olin see luku lõgistaja mina ise ning relv oli kah tiba teine (AKS-47). Muidugi surmtõsine ja otsustav füsionoomia selle sündmuse vahetute põhjustajate poole. Ise aga sisemas puhta paanikas, et mida krdit ma siis teen, kui edasine ei lähe mitte nii nagu peaks. Ega varianti poleks olnud. Vist.\nAga läks nii, et ... Noh, läks nii. Muidu oleks sinna kinnimaja seinte vahele mädanenudki või siis oleks see mu elupäevadest viimane olnudki. Aga nende meestega kuni nende lahkumiseni enam probleeme polnud.\nVaat selline kroonu oli tollal. Nüüd aga vabastatakse kaitseväeteenistusest küll arvuti-, küll emme-, küll alkoholisõltuvuse ettekäänedl. Tüübid poovad end üles, lasevad maha ja üritavad end peotäie Paracetamol`iga mürgitada õnnetu armastuse, koduigatsuse, ja krt teab veel mille pärast. Kohanemishäired !?, räägitakse.\nPostitatud: 23 Aug, 2010 17:09\nKes pole vene kroonus kirsasaapaga mööda tagumenti saand, see on tänapäeval vene militaaria ekspert Kaminas... Soovitavalt veel naissoost...\nPostitatud: 23 Aug, 2010 22:00\n... ja floristi paberitega\nPostitatud: 23 Okt, 2017 12:17\nPärast etteheiteid, et FTP Fucs mind mälestusterubriigi lauanõudeteemas viewtopic.php?p=526325#p526325 toitumisteemadel petab, saatis ta mulle lohutuseks vot sellise filmi lingi:\n(Süü ajas ta muidugi Kallebi kaela - dokumenteeritult!)\nFilm oli mõistagi vägagi lohustustandev...\nMa soovitasin seda filmi Teiel vaadata, kuna te olite hirmsasti süvenenud nende esimese kahe filmi vaatamisse, mida akf kalleb seal lauanõude teemas linkis ja/sest ma lisasin:\nSee esimesena seal kalleb poolt lingitud film on selline, nagu NA-s tegelikult ka oli.\nTeine film on mingi SÜRRRR... nagu Tallinnfilm mingi...\nEdasi läks vestlus "Делай раз" teemal:\nAKF Svejk: see on liiga jube\nFTP: Ei ole. See on lahja. Tegelikult ka on lahja.\nFilmi LÕPP on jällegi ÜLEPAKUTUD.\nSinnamaani viidi nõrganärvilisi küll, nagu lõpus on, aga mitte nii lahja eelmängu pärast nagu film ise on, elik filmi lõpp ei ole korrelatsioonis filmi endaga.\nAkf kalleb tehtud teema samast filmist "Делай раз"\nAkf Sataka hinnang lauanõude teemas samuti esitletud filmile "Sto dnei do prikaza" millega ma "ühtin" täielikult.\nMida on veel lisada filmis "Делай раз" nähtule:\nSealt on puudu rahvustepõhise dedovshina ja ustavshina kajastus, mis oli tihti kõvasti räigem, kui filmis nähtu venelaste omavaheline jura.\nSealt on puudu nt. laialt levinud "Tšilim`ide", "babahh`ide" või "babainade" (бабайна; чилим jms) ja "bankade" ladumine (nimetati-kutsuti vahel erinevalt neid "kasvatusmeetmeid"). Samuti on puudu laialt levinud, frentši ülevalt teise metallnööbi pihta rusikaga löömine.\nTšilim-e "laoti" otsaesisele. Ühe käe kesmine sõrm tõmmati teise käega võimalikult kaugele taha ja lasti siis vastu otsaesist jõuliselt lahti nagu haamrilöök. "Laduda" võidi üks või ka mitu(kümmend) tšilim-i. Valus meetod oli see, kui neid laoti pilotka ees oleva metallist viisnurga peale ja viisnurga tagumised kinnitused sulle "pealuu sisse" taoti. Lahjam meetod oli see, kui lubati pilotka enne peast ära võtta. Esimesel juhul jäi otsa ette veritsev haav, teisel juhul pikk punane/punetav triip. Kui neid paarkümmend laoti siis võis ka siniseks minna (verevalum).\nнабычиться - 'наклонить голову; подставить лоб для чилима (удара пальцем)'; обычно после неправильного ответа на вопрос 'Сколько дней до приказа?' старослужащий говорит молодому солдату, к которому был обращен вопрос: 'Набычился!', т.е. 'Наклони голову!' и ставит ему один или несколько чилимов (см.).\nBankasid (viisnurki tagumikule) "laoti" vöörihma metallpandlaga tagumiku peale. Ohver kallutas/kummardas ennast ette nii, et tagumik jäi "püsti" (näpuotsad maha) ja laduja võttis vöörihma otsast (mida pikem rihm, seda valusam laks ja löödi tavaliselt ohvri enda rihmaga, mistõttu oli endale kasulik, mida lühem see oli), keerutas pandlale hoo sisse ja lajatas vastu tagumikku sellega. Kui anti täiest jõust, siis see võis olla räigelt valus. Bankade hulk e. arv olenes sellest, mille eest neid karistuseks anti. Mõni sai neid nii palu, et ei saanud pärast nädal aega istuda. Eriti, kui oli laotud mõlemale kannikale. Bankasid laoti ka siis, kui toimus "seisusest" üleviimine. See oli erinev, aga meil oli duhhist salaagani üle viimise eest 12 laksu, salaagast tšerpakiks üle viimise eest 6 laksu (mõnes kohas löödi need Tšerpaki laksud taburetiga, mitte bljaahaga/rihmapandlaga), vanakeseks üle viimiseks aga, pandi vanakesele padi tagumikule ja "peksti" niitidega samal ajal duhhid imiteerisid kõrval iga "laksu" peale röökimist, et ai kui valus oli....\nLaduda võidi nii paljale tagumikule kui läbi pükste.\nRusikaga vastu ülevalt teist nööpi peksti tihti. Oli kahte sorti vorminööpe. Liikuva kannaga (pealt plekist, seest tühi) ja liikumatu kannaga (üleni ühest tükist mingist sulamist valatud). Liikuva kannaga nööbi puhul ei olnud nii valus ja tihti löödi see nööp lihtsalt lõpuks lömmi/mõlki. Ühest tükist nööbi puhul aga oli see ikka suht räigelt valus.\nMis debiilsuseid veel tehti...\nDuhhidel pandi vöörihma pikkus paika peaümbermõõdu järgi. Ja siis pidid sellega niiviisi ringi käima mingi kindlaksmääratud aja. Vahel (kogukamate ohvrite puhul) läks sellise rihma "peale ajamise" (ja pärast mahavõtmise) tarvis vaja mitut meest.\nKui habe oli duhhil ajamata, siis aeti see vanakeste poolt "ära" märja vahvelriidest (NA-s olid rätikud sellisest eenduvate ruutudega mustriga riidest tehtud) käterätikuga.\nPaar meest hoidsit ohvrit (ja pead) kinni, ja siis üks võttis märjaks kastetud rätiku otstest kinni ja hakkas sellega tugevalt raspeldama edasi-tagasi ohvri lõuga, kuniks "habe oli aetud".\nKui kraehaak (krjutšok) oli lahti (vanakestel võis olla), siis õmmeldi krae pooled omavahel kokku ja tehti paarkümmend korda 45 sekundilist "Otboj"-"Podjom" kus ohver pidi selle frentši saama üle pea ära (Otboj) ja pärast selga tagasi (Podjom). Üldiselt lõppes see perfomance kas rebenenud frenši, rebenenud krae, või verise näo-kõrvade-ninaga.\nKaristusena kasutati veel kükkasendis käimist, käed kuklal risti. Seda lasti teha kuniks oli näha, et ohver enam ei suuda edasi astuda nii ja siis anti käsklus PÜSTI!\nNo ei saanud enam üldiselt püsti pärast seda. Või tundsid kuidas reielihased rebenevad. Ja kui püsti ei saanud, siis öeldi, et ahah rjadovoi, teile meeldib rohkem kükakil käia kui püsti ja me ei saa ju teile mitte vastu tulla - terve päev (või teatud muu aeg) liigute ainult kükkasendis (kui seeru vastu tuli, siis pidi au andmiseks siiski kiirelt püsti saama). Tehti ka "maratone" kükksammul trepist üles-alla (5 korrust).\nSelle "Kükkasendiga" karistamisega oli veel see teema, et pükste tagumik ei tohtinud määrduda kirsavoidest mustaks. Kui määrdus ja olid saapaviksist musta tagumikuga, said "kükkasendil käimise" otsa veel paar toimkonda lisaks (kuna ei olnud võimalik, et tagumik puhtaks jääb, siis seda võis võtta kui reeglit).\nKasvatusmeetodina kasutati veel põrandapesu maratoni, kuniks ohvrid enam käpuliasendist püsti ei saanud, või lihtsalt jõuetult kokku kukkusid.\nMingi paarkümmend meetrit pikk ja kolm meetrit lai kasarmu koridori põrand (otstes lisaks ca 4x4m nurgatagused) oli kas kahhelplaatidest või mingi linoleumi sarnase materjaliga kaetud.\n"Pesubrigaadi" kuulus kolm-neli või viis meest. Võeti pesukauss, lasti poolenisti vett täis, sinna sisse "kooriti" majapidamisseepi nii viis-kuus või kümme tükki, see segati kokku paksuks seebimassiks ja kallati kõik ühte koridori otsa maha. Pesuvee tegija hakkas kohe uut kausitäit segama (neid kulus kogu koridori peale oma kolm-neli täit), üks mees võttis põrandaküürimise harja, millele laoti varre otsa "jõusaali" nurgakese tõstekangi raskused ja hakkas seda kögimögi laiali hõõruma, üks või kaks "kuivatajat" hakkasid seda möga lappidega kokku tõmbama ja veekausis lappe loputama ning vett vahetama iga 5min tagant (jooksuga kauss kögimögiveega peldikusse ja jooksuga puhta veega tagasi). Kõik käis aja peale ja pidid jõudma etteantud aja sees teise koridori otsa. Lõpuks kui oli jõutud teise koridori otsa tuli seeru ja tõmbas kirsa talla servaga mõned mustad jutid põrandale ja teatas, et sitasti pestud, näe siin ja siin on kirsajäljed ja kogu ralli läks otsast peale (või kui seda ila poldud põrandalt ära saadud, siis lasti lihtsalt uuesti teha, kuniks põrand oli lögast puhas - ikka jälle uut mögi valati juurde ja v perjot). Nii võis ka pool päeva seal käpuli nühkida, kuniks vanakesest seeru rohkem ei viitsinud enam, või sai kogu roodu seep otsa (see oli tavaline põhjus pääsemiseks). Kusjuures seda ila sealt põrandalt kätte saada oli ülim kunst. Samuti pidi vahetama harjameest, sest nende tõstekangi raskustega harja ikka andis edasi tagasi mitu tundi lükata. Harjavars ei tohtinud puruneda! Sestap pidi seda hoidma suht püstises asendis ja pms oli nii tegelikult võimatu põrandat nühkida.\nEriteema oli duhhidel seesama põrandapesu sööklas-köögis köögitoimkonnas. Seal olid põrandad alati suht rasvased (sest eelmine 24h toimkond olid nt. Tšerpakid, kes ei pesnud põrandaid üldse) ja põrandapinnad tohutud...\nOhh, neid asju oli veel ja küll. Ei viitsi praegu rohkem kirjutada.\nAga mingi ettekujutuse annab see film "Делай раз" ikka, kuigi puuduliku.\nFilmis nähtud aktsioon, kus duhh pani oma pea taburetile ja vanake äsas padjaga kuklasse, oli meil kasutusel mütsi kokardi sirgeks löömisel.\nTehasest tulnud mütsi kokard oli kergelt kaardus. Mida vanemaks said, seda rohkem seda kaardu painutati. Duhhidel aga oli see löödud lapikuks elik sirgeks.\nJa kui sattus vanakestele või seerudele ette mõni kõverama kaarduskujuga kokard kui seisusele ette nähtud, siis panid oma pea koos ušankaga taburetile otsaesisega ja kuklasse virutati padja või muu käepärasega seni, kuni see kokard sirgeks läks. Furaška kokard võeti eest ära ja pandi palja otsaesise ja tabureti vahele. Vahel tehti nii ka karvamütsi puhul.\nPostitatud: 23 Okt, 2017 22:11\n"Delai raz" - filmi kommenteeriks 1986-88 vaatevinklist, et no ei tea.... ilmselt olenes konkreetsest väeosast.\nSellist asja, et keegi lõhkirebitud mundri või verise näoga ringi oleks taarunud, meil minumeelest ette ei tulnud. Igasugused arusaamatused pidid jääma ikka sellistesse piiridesse, et oleks saanud välja vabandada - "komistasin trepil" või "läksin öösel peldikusse ja libastusin". Gorba hakkas minumeelest kõigi muude pahede väljajuurimise käigus ka dedovshtshinat välja kangutama ja meil oli varemalt selle eest üks kutt juba dispatti saadetud. Ta tuli pärast oma järelejäänud aega tasa teenima ja kunagisest kotkast oli esmapilgul küll ehtne inimvare järgi jäänud. No aga kosus tasapidi, peagi julges juba ilma kõigilt luba küsimata sööklas laualt leiba võtta ja koju läks samal kevadel kui minagi. Täis rahu ja pikka meelt.\nFuch kirjeldatust - tšilimide otsaette ladumine jätab nii iseloomuliku jälje, et vanemohvitserid oleks konsiiliumi kokku kutsunud. Kui midagi, siis pigem puukas vasta säärekonti.\nRusikaga vastu nööpi sai lahtiunustatud nööbi eest ja samamoodi, suunatud rusikahoobiga kõhtu võidi õgvendada liiga kõverat rihmapannalt. Samas, lömmilöödud nööp oli juba piisav põhjus, et zampolitil mingi kahtluseidu tekiks.\nRihmapikkuse reguleerimist peaümbermõõdu järgi tuli ette, aga kraehaagi pärast küll keegi nõela-niiti kätte ei võtnud. Mõnes olukorras tohtis noortel minumeelest isegi määrustiku järgi kraehaak lahti olla - toimkonnas füüsilist rügades või sportimisel. Kui see muul ajal ka lahti juhtus olema, siis kästi kinni panna ja enne kahte nädalat mitte lahti teha. (5 km joosta pole kinnise haagiga üldse huvitav). Käterätikuga habemeajamisest olid ka kõik kuulnud kuid keegi ei teadnud, et seda reaalselt tehtud oleks. Sellise võimaluse mainimisel leidis ükskõik kes ükskõik kui nüri zileti. (ajamata habemeid põhjustas mitte viitsimise vaid zilettide puudumine)\nPõrandapesumaratonid... . Võib-olla siis oleks mõjus olnud kui toimkond mingi karistus on või sinna kord kuus satutakse. Meil oli kadreeritud (minimaalse koosseisuga) väeosa ja kõige mustematel päevadel oli roodus (mmm... kompanii siis EKV-s ) 4 meest ja 5 ohvitseri. Toimkonnad tuli sellegipoolest välja panna.\nPäris alguses olime kasarmu esimesel korrusel, staap oli kohe kõrval ja iga uksest sisseastuja nägi tumbotškat kus siis päevnikul tuli püsti seista ja kullipilguga ümbrust jälgida. See tumbotška oli tegelikult peale öiseid koristustalgusid üsna hea koht püstijalu väljamagamiseks. Ükskord tuli keegi võõras ohvitser staapi ja kargas hirmsa kisaga turja, et tumbotška najal magamine on üldse kõige suurem kuritegu, mida päevnik korda võib saata. Ma ütlesin, et väsinud olen, sellepärast magangi. Siis küsis, et kas oled mitmendat vahetust toimkonnas- arvas vist naiivselt, et võib-olla jäeti teiseks ööpäevaks. Ma ütlesin, et teine nädal läheb. Vana marssis pika sammuga staapi sisse ja kui pärast õue tagasi läks oli üsna vaikne ning ei kostnud poolt sõnagi. Vist tehti populaarteaduslike terminitega selgeks, et rohkem mehi pole ja seisku ise tumbotškale kui huvi on.\nNiisuguse asjaga harjub tegelikult pikapeale ära. Ööpäevas on nagunii ainult 24 tundi. Pole mõtet end tööga tappa, varsti tuleb hommik. Päeval niimoodi põrandaid ei pesta , aga järgmisel ööl tuleb nagunii pesta. Mis vahet seal on kui hoolikalt parasjagu nühkida.\nÜks erisus, mida ma mujal väeosades ei täheldanud, oli "bõla" (vene keeles "oli"). Tavaliselt ikka niipidi, et vanem olija, kas rivis või lihtsalt möödaminnes tegi nooremale ähvardava liigutuse munade suunas ja kui see vähimalgi määral võpatas, siis "bõla" (oli reaktsioon). Järgmiseks võttis nõrganärviline enam-vähem valvelseisangu ja sai kaks nätakat. Üks hästi kergelt sõrmeotstega ja teine lahtise käega täiest jõust. Üks mats vastu õlga ja teine põsele - aga kumb tugevamalt, sõltus juba olukorrast. Liigse enesevalitsemisoskusega noored , kellel "bõla" ei tekkinudki, said vahel ähvarduse asemel reaalselt munadesse, et platsinägemist ja reaktsioonikiirust arendada.\nNoor võis vanakesele samuti "bõla" teha kuid ei mäleta, et mõni noor oleks demblile vastu kõrvu virutanud või veel enam - enesekindlalt seisvale taadile profülaktika mõttes jalaga munadesse äsanud. Tavaliselt nenditi kurvalt , et "ne bõla", ürita palju tahad.\nJa need kalleb demonstreeritud söömisvideod... jaaaaah.... Sellest lineikas ehk väeosas mäletsemisest söön ma praegult koduski kiiremini. Meil meenutas juba sööklasse minek tormijooksu vaenlase positsioonidele, ainult et "Za Rodinu!" ja "Uraaaaaaaa!" ei karjutud. Väeosa korrapidaja või prapporist söökla ülemus seda väärata ei suutnud, vahel oli abi zampotõli (majori auaste) kohaleilmumisest, et pataljon vähemalt söökla välistrepini rivikorras püsiks.\nVõib-olla oli põhjus ka selles, et taotluslikult ja traditsiooniliselt oli toitu vähem kui sööjaid. Päris nälga küll keegi ei jäänud. Aga kui laua taha tormab kümme meest, võiportsjoneid on ainult kaheksale, suhkrutükke üheksale, saia on niimoodi, et igaühele kahte viilu ei jagu, esimene kes kastmepotile küüned taha saab, kummutab sealt julgelt poole endale - paratamatult tekib rüselus ja toit läheb alla tunduvalt kiiremini kui selles utšebkat käsitlenud õppevideos. Meie pataljonikomandör nimetas seda "kiskjalikkuse sissedresseerimiseks" ning kandis hoolt, et 1-2 meest alati toidukaartilt maha oleks arvatud.\nNeed vähestel kordadel kui ma teistes väeosades söömas käisin, imestasin alati siiralt, et keegi ei trügi laua taga, istutakse ja tõustakse käsu peale, toitu jaotatakse, võirattaid on sama palju kui sööjaid.... nagu parimates majades Londonis ja Pariisis.\nPostitatud: 24 Okt, 2017 0:11\nMõlkis nööbid pidi muidugi ohver ise kiirelt väljavahetama (ja mitte seepärast, et keegi hakkab küsima löömise kohta, vaid lihtsalt nööp ei tohtinud mõlkis olla) ja liikuva kannaga nööbid olid valdavalt vanakeste privileeg mitte duhhidel, aga muus osas teil siis vedas.\nMina sain sealt vastuhaku eest omale puruks löödud ninaluu ja elulõpuni mälestuseks ühe venelase rusika nukkide löögijälje rindkere vasakul poolel , mis jäigi lillakassiniseks nagu sisse tätoveeritud verevalum. Ime et rangluud või ribisid puru ei löödud. Ja mitte keegi ei läinud selle pärast dispatti. N.ö. "Ise kukkusin" ninaga vastu söökla pinki, sest põrand oli rasvane ja libe...\nPunased või katkised duhhide otsaesised olid küll viimased, mille pärast ohvitserid pead vaevasid, või küsimusi esitasid. Roodu staršina (vanemprappor) noomis pidevalt vanakesi meil, et need on duhhid ülekäte lasknud ja korda pole, legaliseerides sellega duhhide "kasvatusmeetmed". Ja kui mõnel duhhil oli kulm katki või tagumik bankadest lillakaspunane (saunas ikka nähti vahel), siis ainult irvitas. Ta oli kauem prappor olnud , kui kaptenist rooduülem aega teeninud ja seega meie roodu A ja O.\nPostitatud: 24 Okt, 2017 11:58\nSeda teemat on nii palju, et võiks lõpmatuseni kirjutada. Meil löödi otsaette ja siis duhh pidi ütlema: "Spasibo dedok, eshe odin tshõpok" ja nii niikaua ku ded ära tüdines.\nMa parem arendan asja karmimast otsast. Meil räägiti legendi, et väeosas kuhu me tulime (õhudessant) oli varem veel karmim olnud, oldi vangidega koos ja ohvitserid olevat tumbotshkal seisnud. Mind on 30 aastat vaevanud, et kas kusagil ka päriselt ohved tumbotshkale seisma pandi. Meil oli dedovshina mõju selline, et kõigepealt täideti vanakeste käsud ja alles siis ohvitseride omad (kui aega jäi), vaatamata sellele, et ohvitserid olid autoriteetsed ja kõige tublimad neist puha ukrainlased. Osad (Moskvast - sõdurite jaoks jobude ja üleüldse valest linnast) ohvitserid ei julgenud oma konkust kasarmusse sõdurite hulka tulla. Meil ainult 1x noored pidid kooris hõikama: üleüldne häbi (korrapidaja ohvitserile) uuuuuu. Kusjuures lihtsalt vanakesed lõbustasid ennast nii. Kui selline ohvitser siis oma konkus aeles, algas kasarmus diskoteka (duhhide peksmine).\nLisan veel juurde, et ohvitseridele löödi kulpi ka valikuliselt s.t. väeliigist sõltuvalt. Osadele siis ei löödud kunagi kulpi.\nElasime ühes kasarmus teise rooduga, üks ühes majaotsas, teine teises. Naaberroodu ülem oli täiesti ideaalohvitser, ka füüsiliselt tugev, aga sõdurid käisid temast ikka üle, kusjuures osad üritasid ka meie ohvitseridega ülbata. Mis seal tegelikult toimus ei tea keegi, omavahel me eriti ei suhelnud. Lõpuks hakkas naabrite duhhidel tõsiseid vigastusi tekkima ja ka uurimisi, kui mõni eriosakonna meestele asja ära rääkis. Uurimine tõi kohale komisjoni ja oli igati tse-pe ja kõigile vastuvõetamatu. Kord loodi siis nii, et toodi teisest väeosast 7 ambaali ja vihast dessantnikut, kes pidid korra järgi valvama. Nood olid nagu lapsehoidjad.\nPostitatud: 24 Okt, 2017 20:47\nTeemakohast juttu veel: http://www.ohtuleht.ee/268942/miks-madi ... taga-istus\nSiit teemast pole link läbi käinud, võib-olla kuskilt mujalt on. Eespool mainiti Sakalauskast.\nJa siis oleks palve, kes mäletab, mis videost esimeses postituses jutt on? Fail ammu 404, mainiks vähemalt kõnekeeles ära, milles see seisnes?\nPostitatud: 24 Okt, 2017 22:48\nMnjah, Sakalauskase aegu jõin ma juba kodus õlut...\nJa söendaks arvata, et herr Fuch ja herr Sektor gazovoi ataki teenisid kas keskmisest parema mainega väeosas või Siberis Baikali taga kus taganeda polnud enam kuhugi sest selja taga on Hiina.\nMeie pataljoni maine oli kehv, et mitte öelda sitt. Aga asus üsna soliidses rajoonis - Kaliningrad, meri, Baltikum. Omal ajal uurisin igavusest pataljoni kuulsusrikast lahinguteed ja üllatusin omajagu , sest paberite järgi oli ta loodud alles 1976 a. Lenini toas oli samal ajal olemas 1.tankidiviisi (kõiki tiitleid ei mäleta) veel kuulsusrikkam lahingutee koos silma paistmisega 45. aastal Köningsbergi all jms. Ma küsisin, et kas siis enne 1976 aastat vedasid diviisi tankistid mürske seljas ja kütust tassiti ämbritega ? Nimelt sellega pataljon tegeleski. Teadjamad valgustasid, et selline varustuspataljon oli enne ka, aga kord läks nii hullusti lappama et nagu tsoonis elaks. Peksti laiali ja tehti täiesti tühja koha peale uus ja uue nimega.\nUus ja uue nimega ei saanud sugugi parem - see oligi kõikide stroibattide, autoroodude, raudteevägede jms häda, et kutsealuste koorekihi risusid soliidsemad tegijad. Tankistidki olid pigem saba lõpupoole. Meilt dispatti saadetud kuti lugu ma täpselt ei tea kuid väidetavalt see dedovshtshina oli. Kui ta tagasi tuli olin ma aasta kindlasti teeninud , võib-olla isegi poolteist - seega läks samuti aasta teeninuna või vanakesena ja ei ma ei mäleta, et kui kaua teda ümber kasvatati. Neist, kes koos temaga tulid, polnud enam kedagi alles. Ei usu, et oma pataljonist või isegi diviisist keegi asja käima tõmbas - see oleks tähendanud rammusat miinust sotsvõistluses.\nÜks võimalus oli tollal alati, et hakkas vale noore peal esinema. Uute tulijate taustasid ei teadnud suurt keegi. Muidugi, kui kaitseministri või ringkonna staabiülema poeg sõjaväkke võeti, siis seda jälgiti hoolikalt. Samal ajal oli veel kõvasti niisugust põlvkonda elus kes 1945 aastal kõrvuti fritse peksid kuid pärast oli üks sinise põllega töömees tehases ja teine diviisikomandör kellel oli neistsamadest aegadest mõjukaid tuttavaid Moskva ministeeriumites. Kõik noored ei tõtanud sellist tausta sugugi esile tõstma, sest igaüks tahtis sõjaväes ikka ise hakkama saada. Kui siis selline laatsaretti peksti ja vanemad kuulda said võis üsna kindel olla , et Moskvast aeti erilennuk õhku ja kombat taoti munadest saadik maa sisse. Disbatikutseid lendas ka vasakule ja paremale.\nJuba minu aega jäi see juhtum kui üks minuga samal ajal tulnud kutt , KPP korrapidajate sõnade järgi, rahulikult väeosast välja jalutas, läks üle tee kaubajaama, ootas kuni rong tuleb ja pea rööpale pani. Siis me olime umbes 3 kuud teeninud. Ilge mätsimine algas, hüvastijätukirja võltsiti, toonane kirjutaja lendas vastuhakkamise eest kanalisse remondimeheks ja ametlikesse paberitesse pandi "õnnetu armastus". Nagu ikka.\nNiisugune asi, mida piltlikult pool linna pealt näeb, levib kiiresti ja kõrgele ja siis on juba süüdi ka kohalikud ohvitserid, et nad ülevalpool kellegi kuppudest või autoostuloast ilma jätsid.\nIlmselt toimus ka mingi arenguvestlus teemal, et olete siin Kaliningradis end sisse seadnud, aiamaagi välja ajanud, aga teiesuguseid kogemustega tegijaid oodatakse juba ammu pikisilmi Kesk-Aasias. Või sealsamas Baikalitagustes urgastes. Mõelge selle peale seltsimehed, mõelge hoolikalt!\nKes kord niimoodi elu hammasratasete vahele on jäänud, sealt enam niisama lihtsalt välja ei rabele. Meil käisid üsna tihti ja etteteatamata suvalised vennad - mõned diviisist, mõned ringkonnast. Linna sees, hea ligi tulla kui tahaks kedagi sõimata või muidu halba tuju praavitada. Kindralit nägin ka mõned korrad , aga ei mäleta, kas ühtsama või erinevaid. Kontrollkäik algas ikka ühtemoodi " Teenime Kodumaad, jah.... nöör kaelas ja kaseladvas keegi seekord ei ripugi.... arenete, bljaa... noorsõdur, seis!...miks niimoodi välja näed?.... trepil komistasid, ütled?... seda ütle kombati seniilsele vanaemale!... kes sind peksis?... välja selgitada!"\nNiisugust stiili klassikaline esindaja üks täishull meditsiiniteenistuse polkovnik diviisist , keda siin Mälestuste rubriigiski "hea sõnaga" meenutanud olen. Ükskord jäime koos teise päevnikuga talle bõtovkas (tuba kus triikimislauad jms on) triikraua peal mingit kotletti praadides vahele. Kell oli ca kolm öösel, tumbotška peal loomulikult kedagi polnud ja vana jalutas rahumeeli läbi kogu kasarmu - tuli vist lõhna peale. Ta küsis ikka mitu korda üle , et kaua teeninud oleme ja kontrollis veel korrapidajaohvitseriltki üle - ei suutnud uskuda, et alles nii vähe teeninud ja juba kotleti kallal. Hirmsat skandaali ei tulnud, aga oleks ma vähemalt ded olnud.... jaaaaah! Terve pataljon oleks vist häirekorras jalule pekstud - tagavararajooni sõitmiseks ja viimsepäevani täisprofiilis kaevikute kaevamiseks.\nSeepärast ma üldistakski, et mida kehvema mainega väeosa, seda enam ohvitserid oma staatuse pärast värisesid. Seda siis kui teenistuskoht tsivilisatsioonis asus. Teiselpool tsivilisatsiooni piire oli kõigil muidugi juba ükskõik, sest kaotada polnud enam midagi.\nEliitväeosas oli situatsioon hoopis teistpidine - lihamasinast läbikäinud noorsõdur vastab küsimuse peale, et trenni järelkajad ning kontroll patsutab õlale - tubli poiss, dembliks saab terveks. Nii peabki olema, kõik näitajad on teil korras, rändpunalipp sama hea kui kapis ja medali jaos võiks ka juba augu pluusisse uuristada.\nSee, mis seal öösel toimus oli hoopis teine asi ja niisugust asja ei saanud lihtsalt olla.\n"Vabad mehed ongi need kõige suuremad ketserid" või ""Kõige ontlikumad pereinimesed ongi kõige hullemad perverdid" - kui klassikuid tsiteerida\nPostitatud: 24 Okt, 2017 23:38\nJutt käis Moskva külje all paiknevast Džeržinski nimelisest diviisist (Дивизия имени Дзержинского - ОДОН) ja väeosast 3419 (muuseas, eliitväeosa!)\nVideo ise siin\nPostitatud: 25 Okt, 2017 10:13\n11 (О)ДШБp perssekukkund (originaalis - jobannaja) Magotša linnas, praegu Ulan-Udes paikev õhudessantbrigaad. Minuarust ei olnud eliitväeosa, aga asus Taga-Baikalis ja kohe Hiina piiri ääres. Osales Ukraina sõjas ja selle sõja ajal (2015) sai kaardiväeväeosaks.\nTeema pealkiri: Valgevene - kas uus suund?\nPostitatud: 31 Okt, 2017 21:01\nValgevene uurimiskomisjoni liikmed 17. oktoobril: ,,Kaheksa seersanti, üks lipnik ja üks leitnant said süüdistuse seoses reamees Aljaksandr Korzhiši surmaga. Kaks neist on vahistatud. Kahtlusalune on ka üks kapteni auastmes sõjaväelane, keda pole siiani vahistatud. Väidetavalt olid kõrgemas auastmes kolleegid Korzhiši kiusanud ning koguni temalt raha välja pressinud. 21-aastane reamees leiti ülespooduna Barõssavis Petšis asuva väeosa kasarmu keldrist 3. oktoobril. Ta oli teenistuses olnud vaid viis kuud. Tegu oli enesetapuga. Nüüd on alustatud uurimist seoses võimu kuritarvitamise ja armee regulatsioonide rikkumisega. Uurimise algatamise nimel avaldasid survet hukkunu lähedased ja ka inimõigusorganisatsioonid."\nKorzhiši sugulased: ,,Noormees kannatas pideva tegevväelaste poolse kiusamise all. Eriti olevat tegevväelased keskendunud väljapressimisele. Tegevväelased tapsid noormehe ja lavastasid hiljem enesetapu."\nKorzhiši sõber: ,,Põhjaliku uuringu versioon, et tegu on enesetapuga, on lihtsalt totakas. Niimoodi ei võeta endalt elu ära - jalad kinni seotult ja T-särk pähe panduna."\nKorzhiši ema Svjatlana Korzhõtš: ,,Aleksander Lukašenko pressiesindaja rääkis mulle, et uurimine käib ning kõik vajalikud meetmed võetakse kasutusele. Missugused meetmed? Nad peaksid tagandama väeosa ülema. Miks nad lubavad selliseid tapjaid armesse? Milleks nad neid vajavad?"\nKorzhiši enesetapp on tekitanud debati kiusamise üle riigi kaitsejõududes. Üle 10 000 isiku on internetis allkirjastanud Valgevene kaitseministrit Andrej Ravkovi vallandamist nõudvat petitsiooni. Valgevene pressiesindaja kinnitas, et Lukašenko hoiab isiklikult uurimisel silma peal.\nÜks kinnipeetutest on madalamaastmeline sõjaväeline Artur Virbal, kelle omandusest leiti Korzhišile kuulunud deebetkaart.\nVirbali naine Anastasia Virbal: ,,Ta on süütu. Süüdistuse saanuid tehti patuoinasteks, et kaitsta ülemusi. Saate väga hästi aru, et nad ei heida kõrvale mingit koloneli. Kõrgemad ametnikud tulevad sellest puhtalt välja. Ma tunnen oma meest. Ta ütles ka seda, et tema sõdurid olid talle nagu oma lapsed. Ta oli nende üle alati uhke, kaitstes neid pidevalt."\n31. märtsil leiti ajateenija Artem Bastjuk pooduna.\nBastjuki pere: ,,Ta kannatas suuliste solvangute tõttu."\nMais reisis Bastjuki pere Minskisse Valgevene kaitseministeeriumi hoonesse, kus ametnikud lubasid asjaga tegeleda. Juhtum lõpetati ilma tagajärgedeta. Juhtum avati uuesti Korzhiši enesetapu tõttu.\nValgevene ajateenija: ,,Petši väeosa paikneb suurel alal, inimesed sisenevad ja lahkuvad pidevalt. Seal on kontroll ja kord väiksem.\nPetši väeosas 2006. aastal teeninud 30-aastane Igor: ,,Minu üksuses oli nääklemist veidi, ent see sõltus iga rühma juhist. Minu üksus oli normaalne, lähedal oli palju karmem. Seal üksuses valad seersant noore ajateenija näkku kuuma vett. Mitte kedagi ei võetud selle tõttu vastutusele. See mätsiti kinni kiiresti. Neil on oma maffia.\nLapsevanem: ,,Sõdurid ei teadnud surnud sõdurist midagi ja ,,dedovtšinast" ei räägita."\nLapsevanem: ,,Ei, ,,dedovtšinast" pole midagi kuulda. Mitte keegi ei räägi sellest."\nPetši baasis teeniva ajateenija ema: ,,Näete, nad lihtsalt kardavad midagi öelda."\nhttps://www.rferl.org/a/belarus-army-su ... 02305.html\nPostitatud: 08 Nov, 2017 0:02\nPäris hea filmike antud teemal


Nüüdsest glaukoomi saab ravida kontaktläätsed\nVeel puudub radikaali glaukoomi raviks, ja kasutatakse aeglustades haiguse tilgad ainult osaliselt tungida silma ajal instillatsioonil silmaarstide üsna raske ravi käesoleva patoloogiat. Oli lootust, et olukord parandab kontaktläätsed.\nUus ravimeetod glaukoomi\nGlaukoom ravimit nimega silmasisese rõhu tõus, mis on iseloomulik eakatele. Aga nagu vanurite arvu suurendab, sagenevad glaukoomi.\nVaata ka: sa oled ohus haige glaukoom?\nOlemasolevad konservatiivne ravi ei põhjusta vabaneda haiguse ja ainult aeglustada haiguse progresseerumist ja. Siiski on uuringud näidanud, et ravi sisemise koe silmast sisaldab mitte üle 5% ravimist, mis on ette kannatusi glaukoom.\nKüsi Eksperdid: Online konsultatsiooni silmaarst\nPraeguseks rühm Kanada teadlasi McMasteri ülikooli Hamilton, Ontario, töötab idee teostamiseks terapeutilise kontaktläätsed. Kasutamise otstarbe selliste läätsed - tagada pikaajaline kokkupuude preparaadiga sarvkesta, silmasisese rõhu langetamine. See on kahtlemata suureneb ravi efektiivsus ja annab võimaluse vähendada annuseid ravimi.\nVaata ka: glaukoom: uus teadus, muutes stereotüüpide\nTagada järgult mitme tunni ravimi tungimist sarvkesta kogutakse Kanada teadlased lisada mikroskoopilised ravimi osakesed otse materjali tootmiseks kasutatud silikoonhüdrogeel läätsed.\nTõhus glaukoomi ravi teine suur pluss on asjaolu, et need läätsed saab kanda mitu päeva.\nVaata ka: Kontaktläätsed: kanda või mitte kanda\nTäna eksperdid McMasteri ülikooli töötavad lahendada viimane probleem - vajadus teha sama terapeutilise läätse läbipaistvuse, mida kasutatakse nii nägemise korrigeerimise.


Mälestus vanast arestimajast. 1999. aasta sügisel...|Tartu ilukirjanduses\nMälestus vanast arestimajast. 1999. aasta sügisel...\n1999. aasta sügisel avati Tartus uus arestimaja. See oli omamoodi erakordne sündmus – kuigi vana arestimaja südalinnas oli kokku varisemas, ei suudetud paljude aastate jooksul kinnipeetavatele uusi ruume leida. Siseminister Robert Lepiksoni ettevõtmisel leiti lõpuks siiski sobivas kohas sobiv hoone ning 10. novembril lõigati pidulikult lint läbi.\nVana arestimaja vajus kõigi silme all laiali, mõra maja seinas ulatus kolmandalt korruselt vundamendini ja muutus iga aastaga suuremaks. Hoone muutus varisemisohtlikuks ja suleti 23. mail 1997. aastal Tartu prokuröri esildise alusel.\nKuid ka vanas arestimajas tuli töötada. Hoone seinad olid nii muredad, et vahialused uuristasid lusikaga krohvi telliste vahelt välja, tegid seina augu ja põgenesid. Põgenemiskatseid oli iga nädal. Ehitasime siseõuele torni, piirasime kõrge plangu traataiaga. Tornis oli pidevalt valves automaatur. Seadsime üles ka kaamerad. Korrapidaja pideva valve all on nii sise- kui ka välisfassaad ning teise korruse koridor. Kuid vahialused kavaldasid meid siiski mõnikord üle. Üks kinnipeetav esines näiteks teise nimel ja pääses minema. Edaspidi varustasime kõigi kinnipeetavate kaardid fotodega.\nMöödus kaks ja pool aastat, enne kui uus arestimaja valmis sai. Hoone on nii ehitatud, et põgenemine siit on välistatud. Kambri põrandad on soojustatud, muudest ruumidest rääkimata. Maja on täiesti eurotasemel.\narestimaja Jaani/Ülikooli tn\narestimaja Riia tn


VALKA.LV - Valka kihelkonna koduleht\nVALKA KUNSTIKOOL ÕPPEÜLESANDED KOOLI KASVANDIKELE ÕPPEKAVA OMANDAMINE\nETTEVALMISTUSKLASS, 1. KLASS JOONISTAMINE, MAALIMINE, KOMPOSITSIOON LOOME ENDALE RUUMI – MAJA JA SELLE ÜMBRUSE VAATLEME ARHITEKTI JA SISEKUJUNDAJA ELUKUTSET TEEMA – MINU MAJA MÕTLE, MILLISES MAJAS SA SOOVID ...\nMärtsis said alguse Valga-Valka linnasüdame ehitustööd, mille käigus uuendatakse ning arendatakse ühist avalikku ruumi, hõlmates nii kesklinna piirkonda kui kahte linna ühendavat jalakäijate tänavat. ...\nValka kihelkonna kunstnike tööde näitus „Fantaasiamängud“\n7.märtist 4.maini on Valka koduloomuuseumis vaatamiseks väljas Valka kihelkonna kunstnike näitus „Fantāzijas rotaļas” (Fantaasiamängud). Näituse avamine 7.märtil kell 14 Näituse avamisel pildistatakse ...\nLinnasüdame ehitus piirab kesklinnas liiklust\nMärtsikuus algab ValgaValka ühise linnasüdame ehitus. Sellega seoses muutub liikluskorraldus Riia, Raja ja Sepa tänavatel. Lisaks suletakse liikluseks Ramsi sild ning jalakäijatele Sõpruse tänav. Piirkonnas ...\nNäitus „Maailma ajalugu vahakujudes“\n29. veebruar-31. märts esitleb Valga Muuseum üht esinduslikumat vahakujude kollektsiooni Euroopas. Väljapaneku pärliks on Sandro Botticelli kuulsa maali „Venuse sünd“ eeskujul loodud kompositsioon, millel ...\nSeoses ValgaValka ühise linnasüdame arendustöödega alustati teisipäeval, 17. detsembril Valka poolel lammutustöödega. Üleliigsete hoonete eemaldamisega valmistatakse ala ette kevadel algavateks ehitustöödeks. ...\nTäna Valka piirkonnas\nVõtame vastu e-dokumente


Moeturundus: Panusta visuaali ja teenindusse - Kaubandus\nMoeturundus: Panusta visuaali ja teenindusse\nTallinna Ettevõtlusinkubaatorite ja pop-up moepoe ZERO turundusjuht Katrin Jaaska\nTurunduskonverentsil Wazzap 2015 rääkis Tallinna Ettevõtlusinkubaatorite ja pop-up moepoe ZERO turundusjuht Katrin Jaaska, et moekaupade turundamisel tuleb panustada väga palju visuaali ning turunduse tegevus on mõttetu, kui klient ei saa head shoppingu kogemust.\nJaaska rääkis, et nende moekauplus sai alguse 3 aastat tagasi ning tegemist ei ole ärilise projektiga. „Vajadus sellise kaupluse järgi tekkis just tänu inkubaatoritööle, kus disaineritel oli ülikeeruline oma rõivaid ja loomingut kuskile kauplusesse müügile saada,“ rääkis Jaaska. Lisades, et seal saavad disainerid otsest tagasisidet klientidelt. Pop-Up moekaupluse ZERO’ga on seotud 100 erinevat disainerit.\nJaaska rääkis, et tänu tehnoloogia kiirele arengule oodatakse, et ettevõte on tema jaoks kogu aeg kättesaadav ja suhtleb pidevalt klientidega. „Meil on kogemus, kus kiire reageering on toonud ka reaalselt raha sisse.“\nKiirmoeketid on saanud aru, et nad peavad pakkuma ka lisaväärtust. See on Jaaska sõnul ka üks põhjus, miks H&M teeb koostööd maailma tuntud moekunstnikega. „Sellega seoses on tekkinud ka uus kliendigrupp, kes otsivad sellist kogemust, mis pakub neile lõbu, saavad trügida ning hiljem kirjutada, kuidas nad rabasid kleidi kellegi teise käest ära.“ Jaaska sõnul on see midagi uut.\nLisaks on tarbijate teadlikkus tõusnud. „Teada on, et moetööstus ei mõju keskkonnale just kõige paremini, ning seetõttu proovitakse käituda keskkonnateadlikumalt ning hoolivamalt,“ rääkis Jaaska.\nTa tõi ettekandes näite, et ühe Hispaania rõivaketi iga riideeseme küljes on silt, millel on QR kood. Kui sinna minna, siis avaneb veebileht pildialbumiga ehk konkreetsed inimesed, kes on seotud konkreetse pükste või särgi tegemisega. „Selle kaudu saad konkreetselt teada, kust need rõivad tulevad. See annab kliendile mõtteainet – kas ma ostan selle rõivaeseme, kui ma tean, kellele läheb rõiva tootmise raha. Või ta eelistab osta siiski kiirmoe keti rõivast.“\nMaailma tunnustatud tippdisainerid teevad väga palju moeülekandeid. Need inimesed, kes kohapeal saavad ehedat emotsiooni, kuid tavalisel kliendil on ka võimalik sellest mingis osas osa saada. „Eestis on katsetatud Live ülekandeid moeshowdest, kuid hetkel see ei toimi.“ Jaaska tahaks näha seda hetke, kui mõni kohalik moebränd suudab live ülekande siduda oskuslikult sotsiaalmeedia kampaaniaga, millega ka mõõdetakse ja küsitakse arvamust.\nPop-up moepoe ZERO jaoks töötab sotsiaalmeedia kanal sisuturundusena väga hästi. „Seal kasutame visuaalide loomiseks professionaalseid fotograafe, modelle ja meikareid, kuna visuaal müüb,“ rääkis Jaaska. Lisades, et neil on olnud ka juhuseid, et kui nad postitavad foto ning 2 tunniga on modelli seljas olnud riided ka reaalselt müüdud.\nLisaks soovitas Jaaska hoida häid suhteid blogijatega, sest Eestis toimib see väga hästi. „Kui blogijad promovad mõnda brändi või eset, siis sellele järgneb ka konkreetne müük. Äri on inimeste vahel.“\nJaaska rõhutas, et kui klient tuleb kohapeale ja soovib saada head ostlemise kogemust ja ta seda ei saa, siis ei ole turundamisest mingit kasu. „Teenindus on see, mis toetab kogu kontseptsiooni ning nende toredad müüjad on just need isikud, kes saavad kliendi käest kõige otsesemat tagasisidet toodete kohta.“


Kommentaarid - RAAMATUBLOGI: Brittide nägemus teisest ilmasõjast, kus idarinne oli teisejärguline - Eesti Päevaleht\nRAAMATUBLOGI: Brittide nägemus teisest ilmasõjast, kus idarinne oli teisejärguline - kommentaare 1-7\nkahjuks vist hilja selgitada\nIvan Martinovitsh ajab lootusetult sassi kaks erinevat ajaloosündmust: II-Maailmasõja tema suurt kodumaad laastanud Velikaja Otstshestvennaja Voina - mis on küll tegelikult pigem ideoloogiline konstruktsioon, aga see selleks...\n...ajab segamini II-Maailmasõja ja...\nSõjast võitsid ameeriklased!\nSõja võitsid venelased aga sõjast võitsid ameerikilased. Ameeriklaste tegevuse kaudu (Atlandi harta) kaotas Suurbritannia oma juhtiva osa maailmas koloniaalvõimu näol, USA-st sai juhtiv maailmariik. Selle eelduseks oli, et USA sõdis väljaspool oma mandriosa, Euroopa ja Jaapan, indo-Hiina jt. rääkimata Venemaast, olid varemetes, USA oli igas mõttes ülimuslikuks saanud, aitas Euroopa majanduse taastada, seejuures Saksamaa majanduse, kindlustades nii oma partnerite sõltuvuse ja oma ülimuslikkuse.\nMis Suurbritanniasse puutub - Hitleri Saksamaa invasioon Venemaale päästis Suurbritannia halvemast. Churchillilt pärineb kuulus ütlus: "Kui Hitler tungiks põrgu, ma ütleksin kuradi kohta mõne hea sõna" Ta pidas põrgu all silmas Venemaad ja kuradi all Stalinit, keda ta väidetavalt siiski imetles. - Tegi puuatradega Venemaast aatomiriigi. - ?\n1942. aastat mõtlesin muidugi\n"USA oli igas mõttes ülimuslikuks saanud, aitas Euroopa majanduse taastada, seejuures Saksamaa majanduse, kindlustades nii oma partnerite sõltuvuse ja oma ülimuslikkuse."\nTõesõna, abistaja on nagu lapsevanem, kes viskab heldelt füüri. Füür on mõnus, aga omaette olla ei lasta. Mingi osa rahvast eelistab elada vähema füüriga, aga vanematest eraldi. Huvitav, miks?\nTo : 12.17\nSee on ilmselge, kuna lisaks muule aretas välja ka aatompommi. Seda siis parimate peade ja suurte rahade abil, mis muidu oleks ehk võimatu olnud. Nõukogud pidid spioonide teeneid kasutama eelkõige. Kartsid nad omakorda, et maailma tekkib vaid üks üliriik, tõsi, mis tänaseks ongi juhtunud. See poleks olnud just hea variant tasakaalu mõttes.\nVõibolla kaotas eelkõige just sotsialismi üritus oma hoo, kuna miljonid ja miljonid jäid lahinguväljadele, otsa veel võidurelvastumine. Parimad jäid just lahinguväljadele.........sellest ei toibutud vist enam kunagi.\nNojaa, sekka veel lauslollusi ikka ka kirsiks tordile.....aga eks neid tee paljud-paljud......ka tänapäeval!\nPS. Hitleri sõjamasin lasti kraavi Sarmaatia lagendikel, ca 80% võimekusest. Ilma Nõukogudeta poleks seda juhtunud, nii võimas oli see masin.\nPiisab pelgalt sellest kui kokku rehkendada, kuipalju Saksa väge seisis venelaste vastu ja kuipalju teiste vastu, et aru saada, kus löödi kõige otsustavamad lahingud II MS-s.\nLääneliitlased hakkasid alles siis end liigutama kui oli näha et venelased suudavad ilma nendeta vallutada mitte ainult kogu Saksamaa vaid võtta ära ka Pariisi, Rooma, Oslo, jt kohad.\nJa see, mida tegid venelased Kaug-Idas oli ka müstiline. Jänkid oletasid, et japsid võitlevad veel mitu aastat, läks aga teisiti.\nVõimatu on öelda mis täpselt sundis Jaapanit kapituleeruma - kas kaks aatopommi, Tokio mahapõletamine USA õhurünnakute käigus või NL vägede kiire edasiliikumine Mandzhuurias. Ma kipun arvama, et traditsiooniline nägemus jääb minu puhul peale.\nPole millegi üle imestada! Ida-Euroopas, polnudki inglastel midagi kaotada. Nende varandus asus igal pool mujal ja seda ohustas Saksamaa ainult Põhja-Aafrikas. Hiinas ja Jaapanis oli ta oma positsiooni kaotanud juba enne sõja algust Euroopas.\nSee on siiski palju keerulisem kui sinu kommentaar seda arvata laseks. USA ja Suurbritannia olid demokraatlikud riigid mitte nagu Saksamaa ja NL. Ja Roosevelt ning Churchill polnud absoluutse võimuga diktaatorid. Roosevelt pidi kongressi ja avalikkust kaua töötlema enne kui sõtta astumise plaaniga lagedale tulla. Ka Churchill soovis kaitsta eelkõige Suurbritannia (kohati koloniaalseid) huve. Põhjus miks Normandia dessant pikalt edasi lükkus oli lihtsalt teadmine, et liitlased vajavad väga selleks väga suurt arvulist ülekaalu ja muidugi ka vastuolud liitlaste endi vahel. Suurbritannia oli Saksamaaga sõjas enne NLi. juba ajast mil Saksamaa ja NL olid "liitlased". (Sissetung Poolasse 1939). Mingit sõda Euroopa mandril poleks GB aga saanud pidada. GBl praktiliselt puudus armee. Osa elavjõudu küll evakueeriti Dunkirkist kuid tehnika jäi enamuses maha.\noli Steineri roll siiski niivõrd väike. Arvan aga, et Saksa folklooris on tal kindlasti koht olemas.\n"Võibolla 17.03.2017 18:16\noli Steineri roll siiski niivõrd väike. Arvan aga, et Saksa folklooris on tal kindlasti koht olemas."\nNalja teed või? Sakslased vajuvad Steineri nime kuuldes minestusse. Ma üritasin vahepeal saada Saksamaalt politseiraporti koopiat tema surma kohta. Müncheni politsei isegi vastas muide mu viisakale meilile. Nad ütlesid, et neid polnud olemas, kui politsei Steineri ukse maha murdis ja tema surnukeha leidis.\nSoomest on palju rohkem abi. Nemad (!) Steinerit ei eita. Isegi Steineri kõne on Soome raadioarhiivis ilusasti olemas.\nTegelikult võiksid sakslased Steineri romaani (romaanid?) avaldada. Ma ei tea muid kindraleid, kes oleks ka ilukirjandust kirjutanud.\nBrittide maailmanägemus on verega kätte võidetud. Sellal kui sovetid ja natsid liitlastena Poolat veristasid (ning eestlased Soomet parastasid, et noil nutikust polnud venelastele järgi anda) ja kogu mandri-Euroopa sakslaste kanna all ägas, pidasid britid viimasena üksinda vastu Luftwaffe massilisele õhurünnakutele kus pool Londonit tuhaks põles. Veel enam, löödi ka nii valusalt vastu, et natsid igasugused edsised vallutusplaanid kalevi alla pidid panema. Nii säilis ka ainus ja viimane maalapp Euroopas mille kaudu hiljem Venemaal hing sees hoiti ning viimaks ka lääne-Euroopa vabastati. Lihtsalt ka Eestis on ehk aeg veneaegsest ajaloonägemusest ja "suurest isamaasõjast" veidi kaugemale näha.\nViimsi vald, Maja - 125 000 EUR


Kõik vara kui mesilinnu mesi.\nKleebib meid sansaarasse ja teiste poolt vabalt viidav.\nPalju on mõttetut kadu ja raiskamist.\nAdu vara olemust seda darma tarvis andes, helde käega käitudes.\nMe pühendame väga palju energiat vara kogumisele. Me mõtleme välja igasuguseid projekte ja talume raskusi, isegi riskime oma eluga, ainult selleks et rikkust ja vara koguda. Kui meil siis on teatud varaline seis, siis pühendume omakorda selle kaitsmisele. Samas on selge, et enamus kogutud varast on tegelikult teiste kasutada, enestele ei hoia me sellest just paljut. Me töötame kõvasti, et teenida raha ja siis varem või hiljem me kaotame sellest enamuse. Selle lühikese elu jooksul pole meil palju võimalusi kasutada meie materiaalset rikkust tulusal viisil.\nIllustratsiooniks üks lugu Buddha ühest eelmistest eludest:\nElasid kord tuhanded mesilinnud, kelle mesilasema oli bodisatva. Need mesilinnud kogusid suure hulga mett, aga siis mõne aja pärast tuli meekorjaja nende taru juurde ja võttis kogu mee. Mesilased olid murest murtud! “Me töötasime kõik need aastad ja nüüd pole meil midagi, millest rõõmu tunda. Mida küll teha?” Nad kolisid teise kohta ja korjasid taas, taludes kuumust ja vihma, mõned aastad mett. Taas, mõne aja pärast tuli inimene ja võttis kogu mee. Lõpuks ütles mesilaste ema: “Kuulake nüüd mind, mul on teile midagi öelda. Päevast-päeva teeme rasket tööd, korjates erinevate taimede ja lillede õietolmu. Aga keegi alati võtab selle meilt ära. Selline on sansaara olemus. Isegi praegu, ükskõik kui palju me ka töötame, korjame õietolmu ja toodame mett, kordub see taas. Selles elus pole ühtegi päeva, mis oleks täidetud vaid õnne ja rahuga. Mida me koheselt peame tegema, on pöörduda budasse, darmasse ja sangasse, ütlema lahti sansaarast ja järgima hinnalisi darma õpetusi. See on ainuke tee ,mis tõepoolest toob rahu ja õnne.” Kõik mesilased tegid nii nagu mesilasema ütles ja heitsid oma kiindumuse mee tegemisse. Nad pühendusid siiralt darmale ja sellest päevast sai alguse rahu ja rõõm nende eludes.\nSee ei tähenda, et me ei tohiks omada mingit vara. See tähendab, et me peame loobuma oma kiindumusest varasse ja rikkusesse, kasvatama rahuloleku tunnet ning kasutama oma olemasolevaid rikkusi paremini nii eneste kui ka teiste tarvis. Selliselt ei saa varast ja rikkusest tekkepõhjust kannatustele.\nSeega tuleb oma vara ja rikkuse olemust kasutada darma hüvanguks. Näiteks, kui midagi on liiast, tasub toetada neid, kes siiralt tahavad harjutada, kuid kellel varaliselt pole võimalik eraldusse minna. Buddha aegadest on palju luguside, mis vestavad suurepärastest inimestest, kes hinnaliste õpetuste säilitamiseks ning edendamiseks toetasid munki ja nunnasid, ehitasid kloostreid ning rajasid darma õpinguteks ja harjutamisteks vajalikke kohti. Näiteks üks lugu:\nElas kord peremees nimega Dawa Sanpo. Tal oli suur perekond ja silmapaistev positsioon kogukonnas. Ühel päeval üks buda munk, bikšu, palus tema maja juures almust. Pere andis mungale annetusi ja küsis seejärel, kas ta ei tea mõnda viisi, mis tooks rikkust. Munk andis neile Džambala kuju ja palus paigutada selle varakambrisse ning teha sellele annetusi. Munk kinnitas, et vastavalt talitades, nende rikkus kasvab. Peremees Dawa Sangpo järgis juhendit ja tegi annetusi. Džambala kuju kasvas aina suuremaks. Pärast leidsid nad majast palju väärisesemeid, kulda, hõbedat ja muud.\nSellise tulemuse andis järgmine karmiline alus: oma eelmises elus oli Dawa Sangpo sündinud peres, kus isa oli elukutseline varas. Lapse kasvades üritas isa õpetada teda varastama, röövima jne, kuid poiss ei kuuletunud. See vihastas tema isa ning ta ajas oma poja kodust minema. Poiss läks õpetaja juurde ja andis tõotuse mitte kunagi varastada, ning pidas sellest ka rikkumisteta kinni. Hiljem, kui ta sündis peremees Dawa Sangpo kehas, siis kohtus ta sama õpetajaga, kes oli ümbersündinult see munk, kes andis Džambala kuju ja juhised.\nKäesolev raamat on ka heaks näiteks. Selle ette valmistamine ja trükk nõudis teatud kulutusi. Kuid tänu teiste lahkusele, on ta meie ees ning me võime viisuse omandamamiseks seda lugeda ning sellest õppida. Raamat loob võimaluse ka teistele harjutamiseks ning viisuseni jõudmiseks. Põhjuse ja tagajärje olemuse nägemine peaks meid innustama andma tõotust mitte varastada, hoiduda vargusest ning enamgi veel, olla helde ja lahke. See kõik tuleb kasuks meile enestele, mitte kellelegi teisele.\nMõttetu meelelahutus… Koju Lakkamatu lobin…


Balance 2,3 % glükoos, 1,75 mmoll kaltsium - peritoneaaldialüüsilahus - RX.EE\nBalance 2,3 % glükoos, 1,75 mmoll kaltsium - peritoneaaldialüüsilahus\nBALANCE 2,3 % GLÜKOOS, 1,75 MMOLL KALTSIUM\nBALANCE 2,3% glükoos, 1,75 mmol/l kaltsium, peritoneaaldialüüsilahus\nMis ravim on BALANCE 2,3% glükoos, 1,75 mmol/l kaltsium (edaspidi BALANCE) ja milleks seda kasutatakse\nnaba, kubeme või diafragma(vahelihase) songad,\nSuure glükoosisisalduse tõttu tuleb BALANCE 2,3% glükoos, 1,75 mmol/l kaltsium’it kasutada ettevaatlikult ja arsti järelevalve all.\n•ravimid, mis mõjutavad kaltsiumi taset, nagu kaltsiumi ja D-vitamiini sisaldavad ravimid.\nRiputage lahusega kott ülemisse infusioonialuse auku, rullige lahti lahusekoti toru ning asetage pööratava lülitiga süsteemi ühendus (DISC) organisaatoralusesse. Pärast lahusekoti toru lahtipakkimist\nväljavoolukotti, riputage väljavoolukott infusioonialuse alumisse auku Asetage kateetri ühendus ühte organisaatoraluse kahest avausest. Asetage uus desinfektsioonikork organisaatoraluse teise vabasse avausse. Desinfitseerige käed ja eemaldage DISC-i kaitse. Ühendage kateetri ühendus DISC-iga.\n−liiga kõrge kehavedeliku tase, mis on äratuntav kopsus ja kudedes olevast vedelikust, kõrgest\n(22,73 g veevaba glükoosi)\n1,75 mmol/l kaltsiumile, 134 mmol/l naatriumile, 0,5 mmol/l magneesiumile, 101,5 mmol/l kloriidile, 35 mmol/l laktaadile ja 126,1 mmol/l glükoosile.\nValmislahuse teoreetiline osmolaarsus on 401 mOsm/l, pH on ligikaudu7,0.


Miks on kalla liiliad surmaõied? Valged kaltsakud: kasvavad kodus - Bonsai 2021\nKalla-liiliad või kalla-liiliad on ebatavalised, pilkupüüdvad lilled, millel on kaunis legend. Kuulub aroidide perekonda. Algselt Lõuna-Aafrikast. Looduses kasvavad valged kalla-liiliad kuni 80 cm, eelistavad soist mulda ja varju. Tänu kasvatajatele on maailmas ilmunud tohutul hulgal erinevaid toone ja kalla sai nimeks "troopiline liblikas".\nAmmu elas tihedas metsas rahumeelne hõim. Ja juhil oli kirjeldamatu ilu tütar, kelle nahk oli valge nagu lumi ja tohutult sügavate silmadega. Ühel halval päeval ründasid barbarid hõimu. Inimesed ei suutnud oma küla kaitsta ja rituaalsed lõkked süttisid kõikjal. Sissetungijad ajasid kõik naised küla keskele ja nägid pealiku tütart. Sõdalaste juhti tabas tüdruku ilu ja ta tahtis temaga abielluda. Nad riietasid kaunitari valgesse kleiti ja viisid altari juurde. Kuid neiu ei tahtnud sissetungijaga abielluda. Hetkest kinni haarates heitis ta end rituaalsesse lõkkesse, kuid ei põlenud läbi. Jumalad nägid, milliseks ohvriks oli juhi tütar valmis, ja muutsid ta imeliseks lilleks. Kogu tema süütus, kulutamata armastus ja hellus - seda sümboliseerib kallaõis.\nEurooplased ütlevad teile, miks kaltsakud on surmaõied. Traditsiooniliselt on Euroopas tavaks tuua matustele valged lilled. Kalmistul tunnevad kaliliaid suurepäraselt, kasvavad hästi ja õitsevad.\nEakale naisele valgete lillede kinkimist peetakse halvaks vormiks ja vihjeks varajasele lahkumisele. See kehtib mitte ainult kalla, vaid ka krüsanteemide, nelkide ja isegi rooside kohta..\nTeine põhjus, miks kalla liiliad on surma lilled, on nende välimus. Lill ei näe välja elus, vaid justkui vahast vormitud. Mõne inimese jaoks sarnaneb kollane keskosa küünlaga ja valge kroonleht matusekattega..\nVastuseks küsimusele, miks kallad on surmaõied, tasub uurida taime omadusi. Igat liiki lilled on mürgised. Taime mahl, sattudes limaskestadele või haavadele, põhjustab ärritust, mõnel juhul ka kurgu turset ja oksendamist.\nSelle kohta, miks kalla liiliad surevad lilled, on ebausk. Lill reageerib ümbritseva energia muutustele järsult. Õhukese tundega inimesed suudavad õie oleku järgi tulevasi probleeme ennustada ja sündmuste käiku muuta. Ehkki kaltsikellid ennustavad küll kiiret surma, ei suuda nad surma ligi meelitada. Ärge visake seda perekonna varanduse elavat baromeetrit minema. Lillest võib saada omaniku suurepärane talisman või needus, sõltuvalt inimese suhtumisest tema taime..\nVaatamata õelatele ebauskudele, on kallaaliad populaarsed aiakaunistused ja paljudes riikides armastavad neid lillemüüjad. Lilleseadjad hindavad taime selle tagasihoidlikkuse ja võime eest varjutatud aladel kasvada. Ilu ja minimaalne hooldus muudavad lille ideaalseks lillekasvatuse algajatele.\nLopsakad rohelised tugevad lehed. Lill meenutab tekki mähitud küünalt. Voodikattel on palju värve. Kõige populaarsemad on valged kalla-liiliad, kuid aretajad on saavutanud laia varjundipaleti kuni tumedateni.\nÕistaim levib ümber kerge vanilje aroomi.\nIga taime lill õitseb kuu aega.\nTaim on elav baromeeter. Enne vihma ilmuvad lehtedele niiskuse tilgad.\nCallas tänapäeva maailmas\nTänapäeval ei sümboliseeri valged kalmused üha enam surma ja leina, vaid abieluõnne, täiuslikkust ja terviklikkust. Pruudikimpude kaunistamiseks kasutatakse sageli lilli. Lillekeeles tähendab calla austust ja imetlust. Andke neid julgelt tüdrukutele. See kingitus ei meelita probleeme, kuid rõõmustab ühtegi naist..\nLillede kingituseks valimisel peaksite pöörama tähelepanu värvile ja kogusele. Venemaal on paarisarv tavaliselt seotud surmaga. See veendumus laieneb kaltsikestele. Kimbus, pidustuste puhul või lihtsalt oma kallima rõõmustamiseks on parem korjata paaritu arv lilli.\nKalla liilia värv ütleb kinkija kohta palju. Kõige tavalisemad lilled on valged, kollased ja mustad.\nValge - süütus ja austus.\nKollane - jumaliku ilu imetlus.\nMust - kuumad tunded, soov omada, kirg.\nKallastel on müstilised omadused:\nKalla liiliad kaitsevad maja ja elanikke kurja silma eest ning aitavad stressiga toime tulla.\nKui lapsed on kiusajad ja ei allu oma vanematele, tuleks nende tuppa panna lillepot. Ta rahustab ja rahustab väikseid jantureid.\nCalla kaitseb inimest haiguste eest ja patsiendile antuna võib ta paraneda.\nSuurejoonelist lille saab kasvatada ka kodus. See kaunistab suurepäraselt teie kodu või kontorit varjutatud aladel, mis enamikule õistaimedele ei meeldi. Kallaõie koduhooldus nõuab tüsistusteta, igaüks saab sellega lihtsalt hakkama.\nHoolimata lihtsast hooldusest ja vähenõudlikest taimedest, põhineb pottides olevate kallaaliate hooldus mõnel reeglil:\nMädaniku vältimiseks ärge istutage kallailiaid uuesti istutades.\nVahetage poti mullakihi aeg-ajalt toitev substraat.\nPärast istutamist moodustub kõigepealt võimas juurestik ja alles pärast seda ilmub idu. Ärge kiirustage idanemata kalakannade potti minema viskama.\nTaim tunneb end kõige mugavamalt poorses potis, mis kaitseb liigniiskuse eest..\nEi salli samas konteineris teistsuguseid naabreid.\nPuhkamiseks kaevamiseks või ümberistutamiseks olge ettevaatlik, taime mugulad saavad kergesti vigastada.\nKodused liiliad on valguse ja temperatuuri suhtes tundlikud. Sündinud soojades maades tunnevad nad end suurepäraselt, kui õhutemperatuur on 20–25 kraadi. Kui näitaja langeb alla 8, jääb lill haigeks ja võib surra. Talveks viige taim piisava küttega ruumi. Eelistatult hajutatud valgustus. Õitsemise ajal vajate 12-tunnist päevavalgust, seejärel vähendage seda 8-tunniseks. Lühike päevavalgusaeg ei lase jalalaba õigesti vormida.\nKalla liiliate hooldus pottides ei ole keeruline, kuid erilist tähelepanu tuleks pöörata mulla niisutamisele. Niiskust armastavat taime tuleb kasta sageli, eriti õitsemise ajal. Õie niiskus on oluline ka lille mugavaks eksisteerimiseks. Pihustage sageli, eriti talvel.\nTeine punkt, millele kodus kallaõie hooldamisel keskenduda, on pott.\nEelistage suuri konteinereid. Kalla liiliad ei õitse väikeses potis isegi pideva söötmise korral. Kasvavad ainult lehed. Üks taim vajab 20 cm läbimõõduga mahutit.\nKalla liiliate istutamisel valige poorse struktuuriga pinnas. Selline muld tagab õhu juurdepääsu juurtele ja liigse niiskuse eemaldamise. Lillepoodidest saate osta valmis segu aiamullast, sõnnikust ja liivast. Keerake sageli lahti. Pange poti põhja kindlasti 5 cm kuivenduskiht.\nÕige mulla valik võimaldab teil söödale mitte enam mõelda ja säästate hoolduseks aega.\nKallillide hoolitsemine pottides hõlmab ka kohustuslikku söötmist. Kodu liiliate kasvatamisel kodus on oluline meeles pidada vajadust varustada lill kõigi vajalike mineraalidega..\nSuurendage pealmist riietust pika õitsemisperioodi vältel. Pidage meeles, et sel juhul on oluline ka meede. Näiteks: lämmastikväetise üledoosi korral hakkavad lehed mustaks minema.\nOrgaanilisi väetisi võetakse kasutusele üks kord nädalas kogu kasvuperioodi vältel.\nÕitsemise ja kasvu ergutamiseks võite poest osta valmis väetist või kasutada karbamiidi ja munakoore infusiooni.\nSee on ideaalne lill ebausklikele inimestele. Kaunilt õitsev ja meeldivalt lõhnav kalla toob majja rõõmu ja valgust. Kimp neist lilledest on suurepärane kingitus, mis püsib vaasis pikka aega. Ärge uskuge tingimusteta, et kaltsid on surma lilled. Ainult siis, kui lille juuresolekul on ebamugavustunne ja närvilisus, peaksite sellest lahti saama. Kalla liiliatel on tavaliselt mitu muud omadust:\nkaitse depressiooni vastu;\nZantedeschia aephiopica (Etioopia calla, calla, zantedeschia) kasvab rohttaimena, mis kuivab talveks täielikult või osaliselt, umbes 80 cm kõrgune koos võimsa lihaka risoomiga. Mahlased rohelised siledad lehed on paigutatud vertikaalsetele petioles. Õisik koosneb valgest ümbrikulehest ja kollasest koibast.\nMüügil on ka siseruumides asuvaid kallaõisi, mille ümbris on kollase või roosa lehega.\nKodumaa: troopiline Aafrika, Lõuna-Aafrika.\nTuleb märkida, et selline ebatavaline nimi - zantedeschia - pandi taimele tänu kuulsale botaanikule Kurt Sprengelile: saksa teadlane otsustas mitmeaastase taolise ristida oma Itaalia kolleegi ja seltsimees Giovanni Zantedeschi auks.\nKuidas näeb välja välismaine kallaõis?\nTuleb märkida, et nüüd on lill paljude aednike seas väga populaarne just seetõttu, et seda saab hõlpsasti kasvatada nii kodus kui ka tänaval. Lisaks sellele valib kallaõis selle hämmastava väljanägemise tõttu - kombinatsioon suurejoonelistest suurtest lehtedest, pikkade leherootsude heledatest õisikutest ja lehtrikujulisest lehest - selle taime oma kodu kaunistuseks. Muide, selle taimestiku esindaja lehestik sarnaneb visuaalselt kõige ehtsamate kaunite hõbedaste pritsmetega nooleotstega!\nZantedeskia on tõepoolest võitnud inimeste armastuse kogu maailmas: Euroopas on see seotud pühendumuse ja helluse kehastusega ning pruudid eelistavad seda kasutada võluvate pulmakimpude koostamiseks.\nHoolimata sellest, et siseruumide kallaõis kasvab välismaal, peaks iga aednik meeles pidama, et see taim on võimeline mürki tootma. Sellepärast peate oma lemmiklooma jaoks koha valimisel proovima asetada sinna, kuhu lapsed või loomad ei pääse.\nHuvitav on see, et seda omadust hinnatakse lille kodumaal väga kõrgelt: mürgitatud mahla kasutatakse oskuslikult vastumürgina ussi hammustuste vastu.\nMillal kalla liiliad üles kaevama ja kuidas neid talvel säilitada (videoga)\nEkspertide sõnul võib kalakellade normaalseks kasvuks ja arenguks vajalike tingimuste teadmine, toakalla eest hoolitsemine ja nende eest hoolitsemine olla tõeline rõõm. Selle põhjal pöörake tähelepanu järgmistele punktidele:\nAsukoht: ere päikseline või poolvarjuline, suvel tänavale avatud.\nTemperatuur: suvel soe, talvel jahe (umbes 10 ° C).\nSubstraat: lillemulla segu.\nKastmine: pärast mai lõpust õitsemist hoidke 2 kuud täiesti kuivana, raputage seejärel klomp välja, istutage uuesti ja suurendage aeglaselt jootmise kiirust. Kasta talvel ja kevadel rikkalikult.\nSõltumata asjaolust, et kallaõie hooldamise ja kasvatamise protsess toimub kodus, tuletavad kogenud käsitöölised meelde, et peate järgima põllumajanduse tehnoloogia reegleid, mis on mõeldud aia isenditele. Lisaks jagavad selle mitmeaastase teadjad ja tundjad algajatele näpunäiteid:\nTuleb meeles pidada, et see taim ei teki kohe pärast istutamist, kuna selle juurestiku moodustamine võtab aega. Seetõttu pole vaja muretseda: peate lihtsalt natuke ootama - umbes 30-40 päeva.\nLisaks sellele tuleks isegi pretensioonitu siseruumide kalla taime hoolikalt istutada: me räägime selle juurte piserdamisest üsna palju mullaga, et see tulevikus ei mädaneks..\nPange tähele, et tänu sellele isendile saate ennustada ilmastiku muutusi: kui selle lehtedele ilmub veetilku, tähendab see vihma.\nÜkskõik kui palju aednik ka ei pingutaks, õitsevad ülemeredepartemangud mitte kauem kui kuu..\nOlge vastutustundlik ja ärge unustage perioodiliselt eemaldada ülemine maakiht konteinerist lillega: selle asemel peate omakorda lisama toitev substraat.\nVaadake videot selle kohta, millal kallased üles kaevatakse ja kuidas neid hiljem säilitada: fakt on see, et sellel taimel on väga õrnad mugulad, mida saab kergesti kahjustada.\nPealegi tuleb see protsess läbi viia vastavalt reeglitele, kuna zantedeschia võib haigestuda.\nJa lõpuks on väga oluline, et lillepott oleks poorne. See on vajalik ennekõike selleks, et liigne niiskus ei koguneks. Pealegi ärge istutage teisi isendeid koos kallaga - see ei salli naabreid.\nKuidas kodus liiliaid kasvatada: valgustus ja temperatuur\nKuigi on öeldud, et toataime eest hoolitsemise tingimused sarnanevad aialillede jaoks kasutatavate tingimustega, peate teadma, kuidas kodus kallailiaid korralikult kasvatada.\nAlustuseks tuleb märkida, et zantedeschiale ei meeldi pimedad ruumid: sellega seoses peate veenduma, et see on paigutatud hästi valgustatud nurka. Pealegi kehtib see reegel nii talvel kui ka suvel..\nPidage meeles, et detsembris - veebruaris võib taim kannatada päikesevalguse puudumise all: veenduge, et see hetk oleks kompenseeritud kunstlike valgusallikatega.\nKallaaroomide normaalses arengus mängib rolli mitte ainult valgustus: on oluline, et toatemperatuur ei langeks alla 15 ºC. Kuid siseruumide kallaõite hooldamiseks kodus, hea kasvu stimuleerimiseks, on vajalik temperatuur 22–23 ºC. Pange tähele, et see koopia peaks olema mustandite eest kaitstud, seetõttu ärge jätke ruumi ventileerimisel avatud aladele.\nKalla liiliate kodune hooldus kandikuga pottides\nLille jaoks soodsa niiske kliima loomist peetakse ka aiandusmeistrite jaoks oluliseks punktiks. Soovitud efekti saavutamiseks on vaja kalla liiliad istutada kodus kaubaalustega pottidesse, nii et nende eest hoolitsetakse vastavalt nende omadustele. Sellisel juhul toimib kaubaalus vee reservuaarina, millest vedelik järk-järgult aurustub ja küllastab mitmeaastast.\nMuuhulgas peate hoolitsema kalla enda jootmise eest. Selle laiad lehed tuleb regulaarselt ja hoolikalt veidi niiske pehme lapiga pühkida. Muide, me ei tohi unustada taime pihustamist - iga paari päeva tagant..\nÕige kasvu ja eduka arengu võti on rikkalik kastmine. Ta mängib kodus sisekalla lille eest hoolitsemisel üht võtmerolli: kuna kalla armastab suurt õhuniiskust, ei tohiks poti mullal kuivada lasta. Just see möödarääkimine võib põhjustada lisaks haigustele ka zantedeschia surma..\nEriti hoolikalt tuleks mulla niiskust jälgida suvekuudel ja kasvuperioodil. Pärast lille valmimist on aga hädavajalik vähendada niiskuse hulka ja kontrollida ainult seda, et poti ülemine mullakiht ei kuivaks..\nKalla liiliate istutamine, ümberistutamine ja nende edasine hooldamine kodus\nNagu juba näete, saate täpselt teada, kuidas kodus kalla lille korralikult hooldada, vältida teatud probleeme (näiteks lagunemist ja haiguste arengut). Siiski peaksite pöörama tähelepanu järgmistele punktidele:\nPealmine riietus: peaks toimuma septembrist õitsemiseni (iga nädal).\nSiirdamine: see peaks toimuma juulis / augustis.\nNii et paljudel algajatel aednikel pole aimugi, kuidas kalla siirdamisprotseduur läbi viiakse. Selle olukorra parandamiseks ütlevad eksperdid: esiteks viiakse kõigepealt läbi seemikute tugevdamine. Sellisel juhul näevad kaltside siirdamine ja edasine hooldamine välja nii: võetakse kõrge, kui võimalik, lai pott, mille põhja valatakse liiv ja toitemuld. Seejärel tehakse mullas hoolikalt idu ja selle juured..\nPange tähele, et enne seemikute ülekandmist on kõige parem ravida selle juuri biostimulantidega. Püüdke seda teha nii hoolikalt kui võimalik, et mitte idandeid kahjustada. Olles taime juba siirdanud, peate seda veidi destilleeritud veega lahjendama turbat sisaldavate väetistega.\nSee on oluline kallaõie istutamiseks kodus: see tehnika aitab mitmeaastastel varem sellega harjuda..\nPange tähele, et juhul, kui kalla osteti poest, peate selle kindlasti ümber istutama teise - avarasse - potti. Parim on mullana kasutada kergelt happelist mulda. Muide, piisab ainult nende ise küpsetamisest: peate lihtsalt segama turvast, liiva ja lehtpinnast.\nKuidas kodus kalla sibulat korralikult istutada ja ümber istutada\nAednike sõnul on oluline teada mitte ainult seda, kuidas kallaõis potti korralikult istutada, vaid ka seda, kuidas seda toita. Ainult regulaarne viljastamine tagab zantedeschia aastaringse õitsemise. Kuid selles küsimuses peate olema ka ettevaatlik: kui see isend saab liiga palju lämmastikuga aineid, võib see haigestuda - tema lehed muutuvad mustaks. Kõige kasulikumaks ja tõhusamaks peavad eksperdid väetisi, mis stimuleerivad mitmeaastaste taimede - nimelt superfosfaatide ja kaaliumisisalduse - kasvu ja lopsakat õitsemist.\nLisaks võite proovida leida vahendi, mille abil saab lilla jaoks turvaliselt rakendada protsessi, kuidas kodus kalla liiliad edukalt ümber istutada teise potti: peate kasutama poepõhist söötmist, mis sisaldab optimaalset kogust kasulikke elemente (märgitud pakendil). Lisaks eelistavad kogenud käsitöölised perioodiliselt kasutada orgaanilisi väetisi..\nPõhimõtteliselt sellist protseduuri nagu kalla pügamine ei toimu: enamasti eemaldab taime hooldaja lihtsalt kuivanud lehed õigeaegselt. Selle protsessiga on soovitatav tegeleda perioodil, mil mitmeaastane taim on puhkeseisundis - see tähendab juuni keskpaigast septembri keskpaigani.\nKuidas valmistada kalleid talveks: kuidas risoom üles kaevata ja kuidas seda säilitada\nPöörake tähelepanu tervisliku kodu kallaõie fotole: selle niimoodi kasvatamiseks peate teadma ekspertide nõuandeid, mida teha kalla liiliatega enne talvise külma ilmaga.\nKõigepealt tuleks meeles pidada, et seda ülemeremaalist isendit ei saa maasse jätta. Sellepärast peate mõistma, kuidas kaliumid talveks hoolikalt üles kaevata ja kuidas neid päästa. Esiteks, pärast veendumist, et zantedeschia lehestik on närtsinud, tuleb see eemaldada, seejärel loputada mugulaid hoolikalt ja hoida neid pool tundi kaaliumpermanganaadis.\nAlles seejärel saab taime ladustamiseks saata pimedas, alati kuivas kohas, olles eelnevalt selle paberkotti pakkinud. Tuleb märkida, et valitud ruumi temperatuur ei tohiks olla madalam kui 7 ºC.\nOn veel üks usaldusväärne viis, kuidas talvel kalla kodus ohutult säilitada: selleks peate õie risoomid veidi kuivatama, lehtedest täielikult vabanema ja seejärel pärast kaaliumpermanganaadi lahusega töötlemist asetama mis tahes sobivasse kohta. Sellisel juhul peate lihtsalt meeles pidama, et kontrollige mitmeaastast perioodiliselt, et see ei kuivaks ega mädaneks.\nTuleb märkida ka selline hetk: kui aednik kasvatab kalla potis, siis ei pruugi ta seda sealt välja võtta, kuid siiski soovitatakse see jahedasse ruumi viia. Seega, olles õppinud, kuidas kallaaliad talveks korralikult ette valmistada, ei pea te muretsema, et nad puhkevad kindlasti pärast puhkeperioodi..\nKalla liiliate paljundamise võimalused\nEksperdid ütlevad, et zantedeschia taastootmine on kõige parem, kui jagada risoomid pärast puhkeperioodi juuli keskel. Kuid kodus saate proovida teisi selle taime aretamise meetodeid..\nEsimest neist nimetatakse mugulateks, kuna see tähendab väikeste sõlmede hoolikat eraldamist keskjuurest. Muide, seda olulist materjali müüakse sõna otseses mõttes igas lillekioskis. Kuid peaksite pöörama tähelepanu asjaolule, et ostetud mugul tuleb enne istutamist kasvatada: fakt on see, et selle suurus ei sobi istutamiseks. Kuidas täpselt kalla liiliaid sel viisil paljundada, täpsustavad kogenud aednikud: istutusmaterjali tuleks kasvatada tavalises toitaines pinnases, pärast mida - aprillis - on vaja kalla liilia istutada.\nOlge ettevaatlik: sel hetkel ei tohiks ruumi temperatuur olla alla 20 ºC.\nPaljunemiseks on veel üks võimalus: sel juhul peate kesksest varrast eraldama mitu võrset ja juurima need toitainete segusse. Alles pärast seda, kui seemikutel on juured, saab neid eelnevalt väetatud ja kuivendatud mullaga teistesse potidesse viia..\nKalla liiliate paljundamine: näpunäited, kuidas seemnetest lille kasvatada\nKõige töömahukam protsess on kallaõie paljunemine seemnete abil: seda seletatakse asjaoluga, et seda ülemeremaade isendit iseloomustab madal idanevus, mille tagajärjel zantedesia idud isegi aianduse spetsialistide seas alati läbi ei murra..\nVaatamata sellele on aretusprotsessi lihtsustamiseks meeles pidada mõningaid näpunäiteid. Esiteks, enne seemnete mulda viimist on hädavajalik hoida neid kasvu stimuleerivas lahuses umbes 6 tundi. Pärast seda peate need välja tõmbama ja asetama tavalisele kergelt niiskele lapile soojas ja kuivas kohas. Selles vormis peate seemneid säilitama 7 päeva..\nKuidas kallailiaid seemnetest veelgi kasvatada, selgitavad eksperdid: nädala pärast ilmuvad võrsed, mis tuleb lihtsalt avarasse potti istutada. Pange tähele, et neil, kes kavatsevad tulevase kalla asetada avatud pinnasesse, on suur oht: üsna sageli haigestuvad sellised lilled ja surevad.\nNiipea, kui zantedeschia on oma koha leidnud, tuleks jälgida selle jootmise protsessi: veekogus ei tohiks olla suur, et seemned ei mädaneks. Kuid selleks, et mitmeaastane taim saaks vajalikku niiskust, peate seda ettevaatlikult sööma läbi poti põhjas asuva väikese augu - see tähendab, et kasutate salve, mille all on vesi.\nKuidas hoolitseda kodukallide eest: lillehaiguste ennetamine\nKohe peab ütlema, et kõigi kallaaliate põhjus on seenhaigused. Kuid putukad häirivad seda lilli perioodiliselt - ämbliklestad koos lehetäidega.\nKõige sagedamini ründavad baktereid ja igasuguseid kahjureid need isendid, kes kannatavad aedniku ebaõige hooldamise või tema täieliku hooletuse tõttu. Asi on nüüd selles, et lilli ähvardavate haiguste ravimise asemel on parem tegeleda nende ennetamisega..\nJälgige potis olevat mulda: sellel ei tohiks lasta kuivada või vastupidi - see oli liiga veega üle ujutatud.\nTuleb hoiduda mustanditest, mis sageli põhjustavad arvukalt probleeme..\nSiseruumide kallaõite kõige levinumate haiguste hulgas eristavad eksperdid järgmist - antraknoos, bakteriaalne, hall ja juuremädanik.\nKõigepealt tuleb meeles pidada, et mitmeaastase lehestikku katvad pruunid laigud annavad märku, et antraknoos on kalla mõjutanud. Kuid see pole veel kõik: need kahjustused hakkavad seejärel lõhenema ja taim ise kuivab. Sellise katastroofilise tulemuse vältimiseks on kõigepealt vaja eemaldada kõik nakatunud piirkonnad ja seejärel töödelda kodulille fungitsiidi sisaldavate preparaatidega - näiteks "Vitaros".\nKui aednik seisab silmitsi bakteriaalse mädanemisega, peaks ta täielikult lõpetama mõtlemise selle kohta, kuidas selle kalla liilia sibul istutada: taime paljundamine nakatunud osade abil on võimatu, kuna selle haiguse avastamisel tuleb allikas viivitamatult hävitada.\nKuid tänapäevased aiapidajad on õppinud hallmädanikuga toime tulema: niipea kui nad märkavad teatud aladel - lehtedel, vartel, õisikutel - hallikat õitsemist, kasutavad nad selliseid vahendeid nagu näiteks "Rovral" (fungitsiid). Lisaks ütlevad kogenud käsitöölised, et kahjustuse põhjuseks võib olla kas liigne õhuniiskus ruumis või pinnas ise. Sellepärast ei tohiks unustada ruumi ventileerimist ja hoolikalt jälgida niisutusprotsessi..\nPaljud siseruumides asuvad kallaõied - pärlid, kameeleon jt - saavad juuremädaniku ohvriteks. Just tema tõttu hakkavad nad aeglaselt hääbuma ja kui juba surnud lill eemaldatakse, saab selgeks, et mõjutatud olid juured ise, mis olid täielikult kaetud seenõitega. Sellise vahejuhtumi vältimiseks peate jälgima, kui palju kastmist tehakse. Selle haiguse põhjustab vesine pinnas. Taime on võimalik päästa, kui kahjustuse allikas tuvastati õigeaegselt: kuiv muld on vaja asendada nii kiiresti kui võimalik, vähendada jootmise sagedust ja mahtu ning ärge unustage kasutada fungitsiidset ravi.\nKuidas panna ülemere väljaheited kodus õitsema\nÜsna sageli mõtlevad inimesed, kuidas panna välismaal asuv kalla taim kodus õitsema. Kuid nad ei mõtle sellele, mis oli põhjuseks, et nende siseruumides asuv "lemmikloom" pole lopsaka värviga kaetud. Kuid seda võivad mõjutada üsna erinevad tegurid:\nSagedased liigutused potist potti ja konteineri liikumine korteri ümber mõjutavad kallat väga negatiivselt.\nEi soodusta õitsemist ja piisava väetise puudumist ning päikesevalguse puudumist.\nKasvavate mugulate üle kontrolli puudumine viib ka zantedeschia nõrgenemiseni..\nTuleb öelda, et olukorda on üsna lihtne parandada: Etioopia kaltseliilialiigid ja nende valged sordid - roheline jumalanna Nicolai - vajavad rikkalikku kastmist, nii et see tegur ei mõjuta nende õitsemist kuidagi. Kuid värviline zantedeschia peaks saama palju vähem niiskust, kuid rohkem päikesevalgust, et tunda end mugavalt ja rõõmustada omanikke eredate õisikutega.\nMuide, nende püsilillede kohta on vaja teada ka seda, et nad kipuvad lehti maha ajama. See tähendab, et te ei pea arvama, et lill on surnud - see lihtsalt valmistas ennast puhkeperioodiks.\nKodumaiste kallaaliate tüübid ja sordid: toataimede fotod, nimed ja kirjeldused\nLooduses on kalla liiliaid ainult 8 liiki ja aednikke huvitavad ainult 3 nime:\nKaasaegsed suvised elanikud ei tegele nii sageli aiakultuuride iseseisva paljundamisega. Tänapäeval on müügil suur hulk väga erinevaid istikuid ja konkreetsele alale sobiva puu valimine põhimõtteliselt pole probleem.


MIDA ISTUTADA LILLEAIAS, ET TäITA AED UNUSTAMATU LõHNAGA - LILLEPEENRAD JA LILLEPEENRAD\nTugeva aroomiga lilled loovad riigis erilise atmosfääri ning meelitavad kimalasi, mesilasi ja teisi tolmeldavaid putukaid. Lisaks on lõõgastav lõhnav lilleaed tõeline pääste stressist.\nPaljud lilled ja põõsad rõõmustavad mitte ainult õitsemisega, vaid täidavad õhku ka meeldiva lõhnaga, mis on muutunud teatud hooaja sümboliteks. Niisiis, kevadel nautime lilla ja orgia lilja lõhnu, suvel - me hingame õnnelikult chubushniku, pojengite ja rooside aroome. Ja sügisel võtame vastu flokside ja gardenia viimased märkmed.\nTugeva aroomiga lilled näevad suurepäraselt välja mitmesugustes kompositsioonides. Alltoodud joonisel on näidatud populaarsed taimede õitsemise ligikaudsed kuupäevad, et saaksite planeerida tulevasi istandusi.\nJa nüüd teate, kuhu ja kuhu kõrvale saab lõhnata taimi.\nGardenia või Cape jasmiin on troopiline igihaljas põõsas, mida kasvatatakse kõige enam korgitaimedena. Kui te istutate gardeniat konteinerisse, saate seda kaunistada lillepeenarde mis tahes osaga, asetades selle taustale või kasutada seda üksikkoostise jaoks. Taim on üsna kapriisne, kuid talub igapäevase temperatuuri langust kuni 7 ° C. Kõige parem oleks tunda talveaias, kuid see juurdub sooja lillepeenra.\nÜks ilusamaid kevadprillid on hüatsintide õitsevad õisikud, mis eritavad õrna ja magusa aroomi! Varjundite rikkus võimaldab realiseerida kõige mitmekesisemaid kompositsioone. Suur idee: erinevate toonidega hüatsintide vahelduvad read, eelistatavalt lillepeenra esiplaanil. Ideaalne koht istutamiseks on tasane koht ilma õõnsusteta ja kergelt kallutatud, nii et vesi ei seisaks. Parimad hüatsintide naabrid on tulbid, krokused, nartsissid ja muud sibulad.\nIiris hinnatakse õie ebatavalise välimuse eest, kuid sellel taimedel on ka sordist sõltuvalt tugev aroom: karamellist šokolaadipaberile. Tehke iirisi tiikide või mägiplaatide lähedal. Need lilled näevad välja nii pideva õitsemise vooditel kui ka soliteritaimedel. Saate luua tõelise iridariumi, kus kümned need hämmastavad taimed on lõhnavad.\nIirise parimad naabrid: kivikõrvits, lõõts, alamõõdulised krokused või tulbid, kasakakadikad, maapinnakatted.\nLavendel ei täida aed ainult oma kuulsa lõhnaga, vaid ka hirvete hirmutamisega. Ja kui te igapäevaselt jalutate aias, kus need taimed kasvavad, siis ei karda depressiooni ja hingamisteede haigusi. Lavendel on nii lillepeenrad kui ka äärekivid, samuti mäestik. Võimalik on istutada nii populaarsed lilla varjud kui ka valged, roosad ja isegi eredad sinised lilled.\nMe avaldame saladusi selle kohta, kuidas lavendlit korralikult hooldada.\nTraditsiooniliselt kasvatatakse lavendlit rooside kõrval, kuid võite valmistada ka kompositsiooni miscanthus'iga, marjade ja muude heintaimedega. Kui sulle meeldib eksperimente, proovige istutada lavendlit okaspuude kõrvale.\nEt kasvatada lavendlit vürtsina, on parem istutada see lõuna lillepeenra maja lähedal.\nKas orgu liilia on üsna silmapaistmatu, kuid üllatavalt lõhnav taim. Aroom tõstab tuju värskuse ja hapukusega. Lily of the Valley näeb ilusat nii puuliikides kui ka põõsaste läheduses, näiteks lilla. Kompaktseid lillede rühmi saab majas ümber maanduda.\nOru liljad on taimede agressorid ja levivad väga kiiresti saidile tänu võimsa juurestikule. Seepärast tuleks nende kasvu piirata vähemalt 20 cm sügavusele maapinnale kaevatud äärtega.\nLiljadel on magus ja paks aroom ning suures koguses on see inimesele hämmastav. Samal ajal ei ole kõigil liikidel tugev lõhn. Kõige "lõhnavam": LA ja LO hübriidid, idamaised ja torukujulised liiliad. Istuta need lillepeenarasse rooside või klematidega - need lilled saavad üksteisega hästi kokku. Aga tulpide liiliad naabruses ei meeldi, sest neid mõjutavad samad haigused ja kahjurid.\nMis puudutab maandumiskohta, istutatakse kõrged sordid aedade või puude läheduses (esiplaanil). Madalkasvatus - mixborders või piirid.\nArvatakse, et nartsisside hilisematel sortidel on kõige tugevam aroom. Kuid populaarsed varased lilled oma kollaste peadega tekitavad sama meeldiva, kuigi nõrgema lõhna. Nartsissid kaunistavad lillepeenrad bulbotooniliste taimedega. Nad näevad ilusalt tiigi, muru või põõsaste läheduses. Pärast õitsemist kaotavad nartsissid oma dekoratiivse väljanägemise, mistõttu istuge nende kõrvale mitmeaastased taimed, näiteks floksid, iirised, chamomiles.\nUnusta õitseva pojengi lõhn peaaegu võimatu! Selle taime põõsad, millel on suured lillepead, leidub peaaegu igas lilleaias. Ja nad ei ole vähem tuntud oma lõhna poolest. Peaaegu kõikjal istutatud pojeng. Erandid: puude lähedal ja maja seinte lähedal.\nAedade parimateks naabriteks saavad aiapähklid, tansy ja teised peoonide massilisust rõhutavad põllukultuurid. Lossid phloxide ja iiristega, samuti piklik kontrastse õisikuga delphinium näevad hea välja.\n5 saladust lopsakas pojeng õied spetsialist\nNõuandeid, kuidas põlvkondi hoolikalt hoolitseda, mida jagab agronoom, populaarse ajakirja "Flower" konsultant.\nRoosid on aia tõelised kuningannad. Nende lillede lõhna nautimiseks ei ole vaja purustada suurt roosiaeda. Maja lähedal või puhkealal võib istutada mitmeid põõsaid. Klassi ronimiseks, kaare ehitamiseks või tara toetamiseks. Peaasi on valida hästi valgustatud koht ilma eelnõude.\nLõhnav rooside sortide haigus on sageli jahukaste, mistõttu on oluline järgida põllumajandustavasid, mulda mulda ja mitte istutada. Ja nii et nematoodid ei ründa roose, taimede saialilleid nende kõrval.\nSa ei tea, kuidas roosikari oma kätega teha? Võtke need ideed teadmiseks.\nKompositsioonid roosidega on väga erinevad. Sõltuvalt rooside, maitsetaimede ja teravilja, delphiniumi, krüsanteemide, krokodite, flokside, klematide ja isegi viinamarjade mitmekesisusest istutatakse roosa aedadesse! Naaberriikide valiku peamine reegel - agressiivsuse puudumine. Kõik taimed ei ole roosidele liiga lähedal.\nMida istutada rooside kõrval?\nParima naabri valimine oma lemmik roosidele.\nLilla harjad muudavad teie saidi väga atraktiivseks ja täidavad õhu kevadise aroomiga. Kõige parem, see põõsas näeb välja nagu hekk. Üheks põõsast saab ka hea soliter, tingimusel et selle võra moodustub ühtlaselt. Lilla kõrval on võimalik panna chubushnik, spirey, mandlid. Lilledest, oru liljatest, floksidest, astridest, zinniatest, astransiatest on head naabrid.\nLilla soovimatud naabrid - kõik viljapuud, samuti bulbotube taimed. Esimesed on võistlejad vee ja toitainete pärast ning viimaste väljakaevamisel võib põõsaste juurestik kahjustuda.\nKus ja kõrval, mida istutada lilla: 4 ideed suurejoonelise lilleaia jaoks\nKas ma ei tea, millises aia nurgas lilli külvatakse? See artikkel aitab teil valida sobiva koha lõhnava taime jaoks.\nErinevate toonide tagasihoidlikke phloxe kasutatakse pideva õitsemise voodite loomiseks, mixborders, rajad, alfislaidid. Kuid puude all või järskudel nõlvadel ei istuta floks, sest see häirib nende arengut. Tõhusalt vaadake massiivset maandumist, seega ärge piirduge mõne eksemplariga. Phloxes jõuavad hästi daylilies, hortensia, rudbeckia, daisies, peremees, teravilja.\nKogu suvel saate nautida chubushniku või aia jasmiini lõhnavat õitsemist! See põõsas tunneb eriti head päikesepaistelisel maatükil, kuid see ka õitsema hästi varjus.\nKõige meeldivamad aroomid on võra, väikese ja Shrenka kroon. On liike, mille lõhn on vähe või üldse mitte.\nChubushniki saab istutada majana või üksildase tehase läheduses. See kasvab hästi weigela, spirea, hürangide ja teiste põõsaste kõrval. Kui soovid luua suurejoonelise segapiirkonna, siis seadke esipaneel taustal ja heledad taimed (peoonid, liiliad jne) ees.\nIstuta need taimed oma lilleaias ja nad täidavad oma elu mitte ainult erksate värvidega, vaid ka unustamatu aroomiga!


Kogu üürikorter, mille majutaja on Oxana\nKUNSTISTUUDIO korter keskses ja absoluutselt vaikses asukohas asub ihaldatud linnas ja trendikas Pempelforti linnaosas. Vahetus läheduses asuvad kohvikud, restoranid, butiigid, linnapark "Hofgarten". Valgusküllane korter on hiljuti renoveeritud ja kõrgklassi rajatistega. Täiendav magamismugavus! 180 x 200 cm kaheinimesevoodi. Saadaval on 2 pooltrepiga lift. Iseseisev sisseregistreerimine.\n(Beschreibung in Deutsch s. unten)\nKUNSTISTUUDIO korter asub keskses ja vaikses kohas Pempelforti trendikas naabruskonnas. Kohvikud, restoranid, butiigid ja ilus "Hofgarten" linnapark on vahetus läheduses. Korteri aknad ja rõdu asuvad õuepoolsel küljel. Valgusküllane korter on hiljuti renoveeritud ja kõrgtasemel mugavustega. Täiendav unemugavus! 180 x 200 cm kaheinimesevoodi uute 7-tsooniliste madratsitega.\nLift on ligipääsetav pärast 2 poole trepi läbimist.\nIseseisev sisseregistreerimine koodiga.\nPeajaam 12 minutiga (tramm 704, tramm 722, tramm 737, S1),\nlaat 25 minutiga (tramm 722, tramm 706 / U79, U73 / U78)\nVanalinn 12 minutiga (U73, U83, U72)\n- Kaheinimesevoodi 180 x 200 cm koos uute madratsitega\n- Dušiga vannituba\n- Vannilinad - Voodipesu\n- Pesumasin keldris (1 € / pesu)\nSaabumine: 15:00 - avatud ots\nSaabumine: kuni 11:00\nSuitsetamine korteris ei ole mingil juhul lubatud\nPeod pole mingil juhul lubatud\nKuni 5 kg kaaluvad koerad on lubatud ainult pärast peremehega konsulteerimist\nKassidel pole lubatud\n*********************** ***************************************************** *\nThe ART Studio Apartment in the central and absolutely quiet location is located in the desired-after city and trendic district of Pempelfort. Vahetus läheduses asuvad kohvikud, restoranid, butiigid, linnapark "Hofgarten". Hoovi poolel on aken ja rõdu. Valgusküllane korter on hiljuti renoveeritud ja kõrgklassi rajatistega. Saadaval on 2 pooltrepiga lift.\nRaudteejaam 12 minutiga (str. 704, str. 722, str. 737, S1)\nMess 25 minutiga (str. 722, str. 706 /U79, U73 / U78)\nVanalinn 12 min (U73, U83, U72)\nkahekohaline voodi 180 x 200 cm 7-tsooniliste madratsitega\nvannituba (sh. WC ja dušš)\nPesumasin keldris (1 € / pesu)\nSaabumine: 15:00 - avatud lõpp\nSuitsetamine ei ole korteris mingil juhul lubatud\nPeod ei ole lubatud mingil juhul\nKoerad kuni 5 kg on lubatud ainult kokkuleppel\nKassid ei ole lubatud\n4,79 ·178 hinnangut\n4,79 out of 5 stars from 178 reviews\n4,79 · 178 hinnangut\nOxana on Supermajutaja


Teenustöö kui logistiline väljakutse - Logistikauudised\nAutor: Tõnu Tramm • 28. juuni 2018\nTeenustöö kui logistiline väljakutse\nAutor: Voore Farm\nÜle kogu mandri-Eesti põllumajandusteenust pakkuva OÜ Voore Farm Teenused juhatuse liige Henrik Klammer tunnistab, et nad peavad pidevalt arvestama nii ilmataadi tujude, kui seadustega, mille täitmine on selles valdkonnas täiesti omaette väljakutse.\nEeskätt teeb põllumajandusteenuse pakkuja elu keeruliseks tõsiasi, et töö kiireks ja operatiivseks korraldamiseks toimub suur osa logistikast sadulveokitega. Kogused, mida Eestis ühekorraga vedada lubatakse, on aga üsna väikesed ning põlumajandusteenuse pakkuja veokid on seaduse silmis võrdsed teiste autovedajatega.\nVaatamata tõsiasjale, et sõidetakse lühikesi otsi ja veetakse päevas kümneid koormaid sama veost, ei ole need siiski omatarbeks tehtavad veod, mille korraldamiseks annab uus autoveoseadus oluliselt vabamad käed.\nKas kevadtöödega on nüüd lõpuks ühel pool?\nÜldjoontes jah. Oleme korraldanud asjad nii, et enne Jaanipäeva said suuremad tööd tehtud, mehed puhkavad 10 päeva ja siis läheb jälle uue hooga edasi.\nPakute põllumajanduslikku teenust, kas kliente on kõikjalt üle Eesti?\nKui rääkida mandri-Eestist, siis küll jah. Saared on hetkel veel väljas, kuid ülejäänud maakondades oleme rohkem või vähemal määral ikka midagi teinud.\nHenrik Klammer räägib OÜ Voore Farm Teenused logistilistest väljakutsetest ka 18. septembril toimuval Logistika kogemuskonverentsil „8 lugu elust enesest.“\nLisaks jagavad konverentsil oma lugusid:\nMihkel Tammo Estancist\nRainer Pesti Ragn-Sellsist\nMaksim Kolesnik Magnetic MRO-st\nPaul Priit Lukka Operailist\nMartin Mürk Tallinkist jt\nLisainfo konverentsi kohta leiad SIIT\nKonverentsile registreeruda saad SIIN\nKuni juuli lõpuni on registreerimine oluliselt soodsam!\nKonverents toimub 18. septembril Tallink Spa & Conference Hotel`is\nMis teenust ja mis mahus te täpsemalt pakute?\nPeamine teenus, mida me kodust kaugemal pakume, on vedelsõnniku laotamine. See on kõige suurem töö, mida me pidevalt teeme. See on ka logistiliselt kõige suurem väljakutse. Ettevedu käib veoautodega, sisuliselt 24/7. Sel kevadel oli eriti keeruline, 4-5 nädalaga tuli kõik tööd ära, tavaliselt on selleks aega 8-9 nädalat.\nEks ikka ilmastik. Aprill oli väga märg, ei saanud teha, siis läks jälle järsku väga kuivaks ja see samuti tegi olukorra keeruliseks. Ei olnud sel aastal sellist sujuvat üleminekut. Sama seis oli tegelikult ka eelmisel aastal, kui ei saanud õigel ajal peale ja pärast pidime tegema kahe kuu töö ühe kuuga. Ilm on põllumajanduses üks kõige olulisemaid tegureid, mis teistes valdkondades kindlasti nii suurt rolli ei mängi.\nKui palju teil korraga tehnikat väljas on?\nMeil on teenust pakkumas neli laoturit ja iga laoturi kohta on 2-3 veokit, mis ette veavad. Ehk see park on päris arvestatav.\nMis mõjutab tehnika logistikat kõige enam?\nNeid tegureid on palju, üheks neist on ka siin ilm. Näiteks sel aastal oli nii, et kui põhja-Eestis saime juba aprillis põllule minna, siis Valgas polnud sellest veel juttugi. Teinekord on aga asi vastupidine. Ehk ilmastikuolud panevad juba paika tööde järjekorra. Teine on muidugi kaugus. Kuni 60-70 km sõidavad laoturid ise kohale. See on selline piir, kus ajaliselt ja kulu poolest on isesõitmine mõttekam kui treileri tellimine. Kui on juba kaugemad otsad, siis tuleb muidugi juba treilerile panna. Probleem on siinjuures veel see, et Lääne-Virumaal ei ole eriveoks mõeldud treilereid väga võtta, need tuleb tellida kaugemalt ja maksta kinni ka tühisõidud. Meie peamine vedaja on hoopis Kesk-Eestist Mäost.\nKas peale vedelsõnniku laotamise on veel teenuseid, mida kevadel pakute?\nTeine suurem töö on maisi külvamine. Ka see tuli logistiliselt nende mõne nädala sisse ära mahutada ja kolme nädalaga ära teha. Ka seda teenust tegime üle-Eesti, esmakordselt päris suures mahus ka Pärnumaal.\nMaisikülvikut on ilmselt juba lihtsam transportida?\nJah, need on haakeseadmed ja saavad liikuda ise mööda maad. Maisikülvikut olekski väga keeruline treileril vedada, sest kui ta on traktoril järgi, mahub ta kõrguselt täpselt gabariitidesse. Kui ta panna aga treilerile, siis tähendaks see juba eriveose luba, saateautosid jms, mis teeks logistika oluliselt kallimaks ja ka aeglasemaks, sest traktor sõidab ühest kohast teise kiiremini.\nKui palju inimesi selle kõigega seotud on?\nKokku umbes 30 inimest. Ka inimeste logistika on omaette teema, tuleb leida majutus, panna paika töögraafikud. Näiteks kui üks inimene on tööl ja lõpetab vahetuse, siis tuleb puhanud eelmise vahetuse inimene ja hakkab järgmisse kohta sõitma. Vahetuse lõpetanud läheb puhkab end välja ja sõidab siis autoga järgi. Samuti peame jälgima, et veokijuhtide vahetused ning töö ja puhkeaja reeglid oleksid täidetud, sest veokid ise peavad olema kogu aeg töös. See kõik kokku on paras organiseerimine.\nKas kasutate omakorda ka allhankeid?\nJah, kui on suuremad tööd, siis on aeg-ajalt vaja lisajõudu tellida. Eriti kevadel ja sügisel vedelsõnniku veol. Tellime lisaks sadulveokeid ja juhte, tsisternid on meie poolt.\nKui suur te enda autopark on?\nSadulveokeid on kuus, lisaks neli erinevat raamautot. Talveperioodil teevad nendest kuuest sadulautost kolm pikamaaotsi Skandinaaviasse jm, mis tagab juhtidele aastaringse teenistuse ning on ka meeldivaks vahelduseks põllutöödele.\nMillised tööd veel tänavu ees ootavad?\nSuvel on silotegemine peamine teema, kohe varsti tulebki peale teine niide. Siis tuleb hakata juba vaikselt teraviljakombaine sättima. See aasta on võib oletada, et juba juulis saab hakata selle tööga peale.\nMis masinaid silotegemisel kasutate?\nTäisteenuse pakkumiseks on meil kaks täiskomplekti ja ühte komplekti kuulub niiduk, vaaluti, transpordihaagised, liikurhekseldi, frontaallaadur silo tallamiseks ja traktorid. Kogu see kaadervärk liigubki kolonnina ühest kohast teise. Üks komplekt liigub tavaliselt ida suunas, teine lääne suunas ja väikeste vahemaade suunas järjest kaugemale. Rullsilo me teenusena ei tee, ainult augusilo ja valdavalt oleme seda teenust pakkunud Põhja-Eestis. Lõuna-Eestisse minek eeldaks veel ühte eraldi komplekti. Aga see tähendaks kohe ka viite-kuute meest lisaks tehnikale ja inimeste leidmine on tänapäeval eriti raske.\nKas teraviljakoristust ka pakute üle-Eestilise teenusena?\nÜldiselt mitte. Meil on teenuses vaid üks kombain ja see käib kõigest mõnekümne kaugusel teenust tegemas. Sõidab ise sinna ja tuleb tagasi, ehk sellega oleme üsna lokaalsed. See on ilmselt ka kõige keerulisem teenus, sest kombainid on kallid, nende liigutamine keeruline ja iial ei tea, kas ilm üldse lubab tööd teha või mitte. Et see kõik end ära tasuks, tuleks ühe kombainiga koristada vähemalt 700 hektarit aga seda saavutada on väga keeruline. Mees sõidab kohale, saab paar tundi tööd teha, hakkab sadama, sõidab koju tagasi. Järgmine päev samamoodi. See kõik läheks kokkuvõttes liiga kulukaks.\nKuidas teravilja ärevedu käib?\nMeil on põllul kaks tigutransportööriga haagist, mis kombaini alt veavad vilja põllu servas ootavatele veokitele ja need omakorda veavad kuivatitesse. See on päris suur töö, sest normaalse saagiga tuleb põllult üle 150 tonni tunnis. Ehk 3-4 veokit on pidevalt sõidus, et kombain ei peaks ootama.\nMis tööd veel sügisesse mahuvad?\nParalleelselt teraviljakoristusega käib silotegu, siis vedelsõnniku laotamine, maisisilo, taliviljade külvamine jne. Enamasti käivadki need paralleelselt ja kui vili ükskord koristatud saab, on ka kõik ülejäänud tööd tehtud. Taimekaitset me eriti teenusena ei paku, sest see on väga keeruline ettevõtmine. Seda saab teha vaid väga tuulevaikse ilmaga, enamasti öösiti jne.\nKuidas teil kütusetankimine on korraldatud?\nValdavalt on kütus tellija poolt ja tangitakse tema mahutitest. Kui on väiksem tellija, kellel oma tanklat ei ole, siis oleme oma tanklas ära tankinud ja selle hiljem arvele lisanud. Kuid kütust vedada pole meil eriti vajadust olnud. Selleks peaksime omama eraldi kütuseautot, sest kogused on ikka päris suured. Lisaks AdBlue, mida uued masinad samuti tarbivad. Näiteks kui suur Case-i roomik meil tankima läheb, võtab see juba üksi 1900 liitrit diislit ja 300 liitrit AdBlued.\nKuidas aktsiisitõus teid mõjutanud on?\nEks me oleme sunnitud selle võrra oma teenuse hinda korrigeerima, vastasel juhul ei tasuks meil see ettevõtmine end üldse ära.\nMis mured veel põllumajandusteenuse pakkumisega kaasnevad?\nEks neid murekohti ole üksjagu. Näiteks tahaks vedada suuremaid koguseid, kuna periood on hästi lühike, kuid seadused ei võimalda. Taanlased veavad läga 40 kuupmeetriste tünnidega, millel on all mitte kolm, vaid neli silda. Meie peame vedama 30 kuupmeetristega ja sedagi ei tohi täis panna, et kaal lõhki ei läheks. Sillakoormus on nendel aga sama või isegi väiksem. Ja kumb siis rohkem teid kulutab, kas üks veok nelja sillaga haagisega või kaks veokit kolme sillaga haagistega? Lisaks lõhub kõige rohkem teid põllule keeramine. Kui neid keeramiskordi oleks vähem, lõhuks see ka vähem teid.\nTeine probleem on muidugi see, et teenuse pakkumine pole omatarbeks vedu, mis tähendab, et oleme võrdustatud seaduse silmis pikamaaveokiga, ehk sisuliselt peab olema iga koormaga kaasas eraldi saateleht. Mis on suhteliselt jabur. Kui kaks veokit veavad päevas 1200 tonni vedelsõnnikut mõne kilomeetri kauguselt, siis kuhu ma lõpuks selle paberihunniku panen? Meil on kogu masinapark digitaalselt hallatud, ma näen, kus mingi masin asub, mis tööd ta teeb jne, siin võiks olla asi oluliselt lihtsamalt lahendatud. Mõistlik oleks kasutada samasugust perioodi veoselehte, nagu on võimalik kasutada omaveoste puhul.


Kohtumisele kogunevad osalejad üle Euroopa ja ka mujalt, kes on pühendunud noorte juhitud jätkusuutlikule arengule, et võtta osa mitmekesisest programmist, mille eesmärgiks on kaasata noorte energia ja leidlikkus efektiivse jätkusuutliku arengu alase strateegia väljatöötamiseks.\nKohtumise eesmärkideks on:\n- Edendada ja julgustada noorte ja noorteorganisatsioonide osalemist jätkusuutlikkuse alases otsustusprotsessis.\n- Luua multidistsiplinaarne arusaam jätkusuutlikust arengust.\n- Edendada noorte seas jätkusuulikku ettevõtlust.\n- Läbi rahvusvahelise koostöö vahetada kogemusi ja perspektiive jätkusuutliku arengu kohta.\n- Läbi veebi ja video tehnoloogiate julgustada tehnoloogia rolli arengut jätkusuutlikkuse tagamisel.\n- Luua policy dokument "Euroopa Noored Jätkusuutlikku arengu nimel" koos rakenduskavaga levitamiseks otsustajate seas üle Euroopa.\nEuroopa Noorte Kohtumine on toetatud Euroopa Nõukogu Noortefondi poolt ja välja arendatud Euroopa Nõukogu Noortesektori prioriteetidele vastavalt ja kaasab noortepoliitika ja noorsootöö Euroopa nõukogu väärtuste arendamisele läbi kahe peamise valdkonna:\n-Edendades noorte osalemist, demokraatliku kodakondsust ja noorsootöö ja noorte organisatsioonide arendamist.\n-Suurendades noorte organisatsioonide rolli keskkonna ja jätkusuutliku arengu küsimustes.\nJätkusuutlik areng on teema, mis nõuab ka Aastatuhande Arengueesmärkide ümbervaatamist, et planeerida 2015 aasta järgseks ajaks.\nAastatuhande Arengueesmärgid (Millennium Development Goals MDGs) on kaheksa rahvusvahelist arengueesmärki millele on kõik 192 ÜRO liikmesriiki alla kirjutanud ja neile lisaks vähemalt 23 rahvusvahelist organisatsiooni ning mida nad ühiselt on nõustunud saavutama aastaks 2015.\n1. Kaotada maailmast äärmine vaesus ja nälg,\n2. Tagada algharidus kõigile maailmas,\n3. Toetada soolist võrdõiguslikkust ja naiste õigusi ,\n4. Vähendada laste suremust,\n5. Parandada emade tervist,\n6. Võidelda HIV/AIDSi, malaaria ja teiste haigustega,\n7. Tagada looduskeskkonna püsivus,\nRohkem informatsiooni: http://www.un.org/millenniumgoals


Tuleval nädalal algavad hõimupäevad tutvustavad soome-ugri rahvaste kultuure - Maaleht\nTuleval nädalal algavad hõimupäevad tutvustavad soome-ugri rahvaste kultuure\nOktoobrikuu kolmandal laupäeval - tänavu 20. oktoobril - tähistatakse Eestis riikliku tähtpäevana hõimupäeva. Fenno-Ugria Asutuse eestvedamisel peetavate hõimupäevade üritused toimuvad terve nädala jooksul Tallinnas, Tartus, Viljandis ning mujalgi Eestis.\nHõimupäevade peaüritusteks on soome-ugri rahvaste kultuure tutvustavad suurkontserdid 18. oktoobril Tartus Genialistide klubis, 19. oktoobril Viljandi Pärimusmuusika Aidas ja 20. oktoobril Tallinnas Mustpeade majas.\nKontsertidel esinevad Venemaalt külla tulnud komi, udmurdi, mari ja handi folkloorirühmad ning Soome ja Eesti pärimusmuusikud. Ungari etno-jazzmuusikaansambel Live Act Folk esineb Jazzkaare Sügisjazzi sarjas Kumus 20. oktoobril.\nHõimupäeval, 20. oktoobril toimub Eesti Rahvusraamatukogus rahvusvaheline konverents, mis on pühendatud Eesti-Ungari ja Eesti-Soome vaimse koostöö konventsioonide 75. aastapäevale ja keskendub rahvuspoliitilistele küsimustele kahe maailmasõja vahelisel perioodil.\nKinos Artis on 15.-19. oktoobrini traditsioonilised soome-ugri filmipäevad, mis on suunatud eelkõige gümnaasiumiastmele. Näidatakse mängufilme, mis puudutavad väikerahvaste rahvustunde, ajalooliste katsumuste ja kultuurimuutustega seonduvat.\nOktoobri lõpuni on Eesti Rahvusraamatukogu 6. korruse trepigaleriis avatud Hans Ragnar Mathiseni graafikanäitus „Saami trummid kunstiteostena" ja Eesti Kunstiakadeemia soome-ugri uurimisreisi näitus „Karjala koolivaheaeg?".\nSoome-ugri teemalisi üritusi korraldavad oktoobrikuus veel Eesti Rahva Muuseum ning mitmed teised asutused ja organisatsioonid. Venemaa soome-ugri rahvaste ansamblid esinevad ka väiksemates rahvamajades ja koolides üle kogu Eesti.\nHõimupäevade ürituste kava leiab Fenno-Ugria Asutuse kodulehelt.