Iirised: istutamine, lahkumine - Orhideed\nIris kuulub Kasatikovi perekonda. See kasvab kõikjal ja on enam kui seitsesada sorti. Nimi on pärit kreeka keelest ja tähendab "vikerkaart". Seda on kasvatatud üle kahe tuhande aasta. Lilled kaunistavad aedu, alleesid, parke, väljakuid, suvilaid. Taime kasutatakse essentside valmistamiseks parfümeerias.\nIiris on risoomi ja sibulakujulise teljega vegetatiivse elundiga taimede üldnimi. Mõlemad liigid on paksenenud võrsed.\nNendel värvidel puudub üldine klassifikatsioon. Venemaal peetakse risoomi-iiriseid tõelisteks iiristeks ja kogu maailmas - sibulakujulisteks.\nKõik sordid sobivad üldkirjeldusega: iirisel on üheaastane lill vars, millel on suur pungake, mis eritab meeldivat aroomi. Plaadid on õhukesed, lamedad, vahajas kattega. Lillil on kuus kahes reas paiknevat kroonlehte: kolm neist painduvad väljapoole, sisemised tõstetakse kupliga ülaosale.\nJaguneb habemeteks ja habemeks. Nad on hoolivad vali, taluvad rahulikult Moskva piirkonna ja teiste riigi piirkondade külmi. Habe klassifitseeritakse alamliikidesse: Siberi, Spuria, Jaapani, Louisiana.\nMadalakasvulised sordid ulatuvad 25-35 sentimeetrini (Kanada kuld). Keskmise suurusega kasvavad kuni 50 sentimeetrit (Blue Stakatto, Burgomaster, Kentaki Derby, Kilt Aylt). Tall - suurimad taimed, leheplaadi pikkus on kuni 70 sentimeetrit (Arkady Raikin, Beverly Hills, Sultan).\nTaimed jaotatakse rühmadesse: iridodictium, xyphyum ja juno. Teine tüüp sisaldab kuut alamliiki. Kasvatajad ristavad neid ja arendavad välja uusi lillede sorte. Sel viisil loodi inglise, hollandi, hispaania hübriidsed iirised. Kõige tavalisemad tüübid:\nPungade värvivalik on mitmekesine ja sõltub sordist. Iirised on Burgundia, sinine, sinine, lilla, kollane ja muud toonid. Nad kaunistavad maastikku erinevates riigi piirkondades, nad on võimelised juurduma igas keskkonnas.\nErinevused sobivuses ja hoolduses\nIiriste istutamine ja avamaal hoolitsemine erineb sordides:\nParameeter Risoomi Sibulakujuline\nAsukoht Ei talu liigset kuumust. Kasvatud varjus soojades tingimustes. Liigne päikesevalgus viib kroonlehtede kukkumiseni. Valgust armastavad taimed. Istuvad üksteisest poole meetri kaugusel. Nad eelistavad soojust ja päikesevalgust. Nad õitsevad pikka aega ainult siis, kui on loodud kasvuks soodsad tingimused..\nKruntimine Maad võetakse mitte tihedalt, selleks on vaja lisada turvas või liiv. Happelise substraadiga tekitab iiris rohelisi, kuid ei õitse. Juured kipuvad mädanema. Seetõttu peate enne istutamist panema drenaažikihi. Viljakas lahtine muld.\nKastmine Niiskust armastav sort. Kastmist tehakse regulaarselt ja rikkalikult. Pinnas peab alati olema niiske.\nHabe iiris vajab rikkalikku õhtust kastmist ainult õitsemise ajal. Perioodiliselt rikkalik. Kui ala on märg, väheneb kastmiskogus.\nVäetised Neid söödetakse nädal enne istutamist. Soovitatav on kasutada lämmastiku segusid. Lille ei saa üle sööta. Sõnniku laotamine on keelatud. Pealmine riietus kantakse õisikute moodustumise ajal (lehestiku vahel on tihendid nähtavad). Soovitatav on kasutada mineraalväetisi. Sõnnikut ei saa kasutada.\nAjastus Pungad ilmuvad mais. Neid säilitatakse juuni keskpaiga keskpaigani. Mai võib uuesti ilmuda augustis-septembris. Õitsemine kestab paar kuud: mai keskpaigast juuni lõpuni.\nLahkumine toimub septembris või oktoobri alguses.\nRisoomide sordid istutatakse kevadel. Pinnas valitakse õhuliseks, rikastatud kasulike elementide, rasvaga. Maa niiskusesisaldus valitakse individuaalselt (vastavalt alamliigile):\nHabe üks maandub nõlvadel ventilaatori moodi. Vajalik on vihma ja sulavee hea äravool.\nSiberi ja soostunud eelistavad niisket, varjulist maastikku. Näiteks tiigi, lahe, tagaveekogu ääres.\nEnne istutamist kaevatakse maa üles, töödeldakse ravimitega kahjulike putukate vastu ja umbrohu kasvu aeglustamiseks. Mulla suurenenud happesuse korral segatakse see tuha, kriidi, teada oleva pulbriga.\nRisoomi sortide istutamine samm-sammult:\nkeskosas on kaevatud auk koos künkaga;\ntsentraalne protsess asetatakse slaidile, juured jagunevad külgedel;\npeamine juur on kaetud maaga, peal asetatakse liiv, kõik on veidi tihendatud;\nrisoom ei lähe sügavale, pinnase pinnakihi lähedale;\nkeskne neer ei täitu.\nSibulalised sordid istutatakse pärast lume sulamist või sügisel enne külma algust. Pinnase temperatuur on vähemalt kümme kraadi üle nulli. Vastasel juhul surevad sibulad. Üksikasjalikud juhised:\nüles kaevatakse kitsas pikk süvend, sibulad asetatakse sinna kolm kuni neli sentimeetrit;\nkogu istutamise sügavus on 10-12 sentimeetrit;\nkaevatud pinnas segatakse liiva, söepulbri, kahekordse superfosfaadiga;\nkaevikud desinfitseeritakse kaaliumpermanganaadi lahusega, joota kasvustimulaatoriga (näiteks Kornevin);\nsibulad asetatakse soontesse taevakaarega, mitte sügavale, 15-20 sentimeetri kaugusele;\neelnevalt eemaldatud ja eelnevalt segatud pinnas valatakse ülalt, pisut tihendatakse;\njootmine toimub kolme kuni nelja päeva pärast.\nVäikeste sibulatega sorte ei tohiks matta liiga sügavale. Kolmest korrast piisab. Sellised alamliigid ei vaja niiskust..\nRisoomi sortide pügamine ja ümberistutamine\nEnne õitsemist on soovitatav siirdada, varakevadel, märtsis-aprillis. Siirdatakse ainult küpsed ja terved taimed, mis kindlasti saavad uues kohas juurduda..\nIirised eemaldatakse pinnasest ja jaotatakse lohudeks, nii et igal neist oleks lehepundar. Roheliste ülejäägid ja kahjustatud võrsed lõigatakse ära. Vigastatud piirkonda töödeldakse väikese koguse väävelhappega söega. Enne istutamist leotatakse juuri juuri veerand tundi desinfitseerimiseks kaaliumpermanganaadi lahuses.\nIirised siirdatakse madalasse kaevikusse või auku 50–60 sentimeetri kaugusel. Seda on vaja perioodiliselt. Ilma selleta õitsemine halveneb, pungad on väiksemad. Nõuetekohase hoolduse korral kasvab taim kiiresti, nii et see tuleb siirdada neljandal või viiendal aastal..\nPärast õitsemist kärbitakse kõik punga hoidvad varred. Viimasel suvekuul eemaldatakse 1/3 leheplaatide pikkusest.\nTalveks tuleb iirised välja kaevata, et need ei külmetaks. On väga oluline järgida kõiki ladustamise reegleid ja nõudeid, et sibulad ei hakkaks mädanema..\nPõõsad kaevatakse välja paar nädalat pärast õitsemist (kui nad hakkavad närbuma ja muutuvad kollaseks). Kui iiriste istutamise piirkonnas on kliima soe ja kuiv, võib neid kogu suve maasse jätta. Ladustamistingimused on kõigil sortidel ühesugused..\nKaevatud sibulad desinfitseeritakse kaaliumpermanganaadi lahuses või ostetud toodetes (Maxim Dachnik, Fundazol). Pärast seda kuivavad nad kaks kuni kolm nädalat. Temperatuur sõltub sordist:\nxyphyums - + 30-35 kraadi;\niridodictiums ja junoes - + 20-25 kraadi.\nKuivatamise viimastel päevadel langeb temperatuur + 15-18-ni. Iirist hoitakse kuivas, ventileeritavas ruumis (ventilatsiooni saab asendada avatud õhutusavade, akendega).\nÄrge pange sibulaid kilekottidesse ega riidesse.\nViimane meetod on pikk ja keeruline. Näiteks risoomidega aretades ilmuvad lilled järgmisel aastal ja seemne paljundamisel kahe kuni kolme aasta pärast.\nPõõsaste jagunemisega peaks iiris õitsema vähemalt üks kord. Pärast seda eraldatakse istutusprotsessid emataimest. Juurimine peaks toimuma märtsist aprillini kasvuhoonetingimustega varjulises kohas.\nKui siiski otsustati iirised seemnetega istutada, tehakse seda järgmiselt:\nsügisel külvatakse istutusmaterjal liivase pinnasega nõusse;\npott on kaetud kileümbrise või klaasiga;\nvarjualust puhastatakse iga päev, kondensaat eemaldatakse;\nkevadeks, kui seemned idanevad, tuleb need sukeldada ja istutada avamaale.\nParimad kuud istutamiseks on märts ja aprill. Seemikud saavad tugevamaks ja juurduvad hästi.\nIirist võivad rünnata mitmesugused haigused, kui selle eest korralikult ei hoolita. Halva hoolduse korral ilmnevad seen- ja viirusnakkused:\nHaigus Kirjeldus Kontrollimeetodid\nMosaiik Lehetäide provotseeritud. Patoloogia triibud ilmuvad rohelusse, erineva suurusega ja kollaka värvusega. Lehtplaadid muutuvad "mõlgutatud", reljeefseks. Patoloogia levib kiiresti. Haigus on nakkav, selle vastu võitlemiseks pole tõhusaid meetodeid. Esinemise vältimiseks on vajalik ennetamine: järgige kõiki kastmisreegleid, väetage taime. Poes on soovitatav osta putukate kahjurpreparaate ja nendega lilli ravida: Actellik, Confidor. Kui iirist tabab haigus endiselt, siis tuleb nakatunud lehed viivitamatult hävitada.\nBakteriaalne mädanik Rohelistel tekivad pruunid laigud. Haigus tuvastatakse kevadel pärast talvitumist. Selle provotseerib risoomi külmumine, tugev mulla niiskus, tihe istutamine, substraadis kaltsiumi ja fosfori puudus. Mõjutatud lehed tuleb ära rebida, vigastatud piirkonda tuleb töödelda kaaliumpermanganaadi lahusega. Kui patoloogia on taime liiga palju mõjutanud, tuleb see hävitada, muld desinfitseerida ostetud antibakteriaalsete ainetega (Maxim, Fitolavin).\nHall mäda Nakatab lehti või juurestikku. Tavaliselt ilmneb haigus maapinna niiskuse stagnatsiooni tõttu. Seetõttu vajab iiris head drenaaži (välja arvatud soosort). Samuti on põhjuseks toitainete vähesus mullas.. Ravi viiakse läbi fungitsiididega (Trichophyte, Fitodoctor, Fitosporin, Mikosan). Patoloogilise seisundi tähelepanuta jätmisel hävitatakse iirised.\nMis tahes tüüpi ja sordi lilli võivad rünnata järgmised putukad:\nKahjur Kirjeldus Kontrollimeetodid\nKühvel Öine kahjur liblikas. Sööb ära lillevarre alguse. Taim muutub kängu, valulikuks kollakaks, järk-järgult sureb. Putukas on bakterioosi provokaator. Võite seda palja silmaga märgata.. Töötlemine: Karbofos, Decis, Arrivo. Toodetud videvikus.\nIirise lilleneiu Väliselt sarnaneb see tavalise kärbsega. See toitub avamata pungadest. Lill hakkab mädanema. Seda töötleb Aktellik, Aktara.\nThrips Väikese suurusega, kuid väga ohtlik. Putukad nakatavad kõigepealt rohelust, seejärel liiguvad lillede juurde. Pungad on vigastatud ja ei avane. Kahjurist saate vabaneda, töödeldes seda pesemisseebiga karbofossi, mürgiste ravimitega Aktellik, Aktara.\nMedvedka Harilik putukakahjur. Seda leidub sageli riigi lõunapoolsetes piirkondades. mõjutab risoomi ja sibulat, mille järel taim sureb. Selleks, et karu iirist ei puutuks, lisatakse mulda päevalilleõlisse kastetud munakoor. Putukas jätab lõigud maasse, sinna valatakse pesupulbriga lahus. Marigolds istutas kahjuri lähedale abi.\nNälkjad Nad elavad roheluses. Saage bakterimädaniku provokaatoriteks. Koguge putukaid oma kätega. Pinnast töödeldakse superfosfaadiga. Ravimiteks on Groza, Meta, Metaldehüüd, Ulicid. Ennetava meetmena on vaja iirise ümbrusest õigeaegselt umbrohtu eemaldada.\nMõnikord mõjutavad taimi ka muud tervisehäired, kahjulikud putukad. Ülaltoodud on kõige tavalisemad patoloogilised seisundid.\nSibularooside istutamine, kasvatamine ja nende eest hoolitsemine: lühike haridusprogramm aednikele\nMeie aedades esindavad iirise perekonda peamiselt kõrged risoomiliigid. Samal ajal jäävad sibulakujulised iirised kõrvale, seni on nende kasvatamisega tegelenud vähesed lillekasvatajad. Miks on lillekasvatajad! Märkimisväärne osa botaanilistest organisatsioonidest ei liigita sibulakujulisi liike üldse "päris" iiristeks, juhtiv iiriseühiskond AIS ei registreeri neid, tunnustades ainult risoomisorte. Kuid fakt jääb faktiks: müügis leidub nende lillede sibulaid kõige sagedamini nime "iiris" all. Seetõttu ei hakka me filosoofiliselt kavalalt filosofeerima, vaid proovime seda kaunist lille oma maastikuistutustes rakendada. Mõelgem välja, kuidas sibulakujulisi iiriseid istutatakse ja nende eest hoolitsetakse.\nErinevat tüüpi iiriste omadused\nSibulakujulisi iiriseid on 3 tüüpi: Iridodictyum, Juno, Xiphium.\nIridodictium - reticular iiris, reticulata\nIridodictium on kevadine efemeroid, mis õitseb samal ajal krookuste, galantuste, metsapuude, scyllidega. Selle muud nimed on võrkkestaga iiris või reticulata (Iris reticulata). Iridodictium on sibulakujuliste iiriste väikseim esindaja. Selle kõrgus õitsemise ajal on vaid 10-15 cm.\nIirise võrk "Katharine Hodgkin" - vastupidav sort, mis võib kasvada ühes kohas 5-6 aastat ilma kaevamise ja kuivatamiseta\nIridodictium siseneb kasvuperioodile kevadise päikese esimeste kiirtega (märts-aprill). Sibulast lehed ilmuvad üheaegselt kärnkonnaga. Igal varsil õitseb üks lill. Õitsemine kestab 10–14 päeva, pärast mida õied närbuvad ja taime lehed kasvavad edasi, ulatudes 20–35 cm-ni. Pärast seda hakkavad nad muutuma kollaseks ja kuivama ning juuni keskpaigaks surevad.\nVeel üks võrgustatud iirise omadus on selle tagasihoidlikkus. Selle sibulad on külmakindlad, ei vaja kohustuslikku iga-aastast kaevamist.\nJuno - "iirise pärl"\nJuno on väga haruldased sibulakujulised iirised, mida on ka lihtne kasvatada. Nad õitsevad aprillis-mais, pärast mida nende õhust osa sureb.\nJuno kõrgus ulatub 20–40 cm. Nende sirpikujulised pikad lehed on paigutatud vartele kahes tavalises reas mitmes astmes. Ühele käpalisele pannakse kuni 5 õit.\nTalveks tuleks junonid katta kuuseokste või langenud lehtedega - neil on vähenenud külmakindlus\nJuno algab puhkeperiood juuni keskpaigast kuni juuni lõpuni. Sel ajal on soovitatav sibulad üles kaevata, et neid kuivatada ja uuesti istutada alles septembris, enne talve.\nXyphyums - Hollandi, Ameerika, Hispaania iirised\nXyphyums on sibulakujuliste iiriste perekonnast kõige kapriissemad ja samal ajal kõige taskukohasemad. Eriti sageli leiate meie turult Hollandi iirisi - need on ksüfüümid. Kahjuks pole enamik nende sorte vastupidavad ja surevad juba temperatuuril -10 ° C. Seega, kui on soov taime säilitada, tuleb sibulad sügisel üles kaevata ja kevadel uuesti istutada. Kuna Hollandi iirised maksavad vaid penne, ei viitsi paljud lillekasvatajad sügisel kaevata ja kohtlevad neid taimi üheaastastena.\nHollandi iirised on kõige tavalisemad sibulakujulised iirised, mis pole kahjuks üldse vastupidavad.\nHispaania ksüfüümid on veelgi õrnemad, neid ei kasvatata kaevamata isegi meie riigi lõunaosas.\nInglise grupi külmakindlamad ksüfüümid, kuid neid leidub müügil väga harva. Nende sibulad taluvad külma kuni -25 ° C ja juurduvad vabalt keskmisele sõidurajale..\nInglise iiriseid saab kasvatada mis tahes kultiveeritud mullas, kus on hea drenaaž. Pole üldse nõudlik, peavad vastu karmidele talvedele\nKsüfüümide kõrgus varieerub vahemikus 40–90 cm. Juunis-juulis õitsevad õhukesel varsil ükshaaval kõige ilusamad erksavärvilised lilled - ühevärvilised või kahevärvilised. Unerežiim algab septembris.\nLahkumiseks koha ja aja valimine\nIgat tüüpi sibulakujulised iirised ei talu seisvat vett. Neid taimi on mõttetu kasvatada mullas, kus on kõrge põhjavesi, halb drenaaž - nad mädanevad. Ka madalikud pole sobivad. Ideaalis peaks muld olema kerge, hästi kuivendatud ja piisavalt toitev. Selliseid omadusi omavad liivased mullad, mis on orgaanilise ainega hästi viljastatud..\nValgustuse osas õitsevad sibulakujulised iirised kõige paremini päikeselises kohas..\nSibularooside lopsakat õitsemist võib oodata vaid avatud, päikselises kohas.\nReeglina on Iridodictiums ja Junos maasse istutatud varasügisel - septembri alguses. Peaasi, et see juhtub 2-3 nädalat enne külma algust. Siis on sibulatel aega juurduda ja talvekülmadele väärikalt vastu tulla. Kui juurdumist ei toimu, sureb taim. Istutamist saab kevadeni edasi lükata, võttes ainult arvesse asjaolu, et õitsemine algab alles aasta pärast.\nXyphyums, eriti Hollandi ja Hispaania rühmad, istutatakse maasse märtsis-aprillis, kui maapind soojeneb kuni 10 ° C. Juurdumine toimub kiiresti ja õitsemine algab juunis-juulis.\nAianduse samm-sammuline tehnoloogia\n1. samm - sibulate ettevalmistamine istutamiseks\nMis tahes sibulakujuliste taimede nuhtlus on seenhaigused. Seetõttu tuleb enne istutamise jätkamist iirisibulad ette valmistada.\nIirise sibulaid uuritakse enne istutamist haiguste ja kahjurite suhtes.\nPeate kontrollima istutusmaterjali. Parem on välja visata kõik sibulad täppidega, mädanenud kohad. Ülejäänud tuleb ravida seenevastaste ravimitega. Fungitsiidid "Fundazol" ja "Maxim" on ennast hästi tõestanud. Selle asemel võib seeneniidistiku võitmiseks kasutada tugevat kaaliumpermanganaadi lahust. Sibulaid hoitakse ettevalmistatud lahuses 30–40 minutit, seejärel kuivatatakse ja hakatakse istutama.\nKaaliumpermanganaadi lahusel on desinfitseeriv toime\nIstutamiseks vajalik maa tuleb üles kaevata, kui see pole piisavalt niiskust läbilaskev - lisage liiv, küpsetuspulber. Kuna sibulakujulised iirised on mullas toitainete puudumise suhtes väga tundlikud, tuleks selle koostisse lisada mitmeaastane komposti. Sibulate värsket sõnnikut ei kasutata, kuna see võib põhjustada seenhaigusi.\n3. samm - õige sobivus\nEttevalmistatud pinnases tehakse augud ja sibulad istutatakse sinna tagurpidi. Istikute kastmist ei nõuta - iirissibulad juurdumise ajal ei vaja palju niiskust, neile piisab sellest, mis on otse pinnases.\nIstutatud sibula kohal olev mullakiht peaks olema võrdne kolme selle läbimõõduga. Ja mitte vähem! Muidu ei suuda isegi külmakindlad liigid talve üle elada. Keskmiselt on see 8-10 cm kõrge.\nSibulate istutamisel ärge ajage segi ülemist ja alumist osa.!\nKui istutatakse termofiilseid ksüfüumeid, on soovitatav istutussügavuse suurenemisega võimalus neid sibulaid talvel mullas hoida. Mõne lillekasvataja kinnituse kohaselt piisab, kui süvendada Hollandi ksüfüüme 15-20 cm võrra, nii et need muutuksid isegi meie laiuskraadidel tõelisteks mitmeaastasteks taimedeks. Ja te ei pea neid talveks üles kaevama.\nTavapärane on sibulate vaheline kaugus hoida umbes 10 cm.Kui töö toimub sügisel, on soovitatav istutuste kohale kanda turbamulši kiht ja peal - panna kuiva lehed või kuuseoksad. Sellised turvameetmed on eriti olulised, kui üritatakse sooja talu armastavaid ksüfiume talvituda.\nEriti suurejoonelised on sibulakujuliste iiriste hunnikute istutused, mis loovad aias erksad ja tihedad värviplekid.\nSelliste lillede sisu põhireeglid\nSibulalised iirised vajavad kasvuperioodil, see tähendab kevadel, head niiskust. Selle aja jooksul tuleb neid, nagu kõiki teisi taimi, regulaarselt joota..\nSuvel muutub sibulakujuliste iiriste hooldus - puhkeperiood algab siis, kui sibulaid tuleb hoida soojas ja kuivana. Ideaalis on need tingimused täidetud, kui sibulad üles kaevata, kuivatada ja hoida sügiseni saepuruga kastis temperatuuril 18-25 ° C. Selliseid manipulatsioone soovitatakse teha Junoni kasvatamisel. Iridodictiums pole nii kapriissed ja saavad hakkama ilma suve kaevamata. Kui suvi on liiga niiske ja sademete rohkus, tuleks võre iirise istutamine katta katusekattematerjali või kilega.\nIridodictiums ja juno taluvad talveperioodi tavaliselt kaotusteta. Kuid lumeta ja karmidel talvedel on soovitatav lisaks isoleerida mullakiht iiriste kohal. Näiteks kuuseoksad, langenud kuivade lehtede kiht, lutrasil.\nIirise istutusi saab multšida kuiva heinaga. Selline multš ladestub järk-järgult pinnase ülemistes kihtides, suurendades selle õhutamist ja rikastades seda orgaaniliste ainetega.\nKsüüfiumide säilimise tagamiseks on vajalik sügisene kaevamine. Kuni kevadeni hoitakse ksüfiumisibulaid külmas, külmavabas kohas temperatuuril 5–10 ° C. See võiks olla kelder, külmkapp.\nKuidas kasutada iirisi haljastuses?\nIridodikumid ja juunid täiendavad lillepeenraid täiuslikult teiste kevadiste efemeriga: muskari, krookuse, galantaadi, scillaga jne. Nende alamõõdulised sordid leiavad oma koha kompositsioonis Alpi mäel.\nVõrk-iiris kollaste kevadiste tasside seltsis\nKsüfüümid õitsevad suvel, seetõttu istutatakse väikese juurestikuga dekoratiiv-lehelised mitmeaastased taimed enamasti paarikaupa nendega. Näiteks võõrustajad, deltakujuline obrietta, igihaljas Iberis jne..\nPottides olevad iiris-iirised kaunistavad sillutatud alasid, rõdu ja terrassi\nSibulalisi iiriseid, eriti alamõõdulisi liike, saab kasutada ka taimede sundimiseks. Siis istutatakse sibulad sügisel pottidesse ja destilleerimine viiakse läbi mis tahes ettenähtud kuupäevaks (suurendades sisu temperatuuri).\nHollandi iirisi peetakse üheks kõige romantilisemaks ja ilusamaks taimeks. Iiriseõis meenutab troopilist liblikat, mis on valmis startima. Oma iluga vallutas ta aednikud juba ammu. Nüüd näete nende hämmastavate taimedega lillepeenart peaaegu kõigis majapidamiskruntides. Räägime lähemalt sibulatest iiristest, istutamisest ja hooldamisest avamaal.\nHollandi sordi kirjeldus\nHollandi iiris on iirise tüüp. See on ksüfüum. Lillepoodides saate osta lilli sibulate kujul, mis on kaetud mitme kihiga soomustega. Taimed jõuavad keskmiselt 0,6 m kõrgusele. Mõned sordid, näiteks näiteks Casablanca, Blue Diamant, kasvavad 0,5 m piires. Ära vaja tuge, kui nad on istutatud tuulevabasse kohta.\nTaim talub hästi külma, kuid vajab külmumise vältimiseks peavarju väga madalal temperatuuril. Sibulalised iirised õitsevad mai viimasel nädalal ja õitsevad juuni alguseni. Iirise õied võivad olla kõige erinevamate värvidega: valge, sinine, lilla, oranž. Pärast õitsemist hakkab lehestik kuivama ja augusti lõpus kuivab see täielikult. Hollandi iirisi kasutatakse aianduses laialdaselt, neid kasutatakse lillepeenarde, lillepeenarde kaunistamiseks, neid kasutatakse ilusate lilleseadete ja kimpude loomiseks. Paljude jaoks on iirised parimad lilled, soojakuulutajad, sest need õitsevad väga varakult..\nIiriste istutamise tunnused\nSibulakujuliste iiriste istutamine sisaldab mitmeid kohustuslikke protseduure. See on sibulate ettevalmistamine, pinnase kuivendamine ja väetamine, multšimine. Teades kõiki Hollandi sibulakujulise iirise kasvatamise saladusi, eriti istutamist ja hooldamist, saate saavutada suurepärase dekoratiivse efekti.\nSibulataimed on vastuvõtlikud seenhaigustele, seetõttu vajavad Hollandi iirise sibulad enne istutamist spetsiaalset ettevalmistust. Istutusmaterjal tuleb osta tõestatud lille- ja aianduspoodides. Ostes peaksite sibulaid kontrollima, seal ei tohiks olla kahjustusi.\nKui sibulaid hoiti kodus, tuleks neid ka hoolikalt uurida. Sibulad, millel on mädanenud, valulikud laigud, on parem kohe kõrvale panna ja ära visata. Häid isendeid tuleks ravida seenevastaste ravimitega. Nendel eesmärkidel kasutatakse fungitsiide "Maxim", "Fundazol". Paljud aednikud kasutavad tugevat kaaliumpermanganaadi lahust. Iirise pirnid asetatakse sellesse lahusesse 30-40 minutiks. Pärast kuivamist on sibulad istutamiseks valmis..\nKuidas valida koht ja ette valmistada maa\nIirised ei tekita kasvatamisel suurt vaeva, kuid mõne taimeseelistusega tuleb siiski arvestada. Iiristele ei meeldi vari, kehv muld, vesine pinnas. Nende lillede istutamise koha valimisel peate eelistama päikeselist kohta ja niiskuse paigalseisu vältimiseks võite need asetada kunstlikult loodud nõlvale.\nSelleks tehke väike tõus nõlvaga, varustage hea drenaažisüsteem. Kui iirised istutatakse 20 cm kõrgustesse peenardesse, on võimalik tagada vihmavee loomulik äravool. Ükskõik kui põhjavesi pinnale lähedal pole, ei saa see juured ohtu seada..\nIirised on valgusele väga kiindunud, kuid nad ei vaja mitu tundi külluslikku päikest, on eelistatav, kui taim on mõnda päeva päeval varjus. Osaline varjund on ideaalne.\nEnne istutamist tuleb muld toitainetega täita. Selleks rakendatakse orgaanilisi väetisi. Siis kaevatakse maa hoolikalt lahti ja lahti. Kui hakkate mulda ette valmistama, umbes aasta ette, võite lisada sõnniku. Sibulakultuuride jaoks sobivad kõige paremini lubjarikkad mullad. Kui muld ei ühti, võite sinna lisada munakoori, kriiti või lubi. Liivasele pinnasele lisatakse huumust. Kasulik on lisada superfosfaati või tuhka kiirusega 40 g / 1 sq. meeter. Savimuld on rikastatud jämeda liiva, väikese koguse komposti või huumusega.\nHübriidsed iirise sordid võivad ühes kohas kasvada sõltuvalt sordist viis kuni kümme aastat. Iirised kasvavad väga kiiresti, see kahandab kiiresti mulda, peate nende lillede istutamiseks valima uued kohad.\nIga sibula alla kaevatakse auk, põhjapoolsete piirkondade jaoks on vaja teha umbes 14 cm sügavus, lõunapoolsete piirkondade jaoks umbes 10 cm sügavus. Aukude vahele jäetakse 15 sentimeetri pikkune vahe, sellistes tingimustes arenevad taimed piisavalt.\nMillal ja kuidas iirisi istutada\nPaljud kogenud lillekasvatajad soovitavad iirise mugulaid istutada sügisel. Istutusomadused sõltuvad valitud sordist. Kui kliima on mõõdukas, võite sibulad istutada madalale sügavusele. Istutame mugulad aukudesse, tampige kergelt mulda.\nKui istutame juba võrsunud sibulat, tuleb see asetada nii, et rohelise noole piir oleks mulla tasemel. Seda pole vaja sügavuti süveneda. Kasutage oma kätega mulda õrnalt sibula ümber. Katke pind turbaga, et kaitsta seda umbrohu eest. See istutamine toimub varakevadel..\nPärast istutamist iiriseid ei joota, neil peaks olema mullast piisavalt niiskust. Kasvuperioodil ja õitsemise ajal vajavad taimed kastmist, kuid see ei tohiks olla sagedane.\nKogenud lillekasvatajad soovitavad iirise kasvuhoonesse istutada varasügisel. Novembris saate lõikamiseks sobivaid aialilli. Sibulate istutamine sundimiseks on veebruari esimene kümnend. Pungade kiireks moodustumiseks ja varre kasvuks on vajalik püsiv temperatuur 15 kraadi. Taimed vajavad eredat valgustust, söötmist ja mõõdukat kastmist.\nHollandi iiriste istutamiseks võite kasutada spetsiaalset sibulakorvi. See on plastmahuti, milles on palju auke vee väljavoolu ja õhu sisselaske jaoks. See on odav ja seda saab osta aiakauplusest. Korv asetatakse maapinnale ja kontuuritakse välja. Seejärel eemaldatakse mätas piki seda kontuuri, et saada umbes 16 cm sügavune istutuskaev. Sellesse sisestatakse vajalikud väetised, peal asetatakse korv..\nPinnas valatakse korvi, mis segatakse kompostiga. Sibulad istutatakse korvi, kaetakse pealmise maa kihiga. Niipea kui iirised õitsema hakkavad, kaevatakse konteiner välja. Seda on väga hea puhastada, nii et aias eraldatud kohas lehed kuivavad ja sibulad valmivad. Pärast hooaja lõppu kaevatakse sibulad ladustamiseks üles..\nIiris on alandlik taim, kellele ei meeldi korinad. Ärge kastke seda liiga rikkalikult ega koormake väetistega üle. Mõõdukus peibutamise alal on edu võti. Kuidas iiriseid korralikult hooldada? Õige iirisehooldus hõlmab:\nIstiku ümber olevad umbrohud on vaja käsitsi eemaldada, et mitte taime kahjustada. Pärast lille kasvamist saab umbrohutõrje peatada. Sügisel tuleb noored istutused katta lehestikuga, et neid külma eest kaitsta. Täiskasvanud lossimised ei vaja enam peavarju. Kevadel, pärast lume sulamist, eemaldatakse lehestik.\nPinnase väetamist tuleks teha kevadel, kui pealmine muld on pärast lume sulamist ära kuivanud. Vaja on laotada mineraalväetisi, kobestada. Ainult seda tuleb teha ettevaatlikult, et mitte kahjustada mugulate juuri. Kolmeaastaselt peaks kevadine söötmine koosnema kaaliumist, lämmastikust ja fosforist (1: 2: 1). Pungade moodustumise hetkel suurendatakse osakaalu (1: 3: 3). Kuu aega pärast pungade kukkumist viiakse pinnasesse kaaliumi ja fosforit 1: 1. See kolmekordne söötmine muudab lilled kõvemaks..\nIiriseid on vaja kaitsta kahjurite ja vaevuste eest. Alates hetkest, kui lille lehed kasvavad kuni 10 cm, peate iga kahe nädala tagant pihustama, kasutades Malatiooni ja pestitsiide. Seda tehakse enne kui viljakeha ilmub. Kõige sagedamini ründavad iiriseid lehtpuurid. Need kahjustavad lehti, mis tuleb kohe ära lõigata. Taime töödeldakse insektitsiididega.\nEnnetava tööna kahjurite eest kaitsmiseks tuleb kindlasti eemaldada eelmise aasta lehestik. Kui see on saastunud, tuhastage kohe. Maa vajab kaevamist. Iirisehaigustest on mitmesugused lehed-laigud ohtlikud.\nKui sibulakujulised iirised on juba tuhmunud ja lehestik kuivanud, peate sibulad üles kaevama. Algajad kasvatajad on meeldivalt üllatunud, sest ühe sibula istutamise kohta moodustub suur hulk noori sibulaid. Igaüks neist tuleb järgmiseks aastaks eraldi istutada. Eelistada tuleks suuri sibulaid, sobivad ka väikesed, kuid need kasvavad mitmeks hooajaks.\nHollandi iirise sibulad kuivatatakse hoolikalt. Neid tuleb hoida sügiseni kuivas kohas. India suve keskel võite alale istutama hakata. Tuleb meeles pidada, et külmades piirkondades vajavad sügisel istutatud sibulad külma eest varju..\nIirised on hämmastavalt ilusad mitmeaastased sibullilled, mis hämmastavad kujutlusvõimet mitmesuguste kujundite, värvide ja varjunditega. Võib-olla sellepärast said nad oma nime (kreeka keelest "iiris") vikerkaare iirise kreeka jumalanna järgi.\nIirise esimesed mainimised Vana-Egiptuse ajakirjades pärinevad 15. sajandist eKr. See räägib iirist Kagu-Aasia, Vana-Rooma, Skandinaavia riikide ja isegi Vana-Venemaa legendides.\nOleme kuulnud, et see oli slaavi jumala Peruni lemmiklill, kes nimetas seda "vaimse puhtuse, tohutu julguse ja meeleheitliku vapruse sümboliks". Ja siis kutsuti iirist Venemaal "kasatik".\nInimesed rääkisid, et õitseva iirisega lagendikud ilmuvad sinna, kuhu Perun tulekahju välkkiirelt saatis. Neid kohti peeti reserveerituteks, mis ravivad mis tahes haigusi ja täitsid kõige hellitatud soovi.\nKuid sinna võiks tee leida vaid helge ja puhta hingega inimene, keda hüüdnimega ka Kasatikiks nimetati..\nSillerdavate vaalade lilleklaasid võib leida Venemaa kesk- ja lõunapiirkondadest, samuti Siberist Lõuna-Uuralites ja Kaug-Idas..\nLille nimi püsis Venemaal 20. sajandi alguseni ja siis ilmus teine (teaduslik) - iiris, kui kogu maailmas alustati tõsist aretustööd selle armsa lille uute sortide ja hübriidide loomiseks, mis võivad kaunistada ükskõik millist lillepeenart.\nEelmise sajandi 20-ndatel aastatel tegeldi iirisekasvatusega aktiivselt paljudes Euroopa riikides, aga ka USA-s ja Kanadas, Jaapanis ja Austraalias. Need tööd viidi läbi meie riigis..\nSellest ajast alates on aretatud üle 40 tuhande kõige mitmekesisema ja tähelepanuväärsema sordi. Kui valite need õigesti, õitsevad iirised teie lillepeenras aprilli lõpust augusti keskpaigani..\nSee lill on üsna tagasihoidlik ja talub ilmastiku kõrvalekaldeid hästi. Lisaks ei haigestu tänapäevased iirised praktiliselt. Ja istutamine avamaal ja nende eest hoolitsemine pole keeruline..\nIiriseõisi kasutatakse toiduvalmistamisel aktiivselt. Neid kasutatakse moosi valmistamiseks, kookide rikkaliku tärkliserikka jahu valmistamiseks, marinaadis kapparidena kasutamiseks, suppide ja liharoogade lisamiseks maitseainena.\nIirised eraldavad imelise õrna lõhna, mis täidab aia hämmastava maagilise lõhnaga. Seetõttu kasutatakse taimi parfümeeriatööstuses laialdaselt parfüümide, kreemide, deodorantide ja väga kallite pulbrite tootmiseks..\nSelles artiklis räägime sellest, kuidas iirist õigesti istutada, kuidas seda hooldada ja aidata teil oma saidi jaoks parimaid liike ja sorte valida..\nErinevate iirise liikide omadused\nIiriseid on palju liike, enamik neist on väga termofiilsed ega kasva meie kliimas.\nKoduste aednike jaoks võivad huvi pakkuda ainult 4 tüüpi iirised: habemega (suurim rühm), Siberi, Louisiana ja Jaapani.\nHabe iirised. Põhimõtteliselt kasvavad nad kodumaiste amatöör-aednike lillepeenardes ja jagunevad järgmiselt: miniatuursed (kuni 45 cm); keskmise suurusega (kuni 65 cm); kõrge (üle 70 cm).\nHabe iirised on hämmastavalt ilusad ja saadaval väga erineva kuju ja värviga. Need on väga säravad, luksuslikud lilled, mis kaunistavad aeda maist augustini. Nad ei karda talvekülmi ja neil on suurenenud vastupidavus seenhaigustele.\nNad armastavad päikest, kuid kasvavad hästi osalises varjus. Vaadake suurepäraselt kõiki lillepeenraid ja Alpimägede keskmist tasandit.\nSiberi iirised. See on väga graatsiline taim, millel on arvukalt väikeseid õrnu õisi (kuni 50 kärjet taime kohta) ja kitsaid õhukesi lehti. Lillede värvipalett pole vähem mitmekesine, kuid toonid pole mitte nii väljakutsuvalt heledad, vaid õrnemad ja võluvamad.\nJa lillede aroom on õrnem ja üllatavalt meeldiv, mis annab sellele liigile täiendava atraktiivsuse. Siberi iirised õitsevad kõige kauem - augusti lõpuni.\nNeed on väga tagasihoidlikud ja külmakindlad, taludes kuni -42 kraadi külma. Haigusi praktiliselt ei mõjutata. Saab hakkama pikka aega kastmata.\nNad taluvad osalist varju ja isegi varjulisi alasid väga hästi, mis laiendab tunduvalt nende kasutamise võimalusi lilleseadetes.\nLouisiana iirised. See liik leiti loodusest Ameerika Ühendriikide lõunaosas Louisiana osariigis. Selle põhjal on loodud palju sorte, mille hulgas on ka üsna külmakindlaid. Rekordomanik külmas kliimas kasvatamiseks - sort Rett.\nLouisiana iiriste õied on suured ja säravad. Nad kasvavad ja õitsevad hästi ainult täielikult valgustatud, päikselises kohas. See tüüp on huvitav selle poolest, et seda saab kasutada veehoidlate kaunistamiseks..\nNeid iiriseid saab istutada mitte ainult lilleaeda, vaid ka väikeste kunstlike tiikide põhja kuni 25 cm sügavusele..\nJaapani iiris. Väga suur lill (läbimõõduga kuni 30 cm), pikkade (kuni 65 cm) graatsiliste lehtedega. Kasutavad disainerid aktsenditaimena mis tahes lilleaias.\nJaapani iiris on vapustavalt ilus, kuid paraku on selle külmakindlus üsna madal (alla -20 kraadi). Siiski on üks sort, mida saab kasvatada enamiku Venemaa piirkondade külmemas kliimas. See on naeratus.\nSee sort talub hästi tugevaid külmasid, kuid vajab talvist varjualust kahekordse kuuseokste kihiga, mis on kaetud tiheda mittekootud materjaliga.\nIirised: maandumine avatud maas\nIirisibulad istutatakse avamaale kas aprilli lõpus, niipea kui maapind üles sulab, või septembri lõpus. Sel juhul peaks mulla temperatuur olema vähemalt 12 kraadi.\nSibulad on istutatud päikese käes hästi valgustatud alale. Iirise mullad vajavad neutraalset või äärmisel juhul kergelt happelist (pH 6,5–7,0). Kaevu sügavus sõltub pirni suurusest. Võttes arvesse liivast kuivendamist, mis on põhjas kihiga 5 cm, ei tohiks see olla suurem kui 12 cm.\nTaimede vaheline kaugus - 15 cm\nSibulate istutamisel peab ida osutama ülespoole. Kaevud kaetakse istutusseguga ja tampitakse hästi, nii et pirn oleks täielikult kaetud maaga.\nIstikud jootavad kohe sooja veega hästi ja kui mõni pirn on paljas, katavad nad selle ülevalt maaga.\nIRISAM VAJAB HEA Hooldust PÄRAST MAASKINDAMIST AVATUD MAAS\nKõik iirised (välja arvatud jaapanlased) on üsna põuakindlad. Nad kogunevad juurtesse niiskust ja saavad seetõttu pikka aega ilma selleta hakkama. Kuid maapind nende ümber peaks alati olema niiske ja lõtv. Õitsemise ajal joota sagedamini. Soovitatav on joota õhtul, püüdes vältida veepiiskade kukkumist lilledele ja lehtedele..\nIiriseid söödetakse kolm korda hooajal: kevadel antakse taimedele lämmastiku toitumine (karbamiidilahus või lehma sõnniku infusioon vahekorras 1:10). Suvel annavad nad lämmastikkloriidi väetisi ja sügisel kaaliumi-fosforit.\nPärast õitsemist kärbitakse kõik kuivatatud lehed ja lilled hoolikalt. Habemega mini- ja keskmise suurusega, aga ka Siberi iirised ei kata talveks. Ülejäänud on multšitud kuivade lehtedega ja kaetud kuuseokstega.\nValime parimad iirised, nii et maandumine ja nende eest hoolitsemine avatud kaevus, mis pole kadunud\nPakume oma kollektsioonist parimaid iiriste sorte, mida oleme kogunud juba üle 15 aasta.\nLisaks habemese iiriste kõige säravamatele, suurejoonelistele ja külmakindlatele sortidele pakume teile enamiku Venemaa külmade, pikkade talvedega piirkondade jaoks veel kahte tüüpi parimaid universaalseid sorte..\nVaadake meie sortide hämmastavaid kujundeid ja värve. Nad sõna otseses mõttes mesmeriseeruvad oma ebamaise iluga. Loodame, et valite nende hulgast kindlasti iiriste, mille hooldamine pakub teile suurt rõõmu, avamaale istutamiseks..\nIiris on kõige populaarsem dekoratiivne õistaimede rühm. Iirisepõõsast leiate peaaegu igas suvilas. Nendel lillidel on mitu olulist eelist - neid on lihtne kasvatada ja hooldada, kui neid õiges asendis kasvatada, on neil kõrge dekoratiivne väärtus. Selles artiklis räägime teile kõike iiriste istutamise ja hooldamise eest avamaal..\nPaar sõna iiristest\nIirise perekonda kuulub kuni 200 liiki! Meie kliimatingimustes kasvatatakse ainult üksikuid - paljud liigid ja sordid pole piisavalt külmakindlad. Kõik iirised jagunevad järgmisteks osadeks:\nrisoom (habemega, habemeta).\nEhkki liikide vahel on olulisi erinevusi, on aia iiriseid lihtne ära tunda. Iiristel on eripära - taimed annavad arvukalt tumerohelisi ksifoidi lehti, mis kasvavad maapinnast. Lihavad varred kasvavad lehtede kobaras, mille ülaosas ilmub tohutu, pilkupüüdev, värvikas õisik. Iirised õitsevad umbes kuu aega, suurim õitsemise intensiivsus ilmneb mais. Õitsemisperioodi maksimeerimiseks valitakse erinevate õitsemisperioodidega sordid: varajane, keskmine ja hiline.\nSee on huvitav! Kõik iirise sortide kohta - artikkel fotodega iiriste, sortide klassifitseerimise kohta.\nLill koosneb mitmest värvilisest kroonlehest, mis on suunatud ülespoole ja mitmest õrnalt allapoole. Kupli sisemised osad tõusevad tavaliselt ülespoole ja puutuvad üksteisega kokku, moodustades kupli. Väga keeruka struktuuriga õisik, mis muudab lille eksootiliseks.\nKõige tavalisemad on habemega aia iirised (risoom). Nende eripära on see, et tupplehtede välisosade pinnal, mööda veeni, on kroonlehed kaetud pisikeste karvadega, mis meenutavad "habet". Lill õitseb mais - juunis, annab ilusaid, eri värvi lilli. See mitmeaastane taim toodab mitu varre, nii et isegi üks aias istutatud risoom võib luua tõelise lillepõõsa. Lill on tavaliselt kaunistatud kollase või pruuni habemega.\nSiber (iris sibirica) väärib tähelepanu. Nagu nimigi ütleb, on Siberi iirised levinud Siberis. See hämmastav taim annab mis tahes aia elule. Välimus on pikk, habemega, kuid väiksemate lehtede ja õite tõttu näeb see erinev. Lill annab arvukalt xiphoid lehti. Taim annab palju lilli - tavaliselt sinist, helesinist, lilled on veidi vähem habemega.\nMõelge sibula- ja risoomi-iiriste kasvatamise omadustele. Erilist tähelepanu tuleks pöörata liikide erinevustele, kuna mõne liigi istutamise, kasvatamise tingimused on põhimõtteliselt erinevad.\nMitu aastakümmet tagasi oli keeruline ette kujutada, et aias neid ilusaid lilli pole. Nüüd ilmuvad bettad kõikjal, peamiselt vanaema lillepeenardes. Sibulalised sordid on ühed ilusamad lilled, mis annavad tõelise värvide, aroomide, tekstuuride rikkalikkuse. Neid populaarseid taimi leidub aias sageli, eriti hollandi, hispaania, inglise, neto-iiriseid.\nLooduslikke sibulakujuliste iiriste liike võib leida Väike-Aasias, Lõuna-Euroopas, Põhja-Aafrikas ja Kaukaasias. Tänapäeval kasutatakse iirisi sageli aedade, terrasside, rõdude, kiviaedade korrastamiseks. Need sobivad lillepeenarde, lillepeenarde, lillepottide, konteinerite, lõikelillede jaoks.\nKasvutingimused aias, õitsemine\nIiriste kasvatamine aedades pole keeruline ja kerge hoolitseda. Nende kauniks muutmiseks peate teadma taimede erinõudeid. Sibulalisi iiriseid on lihtne kasvatada ja neil pole kõrgeid nõudeid. Kõige olulisemad tingimused:\nsoe, päikseline, varjualune koht;\nviljakas, läbilaskev, huumuslik, turvasemuld;\nPinnase pH peaks olema neutraalne või kergelt happeline, rasketel muldadel kaitseks mädanemise eest, kuivendamine (paisutatud savist, liivast, veerisest) kaevu põhja tehakse.\nTasub teada - liiga niisketel muldadel on sibulataimede kahjustamise oht, õitsemine on nõrgem.\nKõige eelistatavam pinnas - teisel aastal pärast sõnniku sissetoomist.\nKuidas ja millal iiriseid istutada?\nNagu kõik sibulataimed, istutatakse sibulakujulisi iiriseid sügisel, augustis - septembris kuni oktoobrini. Enamik sorte istutatakse septembris. Istutamise kuupäev varieerub sõltuvalt sordist, liigist:\nseptembri lõpus ja oktoobri alguses istutatakse inglise sordid;\nDunfordi iiris istutatakse oktoobris;\nnetisordid istutatakse oktoobri lõpus;\nHispaania ja Hollandi iirissibulad istutatakse võimalikult hilja - novembri teises pooles või, kui tingimused seda võimaldavad, detsembris.\nIiriste kevadel istutamine pole parim valik, sest pärast taimede istutamist vajavad taimed:\nSügisel istutamise täiendav eelis - taimedel on aega enne talve juurduda, nii et kevadel saavad nad anda lehti, võrseid, õisikuid.\nHiline istutamine on väga oluline - liiga vara istutatud taimed annavad enne talve õienuppe, mis võivad külmuda.\n2-3 nädalat enne istutamist väetatakse mulda mineraalväetistega järgmises koguses:\nAku Kasutuskogus, kg / 100 m²\nLämmastik (N) 0,7\nKaalium (K) 1.5\nEnne istutamist tuleks sibulaid 30 minuti jooksul töödelda Benlatiga - 0,5%, Topsiniga - umbes 5% või Cerezaniga - 0,25%..\nridade vahel - 20-25 cm;\nsibulate vahel - 8–10 cm ja netisirise puhul 5–8 cm.\nOn vaja valida kahjustamata sibulad, mis poleks haigused.\nSibulad istutatakse mitmekaupa ühte rühma. Mida suurem rühm, seda meeldivamad põõsad õitsemisperioodil välja näevad..\nSibulate maasse istutamise sügavus sõltub liigist:\nvõrgu iirised on istutatud 5-6 cm sügavusele;\nHollandi keel - 10–12 cm sügavusele.\nPärast istutamist on oluline taime kasta, suurenenud niiskuse taseme tõttu juurdub iiris kiiremini. Taimed ei vaja kohustuslikku väetamist - nende kasvatamine on tõesti probleemivaba, umbrohi tuleks aga süstemaatiliselt eemaldada - kukeharjad ei armasta konkurentsi teiste liikidega, nad hakkavad võõraste juuresolekul kannatama. Umbrohud eemaldatakse hoolikalt käsitsi, et sibulaid mitte kahjustada.\nViletsatel muldadel väetatakse lillepeenraid orgaaniliste väetistega - biohumus, kompost.\nKevadel väetatakse kaks korda, iga kord tuuakse 2 kg asofoska 100 m² kohta:\nesimest korda kevadel;\nteine kord 2-3 nädala jooksul.\nKevadine hooldus, jootmine\nHiliskevadel õitsevad iirise õied. Eeldatavate külmakraadide korral võite kukeseened katta suurte klaaspurkide, plastvaatide ja muude kaitsevahenditega. Kevadine iirisehooldus hõlmab õrna mitmekomponendilist väetamist.\nKui muld on kuiv, kastke seda. Veepuudus põhjustab sibulate saagi olulist vähenemist - oluline on lillepeenraid hästi kasta. Kastmine lõpeb iiriste õitsemise ajal, pärast seda kuupäeva on see isegi kahjulik.\nÕitsev kukeseen on ilus, õitsemine võib kesta kuni 2 kuud. Seejärel taimed kuivavad. Pärast aias õitsemist ei tundu iirised enam nii ilusad, nii et võrsed, õisikud tuleks kohe ära lõigata. Sibulad võib jätta maasse või üles kaevata.\nSibulate kaevamise küpsusaste sõltub liigist:\nvõrgustatud iirissibulad kaevatakse üles juuni keskel, kui lehed on kuivanud;\nhollandi kaevama juulis.\nPärast kaevamist kuivatatakse sibulaid hea ventilatsiooniga temperatuuril 25 ° C mitu päeva, seejärel puhastatakse need pinnasest. Kooritud kuivi sibulaid hoitakse kuivas, õhutatud kohas, näiteks pappkarbis, temperatuuril 20 ° C..\nInglise iiriseid võib mitmeks aastaks maasse jätta, kui piirkond on päikseline ja hästi kuivendatud. Muud tüüpi iirised soovitatakse üles kaevata igal aastal. Nii saate vältida paljusid ebaõnnestumisi haiguste kasvatamisel..\nSügishooldus, ettevalmistus talveks\nSügisel peate taimi niiskuse eest kaitsma. Oluline on isased talveks ette valmistada. Inglise iirisibulaid ei pea maast välja kaevama, vaid tasub aeg-ajalt ümber istutada. Talvel tuleb taimed katta allapanuga - õled, lehed.\nOluline on mitte unustada varjualuse eemaldamine varakevadel, et taimed saaksid vabalt kasvada. Multš võib jääda vahemikku, mis aitab mullas niiskust säilitada.\nTähtis - Hollandi iiris pole nii külmakindel kui Siberi iiris. See võib maas talvituda, kuid vajab head katet..\nMõne aasta pärast võib selguda, et iirised kasvavad kiiresti, seetõttu tasub perioodiliselt sibulaid kaevata ja ümber istutada. Hea viis kaitsta end erinevate haiguste eest on iirise sibulate ümberistutamine iga paari aasta tagant kohtades, kus pole kasvanud muid sibulataimi..\nPärast üles kaevamist puhastatakse sibulad põhjalikult, eraldatakse beebisibulad, mida saab mujale istutada. Väikesed seemikud võivad õitseda 2-3 aasta pärast. Siirdamine on võimalik ka vanemate sibulate puhul, taimed on vastupidavad ja võivad ühes kohas kasvada kuni mitu aastakümmet. Sageli tekib dilemma - millal saab iirisi siirdada: kevadel või sügisel. Siirdamine viiakse eelistatavalt läbi augustis pärast õitsemist.\nIiriste kahjurid ja haigused, nende vastu võitlemine\nTaimed nakatavad arvukalt seenhaigusi. Nende levik takistab sibulate enne istutamist Topsini lahuses ligunemist..\nProfülaktiliselt võite 2 nädala jooksul fungitsiididega pihustada Benlate, Kaptan, lisades kleepuvat ainet, näiteks sandovit.\nHaiguste korral ravitakse iiriseid sobivate preparaatidega..\nSibularooside kõige ohtlikum seenhaigus on juuremädanik. Selle haigusega nakatunud taimedel lehed ei kasva, muutuvad kollaseks, närbuvad. Selle tagajärjel sureb pirn järgmisena..\nJuuremädaniku ennetamise meetmed:\niirist ei istutata pärast varre, freesiat;\nsibulate töötlemine enne istutamist;\ntuleb kinni pidada sibulate kaevamise tähtajast, mis vähendab haiguse nakatumise riski.\nIirise kasvatamisel on oluline probleem sibulat hävitavad volehiired. Saate põllukultuure kaitsta, istutades iirised metallkorvidesse.\nThripps võib taime mõjutada. See on 1,5 mm pikkune tumepruun putukas. Vastsed ja täiskasvanud putukad toituvad lehtedest, võrsetest, õitest, põhjustades nende värvuse muutumist ja nakatunud kudede järgnevat tumenemist. Thipside leidmise korral on soovitatav bettad pihustada Sadofos 30 - 0,2% vedelikuga.\nSibulakujulisi iiriseid kasutatakse korteri, rõdu kaunistamiseks.\nMadalad liigid on istutatud aeda, kivistesse aedadesse, mille kuju on padjakujuline:\nKakreleid saab kombineerida priimulate, pansiestega ja istutada põõsaste alla. Lillepeenardes olevad iirised näevad suurepärased välja naturalistlikes istutustes, varase õitsemise sibulataimede hulgas:\nHea kontrast oranžide priimulatega, kollase küpressi, valge luuderohuga.\nPikk bettas õitseb hiljem ja on edukalt ühendatud peenardel dekoratiivsete lehtedega (hosta, pelargoonid) ja kattetaimedega (madal kootoneaster) mitmeaastaste taimede peenardel, samuti lilleniitudel. Neid kasvatatakse kasvuhoonetes lõikelillede saamiseks..\nRisoomi-iiriste kasvatamine - habemega ja habemeta\nHabe iirised on saadaval väga laias värvivalikus - pruun, must, sinine, aprikoos, lilla ja mitmesugused huvitavad kahetoonilised kombinatsioonid. Habemeta sortide hulgas on kõige populaarsemad Siberi ja Jaapani. Lilli ja tuhandeid iirisorte on sadu, nende seast leiab igaüks endale sobiva. Neid hämmastavaid taimi armastavad paljud suveelanikud, lillekasvatajad, kogujad, nii et peate teadma nende kasvatamise saladusi. Aednike seas kõige populaarsem küsimus, kuidas iiriste eest hoolitseda, et need õitseks rikkalikult, on kõige populaarsem küsimus.\nHabe iiriste klassifikatsioon tuleneb taimede kõrgusest ja lillede suurusest:\nminiatuurne madal (10-20 cm);\nkeskmine (30–40 cm);\nminiatuurne kõrge (30-50 cm);\nkõrge (70–90 cm).\nIstutusaeg, mulla valik\nParimate tulemuste saamiseks on oluline teada, millal iiriseid õues istutada. Tavaliselt tuleks isased istutada suve lõpus, juuli lõpust septembrini. Kui suvi on kuum, on parem iirisi istutada sügisel - septembris. On oluline, et need juurduksid kaua enne kasvuperioodi lõppu..\nKergetel muldadel puistatakse risoomi sentimeetrile; raskel kasvukohal ei saa kukeharju istutada.\nSiberi liigid taluvad osalist varju, kuigi nad õitsevad varjus halvemini.\nOluline erinevus habemega ja Siberi iiriste vahel - habemega iirised ei saa varju seista, nad armastavad väga päikest!\nHabe liigid vajavad vähemalt pool päeva päikesevalgust. Neile meeldivad täiesti päikselised kohad. Vajalik on hea drenaaž, mis saadakse taimede istutamisel kõrgendatud lillepeenardesse, harjadesse või nõlvadele. Umbes 60% meestest õitseb esimesel aastal, mõned õitsevad järgmisel hooajal.\nTähelepanu! Päikese käes kasvavad ja õitsevad risoomi iirised paremini, risoomid on tervislikumad. Päikesepaistelistes kohtades on õitsemise periood pisut lühem, heledas varjus saab õitsemist nautida palju kauem.\nSiberi sortide omadused:\nHea kasvu jaoks on vaja päikselist kasvukohta.\nLill armastab soojust, eriti õitsemisperioodil, kuid on üsna külmakindel, saab hästi hakkama keskmise raja talvedega.\nSiberi liigid on pärit külmadest piirkondadest, taluvad hästi madalat temperatuuri.\nArmastab vett - oma looduskeskkonnas kasvab niisketel pinnastel, seetõttu pole soovitatav piisavalt niiskust, pinnase kiire kuivatamine. Drenaaži pärast pole vaja muretseda.\nArmastab mulla pisut hapendamist, tasub seda meeles pidada, enne istutamist kasutada väetisi.\nMõned risoomi-iirised, näiteks siberi (Iris sibirica) või kollane (Iris pseudacorus), vajavad viljakamat ja niisket mulda, võivad tiigi ääres kasvada.\nIirised kasvavad paljudes muldades. Kui muld on liiga raske, jämedat liiva, võib lisada komposti, mis parandab mulla läbilaskvust.\nHabemega sortide jaoks\nIdeaalne pH on 6,8, kuid isased taluvad mulla happesust, väikesed kõrvalekalded ei kahjusta. Happesuse vähendamiseks nende vajadustele segatakse muld lubjaga või lisatakse väävlit.\nKui see pole võimalik, tasub kogu lillepeenar üles kaevata üles sinna, kus kuked peaksid kasvama, segama maa orgaanilise ainega, liivaga ja tegema väikese kõrguse. Siis ei hakka risoomid kindlasti märjaks saama. Lühendatud lehtede ja juurtega ettevalmistatud risoom pannakse nii, et lehed asuvad põhjast ja risoom lõunast.\nOn oluline, et juured asuvad väikesel künkal. Istutamise ajal peaksite mõtlema drenaažikihile, et taimed ei seisaks vees, sel juhul võivad neil olla probleeme seenhaigustega.\nNendel sortidel pole erilisi mullavajadusi. Happesus vajab keskmist. Eelistatud on märjad kohad.\nOluline erinevus habemega iiriste ja niiskust armastavate Siberi iiriste vahel on see, et neile ei meeldi liiga märg muld! Inimesed haigestuvad märgades kohtades.\nRisoomid istutatakse erilisel viisil. Lühendatud lehtede ja juurtega ettevalmistatud taim istutatakse nii, et lehed on põhjaosast ja risoomid lõunast. Tänu sellele ei varjuta lehed risoomi ja varjualune soojeneb päikese eest.\nSee on oluline: juured peavad olema suunatud allapoole, mitte väänatud.\nRisoomid ei maeta sügavale maasse, need asetatakse kõrgendikule (künkale) ja piserdatakse kergelt küljega maapinnaga, pigistades juuri. Ülemine osa peaks välja ulatuma.\nTähelepanu! Kõige olulisem viga habemega iiriste kasvatamisel on liiga sügavale istutamine, mille tõttu risoomid mädanevad, taimed ei õitse või õitsevad halvasti.\nRisoomi ülaosa peaks välja ulatuma.\nTavaliselt on põõsaste vahekaugus 30–60 cm. Istutusmuster sõltub iirise kõrgusest ja kasvu tugevusest. Mõned taimed on liiga laienevad, teised mitte. Kui istutame liiga palju põõsaid, kasvavad bettad kiiresti, puutuvad omavahel kokku ja varsti on vaja noorendada ja taasistutada. Keskmiselt peate iiriseid istutama iga 3-5 aasta tagant..\nIiriste istutamine - skeem\nÄsja istutatud taimed vajavad niiskust, et nende juurestik kiiresti areneks. Veekogus sõltub pinnase tüübist. Raskesse mulda istutatud lilli jootakse harva, kuna muld säilitab niiskust. Kui iirised järgmisel hooajal kasvavad, ei vaja nad enam kastmist, välja arvatud kuuma ja kuiva ilmaga. Taimede liiga sageli kastmine on iiriste kasvatamisel veel üks tavaline viga..\nIiriste söötmiseks kasutatakse kondijahu ja superfosfaati. Suure lämmastiku kogusega väetised mõjutavad taime kahjulikult ja põhjustavad palju probleeme. Viljastanud iirised peaksid olema ettevaatlikud ja läbimõeldud. Kuu enne õitsemist, iiriste õitsemise ajal rakendatakse fosforväetisi - superfosfaati, hajutades seda juurtest kaugele, mitte mingil juhul otse risoomi. Septembris söödetakse taimi kondijahuga..\nIiriste paljundamine toimub risoomi jagamisega. Iiriseid on parem ümber istutada, kui sees olevad põõsad on "kiilas", eelistatavalt iga 3-4 aasta tagant. Ülerahvastatud risoomid kannatavad toitainete puuduse, rahvarohkete tingimuste ja haiguste käes. Risoomi jagunemine on väga lihtne, kukeseente siirdamine toimub kevadel või sügisel - septembris. Eraldamise saate teha kahel viisil:\nKaevake terved põõsad välja, eemaldage seest vanad risoomid ja istutage suured välimised ja noored, mis on joonisel selgelt näha.\nLõika välja parimad iirise risoomid ja visake ülejäänud ära.\nSee loob suurepärase võimaluse kukeseentega sõpradega kaubelda. Risoomid on erinevalt teistest taimedest hõlpsasti üles kaevatavad. Juured ei kasva sügavalt ja risoomid "istuvad" maapinna lähedal. Tänu sellele saate uusi, huvitavaid sorte..\nKuidas iiriseid saata? Risoomi saab saata plastkarpi või mull-ümbrikusse, taimed ei kuiva transiidi ajal ära.\nKuidas iiriseid seemnetest kasvatada?\nMõned kasvatajad kasvatavad iirisi seemnetest. See on ebapopulaarne ja pikaajaline aretusmeetod. Iiriseemned istutatakse sama aasta oktoobris, kui taimed õitsevad, nii et nad ei idane kuni talveni ja püsivad värskena.\nKülvisügavus - 3-5 cm, saagi saab katta. Kevadel peaksid nad tärkama.\nFoto. Nii näevad oktoobris seemnetest istutatud idud välja mai lõpus.\nFoto. Seemikud juuni lõpus\nSeemnetest pärit iirised hakkavad õitsema 2–4 aasta pärast, mõnikord hiljem.\nSuvi. On oluline, et peenardel ei oleks umbrohtu, nii et risoomide näpunäited soojeneksid päikese käes. Umbrohud eemaldatakse ettevaatlikult, et mitte juuri kahjustada. Mulda pole vaja multšida, kattes maapinna koorega, muu multš.\nIiriste hooldamine pärast õitsemist hõlmab iga pleekinud lille kohustuslikku pügamist ükshaaval. Kui kõik lilled on pleekinud, lõigatakse kõik varred maapinnast välja. Terved rohelised lehed on jäetud, haiged ja pruunid eemaldatakse.\nHilissügisel on iiriste eest hoolitsemine talveks ettevalmistamine - me lõikame lehti umbes 15 cm.\nTalvel vajavad äsja istutatud isased peavarju, eriti külma talvega piirkondades. Headeks materjalideks on õled, männiokkad, kuivad lehed. Nad eemaldavad varjualuse varakevadel. Kui te ei tea, kuidas iirisi talveks õigesti ette valmistada, võivad hilised külmad õitsemist kahjustada..\nJaapani iiris on väga külmakindel. Ta võib jääda maasse, kuid nendel ebasoodsatel kuudel ei tohiks ta vees seista..\nIirised maastiku kujundamisel - foto\nIirised on sageli seenhaiguste, näiteks lehtede koha ohvrid. Esimeste sümptomite ilmnemisel tuleb nakatunud õied ja lehed kiiresti eemaldada ning taime tuleb piserdada sobiva fungitsiidiga (nt Topsin M 500 S.C, Gwarant 500 SC).\nRisoomid ründavad risoomide mädanemist põhjustavaid baktereid. Haigust soodustavad:\nrisoomide mehaaniline kahjustus.\nBakterimädaniku arengu peatamiseks eemaldatakse kõik nakatunud ja kahjustatud risoomid, ülejäänud pihustatakse vaskpreparaatidega.\nIirist ohustavad sellised kahjurid nagu lehetäid, muud putukad, mis lehtedes roomavad, tehes koridore ja väikeseid auke. Putukate vastu võitlemiseks pihustatakse neile sobivat insektitsiidi (Karate Zeon 050 CS, ABC, lehetäide Decis, Mospilan 20 SP).\nVäga huvitav viis aia korraldamiseks on iiriste kasvatamine dekoratiivsetes pottides..\nPottide põhjas peaks olema äravooluava. Poti põhjas asetatakse kihiline drenaažikiht purustatud pottide, paisutatud savi kujul. Selle peale valatakse kergelt läbilaskev pinnas, millel on kergelt happeline pH. Võib maapinnale lisada männikoore komposti.\nLiigse jootmise korral mädanevad risoomid liiga niiskes pinnases. Pärast õitsemist hoitakse iirisepott õues (eelistatult aukudena) järgmise aastani või istutatakse taim maasse. Taimi siirdatakse iga 2 aasta tagant, vastasel juhul kaob õitsemine.\nHabemega iirised pottides - foto\nMiks iirised ei õitse?\nIirised on ilusad lilled, kuid mõnikord nad ei õitse või lõpetavad õitsemise. Oma populaarsuse tõttu on iirised saanud tohutul hulgal sorte, mis erinevad mitte ainult lillede suuruse ja värvi, vaid kõrguse ja kuju poolest. Kahjuks, kuigi iirise õied on äärmiselt ilusad ja dekoratiivsed, ei pruugi need mõnikord üldse ilmuda, mis on meile tohutu pettumus. Allpool on toodud peamised põhjused, miks iiristel pole lilli.\nSelle olukorra üks põhjusi on risoomide ebaõige istutamine. Taimedel on sellega seoses väga erinõuded, kui te ei võta neid arvesse, siis iirised ei õitse. Ilusate lillede ootamiseks peate risoomid istutama madalaks, peaaegu ilma mullaga katmata (kui liiga sügavale istutada, siis lilled ei õitse).\nAugu asemel peate ette valmistama väikese mullatoru, millele pannakse risoom ja juured (juuri ei saa kokku voltida), ja puistake neid kergelt mullaga, kattes ainult risoomide juured ja küljed..\nIstutamise ja juurte jagamise tunnused\nIirisekasvatajate vanas koolis keskendutakse sellele, kuidas iirisi õigesti istutada. Risoom tuleks maapinnale lõunasse asetada nii, et seda ei varjutaks laiad lehed ja see saaks kuumeneda.\nEnne risoomide istutamist tuleb nendest kasvavaid lehti lühendada, tänu millele väheneb vee aurustumine ja juurte kuivamine.\nTaimi ei tohiks kohe pärast õitsemist istutada ja jagada - selle aja jooksul moodustavad iirised järgmiseks hooajaks õienupud.\nRisoomide kaevamisel on pungad kergesti kahjustatud, olles kaotanud järgmise aasta lilled, seetõttu on iiriste noorendamisel parem oodata suve lõpuni (augusti teine pool - september). Aiariistad kahjustavad õienuppe ka hoolimatult taimede kastmisel.\nNiiskuse ja mulla kvaliteet\nIiriste istutamisel pidage meeles, et lilled on tundlikud seisva vee, liigse niiskuse ja üleujutuse suhtes. Kui istutatakse niiskesse, külmasse mulda, siis taimed mädanevad, mitte ei õitse. See ei tähenda, et taimed peaksid viljakal liival kasvama, neile meeldivad viljakad, läbilaskvad, huumusest kergelt niisked mullad, päikesepaistelised kohad.\nKui iirised lõpevad õitsemise\nÕitsemise märgatav nõrgenemine või täielik puudumine võib olla seotud põõsaste vanusega. Iirised on mitmeaastased taimed, kuid lühiajalised, nii et mõne aasta pärast (4-5) lõpetavad nad lillevõrsete tootmise ja kaotavad oma dekoratiivse väärtuse. Põõsad "lähevad kiilas" keskele, taimed muutuvad haigustele vastuvõtlikuks, kuivavad välja, kõdunevad.\nImeliste lillede nautimise jätkamiseks peate neid noorendama, valides edasiseks kasvatamiseks tugevad, noored, terved ja tugevad risoomid, millel on mitu selget punga..\nIiriste istutamine aias võib olla keeruline ja aeganõudev ülesanne, kuid vaeva tasub suure lillemassi värvika ja tähelepanuväärse õitsemisega, millel on muljetavaldav mõju..\nMaja veranda küljes rippuvad pottides olevad taimed kaunistavad seda oluliselt. Ampelbegoonia on üks populaarsetest taimedest, mis rõõmustab õitsemisega kogu suve ja sügisel.


2006.01.18 - Rektorikandidaat väärtustab ka populaarteadust\nTallinna ülikoolis on hoogsalt käivitunud uue rektori valimise kampaaria. Ülikooli rektoriks kandideerivad Rein Raud ja Andres Kollist, kelle kandidatuurid kinnitati 16. jaanuaril toimunud senati istungil.\nRein Raud on valitud Tallinna Ülikooli kultuuriteooria ja Aasia kultuuriloo professoriks ning Helsingi Ülikooli jaapani keele ja kultuuri professoriks, ta juhatab ka Tallinna Ülikooli Eesti Humanitaarinstituudi Lähis-Ida ja Aasia kultuuriloo õppetooli. Rein Raua esitas rektori kandidaadiks Tallinna Ülikooli Eesti Humanitaarinstituudi kolleegium.\nAndres Kollist töötab Tallinna Ülikooli Akadeemilise Raamatukogu direktorina. Andres Kollisti esitas rektori kandidaadiks Tallinna Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna nõukogu.\nTallinna Ülikooli uue rektori valib 114-liikmeline rektori valimise valimiskogu. Praeguse rektori professor Mati Heidmetsa ametiaeg lõpeb 14. mail, järgmise rektori ametiaeg algab 15. mail ja kestab viis aastat.\nKohtudes 16. jaanuaril TlÜ Demograafia Instituudi teaduritega, kinnitas rektorikandidaat Rein Raud muu hulgas, et tema arvates tuleks senisest enam hakata väärtustama ka teadlaste tööd teaduse populariseerimisel. Teadlase töö hindamisel ei peaks arvestama üksnes tema väljundit kõrgetasemelistes teadusajakirjades, vaid ka näiteks kas või kooliõpilastele peetud loenguid.\nTallinna Ülikooli rektori valimise veeb: www.tlu.ee/valimine


Avaleht>KRISTALLID>Lihvimata toorkivimid>Moqui kerad, paar\nMoqui kerad, paar\nMoqui keradena oleme väga head maandajad, tasakaalustajad, eluenergia andjad, kaitsekivid ja vaimsuse toetajad. Tasakaalustame nais-ja meesenergiaid ning joondame inimese energeetilist struktuuri. Vabastame sisemistest takistustest ja hirmudest. Šamaanikivina toetame ja kaitseme meelerännakutel ning aitame saada ühendust oma hinge ja vaimuga.\nÜks kera 2,8 cm, teine kera 2,4 cm


KRIITIKU MÄRKUS; Filmid säravad, iseseisvalt - Filmid\nKRIITIKU MÄRKUS; Filmid säravad, iseseisvalt\nMillise aastavahetuse filmi hobuste võiduajamist jälgite? See, mis on kassas? Või kriitiliste 10 parima nimekirjade tung, mis tõukab mainekaid filme Oscari auhinna poole?\nAasta tagasi, kui film 'Reamees Ryani päästmine' võitis palju kriitikute küsitlusi ja tegi slam-dunk'i äri, näis, et Hollywood valmistub varastada tagasi osa sellest kriitilisest äikesest, mis on üha enam kogunenud sõltumatutele filmidele. Kuid sel aastal on lauad taas pöördunud. Pühapäeva õhtul, kui New Yorgi filmikriitikute ring jagab oma iga-aastaseid auhindu väljaandes Windows on the World, antakse Hollywoodi peavoolule enamasti külm õlg.\nTaas on käes sõltumatute aasta. Briti filmitegija Mike Leigh' film Gilberti ja Sullivani filmi 'Mikado' tegemisest 'Topsy-Turvy' on võitnud Critics Circle'i auhinnad parima filmi ja parima režissööri kategoorias. Hilary Swank valiti parimaks naisnäitlejaks filmis 'Poisid ei nuta' ('Boys Don't Cry'), mis on ahistav tõsilugu mehena esineva noore naise vägistamisest ja mõrvast, ning käänuline komöödia 'Being John Malkovich' võitis kolm auhinda: parima meeskõrvalosa (Mr. Malkovich) ja naisnäitleja (Catherine Keener) ning parima põhiosa (režissöör Spike Jonze) eest. Richard Farnsworth, kes võitis parima meesnäitleja osatäitmise eest David Lynchi Disney filmis 'The Straight Story', on nagu proua Swank Hollywoodi standardite järgi eikeegi.\nIsegi kõige roosilisemate prognooside kohaselt moodustab 'Topsy-Turvy', 'Boys Don't Cry' ja 'Being John Malkovich' kumulatiivne kassatulu vaid väikese osa sellest, mida teenib ' Roheline miil, müstiline pisaratõmbumus, mis paistab aastalõpu täiskasvanutefilmina kõige tugevamate kassajalgadega. Asi pole selles, et Hollywood ei suutnud mõnda väärt filmi pühadehooajal turule tuua. Eelkõige ''American Beauty'', ''The Straight Story'', ''The Insider'', ''The Hurricane'' ja ''Man on the Moon'' pälvisid positiivseid hinnanguid ja pälvisid Oscari auhinna. Asi on selles, et ühelgi neist ei olnud 'Reamees Ryani päästmine' või 'Titanic' kõikehõlmavat mõjuvõimu, kui nimetada kahte hiljutist kassahitt, mis tulid nii lähedale, kui Hollywoodi filmid saavad olla kõigi inimeste jaoks kõik.\nJärgmine on kontrollnimekiri soovitatavatest filmidest, millest mõned on sõltumatud ja teised peavoolu, mis nüüd New Yorgi ekraanidel mängitakse, ja kus on märgitud nii silmapaistvaid esitusi kui ka vigu. Nimekiri (mis ei sisalda väärilisi perepileteid, nagu 'Toy Story 2' ja 'Stuart Little') on selle kriitiku eelistuste järgi kahanevas järjekorras.\nMike Leighi peene tekstuuriga portree 19. sajandi koomilise operetigeeniustest William S. Gilbertist (Jim Broadbent) ja Arthur Sullivanist (Allan Corduner) võib olla ülim lavatagune draama ekraanil. Kriitilisel hetkel (1884), mil Sullivan kaalus 'tõsise' muusika loomise meeskonnast lahkumist, mõtiskleb 'Topsy-Turvy' kangekaelse pruudi (Gilbert) ja vabatahtliku (Sullivan) loomingulise keemia üle. Vankuv koostöö jätkub pärast seda, kui Gilberti naine tirib ta Jaapani kultuuri näitusele. Selle tulemuseks on 'Mikado', mille ehitamist filmis näidatakse algusest peale.\nPLUSSID: esmaklassiline tegutsemine kõikjal. Vähesed filmid, kui üldse, on nii otsivalt uurinud teatriklassika loomise protsessi nullist.\nMIINUSED: Põnevalt detailsed proovistseenid on pisut pikemad, kui mõned võiksid soovida.\n'Poisid ei nuta'\nNebraskas aset leidev ja tõsielulistel sündmustel põhinev karm realistlik draama (režissööridebüüdiga Kimberly Peirce) räägib loo Brandon Teenast (Hilary Swank), noorest naissoost triivist, kes poseerib mehena, kelle vägistavad ja mõrvavad. kaks tema sõpra pärast seda, kui nad avastavad tema pettuse. Sõltumatu film kujutab endast jõhkralt realistlikku macho-seksuaalse ärevuse esilekutsumist, mis plahvatab vägivallaks.\nPLUSSID: proua Swanki ülemeelik, poisilik Brandon on piisavalt veenev, et läbida värske näoga lehmapoeg. Näitlejanna sumbub nii sügavale tegelase nahka, et tunneme tema šaraadi põnevust (ja ohtu). Chloe Sevigny kui Brandoni truu, uniste silmadega tüdruksõber Lana, kes armastab Brandonit, olenemata soost, on õrnalt südantlõhestav.\nMIINUSED: vägistamisstseen, mis on üks kõige graafilisemaid, mis kunagi filmitud, ei ole kiuslike jaoks.\n'Kõik minu emast'\nPedro Almodovar on nimetanud oma uusimat filmi 'kruvikuuli draamaks'. Ja see on täpselt see, milleks see sugupooltevaheline, kolmekordne austusavaldus 'Trammile nimega Desire', 'Kõik Eevast' ja klassikalistele naistepiltidele muutub. väljas olema. Cecilia Roth on ema Madridis, kes vaatab uuesti oma minevikku Barcelonas pärast 17-aastase poja kaotamist autoõnnetuses. Almodovari filosoofia võtab kõnekalt (ja lõbusalt) kokku Agrado (Antonia San Juan), karm transseksuaalne prostituut, kes kuulutab: 'Naine on seda autentsem, mida rohkem ta näeb välja nagu see, millest ta on unistanud.'\nPLUSSID: Lugu on keerulise ülesehitusega ja pidevalt üllatav ning proua Rothi särav esitus kätkeb endas lavastaja säravat kaastunnet.\nMIINUSED: Härra Almodovari põletikuline, soost lähtuv erootiline maailm ei ole koht, kus kõik end mugavalt tunneksid.\nNagu ka eelmise aasta ''Õnne'' puhul, on Ameerika äärelinna unistus siseelunditest välja lõigatud, kuid seekord läikivamal ja etteaimatavamal viisil. Kevin Spacey, taas kord sarkasmi kehastus, on kibestunud väljalangenud isa ('Lolita'-vääriliste unenägudega), kes võitleb oma liikuva naise (Annette Bening), innuka kinnisvarahalduriga. Naabermajas elab parempoolne püssimutt ja mõlema pere lapsed on raevukalt võõrdunud. Kaunilt pildistatud film (teatri režissööri Sam Mendese toretsev filmidebüüt) on sädelev õudusunenägu, mis meenutab meie buumimajanduse taga varitsevat vaimset tühjust.\nPLUSSID: Hr Spacey ja pr Bening löövad külma, kuid suurejoonelise sädemega.\nMIINUSED: Satiir, eriti kõrvalmaja fašist, on liiga lõigatud ja kuivatatud.\n'Andekas härra Ripley'\nSelles Patricia Highsmithi romaani luksuslikus adaptsioonis loob Anthony Minghella ahvatleva, peenelt varjutatud mälestuse Ameerika aristokraatidest välismaal. Meeleolukas ajastu jazzist läbi imbunud ja peamiselt Itaalias ''La Dolce Vita'' ajastul aset leidnud laheda käega põnevusfilm mängib Matt Damonit rikkuse ja staatuse näljase kameeleoni rollis, kes ihkab Dickie Greenleafi (Jude) muretut väliselu. Law) ja tema tüdruksõbrast Marge'ist (Gwyneth Paltrow) piisab Dickie tapmiseks ja tema kehastamiseks.\nPLUSSID: härra Law'i tüütu Ameerika kuldpoiss on lõplik, nagu ka Cate Blanchett, kes mängib tobedat Ameerika tekstiilipärijannat, ja Philip Seymour Hoffman kui bluffi, preppie kiusaja.\nMIINUSED: Härra Damon tundub meisterpetturi nimiosa jaoks pisut liiga süütu. Film kaotab hoo oma viimasel pooletunnil.\nRežissöör David Lynch, kes naudib Ameerika elu läikivast õunast fosforestseeruvate usside välja kaevamist, on teinud igatsusväärselt meeleoluka filmi, milles see õun on vanusega närbunud, kuid ussivaba. Tõestisündinud lool põhinev film jälgib Alvin Straighti (Richard Farnsworth) teekonda oma 1966. aasta John Deere'i muruniidukiga Iowast Laurensist Mount Zionisse, et leppida oma haige venna Lyle'iga.\nPLUSSID: Hr Farnsworth, kõrvalosatäitja, kelle tiitrid ulatuvad vanaaegsetesse kauboifilmidesse, kutsub liigutavalt esile vanaduse väärika kurbuse.\nMIINUSED: tegelikult ei juhtu palju. Filmi tõeline teekond on emotsionaalne ja kulmineerub stseeniga, kus Alvin ja kaaslane Teise maailmasõja veteran nutavad koos, kui nad jagavad oma sõjaaegseid kogemusi.\nMichael Mann lavastas loo tubakatööstuse vilepuhujast Jeffrey Wigandist (Russell Crowe), keda veenab saate '60 minutit' produtsent Lowell Bergman (Al Pacino) paljastama oma hukatuslikke tõendeid ettevõtete vandenõu kohta. Kui aga ettevõtte huvide konflikti sattunud CBS loobub, jääb Wigand tuulde keerlema.\nPLUSSID: Russell Crowe teeb ühe aasta parimatest ekraaniesinemistest Wigandi rollis, kes on vastumeelne, kiuslik vilepuhuja, kelle paksu naha all on viha reservuaar. Christopher Plummer, kes kehastab kummaliselt Mike Wallace'i, kiirgab keerdunud, tõmbleva lõgismao surmavat geniaalsust.\nMIINUSED: Püüdes tekitada põnevust, pingutab film jubedate efektidega üle.\nTeatrijuhi Julie Taymori raputavas ekraaniversioonis Shakespeare'i kõige kõvemast näidendist tõmmatakse teravalt paralleelid Vana-Rooma tapatalgute ning Rwanda ja Kambodža tapmisväljade vahel. Anthony Hopkinsi Tiitus viitab kuningas Leari ja Hannibal Lecteri transtsendentsele sulandumisele. Ja film, mis rändab ajas Vanast Roomast fašistliku Itaaliani ja lõpetab kaasaegse videomängusaaliga, soovitab sukelduda virtuaalsesse reaalsusesse.\nPLUSSID: Hr Hopkinsi raevukas Tiitus on ühtaegu õudselt naljakas ja traagiline ning proua Taymori parimad lavapildid, mis on ekraanile toodud, on kustumatud.\nMIINUSED: Etendused ei haaku, hr Hopkins, Alan Cumming (kui dekadentlik poiss-lapskeiser) ja Jessica Lange (keisrinna süžee) näivad kõik kuuluvat erinevatesse filmidesse.\n'Olles John Malkovich'\nAasta omanäoliseim komöödia on pöörane, linlik 'Alice Imedemaal' ja riigipööre esmakordselt režissöörile Spike Jonzele, kes on pärit muusikavideomaailmast. John Cusack on töötu nukunäitleja, kes asub tööle sürrealistlikus kontoris, kus ta avastab portaali näitleja John Malkovich’i mõtetest (mängib vaimukalt enda versiooni). Lugu võtab soost tingiva pöörde, kui kaks naist kasutavad tema keha üksteisega armatsemiseks.\nPLUSSID: silmipimestavate koomiliste ettekujutuste hulgas on madala laega kontor, kus kõik peavad end kummardama, et ringi liikuda, ja stseen, kus härra Malkovich siseneb oma pähe ja satub restorani, kus kõik patroonid sarnanevad John Malkovitšiga.\npüüdke see poiss kardiga sõitma\nMIINUSED: kogu oma nutikuse juures ei anna film metafooriliselt kuigi palju kokku. See on tegelikult lihtsalt peareis peareisist.\nTim Robbinsi rõõmsameelne film Marc Blitzsteini muusikali 'The Cradle Will Rock' 1937. aasta lavastusest, mis sattus vasakpoolse poliitika tõttu föderaalse teatriprojektiga vastuollu, viitab tõsimeelselt, et tänapäeva abstraktsioonile pühendunud kunstimaailm on kasvatatud. Nelson Rockefelleri poolt ja William Randolph Hearsti poolt reklaamitud kui omamoodi vandenõu, et hoida kunstnikke poliitikast eemal. Nagu peaaegu kõik muu filmis, on see mõiste jäme lihtsustus. Kuid siiski on rõõmustav leida poliitilisi ideid trompeeriv Hollywoodi film. Selle visandid Rockefellerist, Hearstist, Orson Wellesist, John Housemanist, Diego Riverast ja teistest 30. aastate valgustitest on umbes sama peened kui kostüümipallide karikatuurid.\nPLUSSID: Film kubiseb maniakaalsest, kui keskendumata energiast. Elulised esinemised ansambli näitlejate koosseisus kuuluvad Emily Watsonile, Bill Murrayle, Joan Cusackile, Vanessa Redgrave’ile ja Cherry Jonesile.\nMIINUSED: Sotsiaalne ajalugu on nii lihtsustatud, et filmis on kohati naiivsust, mis sarnaneb hoogsale keskkoolivõistlusele.\nJohn Irvingu kuuenda romaani on režissöör Lasse Hallstrom (''Minu elu koerana'') pehmendanud Teise maailmasõja aegse unenägu unenäolisest noormehest (Tobey Maguire), kes lahkub Maine'i lastekodust, kus ta üles kasvas. tema mentori, aborditegija dr. Larchi (Michael Caine) hoolt maailma avastamiseks ja 'kasutamiseks'. Filmi põhilugu, mis viitab kommikattega 1940. aastate 'David Copperfieldi' kajale. tiirleb isa poolt rasedaks jäänud võõrfarmitöölise abordi ümber.\nPLUSSID: Hr Maguire'i rahulik, kuusilmne Homer ja hr Caine'i sümpaatselt pragmaatiline dr. Larch loovad filmis igatsusliku täiskasvanud muinasjutu meeleolu.\nMIINUSED: Filmi õrnus läheneb sageli sentimentaalsusele.\nRežissöör Paul Thomas Anderson üritab Kuud pildistada selles Robert Altmani stiilis mosaiigis õnnetutest inimestest, kes koonduvad San Fernando orgu, mida külastab taevast langev konnakatk. Kaks lugu käsitlevad vähki surevaid eakaid mehi, kes on tekitanud kohutavat emotsionaalset kahju oma võõrandunud laste elule. Film on tõsine, ahastav peegeldus meeste lepitusest.\nPLUSSID: Tom Cruise kehastab naistevihkaja Tony Robbinsit teises rollis, kus tema võlts, liiga särav naeratus ühtib tema iseloomuga. Vähihaiget kehastav Jason Robards möirgab kõnekalt.\nMIINUSED: Kuigi sageli bravuurikas, on näitlejatöö hüsteeriliselt kõrge. Konnad võiksid minna, koos mitme kõrvaltegelasega.\nNeil Jordani atmosfääriline adaptsioon Graham Greene'i väga armastatud romaanist, mille peaosades on Ralph Fiennes ja Julianne Moore, peaks kustutama kõik mälestused kohutavast 1955. aasta versioonist, kus esinesid omavahel sobimatud Deborah Kerr ja Van Johnson. Film on oma perioodile nii tõetruu, et sõjaaegne London tundub peaaegu nagu teine planeet teisel sajandil.\nPLUSSID: Ms. Moore'i heledus ja hr Fiennesi obsessiivne sisekaemus sulavad ilusti kokku. Jo Staffordi 1940. aastate salvestus 'Haunted Heart' saadab läbi filmi romantilise hoo.\nMIINUSED: Michael Nymani toekas, ülekaalukas skoor.\nSelle filmi 'Ema ja tütar alustavad uut elu' piirjooned võivad olla tuttavad. Kuid Briti näitlejanna Janet McTeer (kes raputas Broadwayl filmi 'Nukumaja' taaselustamisel) vabameelse Mary Jo Walkerina ja Kimberly J. Brown tema 12-aastase tütre Avana muudavad suhte erakordseks. emotsionaalne sügavus.\nPLUSSID: proua McTeeri kujutatud teatud vanuses kuumaverelisest lõunamaa tüdrukust, kes armastab liiga kergesti, on nii reaalne, et see ei tundu näitlemisena. Vähesed filmid on vanema-lapse sideme intiimsust võimsamalt tabanud.\nMIINUSED: film on väike, lugu tuttav, visuaalne õhkkond hägune ja ajaraam määramatu.\nWoody Alleni heatujulises oodis 1930. aastate džässistaarid mängivad Sean Penn Django Reinhardti moodi kitarrivirtuoosi Emmet Ray rollis ja Samantha Mortoni tumm, jumaldav tüdruksõber, keda ta armastab ja kuritarvitab. Kui see hõõguv väike film meenutab oma igatsusega 'Kairo lillat roosi' ja 'Raadiopäevi', siis härra Penn, kes mängib kantsi, mis teile ei saa meeldida, lööb sellele kaasa.\nPLUSSID: Mr. Penni hoolikalt stiliseeritud esitus on jonnihoogudele spetsialiseerunud näitleja jaoks üllatavalt tagasihoidlik.\nMIINUSED: Uma Thurmani räige pööre ühiskonnanaisena ei ole dramaatiliselt veenev.\nSee nutune kristlik allegooria, mille on lavastanud Frank Darabont Stephen Kingi romaanist, vajutab igale emotsionaalsele nupule vähemalt kaks korda. Tom Hanks on Paul Edgecomb, Louisiana vangivalvur, kes töötab surmamõistetute kallal. Michael Clarke Duncan on John Coffey, õrn must hiiglane ja Jeesuse kuju, kes on kahe väikese tüdruku vägistamises ja mõrvas ekslikult süüdi mõistetud. Oma selgepiiriliste kangelaste ja kurikaeltega, näruste imede, õuduse (õudne elektrilöök), jumalikkusega (armas lemmikloomahiir) ning kadreerimisseadme ja tähega (hr Hanks), mis on mõlemad laenatud filmist 'Reamees Ryani päästmine' The Green Mile'' heliseb kaubanduskellasid.\nPLUSSID: peen kooslus ja võime kutsuda pisaraid välja ka kõige vastupidavamalt vaatajalt.\nMIINUSED: üle kolme tunni kestnud jooksuaeg ja pärast seda tüütu tunne, et need pisarad tõmbasid meisternukunäitlejad.\nPeaaegu 20 aastaks vangi mõistetud orkaan Carteri kangelasliku võitluse vabaduse ja õigluse eest pärast kolmikmõrva raamimist on režissöör Norman Jewison muutnud suureks sentimentaalseks filmiballaadiks. Nii paljusid fakte on dramaatilisuse suurendamiseks muudetud, et film tundub väljamõeldis. Kuid Denzel Washingtoni kujutamine vangistatud mehest, kes maadleb meeleheite deemonite ja omaenda vägivallaga, on vulkaaniline.\nPLUSSID: Härra Washingtoni kujutatud kangelaste hulgas on ta selle inimese hinge kõige sügavamale süüvinud.\nMIINUSED: 60. aastate liberaalsele klišeelikule südamele kohaselt ei luba film moraalset ebaselgust. Ühel pool on orkaan ja tema pühad tšempionid, teisel pool tema kurjad rassistlikud tagakiusajad.\nSusanna Kayseni memuaarid tema kaheaastasest viibimisest uhkes New Englandi vaimuhaiglas 1967. aastal pärast enesetapukatset on ekraanile toodud delikatessiga, mis mureneb alles lõpus. Winona Ryder sündis vinguvat, ennasthaletsevat Susannat kehastama, kes olevat piiripealne isiksus. Angelina Jolie on Lisa, kaaspatsient ja hulljulge sotsiopaat, kes võitleb institutsiooni vastu Susanna hinge nimel.\nPLUSSID: Pr Ryderi tundlik esitus ei nõua meie armastust. Proua Jolie lõõmavalt hirmutav Lisa tõestab lõplikult, et ta tõesti oskab tegutseda.\nMIINUSED: Film on väike ajastu tükk, ilma metafoorse kaaluta Ivy League'i ''One Flew Over the Cuckoo's Nest''.\nFilmitegija Barry Levinson külastab uuesti oma Baltimore'i kodulinna, et näha seda nostalgilist, poolautobiograafilist unistust antisemitismi ja rassidevahelise tutvumise kohta 1950. aastate keskel.\nPLUSSID: ajastu detailid on täiuslikud ja meeleolu võrgutav.\nMIINUSED: film võtab ainult need probleemid, mida see käsitleb.\n'Iga antud pühapäev'\nOliver Stone'i jalgpallifilm on jõhker, erutav rah-rah-hüüd selle spordiala konte purustavale macho-müstikale. See toores üle-ameerikalik edumuinasjutt seab Miami Sharksis mässumeelset noort tagamängijat mängiva Jamie Foxxi ja tema sõjast väsinud treeneri (Al Pacino) väärtuste kokkupõrkesse.\nPLUSSID: Suurepärased mänguväljakute jadad. Hr Foxxi peen kujutamine sportlasest, keda ahvatlevad suurte kuulsuste eelised, peaks temast tegema täieõigusliku staari.\nMIINUSED: Cameron Diaz on ahne meeskonnaomanik üle pea. Lugu kõliseb naeruväärselt optimistliku lõpu poole.\nlumi selles blufifilmis\nJim Carrey veider kehastus koomik Andy Kaufmaniga, kes kadus oma koomilistesse alter egodesse, on jõuetu, mis võib pälvida 1984. aastal surnud Kaufmanile rohkem tunnustust, kui ta kunagi oma elu jooksul pälvis. Kuid kui Milos Formani lavastatud film annab tõhusalt edasi Kaufmani armastuse-vihkamise suhet show-äriga, ei anna see vihjeid selle kohta, mis teda pani.\nPLUSSID: Hr Carrey tähelepanuväärsed taasloomised Kaufmani esinemistest saates 'Saturday Night Live' ja Carnegie Hallis ning tema räige lounge-sisaliku alter-ego, Tony Clifton.\nMIINUSED: Film tuletab meile meelde, et nii sügavad kui Kaufmani kontseptsioonid neljandast seinast ka poleks olnud, oli tema pakutud huumor sageli tabamatu. Taustalugu pole peaaegu üldse olemas.\nNii palju kui Alan Parkeri liiga pikk filmitöötlus kaunistab Frank McCourti enimmüüdud mälestusteraamatus kirjeldatud vaesunud Iiri lapsepõlve, heidab filmi nägemus Limericki vihmamärgatest slummidest ikka veel kohutavalt süngeks.\nPLUSSID: Film kajastab hr McCourti katoliku hariduse karmust ja absurdsust.\nMIINUSED: Emily Watsoni kauakannatanud ema on ühenoodiline roll ja Robert Carlyle'i purjus isa tundub absurdselt puhas. Kolm erinevas vanuses Franki kehastavat näitlejat ei puutu omavahel kokku ja autori särtsakas huumor on kadunud.\nTim Burtoni käsitlus Washington Irvingi loost on visuaalne ime, mille kurjakuulutavad gooti kujundid paistavad võrstuvat juturaamatu ofortide tindipragudest. Kuid lool on kogu ülekuumenenud slasher-filmi mõju.\nPLUSSID: 'Sleepy Hollow' on pildiline ime ja Johnny Depp kui närviline New Yorgi politseinik, kes mõrvu uurib, teeb ühe oma teaduslikult täiuslikest esitustest.\nMIINUSED: Hudson Valley linnas kummitava Peata ratsaniku lool pole müütilist vastukaja ega ole ka eriti hirmutav.\nüks öö (film)\nära jama jeesuga\nnäitleja, kes mängis Tony soprani poega\njoan jett noor jooksjad\naeon fluxi filmi ülevaade


Heli Künnapas, Kuidas 30 päevaga romaani kirjutada? – скачать в fb2, epub, rtf, pdf, txt\n,,Mõne inimese jaoks on üks raamat kuu jooksul lugeda ületamatu ülesanne, teise jaoks üks romaan kuu jooksul kirjutada aga realistlik eesmärk. Sellesse raamatusse olengi kogunud soovitused ja teadmised, mis on minu jaoks 30 päevaga romaani kirjutamise võimalikuks teinud. Ühtegi kirjutamisteooria õpikut ma ümber ei kirjuta, vaid keskendun rohkem iseenda praktilisele kogemusele.Võib juba ette öelda, et kõige olulisem on kirjutamine! Nii et ainult selle raamatu lugemisest kahjuks ei piisa, vaid avaldatud raamatu autoriks saamiseks peab sul olema lugu ja soov see kirja panna. Kuidas seda 30 päeva jooksul teha? Seda saad juba siit raamatust lugeda."\nHeli Künnapas, Kuidas 30 päevaga romaani kirjutada? — скачать в fb2, txt, epub или pdf\nЧитать «Kuidas 30 päevaga romaani kirjutada?» онлайн


Tasakaaluliikur- milline neist on minule parim? - Photopointi ajaveeb\nAutor: Silver Pik 21.06.2016 15:58 Kommentaarid :\n(keskmine hinne: 4.78)\nTasakaaluliikur kui sõiduvahend on lõpuks ka Maarjamaal populaarsust koguma hakanud – varasemalt pigem teispool lompi või YouTube’s feili-videotes tuttavaks saanud veider seadeldis on nüüd juba üsna tavapärane vaatepilt poodides, kaubanduskeskustes ning linnatänavatel. Heal lapsel mitu nime – kes teab sellist sõiduvahendit tasakaaluliikuri nime all, kes aga tasakaalusõidukina või tasakaalulauana. Hipimad võivad seda hoopis kutsuda tasakaalukulguriks või hõljuklauaks (inglisekeelne algne termin ju hoverboard). Igatahes – kirju nimevaliku taga peitub kohati veel suurem tootevalik ning päris uues kaubagrupis on paljudel meist orienteerumine raskendatud. Just seetõttu vaatame natuke lähemalt erinevate mudelite võimekust ja parameetreid.\n» Tasakaaluliikurite välimaarajas on esimese erinevusena välja toodud just rataste mõõt. Nimelt on Photopointis saadaval nii 6,5″, 8″ ning 10″ ratastega liikumisvahendeid – nii Skymaster kui GoBoard logodega. Siinkohal saaks üldistada, et suuremate ratastega seade on üldjuhul võimsam ning mugavam kasutada. Seda mitmel põhjusel – 10″ ratastega seadmete juures kasutatakse juba õhkkumme, mis teeb õues auklikematel teedel liikumise mugavamaks ning väiksematest takistustest üleveeremise võimalikuks. Kes linnas liikunud teab, kuidas teedeplaneerijad vaat et kiusu pärast nii jalgratta- kui kõnniteedele igasuguseid äärekive jalgu jätavad. Suuremad rattad aga tulevad neist kergemini üle. Samas egas väiksemad rattad seetõttu halvad ole – väiksemat seadet on mugavam kaasas kanda ning need on siseruumides sobivam lahendus.\n» Maksimaalne kandevõime on nendel seadmetel laias laastus sama – 120 kg. Ainsa erandina Photopointis olevate tasakaaluliikurite seas on GoBoard 6,5″ mudel, mis lubab edasi viia kuni 100 kg raskust koormust. Viimane erineb teistest veel sellega, et maksimaalne liikumiskiirus on ainult 10 km/h võrreldes teiste mudelite ~15 km/h tippkiirusega ning laadimisaeg 1-2 tunni asemel hoopis kuni 3 tundi. Samas on aku vastupidavus kõigil suht sama, lubades ühe laadimisega läbida kuni 20 km.\nMudel Skymaster Wheels 10″ GoBoard BT Remote 8″ Skymaster Wheels 6,5″ GoBoard Standard 6,5″\nRatta diameeter 10 tolli 8 tolli 6,5 tolli 6,5 tolli\nMootori võimsus 2 × 350 W 2 × 300 W 2 × 350 W 2 × 300 W\nAku 4400 mAh 4400 mAh 4400 mAh 2200 mAh\nMaksimaalne kiirus 15 km/h 16 km/h 15 km/h 10 km/h\nKandevõime 120 kg 120 kg 120 kg 100 kg\nLaadimisaeg 1-2 tundi 1 tund 1-2 tundi 2-3 tundi\nKaal 11,7 kg 12,5 kg 10 kg 10,5 kg\nMuud funktsioonid Bluetooth ühendus\nIntegreeritud kõlar –\n» Tasakaaluliikurid Photopointis\nSildid: balance board, GoBoard, hoverboard, rss, skymaster, Tasakaalulaud, Tasakaaluliikurid, tasakaalusõiduk


Matrix matkakott, peaks olema 70+20 liitrit (88648883) - Osta.ee\nMatkakott Karrimor Trail 35 liitrit\nSeljakott High Peak Focus 36\nMatrix matkakott, peaks olema 70+20 liitrit\nEseme ID: 88648883\nN 19.01.2017 21:45:00\nN 26.01.2017 21:45:00\nmphelps100% / 623 / Vaata müüja teisi esemeid\nEestis käsitööna tehtud Matrix matkakott. Värvikobinatsioon must-roheline. Mahutavus peaks olema 70+20 liitrit, aga kindlalt enam ei mäleta võib olla pisut suurem. Külgedel olevad kotid on suure koti küljest lahti võetavad ning eraldi kasutatavad. Seljatoes on kaks metallvarrast ning pehmendusi on võimalik reguleerida. Kuigi mudel on väga vana on see väga hästi hoitud ja praktiliselt kasutamata.


Tsindool vastsündinutele - Toiduained\nTsindool koos diatsesiga\nTere! Palun öelge palun, mida see võib olla. nüüd oleme 3 kuud vana. kui oli kuus, oli meil dermatiit, ravitud zindooliga ja belopenteeniga... aga need kujutised kadusid siis koopia ilmumiseni. Siis nad rääkisid meile, et meil oli diatsiis, oli dieedil.. Aga laps valas veelgi. Näole ja kõrvadele. Abi sovetom.Zaranee aitäh!\nSelleks, et vältida allergilise reaktsiooni tekkimist, tuleb kohe võtta ravimit Enterosgel, mis eemaldab allergeenid ja toksilised ained ning väldib tugevate ravimite kasutamist. Hüperallergilise dieedi järgimiseks. Kui diatsesiini sümptomid ei kao - peate viivitamatult konsulteerima arstiga, kes täiendab väliseid põletikuvastaseid ja antihistamiinivastaseid ravimeid. Arstid nimetavad Enterosgel - ainus ohutu enterosorbent, mida ametlikult soovitatakse lastele esimestel elupäevadel. Venemaal ja välismaal Kazan ja Moskva pediaatriakoolid ja allergilised keskused kasutavad Enterosgelit kliinilistes tingimustes allergiliste dermatooside puhul. Enterosgeli soovitatav skeem on.\nMa kopeerisin oma postituse kogukonnast kogukonnast "Allergo Mamy" (vt siin koos kommentaaridega allergoomidele). Olen registreerunud ja lugenud seda kogukonda pikka aega. Aga kirjutama meie atoopilise dermatiidi kohta kuidagi ei töötanud. Ära jõu kätele. Aasta lõpus aktsepteeritakse tavaliselt võlgade tasumist, lõpetamaks midagi lõpetamata. Nii et ma otsustasin lõpuks oma loo kirjutada. Ajaloo ajalugu. Siis on palju teksti. Kolmes osas.\nOlid täna poliklinnike kaal 4 kuud ja 6 päeva 7300, taastus 600gr õudus, ja 1 cm kuni 68 sm.kushaem vähe halb ilmselt tingitud asjaolust, et kaki roheline ja millal süüa algab, psüühika ilmselt düsbioosi siin üle andma analüüsi disbak, kuid meil oli põskedel diathesis nuttes arsti poolt määratud tsindol ja juhtiva tuli tema ametisse ja ta sind võidnud kui te streptoderma läinud, ja ma ette Th ja võitud neid ja see olen mina.\nMa sõin natuke külmutatud maasikate pakett, andis banaan lakkuda pluss laps (ka lihtsalt lakkuda natuke.) - tulemus: paar tundi lapse põsed, lõug, nina all ja kubeme lümfisõlmede suurenemine kõik kumerad ere punased laigud, nagu kogunemine palju vistrikud. metsikult piinatud südametunnistus, lahkus kohe alguses rangelt toitumisest, kohutavalt vabandan teda. Noh, ma olen nii loll. (retooriline küsimus) on diatsiis, jah? Annan fenistil tilka, pühkige kummeli + rongi, mustamine tsindolom, bepantenom. siis kahvatu tugevalt - peaaegu mitte nähtav, siis muutub see taas heledamaks. yyyyyy. (((((((((((\ntüdruk Kirjutasin varem umbes kohapeal minu saak Elizabeth oli arst, pane diathesis registreeritud mustamine tsindolom, ja nad panid mind range dieedi, üldiselt, ma varsti näha üldiselt ei, kasvu ajal 168 Nüüd kaaluvad 49 kg\nTüdrukud, ma kirjutasin varem SIIT et tütar pärast nahalööve sarnane apellsinovuyu kooriku. See ei vaadanud päris (((((punetus, kuivus, nupp).Mis me võimsus ei hõõruda (((Noh, kuidagi. Käisime dermatoloog kuid doroguschih ravimid ei tellinud (((lõpuks võttis samolecheniem.Eto Allergia toitu! ogranichela ise toitu (me GW), minimaalne peibutis, 5 päeva andis bifidumbacterin, määrdunud Tsindolom (kõneleja) (kuni kuiv) ja vann muru (lugeda ajakirja ja otsustas seda proovida).Dayu peate keegi! - Diatsesiini vann.\nTüdrukud arutlesid selle teema teemal ja nüüd che naryla: 1. Külmalt 2. Diatsesi 3. Staphylococcus aureus 4. Hambad 5. Akudest ja kuiva õhust. 6. Allergia välisele stiimulile (nt stüreenipulber). Põletab end ühe nädala pärast kella 9-10. Meeleolu on sama, me oleme GW-s, ma söön kõike nagu tavaliselt. Ja kogu keha sees on kibedad laigud. Arst oli öelnud, kas see on seene või allergia. Mulle on registreeritud toitumine, tütarlapsilõhna Tsindool ja koor.\nSee kõik algas sünniga. Siis tõde oli, et see oli väike punane pimples / punktid. Nagu meile kliinikus öeldi, on lihtsalt "üleminekuperiood". Noh, ma sõin peaaegu kõike, ja ei teadnud vererõhku (ta ise oli dieeti "diatsesiga"). 3 kuu jooksul pärast jalutamist külma õhu käes (0 kraadi, esimesed külmad), põsed loputasid. Nii et kuus me arvasime, et see on tõusnud / sulanud. Seborrheiline dermatiit oli peaaegu kaal. Ta heastati kiiresti metslase poolt. Kaelas esinesid erepõletikud, kõhupoolsed voldid ja kaenlaalused. kõvenenud kell.\n2.5 harjatud tagasi mix kes arvab diathesis, kuid laigud ja on nädalas ei söö: õun, banaan, pirn pool nädalat ei söö: kaks päeva kaerahelbed ei anna: kõrvits ja porgand Mis me sööme: kartul, col. kapsas, valge peakapsas, kabachek, sibul, brokkoli (harva) Kashi: tatar, riis Kislomolochka: jogurt, kodujuust (piimaga, tootmise meie Tveri oblastis) Lotion: Piim :) ka kogu meie tootmise posterelizovannoe Maju Babe: Tsindolom ja koor f 99, nädala jooksul peaks abikaasa tooma salve Mustela, nad ütlevad hästi.\nAtoopiline dermatiit on üks levinumaid lapseea haigusi. Vaatamata termini "lapseeemia" ja "diatsesi" laialdasele kasutamisele on Allergias tunnustatud Maailma Terviseorganisatsiooni klassifikatsioon "atoopiline dermatiit". Leitakse, et atoopilise dermatiidi - allergia nahahaigust, mis arendab kellel esineb geneetiline eelsoodumus allergiad mõjul spetsiifilised (allergilised) teguritest.\nkõik meie linna arstid on PIDORAS. FEMALES, CHMO, UGLY.\nViimasel paaril päeval oli meil palju. Kõigepealt käisime eile arsti juurde. Ma pean minema ja Danielit näidatakse teisele pediaatrile. Arst ütles mulle, et kõik on korras. Paranenud, nüüd pärast 30-päevast järelkontrolli. Lastearst vaatasime tihedat, ütles, et vanemad ei kannata paranoia - "Tavaline terve laps lööve -. Noh allergia Mida sa tahad ema diathesis oli, isa oli allergiline kuid ei laps?! Mis see.?.? on vaja välja selgitada. "\nOtsustasin kirjutada oma kibedast kogemusest, mis on peidetud nn "diathei", "atoopiline dermatiit", "toiduallergia" ja nende ilk. Isegi raseduse ajal (näib, nagu see oli igavik tagasi, üsna teises mujal oma elus), sageli komistasid IT artikleid. Aga nagu alati, arvasin, et see ei saa minuga juhtuda, see on kusagil seal. keegi. eh. Pole kandnud\nMa jätkan akne ravi teemat. Täna uusi retsepte ja näpunäiteid, mida testiti palju aastaid tagasi, kui see probleem oli mulle endiselt asjakohane. Sulfaeg Pole ime, et kõik tuntud õllekõngad naha ja juuste jaoks "Evisent" olid nii paljude armunud. Kõik tänu väävlisisaldusele (kuigi mingil põhjusel ei leia ma seda selle koosseisus). Nii selgub, sisemine rakendus väävel puhastab keha ja eriti nahka, takistab juuste väljalangemist, tugevdab soole peristaltikat ja parandab ainevahetust. Kui see on väljas.\nMa otsustasin kirjutada, kuni mu mälu on kõik nii värske.\nMa kirjutan oma võitlus- ja diagnostikameetoditest. Äkki keegi aitab. Predystoriya.Stepushka täielikult GV.Dietu I täitnud, kuid mitte stroguyu..Voobsche "punane põsed" tema poeg on vgne sõltuvalt sellest, mida ma skushala.Edinstvennoe on punetus on suurem, kui süüakse kahjulike produkty.Scheki Stepan põsepuna, keha ja taga põlvili tozhe.Poyavlyalis vysypaniya.V lõpuks ma sõin pähkleid, sest mida diathesis puhkes tõsiselt. Põsed muutunud punaseks, hakkasid kaetud vistrikidega, mis olid kriimustatud, siis hakkasid põsed hakkama märjaks. See foto tehti 2 kuud tagasi. Nüüd on meil kõik puhas. Ainult jalad on nahk üsna kuiv. Mu kallis õde, ma olen allergiline. Austa Jumalale, mu ema.\nTüdrukud, kes regulaarselt tule BB teie postitusi lugeda, kuid leiavad aega ise kirjutada midagi, see võib olla väga harv (((Minu Poliannochke juba 4,5 kuud. Baby kasvab iga päevaga rohkem ja rohkem ma olen õnnelik. 3 kuud 6,660 kaal, kõrgus 64 cm, 4 kuud 7.300 kaal, kõrgus 66 sobib 3-6 kuud juba piirnev sirge tagumik, tellitud NG-seadus ise on ostnud 74 suurus, juba valmis)) 1. detsember (3 kuud ja 9 päeva), pöördus väikelapse tagasi maos.\nOleme 5 kuud, baby diathesis, ei leidnud umbes kuus nädalat, midagi pomogaet.Probovali tsindol, videstim ilma rezultatov.Iz toidu juba eemaldatud kõik võimalikud allergeenid: kala, pähklid, maiustused, suitsutatud, ei joo isegi tee piimaga ja veel määrida prohodit.POMOGITE kes tegi sama asja? Mis kasutatakse? kuidas kiiresti edasi ??\n10 kuu vanusele poegale. Tekkis diatase õuduskaalal! See algas väikese lööbega seljas, nagu higistamine, siis valas välja põsed, ja selgus, et seal oli koht, kus saab dermatiiti. Mis allergia ei ole selge. Segu muudeti hüpoallergeeniks, pool komplementaarsetest toitudest, piimahutid, küpsised ja pulgad eemaldati. Lööve põlvedest põles, läks kaela, rinnakorvi, jälle põskedel, otsmikul, kubemes. Pryshchiki hakkas ühendama plekid "lilled", punane, koor ja koorimine. Viimased kolm ööd laps ikka veel magas hästi - see sügeleb.\nÕnnitleme, mu hea, terved ja õnnelikud! Me armastame sind väga!\nKeegi kasutas diatheiks kõnepiirkonda "cindooli"\nTüdrukud, kes kasutasid röstsaali - diastoosi "cindool" või muud imiku naha kahjustused? Kuidas sul läheb?\n14 kommentaari "Kes kasutas boltushkoy -" zindol "koos diatsiisiga"\nMeie lapsepõlvest soovitatakse määrida, kui hormonaalsed pryshchiki on välja tulnud. 2 korda öösel määrdunud ja puhas nägu\nMolly pasta aitas\nKas selline allergia (kuiv) aitavad, kas sa arvad? Kätes ja ühel põskhel\nIrishka, ja osta ja proovida aitab või mitte nn saatus? või on parem istuda grupis ja arvata, kas see aitab või mitte.\nJulia, ärge olge ebaviisakas, ma ei tee midagi ilma arstiga, et maarataksin, olen huvitatud ainult minu enda märkuses ja pidage meeles\naitab, kui allergeen eemaldatakse, ja ta kuivab naha, ma ikka Radevit pärast määrimist.\nIrishka, ja siin on ehitada kummelile varanduse. Tee uus küsitlus.\nJulia, ma ei tea, ja küsida arvamust, kelle emad on kasutanud seda võimalust, ning sõdis sarnast ebaõnne, kui soovite tunduda targem, siis kõndida minevikus, et tõestada, et kas te ei kavatse, kõike head\nHea abinõu. See kuivab ja eemaldab punasuse paar päeva. Me puhastame seda\nIrishka, soovitame pöörduda esmalt gastrointerologu ja peamiselt ravida sooled... Pöörake Callas taimestiku ja vmyakih giardia, pinworms... See juhtub, sest nad on nii valab....\nJulia, eile lõpetasime ravi bakteriofaagiga, seal oli Staphylococcus aureus\nKui kasutate toodet, ärge lubage seda suu ega silma sattuda. Samuti on oluline meeles pidada, et ravim ei ole mõeldud raviks pustuloosset lööve, nii kasutamise peatamise Tsindol tuleks läbi viia ainult nendele nahapiirkondadele, mis ei ole nakatunud.\nTänu denaturatsioon valgumolekulide vedrustus vähendab Niiskus ja eritis, teeb tugevalt põletiku ja ärrituse edasi arenema. Kiht hävitatakse valkude nahapinna moodustab kaitsva barjääri, mis kaitseb haava infektsiooni loob mikrokeskkonna optimaalseks haavade paranemist. See kiht ei lase tungivaid ärritajaid. Cindoli kasutamine roojaga, mähise dermatiidi ja ekseemiga kaitseb nahka uriini, higi, eksudaadi eest. Antiseptikumi kestva toime tõttu lakkab epidermise koorumine.\nRaseerimispesu dermatiidi ilutulestike eemaldamiseks kasutage chilli tsindooli. See vähendab vedeliku kudedes põletikule iseloomulikku sekretsiooni kogust ja loob kaitsekihi. See kaitseb kangast nakkuse levikut, kuivatab intertrigo ja normaliseerib naha seisundit. Rakkude regenereerimise tõttu parandab ravim uimastiprobleeme.\nJätke kompositsioon nahale mitu tundi, loputage sooja veega. korrake töötlemist 4-6 korda päevas. Zindooli ravi kestus on 3-30 päeva, olenevalt kahjustuse määrast ja haiguse kulgu raskusastmest. Rasketel juhtudel kasutatakse terapeutilisi maske - nahale kantakse suspensioon, kuivatatakse vabas õhus, kantakse riidele või marli ja vanandatakse üleöö. Hommikul mask pestakse, nahale kantakse toonik ja niisutav kreem.\nPõletuste ravimisel kasutatakse suspensiooniga sidet. Vastavalt juhistele tuleb seda vajadusel muuta haava teraapia taktika tõttu. Iga kord tuleb kaste uuesti töödelda emulsiooniga. Lastele on ennetuse eesmärgil võimalik kasutada suspensiooni niiskes pesumasinas kokkupuutuvate nahapiirkondade suhtes. Väikese päikese või termiliste põletuste, kriimustuste, haavade, tsindooli korral töödeldakse mõjutatud pinnale õhukeset kihti ja kaetakse marli sidemega.\nMeie jaoks mõeldud ravim ⇒ Harmooniline salv diatsiisist beebis.\nSinu sõnum Oksana77 »3. november 2010\nSinu sõnum Jõe »Nov 03, 2010, 11:03 am\nSinu sõnum Kangaroo »3. november 2010\nSinu sõnum Weller »3. november 2010\nSinu sõnum Jõe »3. november 2010\nSinu sõnum Kangaroo »3. nov 2010, 11:23\nSinu sõnum Jõe »03 nov 2010, 11:27\nEnterosgel diatsesiini jaoks\n02Kas ma saan täielikult atoopilise dermatiidi ravida?\n03Mis võib lapse uhkusega põhjustada punaseid laike?\n04Miks mu silmad sügevad ja kuidas närvi lahti saada?\n05Mis aitab diazoliini: kasutusjuhised\nPsoriaas on krooniline haigus, millega kaasneb mitmesuguse suurusega halli-valge tooniga naastude nahale ilmumine.Peamised kasutatavad ravimid kõrvaldamise Psoriaasinaastudel - välispidiseks kasutamiseks: hormonaalsete või mittehormonaalsed salvi psoriaasi, losjoonid, spreid, geelid, kreemid, salvid.\nCopyr[email protected] www.highwayhealthpractice.com


Nafta, rubla ja Putin liiguvad 63 suunas - Välismajandus - Majandus\nNafta, rubla ja Putin liiguvad 63 suunas\n3. detsember 2014, 11:45\nVladimir Putin G20 kohtumisel Brisbane'is.\nMis on ühist Vladimir Putinil, nafta hinnal ning rubla kursil dollari suhtes? Nad kõik saavad järgmisel aastal 63, kõlab Kremlis ringiliikuv nali.\nSamal ajal kui Venemaa majandus siseneb esimesse langusse viimase viie aasta jooksul, rubla kurss langeb üha uutele ja uutele rekordmadalatele tasemetele ning raha läheb riigist välja, Putini toetajad koonduvad tihedamalt tema ümber ning ta on kindel, et alates 2018. aastast istub presidenditoolil veel kuus aastat, vahendab Bloomberg, kes on rääkinud vähemalt viie Putini lähedal seisva allikaga.\nPutin saab 63-aastaseks 7. oktoobril, Brenti nafta hind langes sel nädalal viie aasta madalaimale tasemele 67,53 dollarini barrel ning rubla kurss langes 54 rublani dollar, mis tähendab, et nalja teostumiseks oleks vaja vaid 14-protsendilist langust.\nPutini anonüümseks soovida jäänud sõber ütles uudisteagentuurile, et sanktsioonid ei tööta, sest USA ja Euroopa Liit ei mõista venelaste mentaliteeti ning ta tõi näiteks kaks aastat kestnud Leningradi blokaadi Teise maailmasõja ajal.\n«Lääs eksib Putini ja tema siseringi motivatsioonides,» ütles Moskvas asuva rahvusvahelise poliitilise analüüsi juht Jevgeni Mintšenko. «Nad arvavad, et Putin on ärimees, et tema jaoks on kõige tähtsam raha ning tema ja ta liitlaste finantsiline survestamine murrab ta,» lisas ta.\n«Inimese arvavad, et enda kannatatuse tunnistamine pole patriootlik,» lisas mõttekoja Levada keskuse asedirektor Aleksi Graždankin. «See näitab vaimset keskendumist vastuseisuks välissurvele ning sanktsioonide ignoreerimisele. Rahva taoline meelsus võib kesta mitte kuid, vaid terveid aastaid,» lisas ta.\nLeningradi blokaadi üle elanud Putini sõber ütles, et kõige raskem on Venemaa eliidi jaoks see, et paljud neist ei saa reisida, ehkki tema sõnul on neil küllalt teha ka Venemaal.\nKui neil pole võimalik minna Alpidesse, lähevad nad hea meelega ka Kamtšatka mägedesse, lisas ta.