Katrin Nyman-Metcalf – Vikitsitaadid\nKatrin Merike Nyman-Metcalf (sündinud 7. mail 1963 Stockholmis) on eesti ja rootsi õigusteadlane.\nRäägitakse, et on oht sõnavabadusele, aga unustatakse ära, et kuidas kõik teised siis saavad hakkama? Kaasa arvatud riigid, kus on väga hea sõnavabaduse kaitse.\nVaenukõne on hoopis midagi muud, kui jäätise nimi või moorapea kook. See on teine debatt.\nVaenukõne on see, kui kellegi kohta midagi räägitakse tema gruppikuuluvuse põhjal. See ei ole midagi isiklikku. Vaenukõne ei ole igasugune negatiivne väljaütlemine.\nSõnavabaduse olukord on Eestis jätkuvalt päris hea. Aga samas on näha, et isegi ministrid ütlevad välja grupipõhiselt halvustavaid ütlusi. Luuakse taust ühiskonnas, et kõike tohib öelda karistamatult ja iga aasta läheb hullemaks. Ollakse uhke selle üle, et me ei kuulu Euroopa õigusriikide hulka, vaid mingisugusesse postsovetlikusse klubisse, kus igasugused inimväärtused ei ole nii palju väärt. Ainult seadusega ei lahendata midagi. Aga seadusel on sümboolne väärtus, näitab, mis on lubatud ja mis ei ole.\nKatrin Nyman-Metcalf, intervjuu: Joosep Tiks, "Katrin Nyman-Metcalf: vaenukõne on midagi muud kui jäätise nimi või moorapea kook", Delfi, 02.10.2020\nKosmost peetakse jätkuvalt kaugeks ja eksootiliseks, mida ta muidugi ka on, aga samas on kosmose tähtsus jõudnud mitmel moel aina enam "maa peale". Kui me tellime taksot või pitsat või kui talupidaja üritab saada Euroopa Liidu toetust uue viljasordi jaoks, on tegemist kosmosetehnoloogia kasutamisega. Esimeste mainitud tegevuste juures kasutatakse satelliitsüsteemide globaalseid positsioneerimistehnoloogiaid, nn GNSS-i (Global Navigation Satellite Systems), millest kuulsamad on USA süsteem GPS ning sellest uuem ja täpsem EL-i süsteem Galileo. Teises mainitud näites on põllumajandustoetuste otstarbeka kasutamise hindamisel abiks kaugseire EL-i Copernicuse süsteemi kaudu. Kaugseire, mis pakub areneva tehnoloogia abil aina täpsemaid pilte, on toeks igasuguste tegevuste juures, kus on oluline saada ülevaatlikku pilti suurtest aladest.\nAsjaolu, et kosmosetehnoloogiaga eri viisil seotud tegevused on ühiskonda nii tihedalt ja mitmel alal sisse põimitud, teeb kosmosest meie tänapäeva elu olulise osa. Kui mõtelda pitsa või takso asemel lennukontrolli peale, mida teostatakse samuti satelliitide abil, siis on lihtsam aru saada, miks rünnakutel kosmoseobjektidele on tähtis koht võimaliku sõja planeerimisel. Miks kulutada raha relvadele, kui on võimalik hoopis lasta vaenlase reisilennukitel kokku põrgata?\nÜks oluline erinevus tänapäeval võrreldes kosmoseajastu algusega on see, et eri tegijaid on palju rohkem. Alguses olid toonased suurriigid NL ja USA ainukesed kosmoseriigid. Juba kaunis varsti alustasid kosmosetegevusega mitmed Euroopa riigid ja selleks loodi koostööorganeid, mis 1975. aastast koondati Euroopa Kosmoseagentuuri (European Space Agency, ESA) alla. Praeguseks on pilt palju kirjum. Venemaa on küll suurel määral jätkanud NL-i kosmosetegevusega, aga olulisemaks on muutunud Hiina. Lisaks on aina aktiivsema Euroopa kõrvale kerkinud India, Brasiilia kui ka näiteks Araabia Ühendemiraadid kui olulised tegijad kosmoses. Rohkemate riikide tegevus ei ole aga ainuke muutus. Suured ja keerulised kosmosesüsteemid on peamiselt riiklikud, aga kuna kosmosetehnoloogia on arenenud nii, et väikseid satelliite on suhteliselt odav toota ja leidub ka erasektori teenusepakkujaid, kelle abil neid orbiidile lennutada, siis on tekkinud aina rohkem erasektori kosmoseobjekte. Viimastel aastatel on ka kanderakettide tootmine läinud suurelt osalt erasektori kätte.\nTegevused, mis puudutavad tervet maailma ja on põimitud igasuguste igapäevaste teemadega, on juba nende omaduste pärast sõjategevuse huviorbiidis. Potentsiaal tekitada ühe või mõne vähese rünnaku abil ulatuslikku kahju infrastruktuurile lisab tähtsust veelgi. Ei saa ka unustada prestiiži, mis ilmaruumi vallutamisega jätkuvalt seostub. Kosmosesõda on tänapäeval ja lähitulevikus kindlasti tähtis teema.\nKosmost puudutava sõjategevuse määratlemise teeb keeruliseks ka see, et küberrünnakute puhul on tihti väga raske kindlaks teha, kes on tegelikult nende taga – kas see on riigipoolne sõjaline rünnak või eraisikute kuritegevus? Küberruumis ei ole vaja keerulisi relvi, vaid "eraisikud" saavad rünnata oma arvuti abil – või tihti kaaperdatud arvutite kaudu ehk näiliselt hoopis asjasse mittepuutuvast riigist. Paradoksaalselt on "vanaaegne" inimeste poolt teostatud luure tihti ainuke viis tuvastada, kas tegemist on riikliku tegevusega.\nKuna moodsal ajal ei ole vähenenud mitte ainult "tavaliste inimeste" oskus aru saada maakaartidest, sest oodatakse, et telefon meile selgesõnaliselt ütleks, kui mitme meetri pärast keerata kas paremale või vasakule, siis on ka nii maaväes kui mereväes harjutud aina rohkem kasutama positsioneerimistehnoloogiat traditsioonilisema orienteerumise asemel.\nLuure on juba iidsest ajast olnud oluline osa sõjategevusest. Kommunikatsioonisatelliitide signaali pealtkuulamine ja/või häirimine on ainult üks mitmest kosmosega seotud võimalikust spionaažitegevusest. Kvaliteet ja täpsus piltidel, mida kaugseire abil teha saab, läheb järjest paremaks. Õhuruum, kus toimub lennuliiklus, kuulub alloleva riigi territooriumile, milles riigil on õigus otsustada, kes sinna siseneda tohib ja mis tingimustel. Kosmos seevastu ei kuulu ühelegi riigile ja seal ei ole vaja luba teistest riikidest üle lendamiseks.\nKui kosmosest saab teha enam-vähem sama häid pilte kui õhuruumist, siis õigusreeglite poolest on kosmosetegevus eelistatum. Mitte väga kaugest ajaloost on teada juhtumeid, kui spionaažilende on tuvastatud, lennukeid alla tulistatud ja personal vangistatud. Tänapäeval on mehitatud spionaažilennud suurelt osalt asendatud mehitamata droonidega, aga ka nende kaotamine toob kaasa kulusid ja tegevuse katkemisega seotud tüli. Satelliidi ulatus on ka midagi hoopis muud, nii et kui piltide kvaliteet on küllalt hea, siis saab kosmosest soovitud info kergemini kätte – ja tihti täiesti õigusega kooskõlas. Suur osa kaugseire abil saadud materjalist on üldsusele isegi vabalt kättesaadav – näiteks EL-i Copernicuse programmi kaudu. Säärane läbipaistvus ei ole autoritaarsetele riikidele loomuomane ega meeltmööda, nii et pole üllatav, et selle tehnoloogia algaastatel toimus ÜRO-s debatt, kas peaks olema keelatud lennutada kaugseire võimekusega satelliite ilma allolevate riikide loata. Sääraseid reegleid aga ei loodud ja tänapäeval selle üle enam tõsiselt ei debateerita – tegelikkus on juba mööda rutanud.\nKuna kosmos tundub eksootiline, siis veelgi eksootilisem võib tunduda mõte, et selle kohta on olemas õigusakte. Kosmoseõigust on aga rohkem ja juba pikemat aega, kui seda kipuvad arvama need, kes just ise selle teemaga ei tegele. Arusaam, et kosmosel võib olla sõjaline tähtsus, ei ole ka mitte regulatsiooni vaatevinklist uus. Kui NL 4. oktoobril 1957. aastal lennutas Sputniku, ei olnud kosmoseõigust olemas – seda olid arutanud ainult väga vähesed akadeemilised juristid ja isegi siis pigem spekulatiivselt. Sputnik oli tõesti maailmale üllatus. Kohe peale satelliidi lennutamist algas aga kiire töö ja ainult mõned kuud hiljem oli ÜRO juba vastu võtnud resolutsioone kosmose kohta (esimene 14. novembril 1957), esiteks just selle võimaliku sõjalise kasutuse piiramiseks.\nÜRO peaassamblee resolutsioonid ei ole küll juriidiliselt siduvad, aga eriti olukordades, kus ei ole palju muid juriidilisi reegleid, omavad need suurt tähtsust. Näiteks loodi esimesed üldised juriidilised põhimõtted kosmose kasutamise kohta 1963. aastal ÜRO resolutsiooni kaudu, mille sisu suurelt osalt korratakse 1967. aasta avakosmose lepingus ("Riikide tegevuspõhimõtteid kosmose, sealhulgas Kuu ja teiste taevakehade uurimisel ja kasutamisel käsitlev leping"), mis on siduv rahvusvaheline konventsioon.\nPalju on spekuleeritud, kuidas NL ja Ameerika Ühendriigid kõige külmemal külma sõja ajastul suutsid kokku leppida reeglites kosmose kohta. Kindlasti ei ole sellele ühte kindlat vastust, aga arvatavasti mängis rolli see, et kumbki pool ei teadnud, mida täpselt teine on võimeline tegema. Kui reeglite olemasolu tähendab, et teatud määral tuleb oma tegevust piirata, ja kui samas on teada, et ka vastase tegevus on piiratud nendesamade reeglitega, siis võib sellest olla ebaselges olukorras kasu mõlemal poolel.\nTavaõigus on rahvusvahelises õiguses mõiste selle kohta, et teatud põhimõtted võivad muutuda nii laialdaselt aktsepteerituks, et need seovad teatud määral ka riike, mis lepinguga liitunud ei ole.\nJuba 1959. aastal (ad hoc vormis isegi juba detsembris 1958) loodi ÜRO juurde kosmose rahumeelse kasutamise komitee COPUOS (Committee on Peaceful Uses of Outer Space) ning selle juurde ÜRO kosmoseasjade amet UNOOSA. COPUOS-i raames arutati kosmose üle mitmest vaatevinklist – näiteks ka juriidilisest – ning võeti vastu rahvusvaheliste lepingute tekstid, millega ÜRO liikmesriigid said liituda.\nOlulisim säärane leping on mainitud 1967. aasta avakosmose leping, millega on tänaseks liitunud 110 riiki – Eesti liitus 2010. aastal. Lepingut võib pidada kosmose "põhiseaduseks" ja suurelt osalt on selle sisu muutunud ka tavaõiguseks. [---]\nLühidalt on lepingu ja ka üldise kosmoseõiguse põhimõtted sellised, et ükski riik ei tohi kosmost (avakosmost ega taevakehi) omandada, aga kõik riigid tohivad seda kasutada. Kosmos on inimkonna ühisvara ja seda tuleb kasutada inimkonna hüvanguks ning teha võimalikult palju rahvusvahelist koostööd. Erategevus on lubatud, aga rahvusvaheliselt vastutab see riik, kust eraettevõte või isik pärineb, mida määratakse teatud reeglitega, kuna kosmosetegevuses on tavaline, et samas tegevuses osalevad mitme riigi subjektid.\nKosmoseõiguse olemasolus või vajalikkuses kiputakse kahtlema, kuna tundub, et kosmosetegevused on kaugel ja eksootilised. Sõjaõigus võib aga tunduda võimatu, sest kui juba sõda peetakse, kes siis veel õigusnormidest hoolib? Siiski on sõjaõigusel, mida nimetatakse humanitaarõiguseks, kaunis pikk ajalugu. Rahvusvaheline õigus keelab nii ÜRO Harta kui ka tavaõiguse kaudu agressiooni, nii et sõja alustamine on keelatud igal juhul (ka kosmoses). Kuna sõda kahjuks siiski ära hoida ei suudeta, on olemas õigusakte selle kõige hullemate tagajärgede leevendamiseks.\nSõjapidamise õigusreeglite juurde kuuluvad ka teatud relvi keelavad või nende kasutamisele erilisi reegleid seadvad lepingud. Kõige tuntumad on reeglid tuumarelvade kohta. Sellel teemal on otsene seos kosmosega, kuna esimesed olulised piirangud keelustasid tuumarelvade katsetamise atmosfääris, avakosmoses ja vee all 1963. aasta lepinguga (sisuliselt asendati see 1996. aastal laialdasema keeluga). Samal ajal kui arutati esimest konventsiooni, võttis ÜRO Peaassamblee NL-i ja USA avalduste põhjal vastu resolutsiooni sisuga, et kosmosesse ei tohi paigutada tuumarelvi või muud liiki massihävitusrelvi kandvaid objekte.\nKui sõda muutub uue relvastuse või uute sõjatandrite pärast, ei tähenda see veel seda, et reeglistiku loomisel alustatakse tühjalt lehelt. Kas sõjapidamise jaoks õigusreeglite loomine on üldse mõttekas? Nii nagu kahjuks sageli rikutakse ülalmainitud agressioonikeeldu, esineb ka palju humanitaarõiguse rikkumisi ning neid on raske seaduse abil takistada või sanktsioneerida. See aga et tähenda, nagu oleks terve õiguskord tähtsusetu. Oluline on vastastikkus: kaitsta oma relvajõude, rahvast ja riiki sellega, et ise hoidutakse teatud tegevusest. Säärane mõtteviis oli pretsedendiks sellele, kuidas suurriigid kosmosetegevuse alguses suutsid kokkuleppeid sõlmida. Hübriidsõdade ning mitteriiklike relvastatud gruppide tegevuse tõttu on moodsas sõjas aga humanitaarõiguse mõju rohkem ohustatud.\nEsiteks tuleb mainida, et kui me räägime kosmoseõigusest, siis on tegemist õigusega, mis tegeleb inimtegevusega kosmoses. Selle kohta, mida teha, kui tungivad kallale tulnukad teiselt taevakehalt, reegleid ei ole – kuigi on huvitav märkida, et kui lugeda vanu (st 1950.–1960. aastate) tõsiseid ja akadeemilisi kosmoseõiguse-alaseid artikleid, on seal sellest päris tihti juttu. Sel ajal oli lihtsalt nii vähe kosmosest teada, et tundus, nagu peaks üsna varsti mõtlema ka säärastele asjadele. Praeguseks on see teema aga lükatud tulevikku.\nSeda, et rahvusvaheline õigus kehtib ka kosmoses, otsustati varakult (selgesõnaliselt ÜRO peaassamblee resolutsiooniga detsembris 1961). [---] Kas on tegemist kaasmaalaste kaitsega või ajalooliste piiride taasloomisega, aga ükskõik kui läbipaistev ettekääne ka ei oleks, ollakse ikkagi päri sellega, et lihtsalt kallale tungida teistele ei tohi. See on ka kosmosesõja juriidilise olukorra aluseks. Kahjuks võib oletada, et kosmoses nagu maa pealgi leiutatakse põhjusi, miks siiski vägivalda kasutada. Tavalisim ettekääne on enesekaitse. Kuna ka see printsiip on rahvusvahelises õiguses olemas ja rahvusvaheline õigus kehtib ka kosmosetegevuste suhtes, siis on enesekaitseõigus olemas ka kosmoses.\nAsjaolu, et agressioonikeeldu kahjuks pahatihti rikutakse (maa peal), ei tähenda, et keeldu ei oleks olemas. Seda tunnustavad tavaliselt isegi agressiivsed riigid sellega, et otsivad agressioonile ettekäändeid ega ütle lihtsalt, et läksid teisele kallale. Kas on tegemist kaasmaalaste kaitsega või ajalooliste piiride taasloomisega, aga ükskõik kui läbipaistev ettekääne ka ei oleks, ollakse ikkagi päri sellega, et lihtsalt kallale tungida teistele ei tohi.\nAvakosmose lepingu ainuke säte, mis selgelt teemaga tegeleb, on artikkel 4, kus on kirjas, et ei tohi saata massihävitusrelvi orbiidile või taevakehadele. Lisaks on keelatud luua taevakehadele sõjaväebaase või viia läbi sõjalist tegevust. Kuu ja teised taevakehad on seega lepinguga demilitariseeritud, mida kosmos üldiselt ei ole.\nAvakosmose lepingus on lisaks neljandale artiklile veel mitmed sätted, mis on olulised, kuigi need ei nimeta otseselt militaartegevusi. Näiteks on üks põhiprintsiip, et kosmost tuleb kasutada inimkonna hüvanguks. Kosmos on inimkonna ühisvara ja tuleb teha koostööd.\nVõib tekkida küsimus, miks ei ole kirjutatud selgelt välja, et kosmoses on militaartegevus keelatud. Kindlasti ei oleks sellega nõus olnud külma sõja aegsed kosmoseriigid, mis küll suutsid üllatavalt hästi kokku leppida põhiprintsiipides, aga mis samal ajal arendasid sõjalisi kosmosetegevusi. Lisaks, isegi juhul, kui riigid oleks olnud valmis selgelt sõjalisest tegevusest loobuma, ei oleks olnud lihtne säärast sätet lepingusse kirjutada. Nimelt on väga paljud kosmosetegevused kahesuguse kasutusega. See väljend (dual use) tähendab, et sama tehnoloogiat, sama tegevust või eset kasutatakse nii militaar- kui tsiviilotstarbeks. Kosmoses on üks tuntuim näide GPS, mis on USA sõjaväe rakendus, aga mida samas kasutatakse suures osas maailmast nutitelefonide või arvutikaartide, asukohapõhiste teenuste rakenduste või autode juhtimissüsteemide jaoks.\nÕigusreeglite olemasolu on aga midagi muud kui nende rakendamine. Rahvusvaheline õigus erineb riigisisesest õigusest mitmel moel, kuna globaalsel tasandil ei ole organeid, millel oleks tõhus võimekus kindlustada õigusreeglitest kinnipidamist või mis suudaksid nende rikkujaid vastutusele võtta.\nKuigi võib tunduda, nagu oleks maailma elanikele turvalisem, kui maapealsete inimeste tapmise ja infrastruktuuri hävitamise asemel peetaks sõda hoopis kosmoses, võivad kosmosesõja tagajärjed tegelikult olla hoopis kordades laastavamad kui traditsioonilisema sõja omad. Kosmosetegevus on suurelt osalt (erandiks teatud teaduslikud uuringud) säärane, et selle põhjus ning mõju avalduvad maa peal. Tihe seos küberrünnakutega avab mitmeid võimalusi tekitada kosmosetehnoloogia abil olulist kahju. Säärase kahju ulatust ja iseloomu võib olla raskem hinnata kui otseste maapealsete rünnakute puhul.\nKindel võib olla selles, et kosmosesõda on teema, mis püsib lähitulevikus olulisena. Rohkem või vähem ebaselgete või üldiste reeglite tõlgendamise asemel oleks hea, kui oleks selgeid sätteid, mille juurde saaks lisada järelevalve süsteemi, näiteks sarnaselt tuumatehnoloogiaga. Sellega ei saaks ära hoida igasugust sõjalist tegevust kosmoses, kas või ainult defineerimisraskuste tõttu, pidades silmas kosmosetegevuste kahesugust kasutust ning küsimust, mis ulatuses kosmosesõja reeglid hõlmaksid luuretegevust. Asjaolu, et reeglite olemasolu ei loo perfektset olukorda, ei pea aga tähendama, et neist ei ole mingit kasu.\nKahjuks peab aga tõdema, et tänapäeva geopoliitiline olukord ei soosi rahvusvaheliste lepingute vastuvõtmist.\nSõnavabadus on inimõigus nii iseseisvalt kui ka teiste õiguste ja vabaduste teostamise ja demokraatia toimimise eeldusena. See tähendab, et riigi sõnavabadusele antud hinnang näitab rohkem kui ainult mingi konkreetse õiguse olukord.\nSõnavabaduse – rohkem kui mõne teise vabaduse – suhtes on piirangud ja ohud tihti ebamäärased ja hiilivad. Isegi riigid, kus ei lubata meediale ja kodanikele suurt sõnavabadust, peidavad keelud ja piirangud seaduste ja meetmete taha, selle asemel et otseselt mingit keeldu sätestada. Kui valitsus soovib, et riik oleks näiliselt õigusriik, aga ei julge oma elanikele lubada sõnavabadust, siis püüab ta luua säärase õhkkonna, kus rahvas kardab ennast väljendada või ei olegi tal selleks võimalust. Siis ei olegi valitsuse ja võimuorganite otsest sekkumist vaja.\nEsimest korda pika aja jooksul andis rahvusvaheline meediaorganisatsioon Piirideta Reporterid juulis 2019 hoiatuse Eesti meedia olukorrale. Säärane hoiatus on märkimisväärne, kuna Eesti ei ole kuulunud nende riikide hulka, mis saavad hoiatusi, ja nagu mainitud, on sellesama organisatsiooni pingereas eespool. Hoiatus puudutab Postimehe ümber toimuvat, nimelt oli omanik poliitilistel eesmärkidel sekkunud ajalehe toimetamisse.\nPostimehe kaasus näitab, et omanik oli isiklikult valinud juhtivaid töötajaid ning muul viisil märgatavalt toetanud konservatiivset maailmavaadet lehe sisu ja sümboolika kaudu.\nJust enesetsensuuri suhtes tasub olla väga valvas, kuna tihti on see esimene samm sõnavabaduse piiramise teel. Enesetsensuuri on raske objektiivselt hinnata, kuna need, kes poliitilist survet avaldavad, tavaliselt seda ei tunnista. Esile tuuakse muid põhjusi, miks ajakirjanikud lahkuvad või nad kõrvaldatakse. Sealjuures on raske täpselt teada saada, miks ja mis ulatuses ajakirjanik tunnetab survet ja kui põhjendatud on tema hirm. Ometi ei tähenda see, et tähelepanu enesetsensuuri ohule ei peaks juhtima, kuna just see tegur viib meedia suletusele.\nKui elatakse sõnavabadusega riigis, on kerge unustada, et inimõigused ja vabadused ei ole kindlad ja igavesed ning alati ei tehta piiranguid järsku. Vaikne, hiiliv õiguste piirang mingil täiesti normaalsel ettekäändel on levinud võte.\nKatrin Nyman-Metcalf, "Sõnavabadus Eestis: kas ikka maailma tipus?", Sirp, 06.03.2020\nEt kasvasin üles teise põlve pagulasena ja olin sünnist saati kakskeelne, tähendab, et globaalne hoiak on mu jaoks loomulik. Mind tööalaselt huvitavad teemad on rahvusvahelised ning seotud tehnoloogiaga, lisaks ka inimõigused. See viimane huvi on seotud üldise huviga rahvusvahelise õiguse vastu ning tuleneb ka sellest, mida olen maailmas näinud. Me oleme kõik nii sarnased ja etnilisest kuuluvusest või religioonist tulenevad eelarvamused on ekslikud. Aga on veel pikk tee sinna, et saaksime elada vabas ja õiglases maailmas.\nÕigusteaduse juures meeldib minule selle analüütiline külg, probleemide lahendamine ning see, mida selle abil saab maailmas korda saata.\nHuvi on alati olnud minu edasiviivaks jõuks, mulle ei meeldi rutiin.\nOlen ühe jalaga akadeemilises ja teisega n-ö pärismaailmas. Mitteakadeemiline töö on seotud e-riigi õiguslike aspektide, küberruumi, andmekaitse ja sõnavabadusega.\nNii kosmose kui küberruumi õigus oli alguses romantiliselt mõtestatud: kõrvale jäetakse traditsioonilised ettekujutused seadustest ja jurisdiktsioonidest, tehakse koostööd uuel viisil. Aja jooksul sai selgeks, et just nii ei lähe, vaid tuleb tagada proportsionaalset regulatsiooni, mis ei piira innovatsiooni.\nInterneti näol on suurimaks väljakutseks, kuidas saavutada tasakaal sõnavabaduse ja selle mõningase õigusliku piiramise vahel. Sõnavabadus on oluline ja piiranguid tohib kehtestada ainult mõjuvatel põhjustel. Erinevate huvide mõõtmisel tuleb küsida, kas avalikkusel on õigustatud huvi teatud info suhtes? Kui jah, peaks see olema kättesaadav isegi siis, kui asjaosalistele see ei meeldi.\nTeine probleem internetiga on see, et seal ei osale arutelus mitte ainult professionaalne meedia, vaid igaüks, kellel on internetiühendus, võib jõuda suure publikuni. On võimatu panna kõiki inimesi järgima eetikapõhimõtteid ja häid standardeid.\nMinu vanaema, kes kaotas kõik ja pidi võõral maal pagulasena nullist alustama, tavatses öelda: "Kõndimist tuleb alati alustada sealt, kus sa parasjagu seisad." Loodan, et see on ka minu elu filosoofia.\nKatrin Nyman-Metcalf, "Mu kirg on avakosmose õigus", Postimees, 11. veebruar 2022\nSellest peaksid aru saama kõik, aga need rahvad, kes ise on lähiajaloos palju kannatanud, peaksid ekstra hästi aru saama, mida see tegelikkuses tähendab. See on see, mida eesti pagulaste kogemus peaks tähendama tänases debatis. Ei saa ju olla nii, et need riigid, kes on "süüdi", on ainukesed, kes on kohustatud pagulastele varjupaika andma? See tähendaks, et turvalisi varjupaiku ei olekski, kuna neid ju leiab sealt, kus ei ole konflikti.\nNeed, kes suudavad reisida teisest maailma otsast, on tavaliselt ettevõtlikud ja suudaksid olla väga olulised panustajad ühiskonda. Et neil ei lubata tööd otsida, taotluste läbivaatamine venib ja inimesed elavad ebakindluses, neid peetakse kui vange ühiskonnast eemal – see ei ole taotlejate süü. Eesti pagulased said õnneks (suuremalt osalt) varjupaika, said elu üles ehitada ja ka olla Eestile toeks – okupatsiooni ajal ja taasiseseisvumisel.\nKahjuks on ikka näha vaenulikkust välismaalaste vastu. Eestlane ise – ükskõik, kus ta ka ei ole – ei ole vist kunagi välismaalane! Meid peaks entusiastlikult vastu võtma kas Austraalias või Rootsis – oleme ju tublid, targad ja ilusad.\nKatrin Nyman-Metcalf, "Eestlane ei ole vist kunagi välismaalane!?", Postimees, 20. veebruar 2013\nKatrin Merike Nyman-Metcalf\nPärit leheküljelt "https://et.wikiquote.org/w/index.php?title=Katrin_Nyman-Metcalf&oldid=84504"\nLehekülje viimane muutmine: 6. mai 2022, 17:00\nSelle lehekülje viimane muutmine: 17:00, 6. mai 2022.


Berliin, Alexanderplatz metroojaam hotellid - PARIMAD HOTELLIHINNAD piirkonnas Berliin Rongi-, metroo- ja bussijaamad - Saksamaa\nBerliin, Alexanderplatz metroojaam\nOtsi hotelle lähedal asukohaleBerliin, Alexanderplatz metroojaam\nNäita 20 populaarseimaid Populaarne just praegu asukohas Berliin Bestseller Hotel AMANO Auguststrasse 43/ Ecke Rosenthaler Strasse Standardtuba broneeritud 17 minutit, 29 sekundit tagasi smartloft apartments & art Choriner Str. 7 Loft broneeritud 18 minutit, 9 sekundit tagasi Novum Winters Hotel Berlin-Mitte – Am Checkpoint Charlie Hedemannstrasse 11/12 Queen tuba broneeritud 27 minutit, 43 sekundit tagasi Arktur City Hotel Otto-Suhr-Allee 74 Standardne kahekohaline või kahene kahe voodiga broneeritud 29 minutit, 42 sekundit tagasi Leonardo Royal Hotel Berlin Alexanderplatz Otto-Braun-Strasse 90 Klassikaline - Kaheinimese voodiga broneeritud 1 tund, 12 sekundit tagasi Miks ma peaksin broneerima agoda kaudu?\nBerliin, Alexanderplatz metroojaam on vaid üks imepärastest kohtadest Berliin's. Külalised võivad leida parimad hotellihinnad paljude Rongi-, metroo- ja bussijaamad'de läheduses vaid Agoda.com'ist. Leia täiuslik majutus Berliin, Alexanderplatz metroojaam lähedal, näiteks Steps-Hotel või Hotel de Rome. Agoda.com turvaline on-line broneerimisvorm pakub lihtsat majutuse reserveerimise viisi Berliin, Alexanderplatz metroojaam lähedal. Majutuse võib mugavalt leida meie Berliin kasutajasõbralike otsingumootoritega ja kõikehaarava hotelliinformatsiooniga linnalehel. Üle 22,000 maailma linna katva veebilehe Agoda.com valib täna üha enam reisijaid, et otsida hotelle selliste vaatamisväärsuste, nagu Berliin, Alexanderplatz metroojaam lähedal.\nHotellid läheduses paigale Berliin, Alexanderplatz metroojaam lähim hotell\nPopulaarsed hotellid Berliin, Alexanderplatz metroojaam lähedal


Sotsiaaltransporditeenuse osutamise kord – Riigi Teataja\nSotsiaaltransporditeenuse osutamise kord\nSotsiaaltransporditeenuse osutamise kord - sisukord\n§ 3 Teenuse taotlemine ja määramine\n§ 4 Sotsiaaltransporditeenuse määramata jätmine\n§ 5 Transporditeenuse hind ja teenuse eest tasumine\nRT IV, 23.04.2016, 41\nVastu võetud 25.02.2016 nr 4\nMäärus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkti 5 alusel ning Sotsiaalhoolekande seaduse §14 § 38 lg 1, § 39 ja § 40 alusel.\nKäesolev kord reguleerib rahvastikuregistri andmetel Tarvastu vallas elavatele puuetega inimestele sotsiaaltransporditeenuse (edaspidi teenuse) osutamist, tagamaks puuetega inimestele paremaid tingimusi toimetulekuks ja võrdsete võimaluste toetamiseks.\n(1) Sotsiaaltransporditeenus on ravi – või rehabilitatsiooniasutuse, haridusasutuse või ametiasutuse külastamiseks osutatav ühe – või mitmekordne teenus.\n(2) Teenust on õigus taotleda rahvastikuregistri andmetel Tarvastu vallas elavatel puudega isikutel, kes vajavad haigusest, puudest või vanadusest tulenevalt transporti ning kellel ei ole võimalik:\n1) kasutada ühistransporti või;\n2) kasutada isiklikku sõiduautot või;\n3) transporti iseseisvalt korraldada.\n(3) Puudega isik käesoleva korra mõttes on isik puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse § 2 lõike 1 tähenduses.\n(4) Transporditeenust osutatakse tööpäevadel.\n(5) Tarvastu Vallavalitsus (edaspidi: vallavalitsus) võib korraldada sotsiaaltransporditeenuse osutamiseks vedajate hanke.\n§ 3. Teenuse taotlemine ja määramine\n(1) Teenust vajav isik esitab vallavalitsusele kirjaliku või suulise taotluse teenuse vajalikkuse põhjendusega, sõidu otstarbe ja marsruudi. Vajadusel esitatakse ka sissetulekut tõendavad dokumendid.\n(2) Transporditeenust vajav isik esitab avalduse teenuse saamiseks vähemalt seitse tööpäeva enne soovitud sõiduaega.\n(3) Isikule abi osutamisel ja teenuse vajaduse väljaselgitamisel kasutatakse kaalutlusõiguse ja juhtumikorralduse põhimõtet ning teenuse määramine otsustatakse igal konkreetsel juhul eraldi.\n(4) Otsuse selle kohta, kas isik on õigustatud transporditeenust saama ja kas vallavalitsusel on soovitud ajal võimalik teenust osutada, teeb Tarvastu Vallavalitsuse sotsiaalkomisjon (edaspidi: sotsiaalkomisjon) vastavalt sotsiaalseadustiku üldosa seadusele § 25 10 tööpäeva jooksul.\n(5) Erandjuhtudel osutatakse sotsiaaltransporditeenust esimesel võimalusel sotsiaalametniku otsusega või perearsti pöördumisel.\n(6) Teenust osutatakse üldjuhul transporditeenust pakkuva ettevõtte sõiduvahendiga või vastavalt vajadusele ja võimalusele vallavalitsuse sõiduauto või hooldustöötaja poolt ametisõitudeks kasutatava sõiduautoga.\n(7) Transporditeenuse osutaja on kohustatud abivajajat abistama sõidukisse sisenemisel ja väljumisel, samuti abistama teda raviasutuses või ametiasutuses asja ajamisel kui abivajaja tervislik seisund seda nõuab.\n(8) Teenuse osutamise alustamisel teavitatakse isikut tema õigustest ja piirangutest teenuse saamise ajal, sealhulgas kaebuste esitamise võimalustest ja korrast.\n§ 4. Sotsiaaltransporditeenuse määramata jätmine\n(1) Taotluse sotsiaaltransporditeenuse saamiseks võib jätta rahuldamata kui on täidetud vähemalt üks järgmistest punktidest:\n1) isik ei ole õigustatud teenust saama (vastavalt antud määruse § 2 lg 2);\n2) korduvtaotlejal on Tarvastu Vallavalitsuse ees võlgnevusi;\n3) teenuse osutajal ei ole võimalik teenust osutada soovitud sõiduajal.\n(2) Teenuse taotlejat teavitatakse suuliselt või kirjalikult otsusest teenust osutada või mitte osutada.\n(3) Otsusega mittenõustumise korral on taotlejal õigus esitada vaie kas vallavalitsusele või vastavalt haldusmenetluse seaduses sätestatud korras kohaliku omavalitsuse üksuse kaudu maavanemale.\n§ 5. Transporditeenuse hind ja teenuse eest tasumine\n(1) Teenuse eest tasumisest vabastamiseks või osaliseks vabastamiseks peab taotleja tegema avalduse sotsiaalkomisjonile toetuse taotlemiseks. Sotsiaalkomisjon otsustab toetuse maksmise vastaval kehtivale sotsiaaltoetuste määramise ja maksmise korrale.\n(2) Vähekindlustatud isikule või perekonnale teenuse osutamisel võib sotsiaalametniku ettepanekul taotleja vabastada teenuse eest tasumisest ning osutada teenust tasuta. Teenust võib osutada taotlejale tasuta ka sügava puudega laste haridus- või meditsiiniasutusse transportimiseks või sotsiaalhoolekandetöö teostamiseks laiemalt.\n(3) Rahaliste vahendite piisavuse korral võib sotsiaalkomisjon oma otsusega võimaldada täiendavaid tasuta sõite.\n(4) Transporditeenuse sõiduregistri vormi, teenuse hinna ja tasumise korra kehtestab vallavalitsus.


Harilik tamm (Quercus robur) - Esitlus Kõne | Bioloogia\nLae alla harilik_tamm_quercus_robur.rtf\nHarilik tamm (Quercus robur) (0)\nHarilik tamm , Quercus robur , tamm , bioloogia , hiiepuu , talitamm , suvitamm , lesetamm\nHarilik tamm Probleemküsimus: Kas ühelt ja samalt harilikult tammelt korjatud lehed on sama suurusega? Taustinformatsioon Tunnused: Harilik tamm on pöögiliste sugukonda kuuluv puu. Puukoor on suur, haruline, hall...\nTallinna Ehituskool Eestis enimi levinud puiduliigid REFERAAT Koostaja: Hardi Piirmaa Rühm 12 ...\nSalumetsad · Salumetsad võib jaotada kolme rühma: saluilmelised segametsad, salu- okasmetsad ja salu- lehtmetsad. · Enamik salumetsi on kaitse all. · Eestis moodustavad salumetsad u. 5 % metsades ...\n"Puit igapäeva elus"\nTööõpetus PUIT IGAPÄEVA ELUS Referaat Harilik tamm (Quercus robur) Tamm on vanadele eestlastele tuntud kui püha hiiepuu. Tammed...\nMets on taimekooslus, kus peamise rinde moodustavad puud. Looduses on metsatüüpe sageli raske määrata. Kõige üldisemalt võib metsad jaotada kahte suurde rühma: aru- ja soometsad. Arumetsad kasvavad lub...


Viidumäe looduskaitseala kaitse-eeskiri - sisukord\n§ 1 Viidumäe looduskaitseala kaitse-eesmärk\n§ 6 Kaitsealal vajalik tegevus\n§ 8 Loodusreservaadi määratlus\n§ 11 Sihtkaitsevööndi määratlus\n§ 12 Sihtkaitsevööndi kaitse-eesmärk\n§ 15 Piiranguvööndi määratlus\n§ 16 Piiranguvööndi kaitse-eesmärk\n§ 17 Lubatud tegevus\n§ 18 Keelatud tegevus\n(3) Kaitseala teedel on lubatud sõidukiga, radadel jalgrattaga sõitmine. Maastikusõidukiga sõitmine on lubatud kaitseala valitseja nõusolekul. Jalgrattaga sõitmine väljaspool teid ja radu, mootorsõidukiga sõitmine väljaspool teid ja maastikusõidukiga sõitmine kaitseala valitseja nõusolekuta on lubatud järelevalve- ja päästetöödel, käesoleva kaitse-eeskirjaga lubatud töödel, liinirajatiste hooldamiseks vajalikel töödel, kaitseala valitsemisega seotud tegevuses, maatulundusmaal metsa- ja põllumajandustöödel ning sihtkaitsevööndis kaitseala valitseja nõusolekul teostatavas teadustegevuses.\nLoodusreservaadis on keelatud igasugune inimtegevus, sealhulgas inimeste viibimine, välja arvatud järelevalve- ja päästetöödel, kaitseala valitsemise eesmärgil, kaitseala valitseja nõusolekul teadustegevuses ning kaitseala seisundi jälgimise ja hindamise eesmärgil.\n1) inimeste viibimine. Kaitseala valitseja nõusolekuta on lubatud viibida järelevalve- ja päästetöödel, kaitseala valitsemisega seotud tegevuses, kaitseala valitseja nõusolekul toimuvas teadustegevuses, Tammiku-taguses, Suurmäe, Surnuaiamäe, Rauna, Sutru ja Lauma sihtkaitsevööndites olevatel teedel, Kanna loodusreservaati ja Vesiku sihtkaitsevööndit eraldaval teel, Nakimetsa sihtkaitsevööndi kvartaleid 279 ja 280 läbivatel metsateedel, Suurissoo sihtkaitsevööndiga piirneval ja seda läbival metsateel ning Kivesselja sihtkaitsevööndit läbivatel metsateedel;\n(3) Kaitseala valitseja nõusolekul on lubatud rahvaürituse korraldamine selleks ettevalmistamata kohas.\n§ 19. [käesolevast tekstist välja jäetud].


Teadus - Maaleht\nMiks inimese immuunsüsteem vanusega alla käib? 1\nTartu ülikooli teadlaste värske uuring aitab mõista, kuidas immuunrakud vananemise käigus muutuvad.\nMaaülikooli õppejõud Marko Kass: meie tulevik ei ole mitte poliitikute, vaid põllumeeste käes 1\nHaridusteadlane Peep Leppik: oleme pildil pseudoteaduslikes tabelites, tõsiteaduslikud uuringud tasapisi kaovad 36\nTänapäeva elukorraldus sunnib peale seisukohti, hinnanguid ning pingeridu, eirates tõsiasja, et mõtlev inimene suudab ise võrrelda ja otsuseid vastu võtta.\nVIIMANE MARI RELASKOOP | Metsasõjas oleme omandanud oskuse räusata räuskamata 5\nEttevaatust! Allolev artikkel ei ole poliitiliselt korrektne. Lugeda omal vastutusel, nõrganärvilistele ei soovitata.\nTeaduslik soovitus: tahate võidelda kliimamuutusega - tehke vähem lapsi 149\nMatemaatiliselt tõestatud: laulupeol on kõige parem liikuda hüpetega 2\nKristjan Piirimäe: konflikt ei ole füüsikute ja lüürikute vahel - eksiteel on kogu teaduspoliitika 19\nMARI RELASKOOP | Teadus leiab probleeme, aga kes leiab lahendused? 3\nTeadlane: miks me ikka veel protestime? 4\nGalaktikate maailmas on kannibalism üsna tavaline nähtus. Suuremad vennad üritavad väiksemaid alla neelata.\nGMO asemele tuleb täppisaretus: vaevumärgatav muutus annab märgatava tulemuse 2\nKuna kasutusse on tulnud uued aretusmeetodid, on aeg liikuda edasi meid 40 aastat saatnud geenmuundatud organismide (GMO) diskussioonidest ning keskenduda põllumajanduse vajadustele.\nHÜLJATUD LINN | Läti teadlased uurivad nõukogudeaegses Irbene sõjaväelinnakus kosmost 9\nANNI ÕNNELEID, ANNALIISA POST\nTeaduse heaks: ornitoloogid käisid varahommikul sookurepoegasid varitsemas 2\nVaadates tulevikku: religioon jääb segaseks, teadus kidakeelseks, ilukirjandus väheusutavaks 1\nRohelise ilmavaate esindajad kogu maailmas lähtuvad ideest, et praegune keskkonnavaenulik eluviis ohustab lisaks loodusele ka inimest ennast. Konkreetsetele ökokatastroofi ähvardustele tavaliselt siiski ei keskenduta, piirdutakse vihjetega.\nSÕNA SEKKA: Kaardivead parandab … maaomanik! * TUTTAV TUNNE: Maailma parim Karlsson * PANIN TÄHELE * SÜGAV MÕTE\nAIME KUUM, SULEV OLL, AIN ALVELA\nAmeerika teadusajakirjanik Matt Kaplan on ajaloole lähenenud nõnda, et müütidel ja maagial on taga midagi teaduslikku.\nTeadusele pole miski inimlik võõras, ka mitte petturlus. Iseasi, on see olnud tahtlik või tahtmatu. Teaduses ei ole seda kerge tuvastada.\nKanname endas soovi juhtida raudteerööpad läbi Stonehenge’i 2\nEesti teaduspotentsiaal kaitseb küll loodusmaastikke, nende asukaid ning maavarasid, kuid vajaka jääb arheoloogiliste kultuurmaastike kaitsest.\nEesti viljakasvataja võib toita nii ennast kui ka teisi 4\nEesti teravilja arengukavas on kirjas, et 2020. aastaks peaksime tootma teravilja ning õlikultuure kaks korda rohkem, kui ise tarbime.Samuti näeb arengukava ette teraviljaekspordi kahekordistamist.


Meie Liigume – Seiklusmäng “Missioon:Wagenküll” Taageperas 25.mail\nSeiklusmäng “Missioon:Wagenküll” Taageperas 25.mail\n14. mai 2013 Siim AusmeesUudised\nIlmselt seostub paljudele Taagepera küla eelkõige juugendstiilis mõisahoonega, mille kohal kõrgub suursugune ja Eestis ainulaadne lossitorn. Palju rohkem Taageperast tavaliselt ei teata ja mis siin imestada – küla asub nii kaugel Eesti lõunapiiri ääres, et naljahambad nimetavad tema asukohaks Põhja-Läti.\nNiisiis otsustasid Taageperas tegutsevad turismiettevõtted ja piirkonnaga seotud organisatsioonid korraldada võistkondliku seiklusmängu, tutvustamaks Taagepera küla ajalugu, kultuuripärandit ja puhkepiirkonda. Vabas looduses toimuval mängul saavad osalejad ennast nii intellektuaalselt kui füüsiliselt proovile panna ning kindlasti ei maksa karta, et ülesannete näol on tegemist ületamatute raskustega. Pigem vastupidi – suuremalt jaolt on kontrollpunktides toimuv jõukohane ka lastele ning tegemist eelkõige kogupereüritusega. Siiski paluvad korraldajad, et maksimaalselt neljaliikmelistes võistkondades oleks esindatud vähemalt kaks täiskasvanut.\nKontrollpunktid asuvad Taagepera külas tegutsevate ja paiknevate ettevõtete, organisatsioonide ning vaatamisväärsuste juures ja seal peavad osalejad lahendama etteantud ülesandeid. Kontrollpunktide ettevalmistamisel ning ülesannete läbiviimisel löövad kaasa Taagepera loss, Kivimäe turismitalu, OÜ Tündre, OÜ Loodusturism, Taagepera Külaselts ja RMK. Kuna punktide läbimisel ei ole oluline aeg, vaid ülesannete lahendamise kvaliteet, siis võib rada läbida ka jalgrattaga.\nHuvilised peavad kindlasti arvestama asjaoluga, et tegemist on tasuta üritusega ning seega kehtib registreerimisel põhimõte „Kes ees, see mees!”. Eelregistreerimine toimub leheküljel www.meieliigume.ee kuni 20. maini! Samuti saab enda võistkonna osalemisest teada anda e-posti aadressil taageperapuhkus@gmail.com. Olgu veel öeldud, et tublimaid osalejaid ootavad ka auhinnad!\nKohtume 25. mail kell 12.00 Taagepera külakeskuse juures, kus selgub, mis koht on tegelikult Wagenküll!\nEttevõtmist rahastatakse Valgamaa Partnerluskogu Leader programmi vahenditest.


Doktoritöö: männikärsakas suudab edasi kanda nii seeneeoseid kui ka viiruseid (2017-06-16 16:24:17)\nEesti Maaülikoolis tuleb 19. juunil kaitsmisele metsandus- ja maaehitusinstituudi doktorandi Tiia Drenkhani väitekiri "Hariliku männikärsaka (Hylobius abietis L.) seos patogeensete ja saprotroofsete seente ning viirustega" filosoofiadoktori kraadi taotlemiseks metsanduse erialal. Tööst selgus, et harilik männikärsakas suudab seedetraktis elujõulisena edasi kanda patogeensete ja saprotroofse seente eoseid, samuti juurepessu ja hiidkoorikuga seotud viiruseid.\n"Viirused võivad eksisteerida koos peremeesorganismiga sellele mõju avaldamata, kuid neil võib esineda ka negatiivne toime, mis avaldub peremeesorganismi ehk seene kasvu pärssimises ja tõvestusvõimelisuses," selgitas Eesti Maaülikooli doktorant Tiia Drenkhan.\nJuurepessul esinevate viiruste toime võib seenele olla erinev: viirused võivad esineda sümptomiteta või sobivates tingimustes (uus peremeesorganism) pärssida seene kasvu. "Hiidkooriku kahe tüve võrdlemisel selgus, et viirusega nakatunud seenetüvi oli viirusevaba tüvega võrreldes peale putuka seedetrakti läbimist madalama ellujäämisvõime ja aeglasema kasvuga. Rakendades hiidkoorikul põhinevat preparaati praktikas tuleks jälgida, et kasutatakse viirusevabu seenetüvesid. Kasutades viirusega nakatunud hiidkooriku tüvesid, võib efektiivsus juurepessu tõrjel osutuda oluliselt madalamaks," ütles Drenkhan.\nAllikas: Eesti Maaülikooli 16.06.2017 pressiteade


3d porno online koomiksid, 24 anime seriaal manga - pole registreerimist\nKodu Хентай 3d porno koomiksid\nEelmine video Multikad 3d\nJärgmine video Erootilised koomiksid\n3d porno koomiksid\nVeebruar 6, 2018 September 17, 2018\nKoomiksid armastatakse mitte ainult teismeliste, vaid ka täiskasvanute poolt. Täna on suurt populaarsust omandanud 3d porno koomiksid, see erootilise pildi žanr on suhteliselt noor. Suurepärased tissid, realistlikud võitlused ja kolmemõõtmelised joonised hämmastavad kujutlusvõimet, põnev isegi kõige kogenumad erootika ja brutlasse kuuluvaid lovers. Loe rõõmuga, vaadates pilte oma lemmikmuusikate elavatest seiklustest! Õnnelikult masturbeeritakse, vaadates busty toonil, kogevad kinogeroami sümptomiga värisevaid orgasme. Rikkaliku meelelahutuse korraldamine aitab 3d koomiksil, tänu sümbolite rikutud fantaasiale, kergesti üle kanda rõõmu ja tundma võluväge.\nMultikujulised tegelased on nii mitmekülgsed, et tunda, et seksuaalvaese võimsus võimaldab 3d porno koomiksites. Need erootilised pildid räägivad üksikasjalikult reaalsetest, seksuaalsetest tegelaskujudest. Tänu arvutigraafikale ilmuvad publiku ette rikutud kangelased, tundub, et nad tulevad ekraanist välja ja tõmbuvad hullumeelsetesse värisetesse keeristesse. Siin ja filmi kangelased, ebareaalselt põnev ja armas anime lapsepõlvest. Piltidega suured rinnakatted ilud näivad elavat ja lahedat, et liige on kitsastes pükstes!\nUued 3d koomiksid\nÄra jäta uhke uusi esemeid, laadige uusi 3d porno koomiksi realistlike tegelastega. Nad on seksikas ja võluv, koomiksid pakuvad kogenud porno amatööri. Sõber ja see on vabadest räsitud, tunnete end heledate tunnete spektrist, kui lugeda koomast 3d porno koomiksidest. Alates lapsepõlvest tuttavad animaatorid võtavad võlu võlu ja üllatus! Tunnistame, et unistanud unikaalsete animete kangelaste märjatel kohtadel, kellel on võimalus nautida intiimseid stseene.\nPostituse vaatamised: 657\nVeebruar 16, 2018 7is: 15\n6, 2018 september 2: 07\nPole paha, peaaegu kõik märgid on äratuntavad, täiuslikult imeb, see 3d-pilt ei ole halvem kui see film.


Mis on "haruldane vere fenotüüp"? - Arütmia - January\nHaruldane vere fenotüüp ei ole neljas veregrupp, nagu paljud usuvad. On teada, et kogu inimveri jagatakse vastavalt rühmaliikumise põhimõttele (ABO süsteemi veregrupid), mis põhinevad A ja B punaste vereliblede antigeenide neljal kombinatsioonil.\nNeed on I (O), II (A), III (B) ja IV (AB), samuti Rh-tegur. Tuleb märkida, et 85% planeedi elanikkonnast on sama Rh-tegur ja on Rh-positiivsed (Rh +). Ülejäänud viisteist protsenti on Rh-negatiivne (Rh-).\nSiiski on olemas nn haruldasi vere fenotüüpe, millel on spetsiifiline tähestikuline parameeter. Need on: С (w) Cdee, ccDEE, CCDEe, ccddee, CcDEE, Ccddee, CCDEE, CCddEE.\nKuid öelda, et selline veri on suur nõudlus, ei ole seda väärt. Sest kui fenotüüp on haruldane, on sellise fenotüübiga vähe inimesi ja nad vajavad ka vähe verd.\nInimese erütrotsüütide antigeenide fenotüübi kontseptsioon sisaldab erinevate veregrupisüsteemide antigeenide kogumit, mis paiknevad erütrotsüütide pinnal. See komplekt on iga inimese jaoks individuaalne. Seetõttu on vereülekande ja punaste vereliblede massi ajal vaja arvesse võtta mitte ainult ABO süsteemi erütrotsüütide antigeenide ja Rh-teguri, vaid ka erinevate süsteemide teiste erütrotsüütide antigeenide kokkusobivust.\nReesusüsteemi antigeene leitakse järgmise sagedusega: D - 85%; C - 70%; c - 80%; E - 30%; e - 97,5%. Reesusüsteemi antigeenidel on võime indutseerida immuunantikehade moodustumist. Selles suhtes on kõige aktiivsem antigeen D, mida tähendab termin "reesusfaktor". Antigeeni D juuresolekul või puudumisel jagunevad kõik inimesed Rh-positiivseks ja Rh-negatiivseks.\nInimvere fenotüübid. ccDEE, CCDEe, ccddee, CcDEE, Ccddee, CCDEE. Mis see on?\nMis eristab inimeste verd? Mis on Rh tegur ja kell?\nErinevate inimeste veri on erinev ja on väga oluline, et annetatud veri oleks patsiendi verega kokkusobiv. Vastasel juhul ei pruugi vereülekanne salvestada, vaid hävitada inimene.\nKõigepealt viiakse läbi vere rühma antigeenide ühilduvuse kontroll. Antigeen on eri tüüpi molekul, mis võib esineda punaste vereliblede (punaste vereliblede) pinnal.\nVere antigeenidel võib olla erinevad tugevused, s.t. immunogeensus.\nImmunogeensus - võime põhjustada komplikatsioone pärast verekomponentide ülekandmist.\nMe kõik või peaaegu kõik teame või kuuleme midagi, et vere ühilduvus transfusiooni ajal määratakse järgmiste antigeenide olemasolu või puudumisega:\nKõige olulisemad on ABO süsteemi grupi antigeenid: A ja B.\nNende antigeenide kombinatsioon määrab veregrupi 0 (I), A (II), B (III) või AB (IV);\nVeregruppide esinemissagedus: esimene O (I) (moodustab 33,5% kogu planeedi populatsioonist), teine A (II) (37,8%), kolmas B (III) (20,6%), neljas AB (IV) ) (8,1%),\nReesusantigeenid on AVO järel teisel kohal.\nSelles süsteemis on rohkem kui 50 antigeeni. Süsteemi peamised antigeenid on reesus: D d C cE E. Nad moodustavad kolm paari antigeene: DD, dd, CC, ss, EE, tema, Dd, Cc, Her. Reesusüsteemi antigeenide esinemissagedus: D - 85%, C - 70%, E - 30%, s - 80%, e - 97%. Kõige sagedasemad fenotüübid: CcDEe - 14%, CcDee - 32%, ccDEe - 12%, CCDee - 19,5%, ccDee - 3%, ccddee - 13%, Ccddee - 1,5%\nHaruldast vere fenotüüpi peetakse populatsioonis harva leitud fenotüübiks. Näiteks ccddee fenotüüp on Rh-negatiivne umbes 13% elanikkonnast ja ccDEE fenotüüp on 3% (e-antigeen puudub). Vajadusel muutub vereülekanne retsipiendile sellise fenotüübiga väga oluline, kuna organism suudab toota antikehast puuduvaid antikehi.\nKõige aktiivsem on antigeen D, mida eeldab termin "reesusfaktor". Antigeeni D juuresolekul või puudumisel jagunevad kõik inimesed Rh-positiivseks ja Rh-negatiivseks.\nSagedus 7 - 9%. Praegu on 24 Kell süsteemi antigeeni, antigeen K on oma kõrge immunogeensuse tõttu suurim kliiniline tähendus. Inimestel, kellel on spetsiifiline Kell-antigeen, võib antikehi valmistada Kell-antigeenide vastu, kui valmistatakse seda antigeeni sisaldavad vereülekanded. Järgnevad vereülekanded võivad tähistada uute antikehade hävitamist nende antikehadega - seda protsessi nimetatakse hemolüüsiks. Isikud, kellel ei ole Kell antigeene (K0) vajadusel valatakse punased verelibled ainult Kell-negatiivsetelt doonoritelt, et vältida hemolüüsi. Seetõttu on Kell-positiivsete doonorite puhul kogutud ainult need veretooted, millel ei ole punaseid vereliblesid: plasma, trombokontsentraat või krüopretsipitaat. Negatiivse Kell-antigeeniga isikud on selle funktsiooni jaoks erütrotsüütide universaalsed saajad, kuna nende tagasilükkamine ei toimu.\nMis on haruldane vere fenotüüp?\nKui sa vähemalt kord elus annetasid verd doonorina, siis olete ilmselt õppinud endale huvitavat uut teavet oma keha omaduste kohta. Kuidas mõista, kas teie vere fenotüüp on haruldane? Ja mis on see imelik organismi iseloomulik omadus?\nSelle omaduse uurimine on vajalik eelkõige selleks, et mõista doonori ja patsiendi vere ühilduvust, kes loodab seda saada. Kui fenotüübid ei lange kokku, võib vereülekanne põhjustada tõsiseid tüsistusi isegi patsiendi surmani. Seega ei saa 2 negatiivse veregrupiga patsienti sama rühmaga transfekteerida, vaid positiivse Rh-faktori juuresolekul. Tulevikku vaadates soovin lisada, et ladina täht D vastutab Rh-teguri eest, kui fenotüübil on patsient, keda peetakse Rh-positiivseks ja vastupidi.\nVere kokkusobivuse testimine toimub peamiselt erinevate löögijõududega antigeenide kokkusattumisel, mida nimetatakse ka immunogeensuseks.\nAntigeenid A ja B\nÜks peamisi tegureid, mis mõjutavad vere fenotüübi määratlust, on antigeenide olemasolu, mida tähistatakse ladina tähtedega A ja B. Mõlemat tüüpi erütrotsüütide puudumisel loetakse veregrupiks I, kui on ainult A - II, kui on ainult B - III. Juhul, kui koostises on punaseid vereliblesid A ja B, on see IV rühm. Ülaltoodud nimetuste põhjal võib järeldada, et veregrupi I saab üle kanda igale inimesele, kuid selle omanikule lubatakse ainult transfekteerida. I. Inimesed, kellel ei ole antigeene A ja B, loetakse harva esineva vere fenotüübi omanikeks. Kui punased verelibled sisenevad, millele organismil puudub stabiilsus, võib see põhjustada pöördumatuid protsesse. Nad ei tähenda kindlasti patsiendi taastumist.\nHarv veregrupi fenotüüp\nStatistika kohaselt on "esinemise" sagedus protsendina planeedi kogurahvast:\nNagu näete, on kõige harvem veregrupp VI. Peamisest teemast kõrvale juhtides sooviksin juhtida tähelepanu asjaolule, et inimese iseloomu ja huvide sõltuvus tema veregrupist on teooria. Selliseid uuringuid viidi läbi Jaapani teadlased, kes olid veendunud oma arvamiste tõesuses. Selgus, et veregrupp ei ole ainult iseloomulik pärilik tunnus, vaid ka kõige tugevam areng isiksuse enda, oma vaadete ja veendumuste suhtes. Lisaks, teades sellist keha omadust, võite olla kindel, millised tooted teie keha imenduvad palju paremini kui teised.\nSelle versiooni kohaselt on esimese veregrupi omanikele tugev tervis, nad on vähem vastuvõtlikud vaimuhaigustele ja neid peetakse ka tugeva tahte ja vaimu omanikeks. Soovitatav on süüa kodulinde ja veiseliha.\nTeise veregrupi omanikud on usinad ja töökad, neid kasutatakse nende asjade lõpuleviimiseks. Neil on sõbralikkus ja inimestega kergesti lähenevad ning neil on ka sünnipärane empaatia. Sellised inimesed armastavad sealiha ja taluvad seda hästi.\nNeed, kes on sündinud kolmanda veregrupiga, reeglina kergesti kohanevad uute elusituatsioonidega, samuti on nad kalduvad perfektsionismi. Nad armastavad seda, mida nad tahavad, ja nad on üsna vabadust armastavad. Tall on neile parim.\nNeljanda veregrupi omanikud kalduvad mõtte ja tundete vahel juhinduma teisest. Sageli on nad ükskõik millises ettevõttes juhid ja neil on nende seisukohast lihtne veenda teisi. Kõik toidud sobivad sellistele inimestele, nad taluvad peaaegu kõiki dieeti uuendusi.\nJärgmine aspekt, mis mõjutab inimese vere kokkusobivust, on Rh-teguri määratlus. Need antigeenid hõlmavad: D, d, C, C, E, e. Nad moodustavad omavahel paari, nagu DD, dd, CC, ss, EE, tema, Dd, Cc, Her. Statistika kohaselt esinevad kõige sagedamini kogu planeedi reesusantigeenid sellistel intervallidel:\nSeega on Rh-teguri haruldased vere fenotüübid ccDEE, CCDEe, CcDEE. Kõige levinumad fenotüübid on: CcDEe, CcDee, ccDEe, CCDee, ccddee.\nLoodetavasti on see artikkel aidanud teil vastata küsimusele, millist verd peetakse haruldaseks. Ma tahan uskuda, et lugenud teave motiveerib annetust ja aitab teisi inimesi!\nHaruldane vere fenotüüp\nMe kõik või peaaegu kõik teame või kuuleme midagi, et vere ühilduvus transfusiooni ajal määratakse kolme antigeeni olemasolu järgi:\n- A ja B, kelle kohalolek määrab veregrupi 0 (I), A (II), B (III) või AB (IV);\n- D, mille olemasolu määrab Rh + positiivsuse ja Rh- negatiivsuse puudumise.\nLisaks on olemas nn Kell-positiivsed inimesed, kellele soovitatakse annetada plasma, mitte verd. Kuna neil on antigeen K, mis võib retsipiendil vereülekande ajal põhjustada tüsistusi.\nSelgus, et see pole veel kõik.\nTahtmatult)) protseduuride ootamine, stendidel rippuvate materjalide uurimine - igasugused tellimused, tellimused, voldikud ja lihtsalt foto, sain teada, et peale Kell-antigeeni on ka paar antigeeni, mis määravad vere ühilduvuse.\nAinult reesusüsteemid sisaldavad inimese erütrotsüütidel umbes 50 erinevat antigeeni. Selle süsteemi peamised antigeenid on: D, C, c, E, e. Selle süsteemi kohaselt on defineeritud Rhesus-süsteemi 28 rühma. Neid määravad geenid.\nKell süsteem sisaldab rohkem kui 20 antigeeni ja see ei ole lõpp, teadusuuringud jätkuvad. Kell-antigeeni olemasolu ei määra geenid, seda saab moodustada ükskõik millise veregrupiga inimesel. Nad kirjutavad: sagedaste vereülekannetega või korduvate rasedustega.\nOn ka teisi erütrotsüütide süsteeme: MNS, Levis, Duffi, Kidd, kuid need on vähem tähtsad, sest nad on vereülekande ajal suhteliselt harva tekkinud.\nMinu kaardil lugesin, et mul on järgmine veri: O (I) DssEEkk. St loetletud antigeenidest leidsin ainult antigeenid D, c, E ja k:\nO (I) - esimene rühm - antigeenide A ja B puudumine;\nD - antigeeni D olemasolu, s.t. reesuspositiivsus;\nkk - antigeeni k olemasolu ja antigeeni K puudumine, s.t. Kell negatiivsus.\nTervishoiuministeeriumi korraldusest selgus, et nn haruldased vere fenotüübid on tuvastatud:\nSamuti on harvad fenotüübid, mis määratakse iga antigeeni puudumise tõttu:\nAga kuna minu jaoks on küsimus uus, ei ole ma aru saanud: kas minu veri on haruldane? Kuigi ma kahtlustan, et olen siiski unikaalne))))))).\nFredericki sündroom on kliiniliste ja elektrokardiograafiliste sümptomite kombinatsioon, mis on iseloomulikud atrioventrikulaarse blokaadi III astme (täielik transversaalne blokaad) kombinatsioonile koos kodade virvendusega. See artikkel räägib selle patoloogia põhjustest, selle kliinilistest tunnustest, diagnoosi ja ravi põhimõtetest.\nMis on Fredericki sündroom\nSelles olukorras sõlmib atria leping juhuslikult, ebaregulaarselt, st nende fibrillatsioon registreeritakse. Mõnel juhul on kodade virvendus asendatud kodade laperdusega. Samal ajal muutub kodade kontraktsiooni rütm regulaarseks, kuid see on endiselt väga sage ja sellega kaasneb intrakardiaalse hemodünaamika rikkumine (vere liikumine atriast vatsakesteni).\nKodade virvenduse (kodade virvendus) korral saadetakse atriastest impulsse vatsakestesse läbi radade, läbi atrioventrikulaarse sõlme. Fredericki sündroomi korral lõpetatakse täielikult elektriliste signaalide liikumine kõhulahtistesse. Seda seisundit nimetatakse täielikuks atrioventrikulaarseks (täielik ristsuunaline, III astme) blokaadiks.\nKuna südame vatsakesed peatavad atriastidest erutusimpulsse, aktiveeruvad elektrisignaale tekitavad fookused nende seinas või atrioventrikulaarse sõlme alumisse ossa. See nähtus on füsioloogiliselt põhjendatud ja on südame kaitse peatumise eest. Ventrikulaarne rütm asendab tavalised kokkutõmbed. Kuid sagedus, millega ektoopiline fookus tekitab impulsse, on oluliselt madalam kui tavalise siinusrütmi korral. See on vahemikus 40 kuni 60 impulsi minutis ja paljudel juhtudel isegi vähem. Südame vatsakesi vähendatakse aeglaselt, pumbatava vere maht väheneb, keha hakkab kogema hapniku puudust. Fredericki sündroomil on kliinilisi tunnuseid.\nRaske orgaaniline südamehaigus põhjustab täieliku atrioventrikulaarse blokaadi ilmnemise:\nkrooniline isheemiline südamehaigus (stenokardia ja puhkeava);\nNendes haigustes arenevad müokardis sklerootilised protsessid, millega kaasneb sidekoe levik südamelihases. Lisaks on oluline südamelihase põletik ja degeneratsioon. Saadud sidekude asendab normaalseid rakke, mis tekitavad ja juhivad elektrilisi impulsse. Selle tulemusena häiritakse juhtivuse funktsiooni, tekib põik-blokaad.\nFredericki sündroomi sümptomid on tingitud südame pumpamise funktsiooni vähenemisest. Harva pulssiga kaasneb aju hapniku nälg.\nAju hüpoksia võib ilmneda nõrkus, pearinglus, õhupuudus, madal tolerantskoormus. Rasketel juhtudel ilmuvad niinimetatud Morgagni-Adams-Stokes'i krambid.\nNeed tekivad südame töös pausi ajal rohkem kui 5 sekundit. See seisund võib tekkida ventrikulaarse asendusrütmi puudumisel. Lisaks võib harva esineva rütmi täieliku atrioventrikulaarse blokaadiga kaasneda ventrikulaarne ekstrasüstool ja kalduvus paroksüsmaalsesse ventrikulaarsesse tahhükardiasse. Tahhükardia paroksüsmide tekkimisega võib kaasneda ka teadvuse kaotus.\nFredericki sündroomi diagnoos põhineb iseloomulikul elektrokardiograafilisel mudelil. Elektrokardiogrammil puuduvad P-hambad, mis peegeldavad normaalset kodade kokkutõmbumist. Selle asemel salvestatakse väikeseid sagedasi ff-laineid, mis peegeldavad kodade virvendust või suuremaid ja haruldasemaid FF-laineid, mis peegeldavad kodade lapset.\nVentrikulaarne rütm regulaarselt. Atrioventrikulaarse ristmiku alumises osas moodustuvad ventrikulaarsed kompleksid kitsad, normaalse morfoloogiaga. Ventrikulaarse juhtivuse rütmi allikana laienevad ventrikulaarsed kompleksid ja deformeeruvad.\nFredericki sündroom on indikaator igapäevase elektrokardiogrammi jälgimiseks vastavalt Holterile. Kasutades seda funktsionaalse diagnostika meetodit, on võimalik hinnata rütmi sagedust erinevatel päevadel, südame reaktsiooni koormusele, pauside, ventrikulaarsete ekstrasüstoolide või ventrikulaarse tahhükardia paroksüsmi määramiseks.\nLisaks viiakse läbi ehhokardiograafia (südame ultraheliuuring), mis võimaldab selgitada haiguse olemust ja südame morfoloogilisi muutusi.\nFredericki sündroom - näitaja kunstliku südamestimulaatori implanteerimiseks. Kõige sagedamini kasutatakse ühekambrilist ventrikulaarset stimulatsiooni (VVI või VVIR). Selleks sisestatakse südame kambrisse elektrood, mis põhjustab müokardi ergutavaid impulsse ja põhjustab selle kokkutõmbumist. Kokkutõmmete sagedus on programmeeritud eelnevalt, tavaliselt on see 70 bitti minutis. VVIR-stimulaatori paigaldamisel muutub impulsi sagedus automaatselt sõltuvalt patsiendi füüsilisest aktiivsusest. See on stimulatsiooni kõige füsioloogilisem variant.\nKolinolüütilisi ravimeid, näiteks atropiini, ei kasutata patsiendi vaimsete häirete tekkimise tõenäosuse tõttu ("atropiini psühhoos").\nHaruldane vere fenotüüp, mis see on\nHct-i norm ja kõrvalekalded vereanalüüsis\nHematokrit või htc on üks üldiste vereanalüüside dekodeerimisel määratud näitajatest. Tema identifitseerimine on oluline mitmete erinevate patoloogiate tuvastamiseks. Meetodi mugavus on see, et see indikaator määratakse automaatselt analüsaatori abil.\nTavaline hct sõltub nii soost kui ka vanusest. Eri patsientide kategooriate norm näeb välja selline:\n18–45-aastased mehed - 39–49%;\n45-aastased ja vanemad mehed - 40–50%;\n18–45-aastased naised - 35–45%;\n45-aastased ja vanemad naised - 35–47%;\nvastsündinud - 33–65%;\nlapsed 2 nädalast 1 aastani - 33–44%;\nlapsed vanuses 1 aasta kuni 5 aastat - 32–41%;\nlapsed vanuses 6 aastat kuni 11 aastat - 33–41%;\n12–17-aastased noorukid: poisid - 35–45%; tüdrukud - 34–44%.\nHct suurenemise põhjused\nHct suurendamine on võimalik järgmistel juhtudel:\nPikaajaline hüpoksia (hapnikupuudus): samal ajal kui keha püüab suurendada hapniku transportimise tõhusust veresüsteemi kaudu kopsudest kõikidesse organismi rakkudesse, suurendades hemoglobiini ja absoluutse punaste vereliblede sisaldust (kus asub hemoglobiin). Ilmutatud suitsetajatest, mägedes kõrgetest turistidest, hingamisteede haigustega inimestest, mägironijatest.\nDehüdratsioon (dehüdratsioon): toimub sageli seedetrakti nakkushaiguste, peritoniidi, ulatuslike põletuste juuresolekul.\nNeerude vere ja onkoloogiliste haiguste haigused: ülemäärane vere tihedus võib viidata leukeemia või neeruvähi esinemisele. See suurendab erütropoetiini moodustumist. Kui kahtlustate, et sellist patoloogiat tuleks täiendavalt uurida.\nVereproovi hct-tase võib suureneda, kui veres on punaste vereliblede arv suurenenud. Sarnast seisundit täheldatakse selliste haiguste ja seisundite puhul:\nHct vähenemise põhjused\nHct vähenemine on vähem levinud kui suurenemine. Sellistel juhtudel on võimalik hct vähenemine:\nRaske verejooksu olemasolu.\nPunaste vereliblede aeglase moodustumisega.\nMis suureneb veres mahu organismis.\nPunaste vereliblede kiire surmaga.\nHematokriidi vähenemine näitab mõnikord patoloogia olemasolu, nagu hüpoplastiline aneemia.\nHüperhüdratatsioon ei tähenda, et patsient tarbib rohkem vedelikku, kuid veres on liiga palju. Sellise seisundi kujunemise põhjuseks on sageli mürgistus, neerupuudulikkus, viiruste või teiste nakkusetekitajate olemasolu organismis. Kõik need tegurid põhjustavad hct kõrvalekalde normist.\nHüperproteineemia esinemine viitab sellele, et kehas olev valk neelab jõuliselt jõudu ja see viib veres tiheduse vähenemiseni. Valgusisalduse suurenemine veres võib viidata maksahaigusele.\nTäielik vereanalüüs aitab määrata hematokriti taset. See tulemus väljendatakse vormi komponentide protsendina kogu vere mahule. See indikaator peegeldab ka punaste vereliblede sisaldust veres, kuna need rakud moodustavad suurema osa moodustunud elementidest. Mõnikord väljendatakse hematokriti liitrites liitri kohta.\nAnalüüsis vähenenud hematokrit peaks patsientide erilist tähelepanu pöörama, sest see näitab halva tervist.\nTäna toimub see analüüs mitmesugustes diagnostikakeskustes ja spetsialiseeritud kliinikutes.\nVähendatud htti jaoks on muid põhjuseid:\nKrooniliste põletikuliste protsesside juures võib esineda hct vähenemine.\nHematokriti vähenemine võib samuti näidata onkoloogia esinemist.\nSageli väheneb näitaja range dieedi, paastumise või vale toitumisega.\nSee võib väheneda, kui pikaajaline kinnipidamine voodipesu.\nHct väärtus võib olla südame ja neerude haiguste korral normaalsest madalam. Selliste haiguste juures suurendab tsirkuleeriva plasma maht, mis viib hematokriti vähenemiseni.\nHct taseme languse korral tuleb läbi viia keha põhjalik uurimine. Diagnostiliste meetmete kompleks aitab kindlaks määrata hematokriti vähenemise põhjuse ja õigeaegselt avastada haiguse arengut.\nMõnikord on hct indikaatori vale määratlus. Vereanalüüsi dešifreerimisel väheneb see arv sageli. Sel juhul võib öelda vale hematokriti kohta.\nSellistel juhtudel on võimalik hematokriti vale langetamine:\nKui võtate verd analüüsiks, on patsient lamavas asendis.\nVeeni pikaajaline pigistamine koos retikettiga.\nVere hõrenemise korral. Selline olukord on võimalik siis, kui hiljutise infusiooni kohas võetakse analüüsiks veri.\nHct tase raseduse ajal\nHematokriit näitab hemoglobiini kogust patsiendi veres. Raseduse ajal suureneb vere punaliblede arv veres, kuna selle kogumaht kehas suureneb. Günekoloogi külastamisel peavad rasedad naised tegema hematokriti testi. Kui dekodeerimisel väheneb indeks, võib see tähendada aneemia arengut. Raseduse ajal haiguste puudumisel suureneb hematokriit ja taastub raseduse viimasel trimestril normaalseks.\nLoomulikult läbib naine raseduse ajal olulisi muutusi, mis mõjutavad vereringesüsteemi. Töö ajal võib naine kaotada märkimisväärse koguse verd. Madala hematokriti korral võib naine vajada vereülekannet, et vältida tema elu ohtu.\nPatoloogia ja ravi tunnused\nHct vähenemine võib näidata:\nMärgid on raseduse ajal ja ägeda aneemia korral tugevamad.\nVähendatud hematokriti tasemega vereanalüüsi korral peaks see selle seisundi põhjusest vabanema. Kui ebaõige annus on põhjustanud rikkumisi, määratakse patsiendile rauasisaldusega preparaatide manustamine ning spetsiaalne dieet, kaasa arvatud toiduainete söömine kõrge sisaldusega. Nende toodete hulka kuuluvad maks, pähklid, õunad, munad, puuviljad ja punane liha. Hematogen'i abil võib hematokriti suurendada.\nKui indikaator on ravimite võtmise tõttu vähenenud, peate nende kasutamise lõpetama. Raseduse ajal ei ole hct taseme langus seotud haigustega, selle suurendamiseks on ette nähtud, et selles võetakse raua sisaldavaid ravimeid.\nÜldiselt tähendab patoloogia vabanemine haiguste, mis põhjustavad hematokriti vähenemist, ravi. Sellest tulenevalt määratakse ravi sõltuvalt selle seisundi põhjusest.\nKokkuvõtteks tuleb öelda, et hematokriti tase on vereanalüüsi dešifreerimisel üsna oluline näitaja, selle kõrvalekalded normist võivad viidata keha mitmesugustele häiretele. Tuleb meeles pidada, et hct taseme langus võib viidata selliste haiguste esinemisele nagu aneemia, verejooks ja onkoloogia areng. Seepärast on piisavalt oluline, et selline seisund õigeaegselt tuvastataks ja spetsialisti abi saamiseks selle esinemise põhjuse otsimiseks.\nTroponiin - südameinfarkti varane ja hiline diagnoos\nTroponiin on eriline valk, mida leidub ainult südamelihase rakkudes (kardiomüotsüüdid), normaalsetes tingimustes veres praktiliselt ei avastata. Siiski, kui kardiomüotsüüdid hakkavad surema ja kokkuvarisema, ja kõige sagedamini juhtub see arenenud müokardiinfarkti tõttu, hakkab troponiin tungima üldisse vereringesse, mistõttu selle kontsentratsioon veres suureneb sadu ja mõnikord tuhandeid kordi.\nSee funktsioon on muutunud müokardiinfarkti diagnoosimisel võtmeteguriks.\nKümneid aastaid tagasi teadsid arstid, et südameinfarkti ajal suureneb teatud ainete sisaldus veres märkimisväärselt, näiteks LDH, AST, ALT, GOT, müoglobiin ja teised, me ei anna isegi nende lühendite dekrüpteerimist, sest täna nad ei ole südameinfarkti diagnoosimisel oluline.\nFakt on see, et nende ainete suurenemist täheldatakse mitte ainult südameatakkides, vaid ka teistes tingimustes, mis ei ole seotud südamega, erinevalt troponiinist.\nTroponiin kipub suurenema ainult südamelihase rakkude hävimise korral, nii et täna on see parim laboratooriuminäitaja müokardiinfarkti diagnoosimiseks. Õigluses tuleb märkida, et on veel üks näitaja - CK-MB, mis, kuigi ei suuda konkureerida troponiiniga spetsiifilisuse eest, kuid täiendab seda täiesti.\nPärast seda, kui palju aega pärast südameinfarkti, suureneb troponiini tase\nKirjanduse kohaselt hakkab troponiini tase juba pärast 3-4 tundi pärast südameinfarkti algust ületama normi lubatud piirmäärasid, kuid vastavalt olemasolevatele soovitustele võib selle näitaja olulist suurenemist oodata mitte varem kui 6-12 tunni pärast või isegi rohkem.\nKuid troponiinil on teine tähelepanuväärne omadus. Selgus, et see jääb vereringesse kõrgendatud kontsentratsioonides vähemalt 5-7 päeva pärast südameinfarkti. See võimaldab arstidel diagnoosida edasilükatud südameinfarkti, isegi kui haiguse ägedas staadiumis oli patsient "kodus istudes" või ei olnud südameinfarkti kahtlust.\nNii näeb see praktikas: patsient saabub vastuvõttesse, kellel oli mõningaid määramata, raskeid valu rinnus 15-20 minutit 5 päeva tagasi ja seejärel möödas. Lisaks on tal kahtlasi EKG muutusi. Ühelt poolt, valu ei ole päris sarnane südameinfarkti ja EKG oleks võinud olla selline 10 aastat, teiselt poolt oleks see olnud südameatakk. Mida teha\nLoomulikult peate mõtlema troponiini verele, ta näitab, mis juhtus patsiendiga 5 päeva tagasi. Lõppude lõpuks on südameinfarktid ka sellised, et "jalad on üle kantud" ilma tagajärgedeta, kuid probleemiks on see, et kui te selle vahele jätate ja ravi ei alustata, siis on oht, et aasta või kahe aasta jooksul on "tõeline" südameatakk väga suur.\nMilline analüüs on parem teostada - kvantitatiivne või kvalitatiivne (testriba)?\nKvantitatiivne analüüs on troponiini kontsentratsiooni määramine veres laboratoorsel meetodil, mille tulemus on konkreetne näitaja.\nKvalitatiivne analüüs viiakse läbi, asetades patsiendi veri tilk spetsiaalsele testribale (nagu rasedustest).\nKui troponiin ületab normi, siis näeme seda testribal. See on üsna usaldusväärne märk südamelihase rakkude surmast, kuid me ei tea troponiini kontsentratsiooni ja mõnikord on oluline mõista patsiendi seisundit.\nEeltoodust tulenevalt võib järeldada, et testribad sobivad lihtsuse ja juurdepääsetavuse tõttu kiire diagnoosimise meetodiks, kuid kui on võimalik kvantitatiivset analüüsi kiiresti läbi viia, siis tuleks seda eelistada. Tihti kahtlevatel juhtudel kontrollitakse testriba tulemusi kvantitatiivse tainaga.\nTroponiin T ja I milline on erinevus\nSüdameinfarkti diagnoosimisel kasutatakse kahte tüüpi troponiine - T ja I. Diagnostika seisukohalt on neil sama väärtus, välja arvatud see, et troponiin T säilitatakse veres palju kauem kui troponiin I - 7 kuni 10 päeva ja mõnikord kauem. Kuid troponiin I sisenes praktikasse laiemalt.\nHarv (.) Vere fenotüüp\nEnne operatsiooni (glaukoomi) tehti rühma ja reesusliikumise vereanalüüs.\nTulemused: rühma ja reesuse seotus: 0 (1) Rh + positiivne\nVere punaliblede: immun. NPC-s ei tuvastatud erütrotsüütide vastaseid antikehi.\nAnalüütiku sõnul on fenotüüp väga haruldane, meie regionaalpangas ei ole sarnast verd. Ma palun teil soovitada:\n1. Kas meil on tõesti vaja muretseda inimeste tervise olukorra pärast antud juhul (kas sellise haruldase fenotüübi tekkimine, mis on midagi seotud?)\n2. Kas sellisel juhul on vajaduse korral võimalik doonori verd infundeerida 0 (1) Rh-negatiivse rühmaga (vastavalt vereülekande keskuse spetsialistide soovitustele)?\n3. Kui mitmekesine on fenotüüp elu jooksul, kui tihti on soovitatav seda analüüsi korrata?\nMa palun teil vabandada kirjaoskamatuid küsimusi, kuid ma leidsin esimest korda vereprobleemi määratluse.\nOlukord on selline. Seda analüüsi tehti mu emale, kes on meie riigi au doonor. Samal ajal ei teostatud talle kunagi vere fenotüpiseerimist, vaid annetati grupi 0 (1) Rh + positiivset verd. Nii juhtus, et kaotasime oma veregrupikaardi. Ja ta oli vajalik kirurgiliseks sekkumiseks. Probleem oli ka vereülekandekeskuse piirkondliku arhiiviga, kuid me ei suutnud kaarti kiiresti leida. Seetõttu oleme sellist analüüsi teinud, meie piirkonnas teevad kõik nüüd seda ainult fenotüübiga.\nSamal ajal märkisid nad, et meil ei olnud selliseid verevarustusi ning samuti ei ole registreeritud selle fenotüübiga doonoreid. Lisaks ütlesid nad, et kui vaja on vereülekannet, on võimalik vaid 0 (1) Rh-negatiivne. Üritasin seda teavet ise kontrollida, kuid ma olen mõne teise valdkonna ekspert, ma ei saanud seda teha.\nTahtsin spetsiaalselt hematoloogiga konsulteerida (nii et kui midagi juhtub, on mul probleemide tekkimisel valmis lahendus), kuid meil on hematoloogi pöördumine 4 kuu jooksul.\nAita mul sellest aru saada. Ma tean ainult nelja veretüüpi. Kuulsin haruldaste rühmade kohta - CwCdee, ccDEE, CCDEe, ccddee, CcDEE, Ccddee, CCDEE, CCddEE. Mis see on?\nTeie mainitud "haruldased rühmad" on vaid fenotüüp. Fenotüüp (kreekakeelsetest sõnadest φαίνω (phainō) - ma avaldan, ma avastan - ja τύπος (typos) - proov) - üksikisikule teatud arengujärgus omane omaduste kogum.\nLisaks tuntud veregruppidele ja Rh-tegurile on palju teisi erinevusi. "Reesuse" süsteemis on umbes 50 erinevat antigeeni inimese erütrotsüütidel. Selle süsteemi peamised antigeenid on: D, C, c, E, e. Reeglina on need andmed huvipakkuvad ainult transfusoloogidele, kes tegelevad patsientide individuaalsete verekomponentide valimisega, mis on koormatud anamneesiga (kui esines reaktsioon vereülekandele) jne.\nMa tean ainult, et on neli veregruppi - 1, 2, 3, 4.\nJa see Rh tegur on kas "+" või "-".\nMulle meeldib veri 2+.\nKas ma saan teada oma vere harvaesinemise või levimuse kohta, muutudes ainult doonoriks?\nMuidu, kuidas ma saan teada oma fenotüübi?\nSamuti saate teada oma fenotüübi, annetades verd veenilt tasulises laboris.\nMa annetasin verd annetamiseks, pärast seda anti mul universaalne doonorikood ja sellega ma lähen oma isiklikule kontole, kus ma sain teada, et olen C + C + D + E + e +\nNataly, kuid see on väga huvitav! Kust ma oma isiklikule kontole sisse logida?\nKuid ainult siis, kui sa olid doonor ja teile anti oma isikliku konto juurdepääsukood.\nEi, pääsukoodi ei antud: (\n16-kohalise annetuskoodi saate isikliku visiidi ajal vereteenistusasutusse, kus annetus tehti. Pange tähele, et isiklikule kontole juurdepääsuks võib kuluda kuni 1 tund enne unikaalse koodi aktiveerimist. Täieliku laboriuuringu tulemused on kättesaadavad ainult 24 tundi pärast täiuslikku annetamist. Iga järgneva annetuse puhul peate saama uue pääsukoodi.\nEkaterina Taranenko andis üksikasjaliku vastuse. Ainus asi, mida tasub tähelepanu pöörata, on küsimuse autori poolt tähistatud fenotüüpide levimus:\nKirjeldatud vere fenotüübid võivad tõepoolest olla haruldased, kuna Cw on keskmiselt 2,5% ja isegi harvemini koos teiste fenotüüpidega.\nCCDEE on vähem levinud kui 0,0001%; CCDEE - 0,0006%; Ccdee - 0,0039%\nÜldiselt on e-variandi antigeeni esinemissagedus eurooplaste seas 98%, mistõttu EE kombinatsioon on alla kahe protsendi ja selle kombinatsiooni poolest on nad veelgi rohkem jagatud.\nAlustame kaugelt) Mis on veregrupp? See on teatud valkude - antigeenide (antigeensete determinantide) kogum punaliblede pinnal. Antigeensed determinantid on rakkude pinnal olevad valgud, mille abil määrab immuunsüsteem kindlaks, kus tema enda ja kus see on võõras. Antigeenid on mis tahes rakus. Need erütrotsüütidel paiknevad antigeenid moodustasid aluse inimeste liigitamiseks veregruppidesse, mis on vajalik selleks, et teha kindlaks, millised inimesed on omavahel kooskõlas veregrupiga, ning seetõttu võivad nad olla üksteise jaoks vere doonor või retsipient. (Näiteks leukotsüütide antigeenid on olulised selleks, et teha kindlaks, kas inimesed võivad olla luuüdi või mõne teise organi doonor ja saaja üksteisele).\nNiisiis teavad teadlased praegu rohkem kui 250 nendest valkudest - antigeenid punaste vereliblede pinnal. Ja laiemas tähenduses on veregrupp kõigi nende antigeenide ainulaadne kombinatsioon, mida saab paljundada ainult monosügootilistes kaksikutes, ja nagu kõigi teiste inimeste puhul, võib öelda kindlalt, et kui maailmas ei ole kahte identset lumehelju, ei ole maailmas kedagi maailmas ( välja arvatud need samad monosügootsed kaksikud), kellel oleks sama veregrupp - see on kõigi nende 200 sama kombinatsioon, millel on midagi pealiskaudset erütrotsüütide antigeeni.\nKõigi rühma erütrotsüütide antigeenide kaks kõige olulisemat antigeeni on antigeenid A ja B, mille alusel või ilma selleta, kellele inimene on määratud ühte neljast veregrupist vastavalt AB0 süsteemile. Need on kõige tähtsamad, sest neid antakse antikehadega seotud isikule: kui inimesel on erütrotsüütidel ainult antigeen A ja antigeeni B (rühm 2) puudub, tähendab see, et tema veres on antikehi antigeeni B suhtes. Need antikehad on alfa- ja beeta-antikehad. teha antigeenid A ja B kõige immunogeensemaks, sest kui ühildumatu veregrupp transfekteeritakse, annavad nad reaktsiooni viivitamatult, erinevalt teistest antigeenidest, mille puhul ei ole vereplasmas eelnevalt olemas antikehi ja kui vereülekanne ei lange kokku teiste antigeenide retsipiendi verega soolhappe reaktsioon kulgeb)\nJa mida te nimetasite haruldaseks rühmaks, ei ole midagi muud kui sama erütrotsüüdi antigeenid - ainult need, mis ei kuulu AB0 süsteemi, vaid kuuluvad reesusüsteemi. See sisaldab rohkem kui 50 antigeeni, millest kõige immunogeensemad on с, С, D, Е, е. Antud juhul on antigeen D just sama Rh-tegur, st selle olemasolu tähendab, et olete Rh-positiivne ja puudumine - see on Rh-negatiivne.\nSee tähendab, et te ei määratlenud oma veregrupi nii harva, vaid kirjeldasite seda täielikult.\nVere annetamisel määratakse sageli ka antigeeni antigeeni olemasolu - see on ka teine erütrotsüütide antigeen, kuid Kell süsteemist.\nMuide, nende antigeenide kogumite esinemine on erinev, mõned komplektid leiduvad inimeste seas sagedamini, mõned harvemini. Need antigeenide kogumid, mis teie küsimuses on loetletud, on tõenäoliselt väga harva leitud (Cw antigeen on kindel, see on antigeeni C mutantne variant), kuid on oluline, et te mõistaksite, et need ei ole sellised eksootilised valikud, mis on tavalise 4 kõrval. veregruppidel ja inimestel, kes kuuluvad ühte neljast veregrupist AB0 süsteemis, on erinevad antigeenid erinevates kombinatsioonides ja sellised kombinatsioonid on haruldased, näiteks CCDEe kombinatsioon - kombinatsioon, mis esineb palju sagedamini\nVere fenotüüp, mis see on Silmad ja laevad\nHaruldast vere fenotüüpi peetakse populatsioonis harva leitud fenotüübiks. Näiteks on ccddee fenotüüp Rh-negatiivne umbes 15% populatsioonist ja ccDEE fenotüüp on 2% (e-antigeen puudub). Vere fenotüüp vastavalt süsteemile RESULT (Rh) negatiivne - ccddee või (C-, c +, C W-, D-, E-, e +) viitab haruldastele vere fenotüüpidele. Vajadusel muutub vereülekanne retsipiendile sellise fenotüübiga väga oluline, kuna organism suudab toota antikehast puuduvaid antikehi.\nEt vältida igasuguseid tüsistusi, peab igaüks teadma oma vere fenotüüpi. Seda saab teha spetsiaalses CCSK immuno-seroloogilises laboris nr 1, kus nad fenotüüpivad teie vereproovi kõigi immunogeenselt oluliste veresüsteemide jaoks.\nLapse veretüüp ja Rh-tegur on päritud emalt ja isalt ega muutu kunagi. Teades vanemate veregruppi, võime eeldada, milline veri nende lapsel võib olla. Selle määrab aglutinogeenide olemasolu või puudumine (esimese veregrupi puhul). Teave viimase kohta on kodeeritud geenipaaris, mis võib olla kolme tüüpi: J A, J B või j 0.\nGeneetikas eristatakse kahte mõistet: genotüüp ja fenotüüp. Genotüüp - geenide kogum. Kuigi fenotüüp on spetsiifilise tunnuse väline ilming, sõltuvalt genotüübist ja keskkonnateguritest. Seega võib sama fenotüübiga (meie puhul sama veregrupiga) inimestel olla erinev geenide komplekt. Tabelis 1 on esitatud veregruppide sõltuvus genotüübist.\nTabel 1. Veregruppide genotüüp ja fenotüüp\nTabel näitab, et teise ja kolmanda veregrupiga inimestel võib olla kaks geenide kombinatsiooni varianti, kuid esimene ja neljas - ainult üks.\nSeetõttu võib teise veregrupiga emal ja isal olla sama lapsevanem ja esimene veregrupp lisaks lapsele. See on võimalik, kui mõlemad genotüübid on J A J 0. Kui kaks J 0 geeni kokku puutuvad, on lapsel genotüüp j 0 j 0, mis vastab esimesele veregrupile ja kui laps saab ainult JA geene või ühest JA-st ja teisest J 0-st, on lapsel teine veregrupp.\nTeised võimalikud veregrupi pärandi kombinatsioonid on toodud allpool tabelis 2.\nTabel 2. Võimalikud veregrupid lastel sõltuvalt vanemate veregrupist.\nTabel näitab, et ema või isa veregrupiga ei vasta alati lapse veregrupp.\nSiiski on mitu mustrit:\nEsimese veregrupiga vanematel ei saa olla teist verd tüüpi last;\nKui vähemalt ühel vanemal on esimene veregrupp, siis ei saa lapsel olla neljandat veregrupi;\nKui vähemalt ühel vanemal on neljas veregrupp, siis ei saa lapsel olla esimene veregrupp.\n- A ja B, mille olemasolu määrab veregrupi 0 (I), A (II), B (III) või AB (IV);\nTop 10 haruldast ja ebatavalist südame ja veresoonte haigust\nLümfisõlmed kaela põletikulises ravis. Lümfisõlmed näol: asukoht, funktsioon, põletiku põhjused. Emakakaela lümfadeniidi ravi traditsiooniliste meetoditega.\nOsteokondroosi löögi karakteristikud\nC-reaktiivne valk (CRP, C-Reactives-valk - CRP) on üsna vana laboritest, mis näitab nagu ESR, et kehas toimub äge põletikuline protsess.


Oravad EL 2012/6-7\nSaaremaa mustad oravad\nHarilik orav (Sciurus vulgaris) on kõigile hästi tuntud loom, kuna elab sageli inimese läheduses. Olles Eestis laialdaselt levinud, võib teda eelkõige kohata kuusesegametsades ja parkides. Saaremaal ja Hiiumaal võib aga vahel silmata ka oravaid, kelle karvkate on must.\nMusta värvi karvkatte tingib karvade suur melaniinisisaldus. Melaniin on eluslooduses laialt levinud pigment, mis määrab naha tumeduse inimestelgi. Kui mõni isend on märksa tumedam kui tema liigile tüüpiline, siis nimetatakse seda nähtust melanismiks.\nMelanismi tuleb sagedamini ette väikestes eraldatud populatsioonides, näiteks väikesaartel ja suurlinnade parkides. Küllap on peamine põhjus selles, et väikeses elupaigalaigus on sagedasem sugulusristumine, mille tõttu avalduvad kõiksugused ebatüüpilised omadused. Loomulikult võib olla teisigi põhjusi, näiteks teistsugune loodusliku valiku keskkond, kas või mõnede kiskjate puudumise, teistsuguse kliima vms. tõttu. Mida väiksem on populatsioon, seda kiiremini saab looduslik valik seda muuta.\nMelanism võib olla oravatele kasulik koguni mitmel põhjusel. Esiteks võimaldab must karvkate koguda kehal rohkem soojust. Pärast epideemiaid tundub aga sageli, et mustade oravate osakaal on järsult suurenenud. Nimelt on neil punakaspruunide liigikaaslastega võrreldes tugevam immuunsüsteem ning nii sureb punakaspruune oravaid haiguspuhangutesse rohkem. Mõnikord võib must karvkate toimida kaitsevärvusena.\n2009.–2010. aastal korraldasime küsitluse, et selgitada, millise värvusega oravad elavad Saaremaal ja selle lähisaartel . Üldiselt märgiti, et oravate arvukus neil saartel on tunduvalt vähenenud. Enamjaolt on kohatud tavalisi, punakaspruune oravaid (64% teadetest), vähemal määral musti (18%; sh. mustjaspruuni karvkattega isendid), kuid leidub ka ilmselt punakaspruunide ja mustade oravate ristandeid, kellel on keha punakaspruun, ent saba must (17%).\nEbatüüpilise värvusega oravate osakaal Saaremaal võib olla küsitluses selgunust siiski väiksem. Tõnu Talvi on aastaid jälginud musti oravaid Viidumäe looduskaitsealal ja selle ümbruses, tema hinnangul ei pane loodusvaatlejad kirja seda, mis on tavaline ja igapäevane. Nii võib tema arvates tegelik mustade oravate osakaal Saaremaal olla 3–7%.\nMustade oravate kohta selgus ka huvitavaid üksikasju. Leo Filippovi sõnutsi oli 1970. aastatel Kuressaare lossipargis väga palju oravaid, kõik mustad. Nad olid väga julged: korraga tuli pähkleid sööma neli-viis looma. 1980. aastatel räägiti juba, et enamik lossipargi oravaid on kadunud. Põhjuseks peeti hulkuvaid näljaseid kasse. Hiljem langetati lossipargis hulk suuri puid. Mitme loodusvaatleja kinnitusel ei ole sellest ajast saadik Kuressaare lossipargis enam oravaid nähtud.\nSaaremaa ühisgümnaasiumi bioloogiaõpetaja Mart Möldri andmetel on mustad oravad riiakad ja võtavad punaste oravate käest käbisid ära. Saaremaa ühisgümnaasiumi õpetaja Indrek Peil kirjutas loomade kindlatest harjumustest: üks punakaspruun orav käis tema maakohas iga päev kindlal kellaajal (kell 12) vihmaveetünnist vett joomas ja üks must orav tegi sama iga päev kell 17.\nSaare maakonna väikesaarte ja Hiiumaa oravad. Saaremaa ühisgümnaasiumi tollase õpilase Martha Liise Kapsta ja tema vanemate andmetel väidavad kõik Ruhnu elanikud, et Ruhnus ei ole oravaid kohatud ei praegu ega ka varem. Sama kooli õpilase Miikael Trave isa Neeme Ranna andmetel ei ole oravaid kohatud ka Vilsandi saarel, õpilase Tarvo Sbitnevi isa Art Sbitnevi andmetel ka mitte Abruka saarel.\nHiiumaa bioloogiaõpetajate andmetel leidub Hiiumaal nii musti kui ka punakaspruune oravaid. Oravate üldarvukus on aga viimasel ajal vähenenud. Teada on, et Paladel elavad pruunikaspunase värvusega oravad, kuigi uuringu ajal paari kuu vältel ei õnnestunud Palade põhikooli õpilastel seal oravaid kohata (õpetaja Karin Poola teade). Kärdla bioloogiaõpetaja Kersti Lüsi andmetel elavad ka Kärdlas pruunikaspunased oravad. Tema oli mõni aasta tagasi näinud Mäeltse külas ka musta oravat.\nMujal Eestis, näiteks Tallinnas Nõmme linnaosas on nähtud isegi valge sabaga oravaid. Kes teab, võib-olla silkab kuskil Eestimaa metsades ringi isegi üleni valgeid, albinootilisi oravaid, nagu on täheldatud mõne teise oravaliigi, sealhulgas hallorava (Sciurus carolinensis) populatsioonides.\nHalloravat praegu veel Eestis teadaolevalt ei leidu, kuid pole välistatud, et ta varsti meie kanti jõuab. Tegu Põhja-Ameerikas elutseva liigiga, kes möödunud sajandi alguses introdutseeriti Inglismaale. Nüüdseks on hallorav levinud Briti saartel peaaegu kõikjal. Paraku on see liik harilikust oravast jõulisem ja vastupidavam ning hakanud toda viimastel aastakümnetel üha rohkem välja tõrjuma. Pealegi levitab hallorav harilikele oravatele surmavaid „rõugeid” ehk oravate parapoksviirust, olles ise selle tõve suhtes immuunne. Silmanähtavalt rõugetesse surnud harilikke oravaid leitakse Suurbritannia parkidest üsna sageli. 2008. aasta andmetel oli Suurbritannias juba ligi kolm miljonit halloravat, aga kõigest paarsada tuhat harilikku oravat . Mandri-Euroopas on hallorav teadaolevalt levinud juba mõnes paigas Põhja-Itaalias. Sealt alanud rõugepuhang võiks ohtu seada kogu Mandri-Euroopa hariliku orava asurkonna.\nHallorav on harilikust oravast umbes 5 cm pikema kehaga ja umbes kaks korda raskem. Tema selg on hall, küljed ja jäsemed on suvel sageli pruunika varjundiga, aga talvekarv on vähem pruun. Pea on hariliku orava omast pikem ja madalam.\nMeie küsitluse käigus teatas Saaremaa ühisgümnaasiumi bioloogiaõpetaja Mart Mölder, et leidis 2004. aastal Salme vallast Hindu külast maanteelt auto alla jäänud orava, kes oli harilikust oravast tunduvalt suurem. Hoolimata suvisest ajast olevat orava keha olnud vesihall, kõhtmine osa veidi heledam ja selg tumedam. Kuna tol ajal ei olnud veel Eestisse jõudnud teateid ohtliku hallorava kohta, siis sai huvitav leid hiljem maha maetud ning liik ei selgunud. Arvestades aga hariliku orava karvkatte äärmist varieeruvust, võib siiski oletada, et ohtlik kõigesööja ei ole end Saaremaale sisse seadnud. Hallorava jõudmine Eestisse oleks väga halb uudis.\nTeated mustade, aga ka muud värvi oravate kohta on endiselt väga oodatud! Kirjanduses on ilmunud teade musta orava kohta Lihula lähedal , järelikult võib neid elutseda ka mandril. Teated tuleks edastada kas Eesti looduseuurijate seltsile või sisestada veebi kaudu loodusvaatluste andmebaasi (loodusvaatlused.eelis.ee). Seal saab vaatluse kirje juurde lisada ka pilte. Samuti võiks oma kohtumistest mustade või ka teist värvi oravatega kirjutada Eesti Loodusele.\n1. Algo, Robi-Jürgen 2010. Saare maakonna harilike oravate (Sciurus vulgaris) karvkatte värvuse erinevused. Uurimistöö. Käsikiri Saaremaa ühisgümnaasiumis.\n2. Männamaa, H.-M. 1984. See kõigile tuntud orav. – Eesti Loodus 35 (9): 590–600.\n3. Paakspuu, Valdur 1982. Must orav Läänemaa lõunaosas. – Eesti Ulukid 1: 91–92.\n4. Suurkask, Heiki 2008. Punaoravad on hädas halloravate topeltohuga. – Eesti Päevaleht, 20. oktoober.\nRobi-Jürgen Algo (1995) on Saaremaa ühisgümnaasiumi õpilane.\nUudo Timm (1959) on zooloog, Keskkonnateabe keskuse osakonnajuhataja\nPanin tähele: mustad oravad\nOlen mitmel korral kuulnud, et Saaremaal kohatakse musti oravaid. Ise olen sellist näinud Muhus üle tee jooksmas. Mustad oravad pidavat elama Lõuna-Euroopas ning Saaremaal ja Hiiumaal. Suurel saarel Inglismaal olevat seevastu kõik punapead. Soomlastel on hele orav punase sabaga nn. männiorav ja tumedam musta sabaga „kuuseorav”. Aga Kanadas oli kuri ja suur hall orav (ilmselt teine liik) mul risti tee peal Montreali botaanikaaias. Viimase aja Eesti Looduseid sirvides avastasin, et te pole oravast eriti kirjutanud. Kas üksnes lendorav on seda väärt?\nRobi-Jürgen Algo, Uudo Timm


Uudisvoog.postimees.ee: Riigikassa tähistas 20 aasta täitumist taasasutamisest | Sven Sester\nRiigikassa tähistas 20 aasta täitumist taasasutamisest\nRahandusministeeriumi osakonnana tegutseval riigikassal täitus täna taasasutamisest 20 aastat. Rahandusminister Sven Sester tänas riigikassat Eesti riigi raha hea haldamise eest ja rõhutas, et hästi töötav riigikassa on riigi toimimiseks väga tähtis.\n„Riigikassa on oma ülesannetega hästi toime tulnud ja riigi raha on hästi hallatud,“ ütles Sven Sester.\nMinister ütles, et riigi rahavoogude juhtimisel on vajalikud instrumendid ka riigi võlakirjad ja laenud. „Pidades silmas maksumaksja raha efektiivset kasutamist, tuleb alati kalkuleerida, milline finantstoode läheb maksumaksjale vähem maksma. Võlakiri ega laen ei saa olla eesmärk omaette, vaid vahend selge eesmärgi täitmiseks ja siin on riigikassa valitsusele ja rahandusministrile oluline nõuandja,“ ütles rahandusminister Sven Sester.\n„Riigikassa missioon on kanda hoolt, et Eesti riigi maksed oleksid alati tasutud,“ ütles riigikassa osakonna juhataja Katrin Rasmann. „Vajadusel suudab riigikassa katta ka riigi üheksa kuu negatiivse rahavoo, kui peaks, nagu näeb ette meie kriisistsenaarium.“\nRiigikassa tegeleb riigi rahavoo juhtimise, likviidsuse kindlustamise, varade paigutamise ja riskide juhtimisega. E-riigikassa teenindamisel on 177 klienti valitsussektorist. Aastas töötleb riigikassa 3 miljonit makset ja 3,5 miljonit laekumist, kuine maksete maht on 700–800 miljonit eurot. Riigikassas töötab 13 inimest.\nAastal 1996 taastati rahandusministeeriumis riigikassa osakond. Riigikassa alustas samal aastal riigikassa ministeeriumide ja riiklike agentuuride teenindamist oma kontorites: toona oli 14 kontorit maakondades, viis kontorit Tallinnas ja peakontor kokku rohkem kui saja töötajaga. Viimane maakondlik kontor suleti aastal 2005.\nÜhtse maksesüsteemi võttis riigikassa kasutusele aastal 2000 ning aastatel 2009–2012 võeti kasutusele internetipõhine e-riigikassa süsteem, mis koondas kõik erinevad infosüsteemid ja kontrollfunktsioonid ühtsele platvormile.\n1918. aasta lõpul tööd alustanud Eesti Vabariigi rahaministeeriumi kuulus ühe struktuuriüksusena riigikassa. Ministeeriumi koosseisu kuulusid toona veel ministeeriumi kantselei, otsekoheste maksude peavalitsus, aktsiisi peavalitsus ja tolli peavalitsus.


Eneseaustus | YksikHunt mõtiskleb elust ja maailmast\n12. jaan. 2011 14. jaan. 2011 / YksikHunt\nNuhkisin jälle mööda veebi otsides vastuseid koolitööde tegemiseks. Kuidagi minust sõltumatult hakkasin mõtisklema sellel teemal. Mis siis on eneseaustus?\nMillegipärast on veel väga vähe selle alast teksti, ikka on küsimuse all enesehinnang ja ego ja kuidas see “mina” meie ühiskonda kohaldub. Miks pole ometi võetud laiemalt vaatluse alla inimese vaimse tervise alustala – eneseaustust.\nRaputan nüüd puud, millest paljud kikivarvul mööda hiilivad. Me oleme oma loomult orjad. Kes on aga sellest juhuse, päranduse või välismaa sidemete läbi välja roninud on muutunud teise äärmuse esindajateks – orjapidajateks.\nOrjapidaja ainsaks staatuse näitajaks on orjade arv ja rikkus, mida need õnnetud hinged tema jaoks kokku tassivad. Orjal aga ei ole midagi. Ma ei räägi siinkohal mitte isegi materiaalsest rikkusest, orjal pole ka eneseaustust. Ori elab ja hingab, et teenida. Mitte segi ajada altruismiga ega ka egotsentrilise altruismiga, millest esimene on heategevuses ülimalt oodatud käitumine teine aga kaasteelistele koormaks. Samuti pole eneseaustusel ja nartsissismil mitte midagi ühist. Meie orjameel on meid sundinud roomama ja teistele heameelt valmistama misiganes hinnaga, tihti iseenese eitamiseni välja. Kas on selle käitumise lisapõhjuseks ehk kristliku kiriku “koolitus”, et me saame teisi teenides peale surma taevariiki või, et meilt oodatakse mingit poosi. Seega jällegi teiste ootused, millel pole meie enese olemise ja arvamistega mitte midagi ühist.\nKuhu ma tahan selle jutuga välja jõuda on, et meie eneseteadvus on puudulik. Igaüks meist võiks korraks aja maha võtta ja mõelda, kas tema õigused ja vabadused olemina on tema käsutada või on ta need “maha müünud” selleks, et olla teistele meelejärgi.\nSiinkohal kuulen juba vastuväiteid 😉 Kas siis tankina läbi elu sõita ja mitte millestki hoolida on parem? 😛\nKuula nüüd hoolega. Ei olnud juttu egotsentrismist. Jutt oli eneseaustusest. Minu jaoks tähendab eneseaustus aga seda, et ma aksepteerin ennast sellena kes ma olen, koos oma puuduste ja tugevustega. See aga tähendab, et minu jaoks on ka kaasinimestel täpselt samad õigused ja kohustused. Hinnata ennast just sellisena kes nad on, seejuures ei tohi unustada, et need õigused ja kohustused ei tohi kahjustada teisi.\nPanen siia ühe lõigu diplomitööst, mis peenemate sõnadega ja piibli tsitaatidega annab edasi samad mõtted.Tegu on Janeli Lõovälja diplomitöö “Suhtlemine ja enesehinnang” sissejuhatusega.\nPiibel ütleb, et surm ja elu on keele võimuses ja kes seda armastab, saab süüa sellevilja (Õp 18:21). Nii see tegelikult ka on. Valed sõnad valel ajal ja vales kohas võivad röövida inimeselt tahtmise elada.\nÕigesti valitud ja sõbralikud sõnad sobival ajal võivad aga palju head teha ja inimese elule ka jälle mõtte ning väärtuse anda. Kuigi kahjuks on negatiivsetel sõnadel tugevam mõju kui positiivsetel. Kuuldatavasti on ühe negatiivse sõna mõju tühistamiseks on vaja ütelda või kuulda 20 korda sellele vastavat positiivset sõna. Näiteks kui keegi ütleb teile, et ta teid vihkab, peab ta oma sõnade mõju tühistamiseks ütlema teile 20 korda, et ta teid armastab.\nKuningas Saalomon kirjutab, et otsegu kuldrõngas sea kärsas on ilus naine, kelpuudub peenetundelisus (Õp 11:22). Seega tuleb õppida nii oma kaasinimestega kui ka iseendaga taktitundelisemalt ja sõbralikumalt läbi saama ning suhtlema. Piibel ütleb ka, et mõni paiskab sõnu otsegu mõõgapisteid, aga tarkade keel on terviseks (Õp 12:18) ja et silmade särast rõõmustub süda, hea sõnum karastab luid-konte (Õp 15:30). Millal inimese silmad säravad? Siis, kui ta naeratab. Pole vaja eestlastele nii kohaselt kitsid olla oma naeratuste, komplimentide ja kiitusega. Julgus naeratada ja teistele häid sõnu ütelda on parem kui liigne tagasihoidlikkus.\nMe oleme ettevaatlikud ja kardame haiget saada. Selleks, et võita paneme teised kaotama. Iseasi kas see võimumäng meie enesetunnetusele head teeb. Julgen öelda, et ei tee. Mistahes olukorras kui hakkame üksnes võidu pärast “kangekaelset” mängima kahjustame eelkõige iseennast.\nKuid kuidas siis käituda kui satud vastamisi just võimumängude harrastajaga, kellele on eluliselt tähtis haavata, halvasti öelda või veelhullem füüsilise vägivallaga võimutseda? Ühest vastust kõigile anda ei saagi. Seepärast räägingi, et me peame õppima armastama ennast sellisena nagu me oleme, kui me aga ise tajume, et meis on puudusi õpime me nende puudustega koos eksisteerima ja seejärel suudame ka neid muuta. On öeldud, et tormis peab vastu nõtke paju, kuid murdub ka kõige kuninglikum kask. Sellega tahan öelda, et iga olukord on unikaalne. Igale teole järgneb reaktsioon, seega on targa ja ennast tundva inimese võimuses olla paju või kuninglik kask.\nõppimine ja arengutee, Mõtisklus elust, Turvavõrk, Vaimne tervis


KÜLASTAJATE PÕUD: Tallinna restoranide nädal jätkab, isegi kui kohal istub vaid üks klient\nManona Paris, 13. märts 2020 12:03\nArhiivifotoFoto: Erki Pärnaku\nKuigi Tallinna tipprestoranides tuleb COVID-19 tõttu põhjustatud eriolukorras sageli einestada uhkes üksinduses, kaaslaseks vaid nähtaval kohal asuv desinfitseerimisgeel, ei kavatse Tallinn Restaurant Weeki korraldajad 17. märtsini ehk teisipäevani kestvat kulinaariaüritust katkestada.\n"Hetkel on näha, et restoranid ei ole piirangust puudutatud ja lähtudes sellest Tallinn Restaurant Week toimub," leiab kevadise restoranide nädala toimkond Toidutare infopäringu peale.\nEVELIN ILVES: mina ei laseks ühtki võõrast sisse!\nVIIRUSEHIRM JA RESTORAN: kuidas söögikohtades käituda, et nakkusohtu vähendada\nToidutarega vestelnud restoranide nädala fänn aga tunnistab, et nii vähe pole ta kunagi söögikohtades rahvast näinud. "Ühes kohas olin mina ainus laudkond," meenutab ta.\nSöögid on aga tema sõnul olnud suurepärased ja teenindus samuti, isegi kui seda on saatnud tehnilised äpardused. Toiduhuviline kinnitab, et kõigis tema poolt seni külastatud kohtades on olnud nähtaval kohal kasutada desinfitseerivad vahendid.\n“Kahtlesin, kas minna, aga siiski läksin. Olin vist ainus, kes julges. Restoranid olid täiesti tühjad,” tunnistab gastronoomiahuviline mees. “Kui ma käisin pool aastat tagasi, siis olid kõik kohad rahvast pungil. On näha, et inimesed on närvilised, kui ühes kohas läks miskit valesti ja mu toit viibis 50 minutit, ütlesin seda kurjalt, olid ettekandjal kohe pisarad silmas. Ehk näha on täielikku krahhi. Küsisin täna teisest, tippklassi restost, et kas olete ikka avatud. Öeldi, et ollakse ja pingutatakse totaalselt, et kõik oleks ohutu.”\nEriolukord halvab restorane üsna tugevasti. “Oleks kahju, kui kõik need luksrestod kaovad. Kaduda võiks igasugu teetassikoogi-kohvikud ja üheksa-eurosed hipstervõileivad, aga normaalne ja korralik toit võiks ikka alles jääda. Seetõttu lähen ma täna ja järgmisel nädalal ka. mis ikka juhtuda saab, kui ma üksi keset saali istun..”\nRestoranide nädala raames on reserveeritud rohkem kui 20 000 kohta erakordse hinnaga. Lõuna- ja õhtusööke pakutakse kahes hinnakategoorias: lõunasöök 10 ja õhtusöök 20 või lõuna 15 ja õhtusöök 30 eurot.\nTeiste hulgas saab kümne euroga käia söömas näiteks sellistes restoranides nagu Fotografiska, Nok Nok või Gloria Veinikelder.\nEttevõtmine sai alguse kümme aastat tagasi kahe restoranipidaja algatusest, kes otsustasid, et on viimane aeg tutvustada Tallinna restoranide kõrget taset laiemale avalikkusele. Esimene Tallinna Restoranide Nädal toimus, kui Tallinn oli Euroopa Kultuuripealinn aastal 2011.\nNädala eesmärk on tuua toidukultuuri tallinlastele lähemale ja elavdada kodust väljaspool söömist kui ühte kultuurielamuse ning suhtlemise võimalust nii kohalikele elanikele kui ka turistidele.\nMaailmas on soovitatud restoranides rakendada nn turvameetrit, kus klient ja teenindaja peavad jääma üksteisest 100 sentimeetri kaugusele. Ka rõhutatakse vajadust pidevalt desinfitseerida käsi ja vältida sularaha kasutamist.


Renault TALISMAN Grandtour'i loomisel oli eesmärgiks tagada maksimaalne mugavus juhile ja reisijatele. Seda eristavad aristokraatlikud jooned ja elegantsus. Väljendusrikas esiosa, kapoti jõulised vormid, iseloomulik LED-tulede disain ja kergelt langev katusejoon moodustavad dünaamilise silueti. Koheselt äratuntav Renault TALISMAN Grandtour püüab pilke.\nMugavus, praktilisus või sõidunauding? Enam pole vaja valida!\nVäga ruumikas salong kutsub lõõgastuma ja unustama igapäevaelu. Erinevate seadistusvõimalustega mugavad istmed, ventilatsioonifunktsioon, istmesoojendus ja massaaž muudavad iga sõidu nauditavaks. Multi-Sense süsteem võimaldab sõidustiili isikupärastada vastavalt sinu eelistustele ning pakub maksimaalset mugavust tänu elektriliselt juhitavatele amortisaatoritele ja 4Control nelikroolimissüsteemile.\nEriti palju ruumi reisijatele ja pagasile\nRenault TALISMAN Grandtour'i mahukas pagasiruum lihtsustab reisimist nädalavahetustel ja puhkuse ajal. Hea ligipääsetavus, madal lävepakk ja sile põrand muudavad kogu pere pagasi paigutamise lihtsaks. Lihtsalt viibutage jalga tagumise põrkeraua all, et tagaluuk elektriliselt avaneks. Teid ootavad imelised hetked...