Ilma folgita Viljandis: 2013-11\nT, 2398. päev: J–2\nViimase paari nädala hektilise töögraafiku lisaks kraamisin kappi. Vaadake, esimesel kahel siinsel aastal (2006 ja 2007) tundsin vajadust tekitada enda oskustegevusest käegakatsutavaid märke (loe: printisin vähehaaval välja oma töiseid kogutud teoseid ja mapitasin teemade kaupa). Kolmandal (2008) hakkas see ind raugema ja printisin välja ainult tähtsaimad juttud ja loud, aga enam ei mapitanud, vaid heitsin lihtsalt kapiriiulile (no 2008 veel kenasti virnastades, aga edasi oli küll ühtlane lasu). Seejärel printisin välja ainult kõige vajalikuma, mille samuti ladestasin sinnasamasse.\nVaatasin selle kõik, muide, läbi ja virnastasin äravisatavaks, alleshoitavaks ja eriti alleshoitavaks.\nTöötasin lõpuks välja väga jõudsa töövoo, kuidas vabastada pabereid klambritest:\nMapp lahti, mapiklambrid lahti.\nUmbes 2 cm paksune pakk pabereid välja.\nPaberid lauale näoli, klambriga nurk enda poole.\nKlambrikrokodilliga krauh! klambrite sabad püsti (ülemine, laiem lõug liigub enda poole, siis näeb seda paremini ja see läheb täpselt klambri alla) ja nõka-nõka (küljelt küljele) klambrisabad püsti.\nKontrollin, kas ülemine paber on säilitamisväärt tagasiside. Kui on, võtan ära ja panen eraldi.\nPüsti klambriga paberid endast eemale.\ngoto 3 repeat until n<1\nPakk selili, klambrikrokodilliga krauh!! klamber välja. Ühe sujuva liigutusega tõuseb kogu pakk laualt, võtan sellest vasaku käega ja heidan vasakule äravisatavate paberite pappkasti (juhtumisi umbes 22 cm lai (A4 on 21 cm lai), virna siivsana hoidmiseks, külili). Klambrikrokodill jääb koos ärarebitud klambriga paremasse kätte. Avan krokodilli ja püüan klambri vasakusse kätte.\ngoto 8 repeat until n<1\ngoto 2 repeat until n<1\nTäis 7 cm mapile kulus nõnda umbes 15 minutit.\nEelmisel nädalal viskasin ära kokku umbes 70 cm virna paberit, massiga ligikaudu 30 kg. Kast (vt ülal punkt 8) sai ükskord peaaegu ja teinekord päris täis (ning enne oli kapis lahtiselt lebotanud paberitest kogunenud äraviskamiseks u 20 cm pakk). Kui olin tuvastanud, et kuskil koridoris viibib vanapaberi turvakonteiner (need paigutusid ringi ega olnud kunagi seal, kus oodanuksin), tassisin kasti sinna kohale:\nVanapaber ja mina\nAga noh, see ei olnud kuld, vaid vanapaber.\nTäna ladusin raamatud ja säilitatavast korrastatud materjalist kogutud uued, palju õhemad mapid kasti (mis seisis laua all valmis üle kuu aja) ning vastuseks kõigile, kes imestasid, ütlen, et ruumi jäi ülegi!! (Igaühele oli ette nähtud neli kasti, aga ma ei tea, kui radikaalselt inimesed kraamimise ette võtsid – kontorites on paber kerge kogunema, mida vanemad televaatajad mäletavad nain-ilevenist, kui kokkuvarisevatest kontoritornidest paiskus pärast suitsu, tahma, betoonisodi ja klaasikildude suur valge kirjapaberi poognate pilv, ja suvel 1943 olla mitmekümne kilomeetri raadiuses Hamburgist kaks nädalat sadanud põlenud paberitükke.)\nTäna ma kedagi teist töömaja minu korrusel ei näinud, kempsus isegi pisut imestasin, et see siiski töötab. Täna oli järg kapi ülemisel riiulil olnud asutusesiseste dokumentide juures, millest omajagu oli aegunud, ja suur paberihunt oli kõik minu päralt. Mitmesuguste huvitavate kapileidudega* kotis kottu ära minnes näen, et maja on üldiselt pime, aga mõnes toas siiski põleb veel tuli.\n* Portugali tulevase ülikiirraudtee ametlik prospekt ja võtmehoidja, valged puuvillakindad (kulumisjälgedega, aga ma ei mäleta, misjaoks ma neid kasutasin – mingi vana raamatu skannimiseks küll, aga miks nad olid mul tööl??**), hunnik plaate, sh vist peaaegu kõik Rammsteini stuudioplaadid ja kolm Miles Davisi plaati jne.\n** Raamisime 2009 Balti peo fotonäituse jaoks fotosid.\nBussis vaatab mitu inimest pingeliselt mu käes olevat väikest alumiiniumkohvrit, mis ei mahtunud kotti ja kus sees on kunagine fotoarhiiv DVD-del. Pidasin seda 2009. aasta lõpuni, kuni selgus, et seoses tõsise fotohaldusprogrammiga muutuvad vanad failid (täpsemini mitte pildifailid ise, vaid nende abifailid) nii sageli, et keegi ei jõua pidevalt tekitada uusi arhiiviplaate. Edasi on arhiiv olnud varundatud kõvaketastele, korrapäraselt uuendatuna.\nE, 2397. päev: Contact\nRaamatust teadsin (seda mainis üks 1988 ilmunud muistne lemmikraamat), filmi ei olnud näinud ega isegi sellest lugenud\nKohe oli aru saada, kus oli autoritekst, kus filmitegijate fantaasia – sest autor oli ise teadlane, astronoom ja kosmoloog ning loodusteaduste eestkõneleja, aga teine stsenarist lihtne filmiinimene. Arvake ise, kumb kirjutas sisse kirikuteema.\nKuigi sisu poolest põnev ja näitlejate seas tuntud nägusid nagu muda, jättis film kerge B-filmi maigu, mida vahest tekitas 1997. aasta eriefektide seis – 1997. a A-filmi eriefektid näevad välja nagu kümnend hilisema B-filmi omad.\nP, 2396. päev: kodukino\nVeel oleme viimasel ajal vaadanud taolisi kinoteoseid:\nStephen Fry: The Secret Life of the Manic Depressive (2006), mis olnud üldse Fry esimene dokumentaal\nPrantsuse kinokunstist oleme vaadanud uuemat filmitükki Le placard (2001) ajast, mil Gérard Depardieu tegutses veel Prantsusmaal. Filmi tegevuspaik on kondoomitehas, mille le président on seesama näitleja, kes mõni aasta hiljem teises mr Beani filmis on Lyoni jaama restorani kelner, kes söödab Beanile sisse austreid, mille Bean valab suu asemel maha ja naaberlaua daami käekotti. Olin arvanud, et pealkiri tähendab mingit silti (tgl on kapp), ning lisadest saab teada, et kõik sisevõtted tehti samas stuudios, sama suure dekoratsiooni eri nurkades – tehase tootmisliin nõndasamuti – seda ma imestasin, et on aga arhitekt, on pannud korteri elutuppa neli ust järjest nagu rongis.\nTeine prantsuse film on vähe vanem, Les Aventures de Rabbi Jacob (1973), mis on tore südamlik film ja kellelegi tekstiga tegelasele püsivalt liiga ei tehta. Politseinikud on juhmivõitu ja araablased räägivad „araabia keelt” ainult kohtades, kus vaatajatel on ükskõik, muidu ikka prantsuse keelt. Mulle meeldib eriti koht, kuidas nad bensiinijaamast põgenedes karjuvad midagi, mis kõlab täpselt nagu „Appi, appi!” siinkandi keeles. Paha ja seetõttu väga usutav peategelane (Louis de Funès) kasvab täielikult ringi ning film trumpab tavalise hollywoodiliku happy endi üle sellega, et peale õnnelike pulmade kõik andestavad ja toimub isegi leppiv käepigistus kahe iidse vaenupoole vahel (ja et see vaatajal märkamata ei jääks, näidatakse seda suisa suures plaanis). Rääkimata muidugi tänapäeva filmides lausa mõeldamatutest kohtadest: põhjalik makkimine nätsutehases ja kuidas salapolitseinikud saavad põhjalikult kitli peale, sünagoogis.\nL, 2395. päev: käblik ja meisterlauljad\nKui sööma lähme, lebab bussipeatuses sõiduteel maas selili väike lind, kes osutub käblikuks ja on algul rohkem surnud kui elus ja pärast täitsa surnud. Sängitame ta kalju äärde puulehtede alla. Koertest jääb surnud lind mu käes täitsa märkamata, mis protseduuri oluliselt kergendab.\nSaan läbi Allan J. McDonaldi mälestused ja saan kirjandusliku abimehe (lennundus-kosmonautikaajaloolane James R. Hansen) järelsõnast teada, et autor kirjutas selle paksu raamatu põhiosas ise ja ainult kolme kuuga. Ma ikka mõtlesin lugemise ajal, et McDonald jutustas ja Hansen kirjutas, sest stiil on sihuke raskevõitu ja (eriti tagapool) mitte kuigi hästi loetav. Hirmuäratavalt põnev olnuks, kui McDonald oleks 2005 jõuluostlemisel New Yorgis leidnud raamatupoest mitte Hanseni kirjutatud Neil Armstrongi volitatud eluloo, vaid Andrew Chaikini raamatu A Man on the Moon ja tema kirjanduslikuks abimeheks saanuks seega hoopis Chaikin, kes suudab palju vähemate pintslitõmmetega joonistada palju selgema pildi...\n(Praegu seda kirjutades ja McDonaldi eksimisaldist nime järele kontrollides leian, et raamatu aineil on tehtud telefilm The Challenger (2013), peategelaseks füüsikageenius Richard Feynman. Teine raamat, millel film põhineb, on Feynmani What Do You Care What Other People Think?, mis praegu nende ridade kirjutamise aegu on mul just hommikul postkontorist Amazoni pakiga toodud. Lühidalt öeldes: tahkekütuskiirendite tootja esindaja stardil McDonald avastas ja õnnetuse uurimiskomisjoni nobelistist liige Feynman kinnitas lihtsa katsega hüpoteesi, et tehniliselt tekitas õnnetuse kiirendi rõngastihend, mis liiga külma temperatuuri tõttu ei olnud nii elastne kui vaja.)\nJärgmiseks võtan ette Saaremaa Muuseumi uue kaheaastaraamatu ja saan sealt teada, et veel Rootsi ajalgi öeldud Kuressaare linna kohta mitte Stadt, vaid Weichbild, sest kuigi Kuressaarel olid 1550. aastast linnaõigused, ei olnud sellel päris kõiki tolleagseid linnatunnuseid, näiteks linnamüüri. Ma ei tea, kuidas nimetati keskajal Rakveret, mis oli linn ja millel ka ei olnud.\nMuidu oleme sel nädalal jaokaupa vaadanud plaadilt „Nürnbergi meisterlauljaid”, esitajaks Glyndebourne’i ooperifestival (2011), Hans Sachsi osas Gerald Finley. Väga tore. Saame plaadi kaasmaterjalist teada, et „Nürnbergi meisterlauljad” on komöödia – mida ma kergelt kahtlustanud olingi, igatahes on see kokkuvõttes rõõmus, tegevus põhineb reaalsetel ajaloolistel isikutel, ei juhtu midagi üleloomulikku, kiidetakse kunsti ja noorust ning – uuemate muusikaajaloovaadete järgi – ei pilanud Wagner Beckmesseri rolliga mitte juute, vaid kivinenud reegleid rangelt järgivaid pedante (ning taoliste reeglite järgi käinud prantsuse ja itaalia ooperit). „Alles das nur in 4½ Opernstunden.” (Loriot)\nJa koorikohtade rahvamassis aeg-ajalt vilksatavad naissoost õpipoisid kirjutas ooperisse juba Wagner ise.\nTeemad: laul, loen, loom\nR, 2394. päev: reede\nLaguneva klaviatuuriga tõlkijal on rikki läinud ka j-klahv.\nKeeletunni vaheajal saab teada, misjaoks üks rühmakaaslane tuleb alati vähemalt tund aega hiljem: ta olla nimelt märganud, et õpetaja hilinemisest numbrit ei tee, ja sedasi saab ta reedel tunni kauem magada. Jutustan juhtumitest naabri Kivinõiaga prantsuse keele 8. kursusel (või veel parem, kirjutage paremale otsingulahtrisse „Kivinõid” ja lugege neid lugusid ise). Õnnetute turismiprospektide teemat üles ei võeta ja kena keik.\nTeises keeletunnis jõuame kesksooni. Prantslaste seas tekib mõtlik vaikus. Ka seletatakse pikalt, mis vahe on tütrel ja tüdrukul ning miks saab sugu nimetamata öelda lihtsalt „lapselaps”; üks prantslane lihtsalt ei saa aru.\nN, 2393. päev: siin ja seal\nHommikul teises majas koosolek, mille tekkepõhjuseks oletan kunagi tarkvarakatsetuse aruandes poetatud mõnerealist mõtet (või tuli samale mõttele ka teisi inimesi). Koosolekul vahib kaheksa inimest mulle suhu, sest toasolijaist olen mina ainus, kes on iseoma kätega aruteluteemaks olevat asja torkinud, ja mina vahin üheksandale, kes lubas eelmine nädal, et parandab asja ära, aga ei ole ja ma pidin algul (kui see üheksas ei olnud veel kohale jõudnud, õnneks) muudkui selgitama, et tehnilistel põhjustel edasised andmed pisut viibivad.\nEsmakohtumine tulevase uue toanaabriga. Võtan ülesandeks hankida tuppa nagi.\nTöömaja kohvik on lõplikult sulgenud uksed ja lõplikult on seinast tõmmatud ka võileivaautomaadi juhe, mistõttu olen nüüd kolm päeva käinud söömas ülejärgmises majas. Üleeile jõudsin tavalisel ajal pisut peale kaht, eile aga 14.11, mil toiduajagaja pühkis letti ja hõikas midagi, et võtku ma aga soojakapist, kus peal näitas termomeeter 80 °C ja sees oli järel kaks leiget taldrikut mingit ilmetut valkjate klompidega ollust ja mingi kolmas taldrik, mis kutsus sööma veel vähem. Võtsin siis selle klompidega asja; mis asjad olid need klombid, ma aru ei saanudki, nii et jäi üle süüa vesiseid keedetuid köögivilju. Kõhtu see ei täitnud. Pärast uurisin hoolikalt söökla ukselt lahtioleku kellaaegu ja sain teada, et tänapäeval lõpetatakse sooja söögi serveerimine kell 14.10. Väga täpselt, nagu täna selgus.\nAga mitte sellest ei tahtnud ma rääkida, vaid sellest, et üleeile ja eile kostis, kui ülejärgmisse majja sisenesin, üle selle fuajee (mis on umbes pool hektarit suur või, noh, tegelikult natuke väiksem, aga mitte palju) kange eestikeelne kisa, mida tagantjärele mõeldes kostab seal alati. Täna aga ei kostnud. Kui söönuks sain ja tagasi läksin, oli fuajees kisa kohal. No täna olin kohal veerand tundi varem, on lihtne selgitus.\nK, 2392. päev: lendab\nInglise Wikipedia esilehe rubriigist „Kas teadsite, et...” ühest tänasest loost saab teada, et sada aastat tagasi toodeti USAs mootorratast Flying Merkel. Midagi sakslastele ... ja kreeklastele.\nUuendan lennundusjakirja saatmisaadressi ja täheldan kontoandmetest, et tellimus kehtib 2018. aastani, kuigi korraga saab seda tellida 3 aastaks. Umbes möödunud aastal – kui lõppes 2009. aasta 3-aastane tellimus – juhtus, et pidin tellima kaks korda, sest ühel korral ei saanud mingit tagasisidet, ja olin endamisi kuri ka veel, et kolme aasta tellimus läks korstnasse. Ei läinud, selgus; rõõm missugune.\nT, 2391. päev: kuidas saada kirikus ka peksa\nSelgub umbes neljapäeval toimunud hokus pokus verschwindibus. Olin nimelt umbes nädal varem märganud, et paljundi kõrval laual, kus muidu on paar pakki paberit ja suur klammerdi, on mitu virna ühe riigi turismimaterjale (ja võib-olla on need olnud seal juba kaua). Teadmata, mis need täpselt on, kirjutasin asjaomasele keelerühmale, kas nad teavad nendest virnadest midagi ja kas need on sealt vabalt võtmiseks. Sain mitu vastust, et palun aga! Ja kui ma siis järgmine kord sinnapoole liikudes läksingi, vaatas vastu puhas laud (peale paberi ja klammerdi, muidugi). No täna kirjutas veel üks selle keelerühma inimene, et ta oli võtnud teate teamiseks ja asja koristaja kaasabil ära lahendanud. Küsisin üle, kas nagu lõplikult, ja sain teada, et jah. Seda ta siis neljapäeval mul ukselt murelikult küsimas käis, kus need virnad seisavad, ja ma olin arvanud, et ta muretseb seepärast, et tal endal ka neid kiiresti vaja. No nüüd üritan asja pehmendada, sest inime on ligi nädala arvanud, et mind need seal nurga taga häirisid, ja nüüd kurvastab, et jäin trükistest ilma.\nE, 2390. päev: kaks korda klassika!\nTermininõuga läheb täiesti klassikaliselt:\nPercy: Oh, don't tell me! It's that [?] from Norfolk...\nEdmund: Precisely. [dramatically] Or, as I shall be known from now on: The Black... Vegetable!\nBaldrick: My Lord, wouldn't something like ‘The Black Adder’ sound better?\nEdmund: No, wait -- I think I have a better idea... What about: The Black... Adder!\nTeisalt täiesti tore, et pädeva asutuse ekspert mõtleb sama kui mina.\nKeeletunnis on täna „Kuldvillak”: sõnavara, laused, tegusõnad, maateadus. Aega vastata üks minut, vastaja võistkond saab kas täispunktid või üldse mitte midagi, raamatust ja vihikust vaadata ei tohi, teised võistkonnad õige vastuse eest punkte ei saa, iga teema ja raskusastme kohta on ainult üks küsimus. Küsimused eri raskusega, 100, 200, 300 ja 400 punkti. Jagatakse võistkondadeks ja meil on juhtumisi üks noor neiu, kellel kõik pöördevormid peas. Nii et meil läheb tegusõnade rindel suurepäraselt. Esialgu ei võta keegi maateadust, aga kui eelmine võistkond on ettevaatlikult võtnud maateaduse 200 p küsimuse ja peab vastama, millal on rahvuspüha, võtame meie maateaduse 300 p, millega läheb suurepäraselt, sest see küsib kolme nimetuse erinevust (riik, rahvus, keel). Seepeale võtab järgmine võistkond – mauhh! – maateaduse 400 p, ning satub plindrisse, sest selles on vaja öelda 8 kohanime kohalik versioon (vähemalt 6 õigesti). Nad saavad suure punnimise peale õigesti 4. Etlemisjärjekorras teine võistkond jääbki punktita, sest viimase sõnavaraküsimusega (elukutsete mees- ja naisvormid) põruvad eriti säravalt, kui väidavad, et meestohter on naistohter ja naistohter on tohtorinna.\nP, 2389. päev: tubane pühapäev\nEile sain teada, et täna on osaline päikesevarjutus; E arvab, et Murphy seaduse järgi niikuinii selle ajal sajab. Sajab enne ja pärast, varjutuse ajal päike tegelikult paistab – aga nagu selgitas pisut enne planetaariumiprogramm –, ega Kuu vari siia tegelikult ulatu. Kuu läheb Päikesest napilt mööda ega varjuta kuskilt otsast.\nÕhtul sai kuulda, et ega ETV ajakirjanikele selge ole, mis vahe on hübriid- ja osalisel varjutusel. Silmaring, silmaring...\nHarvendan möödunud laupäeva linnufotosid, saan alguse pruuni kulli ja pistrikega ühele poole, valgepea-merikotka pilte saab harvendada veel jõudsasti (sest tema lennust tuli välja ainult mõni ja umbes 50st tehniliselt õnnestunud või kõlblikust käel istumise fotost on mõttekas säilitada ainult mõni parim). FB-albumisse panen üles ainult ühe, esimese kivikakufoto. Korraldaja, kes oli nädala sees aidanud tundmatute kullide määramisega, märkas, et ma pole liiki märkinud, ja kuulutab, et kivikakk. No ma tean ise ka, et kivikakk on kivikakk. Aga seekord tean ka, mis on selle konkreetse linnu nimi.\nL, 2388. päev: söömas\nRongiga söömas, uued püksid, raamatupoest meeneid ja „Dudeni” 11. köide (kõnekäänud). Liha tänaval põrkan peaaegu kokku saksa keele õpetajaga, kes kuhugi otsustava sammuga rühib, pilk taevas, mind ei näe. Muidu saaks muudkui kiita, kuidas vabal ajal käime saksa keelt harjutamas.\nR, 2387. päev: früher war mehr Lametta!\nMärgilise tähendusega FB-vaidlus: nimelt märgib The Artist Formerly Known As P., et mingi muusikavideo taustal oli saalis märkimisväärselt palju köhimist ja äkki saaks köhimist kasutada muusikateoses. Seepeale – kui vestlust esimest korda vaatasin, oli see kestnud juba kaua – järgnes kümmekond täpset soovitust, kus, mis ja kes. Seda, et selline teos võiks juba olemas olla, ei olnud teadnud keegi! Panin siis YouTube’i lingi, kuidas 1982 ei keskid muud kui Berliini filharmoonikud esitavad autori dirigeerimisel Loriot’ „Köhasümfooniat” (Hustensymphonie):\nKes ütles, et muusika arendab silmaringi!\nSeepeale – nagu võite arvata – tuli järgmine kommentaar stiilis, kas Grieg ise ka teab, mida tema geniaalse teosega tehakse.\nTegin siit loogilise järelduse: aga kumb üldse oli geniaalsem, kas Grieg või Loriot? Veikene guugeldamine ja vikipeedistamine teatab, et Edvard Grieg tegi väga hästi ainult kaht asja: mängis klaverit ja kirjutas muusikat. Seevastu Loriot... – pange võileib valmis, loetelu tuleb pikk – joonistas karikatuure ... kirjutas raamatuid ... tegi animafilme ... kirjutas, lavastas ja juhtis telesaateid ning näitles nendes ... kirjutas ja lavastas filme ning näitles nendes ... juhatas orkestrit ... ning ... lavastas ja jutustas ümber oopereid. (Peale selle oli ta varajases nooruses ka 3. tankidiviisi EK/II ja EK/I vääriline ohvitser, aga ise on ta sellest ajast näidanud ainult fotot, kuidas ta vabal hetkel rohus külitab, märkides, et noorespõlves viibis ta palju õues. Vahetult pärast sõda ka puuraidur, mõni aasta hiljem maalikunstnik ja graafik.)\nSiis ka see, et ega see orkester olnud mingi külakapell, vaid Berliini filharmoonia sümfooniaorkester, mille esimene peadirigent oli olnud Loriot’ kauge sugulane – kes ka ei olnud suu peale kukkunud, öeldes näiteks, et tenor olevat haigus, ning loorberipärja saamise peale, et ta ei ole taimetoitlane. (Hans von Bülow oli peale selle ka „Tristani ja Isolde” ning „Nürnbergi meisterlauljate” esmaettekande dirigent, samuti Wagneri sõber, isegi kui tema naisest sai pärastpoole Wagneri naine.)\nJa lõpuks, kes ikka ei usu, tehku katse. Minge Norrasse ja öelge norralasele „Piano, piano!”. Kui norralane vastab „Edvard Grieg!”, olete võitnud teie. Nüüd minge Saksamaale ja öelge sakslasele „Klavier, Klavier!”.


Salat "Lollo Rossa"\nSalat ''Lollo Rossa''\nKõrgeid maitseomadusi ennakõidumiskindel. Varavalmiv (aeg massilisest tärkamisest majandusliku sobivuseni 40-55 päeva). Õrnad, krõmpsuvad, punakasroosad, gofreeritud, väga dekoratiivsed lehed. Eriti vastupidav ennakõidumise ja pikaajalise kasutusaja suhtes. Suurepärane maitse ja dekoratiivsus! Õrnad, lainelised, punaka-roosa varjundiga salati lehed on iga söögilaua kaunistuseks. Moodustavad pehme pea läbimõõduga 15-20 cm kaaluga 300-500 g. Soovitatav kasvatamiseks ava ja kaetud pinnastel aastaringselt. Vastupidav taimehaigustele. Optimaalne idanemistemperatuur +15+20 C. 1 gramm = 800-1200 seemet.\nSalatid on ühed kiiremakasvulised rohtsed taimed. See on üks vanimaid köögiviljakultuure. Salatit mainitakse esimest korda vanades Kreeka ja Rooma ürikutes. Käesoleval ajal on ta laialt levinud köögiviljakultuur eri maades, kus on pehme jahe ja niiske kliima. Tõelised selle kultuuri kummardajad on hollandlased ja prantslased kellede toiduratsioonis on ta esikohal. Enamhinnatud salati omadused - varasus, võrdlemisi külmakindel ja suur produktiivsus. Ta annab rohelist kui teisi köögivilju veel pole. Eristatakse leht pea ja vahepealseid vorme.\nSee kultuur kasvab päikese käes, küllalt soojadel muldadel, mis on hästi väetatud neutraalsed või kergelt sooldunud. Happelist mulda ei talu. Salat vajab mullas palju toitaineid. Peale komposti lisatakse mulda ammooniumsulfaati (30 g) ruutmeetrile ja superfosfaati (60 g) ruutmeetrile. Seemne külviajad sõltuvad kasvatustsoonist vormist ja sordist. Põhja rajoonides külvatakse lehtsalatid (peale Moskovski parnikovõi) varakevadest kuni augustini. Rohelise konveieri saamiseks külvatakse 10-15 päevaste vahedega. Peasalateid on parem kasvatada 20-30 päevastest istikutest (külv 20 aprill) istutades välja mai keskpaigas. 20 juulist augusti lõpuni külvatakse neid otse krunti. Ennakõidumiskindlad on sordid Azart, Odesski kutserjavets, Kaddo jt. võib kasutada järk-järguliseks külviks.\nKülvinorm: lehtsalatil 0,3-0,4 g/m2, peasalatil - 0,2 g/m2.\nIstutusskeem 20x5 ja 25x20 sm vastavalt.\nKülvisügavus 1-2 sm.\nTõusmed ilmuvad 10 päeval, kindlasti harvendatakse. Peale pideva kobestamise on salatit vaja regulaarselt kasta kuna kuival pinnasel moodustuvad pead halvasti ja taimed ennakõiduvad. Kastetakse rohkelt juure peale kuhu samaaegselt lisatakse lämmastikväetist. Kui ei jälgita kastmise tehnoloogiat võivad taimed haigestuda juuremädanikku. Et taimed püsiksid kauem värsked tuleb taimi koristada kas hilja õhtul või vara hommikul. Salat tuleb ära lõigata mulla pinnalt eemaldades kahjustatud ja haiged lehed. Salat sisaldab tähtsaid vitamiine ja mineraalsooli. Ta sisaldab karotiini, vitamiine B1,B2,B6,C,PP,P,E,K, mineraalaineid (kaaliumi,kaltsiumi, magneesiumi, rauda ja fosforit), mikroelemente, suhkrut, valku. Salati lehed omavad ravitoimet. Mahlas on kasulik alkaloid - laktutsiin, mis annab taimele mõrkja maitse. See alkaloid soodustab seedimist, ainevahetust, on rahustava toimega närvisüsteemile, alandab vererõhku, tugevdab veresooni, soodustab rahulikku und. Tänu suurele E-vitamiini sisaldusele on ta eriti kasulik lastele ja rasedatele naistele. Soovitav ka diabeedi korral. Toorest mahla juuakse kroonilise gastriidi puhul.


KMR-ained :: Terviseamet\n» Kemikaaliohutus » Toodete ohutus » Kosmeetikatoodete kasutajatele » KMR-ained\nKMR aineteks nimetatakse kantserogeenseks, mutageenseks või reproduktiivtoksiliseks aineks klassifitseeritud aineid, milliste kasutamine kosmeetikatoodetes on üldiselt keelatud, välja arvatud erandjuhtudel.\nEL-i reeglid KMR-ainete osas\nKosmeetikamääruse artikkel 15 sisaldab sätteid KMR-ainete kohta kosmeetikatoodetes. Üldise põhimõtte kohaselt ained, mis on CLP määruse nr 1272/2008/EÜ VI lisa 3. osas klassifitseeritud kui 1A, 1B või 2. kategooria kantserogeenseks, mutageenseks või reproduktiivtoksiliseks (KMR) aineks, on olenemata kontsentratsioonist keelatud kasutada kosmeetikatoodetes. Erandid sellest üldreeglist on toodud kosmeetikatoodete määruse artiklis 15, mille kohaselt:\n- Siiski võib 2. kategooriasse klassifitseeritud ainet kosmeetikatoodetes kasutada juhul, kui tarbijaohutuse teaduskomitee on ainet hinnanud ning leidnud, et selle kasutamine kosmeetikatoodetes on ohutu.\n- 1A ja 1B kategooriaks klassifitseeritud KMR-aineid on võimalik erandkorras kasutada kosmeetikatoodetes, kui need ained vastavad toiduohutuse nõuetele, muuhulgas seetõttu, et nad esinevad toidus looduslikult, ja puudub sobiv asendusaine ning tingimusel, et tarbijaohutuse teaduskomitee peab sellist kasutust ohutuks. Nende tingimuste esinemisel peaks komisjon 15 kuu jooksul pärast ainete klassifitseerimist vastavalt määrusele (EÜ) nr 1272/2008 1A või 1B kategooria KMR-aineks, muutma kosmeetikamääruse vastavaid lisasid. Selliseid aineid peaks tarbijaohutuse teaduskomitee pidevalt läbi vaatama.\nEL-i suuniseid KMR-ainetega üldise kokkupuute hindamise kohta kosmeetikatoodetes\nKMR-ainete ohutuse hindamisel tuleb arvestada kokkupuudet kõikidest allikatest (kosmeetika, kemikaalid, toiduained, ravimid, tooted) tulenevate ja nendega kooskõlas oleva tervikliku lähenemisega.\nEL-i suunised üldise kokkupuute hindamise kohta on välja töötatud koostöös Tarbijaohutuse Teaduskomiteega (SCCS), Euroopa Kemikaaliametiga (ECHA), Euroopa Ravimiametiga (EMA) ja Euroopa Toiduohutusametiga (EFSA ).\nKosmeetikatoodetes kasutamiseks keelatud KMR-ained\nEuroopa Komisjoni koduleheküljel on välja toodud kosmeetikatoodetes kasutamiseks keelatud KMR-ainete loetelu seoses nende 1A, 1B või 2. kategooria kantserogeenseks, mutageenseks või reproduktiivtoksiliseks (KMR) aineks klassifitseerimisega.\nInformatsiooni kosmeetikatoodete koostisosade kohta leiab otsinguga CosIng andmebaasis.\nViimati uuendatud: kolmapäev, 12 aprill 2017 17:46


Eesti Filmi Instituut jagas välja aasta esimesed toetused - Uudised - Kultuur\n11. veebruar 2019, 11:04\nTõsieluliste juurtega «O-2» sai 600 000 eurot toetust. Linateose tegevus viib Molotov-Ribbentropi pakti aegsesse Eestisse – aastasse 1939. Filmis kehastub Priit Võigemast Eesti Sõjaväeluure (O-2) kapteniks, kes naaseb kodumaale, et uurida oma ametivenna salapärast surma. Jälgi ajades joonistub aga üha selgemalt välja Punaarmee Eesti okupeerimise plaan, milles on oma osa mängida Nõukogude sõjaväeluurel. Stsenaariumi autorid on Tiit Aleksejev, Eriikka Etholen-Paju ja Tom Abrams ning filmi toodavad Nafta Films ja Taska Film.\nRežissöör on Margus Paju, kes võlus südameid lastefilmiga «Supilinna salaselts». Oma värskeima projektiga pöördub režissöör spiooniloo radadele. «Seda, kui halvasti meil kõik 1939. aastal läks, teame me kõik. Võttes ette Tiit Aleksejevi kirjutatud materjali, hakkasin ma ajaloolaste kaasabil otsima, kas Eesti mõne väikesegi võidu saavutas. Uskuge või mitte, see võit oli olemas ja võib-olla et suuremgi, kui me arvata oskame,» avas Paju filmiloo tagamaid.\n460 000 euroga toetati mängufilmi «Vee peal». Filmi režissöör on tuntud ja tunnustatud filmimees Peeter Simm ning seda toodab Filmivabrik. Olevi Ruitlase samanimelisel menuraamatul põhineva linateose keskmes on vanavanemate käe all kasvav Andres, kes sirgub Nõukogude Eesti provintsilinnas. Noormeest ümbritsevad elus karastunud karakterid avaldavad oma mõju noore hinge kujunemisele. Filmiloo koomilise pealispinna all peitub aga valulik lugu, kus tuleb eredalt esile inimese põhivajadus hoolimise ja armastuse järele.\nSimm sõnas, et ta ei tee filmi sovjeedi aja loojangust, vaid kolmeteistaastase poisi võimest jääda inimeseks ebatäiuslikus maailmas, ning lisas: «Koduõu on siin kui teatrilava, kus igaüks lavastab näidendit «Minu elu» – saab korraks tähelepanu, harilikult hukkamõistvat, peaasi, et enda olemasolust märk maha jääks.”\n100 000 eurot eraldati lastele suunatud Läti-Eesti koostööfilmile «Jõulud džunglis». Filmi idee autor ja režissöör on Jaak Kilmi, kes juba väikese poisina fantaseeris džungliseiklusest ning suuremana neelas filme ja raamatuid, mille tegevus toimus džunglis. «Nüüd, mil vihmametsi ähvardab inimtegevusest tulenev oht, on mul aeg tuua oma fantaasiad ekraanile ja lasta lastel päästa džungel,» selgitas Kilmi filmi sünnipõhjuseid. Filmi võtted toimuvad suures osas Yogyakarta piirkonnas Jaava saarel Indoneesias.


Trumpi triljoni dollarilisel taristusse investeerimise plaanil on omad hädad - ärileht.ee\nTrumpi triljoni dollarilisel taristusse investeerimise plaanil on omad hädad\ninfrastruktuurFoto: Scanpix/ Reuters\nUSA presidendiks valitud Donald Trumpil on soov, et riik investeeriks infrastruktuuri triljon dollarit, et suurendada produktiivsust ja luua töökohti. Kuid kas nendeks projektideks jagub kvalifitseeritud tööjõudu?\nTrumpi nõunikud Wilbur Ross ja Peter Navarro kirjeldasid taristutöökohti kui võimaliku rohtu kõrge tööpuuduse vastu ameeriklaste osas, kellel puudub formaalne haridus. Brookingsi hiljutine uuring näitas, et vaid 12 protsendil taristutöötajatel on omandatud vähemalt bakalaureus. Samas kipuvad nende palgad ületama teiste kõrghariduseta töötajate palkasid.\nKuid mis juhtuks, kui luuakse töökohti juurde ajal kui tööpuudus on ajaloolises mõõtmes madal? Praegu on USAs 5,5 miljonit täitmata töökohta, kirjutab Reuters.\nNumbri taha vaadates selgub, et paljudes tööstusharudes on puudu haritud tööjõust.\nAmeerika tsiviilinseneride ühenduse hinnangul on vaja 2016-2025 aastani kulutada 3,3 triljonit dollarit taristule. Enam kui 43 protsenti ehk 1,4 triljoni dollari ulatuses kulutustele puudub rahaline kate.\nBarrons: Trump võiks ettevõtete tulumaksu plaanitust vähem langetada


Lihtsad retseptid - Bezzia | Bezzia\nCooking Lisaks perekondade elus vajalikule ja kesksele tegevusele on see mänguline meelelahutus ka paljudele naistele. Vähesed asjad on sama tasuvad kui millegi küpsetamine ja siis selle söömisest nautimine. Naiste vastu kipub selles osas olema ainult üks element: aeg.\nSellepärast teame Bezzias lihtsate roogade valmistamise tähtsust, mis on hea söögikorra jaoks ideaalsed, kuna nende valmistamiseks pole palju aega. Seega meie lihtsad retseptid Lisame siia kõik need toidud, mida saab valmistada lühikese aja jooksul ja mis on maitsvad.\nKutsume teid neid retsepte tundma ja suutma lühikese aja jooksul valmistada maitsvat sööki.\nKaunistuseks röstitud kartulid ja kirsstomatid\nKuidas meile Bezzias meeldivad need lisandid, mis sobivad iga roa kõrvale, nii liha või kala kui ka köögiviljade kõrvale...\nKiire pirni ja kitsejuustu quiche\nQuiche’id on muretaignapõhjaga soolased koogid, mille täidis on muna ja crème fraîche...\nPuder mandli- ja banaanikreemiga\nKas vajate hommikusöögi lõpetamiseks ideid? Bezzias usume, et puder ja täpsemalt need pudrud koorega ...\nMurtud munad on meie köögis traditsiooniline roog. Üks meist, kellele meeldib nautida kõiki ...\nKüpsetatud kartuli- ja suvikõrvitsahammustused\nPor Maria vazquez tagasi 11 kuud .\nKüpsetatud kartuli- ja suvikõrvitsahammustused, mille kutsume teid täna valmistama, tunduvad suurepärase valikuna\nKas otsite nädalavahetuseks erinevat hommikusööki? See kõrvitsa- ja kaneelipuder on suurepärane alternatiiv ...\nÖöbinud kaerahelbed ja mandlikreem\nIlmselt pole te seda terminit üleöö kuulnud ega ole ka vajalik! See on termin, mida sageli seostatakse ...\nKiire leib sõtkumata\nMõni nädal tagasi proovisime seda kiiret leiba sõtkumata. Väga tiheda puruga leib, mida on ideaalne tarbida ...\nSeene ja kirsstomat frittata\nOn retsepte, mis muutuvad metamärgiks lihtsate lõuna- ja õhtusöökide valmistamiseks. Frittata on üks neist ...\nKapsa- ja õunakreem\nPor Maria vazquez tagasi 2 aastat .\nOktoober on üks meie lemmikhooaegu tänu suurele köögiviljakogusele, mida aed meile annab ....\nJogurt virsiku ja pistaatsiapähklitega\nVirsiku ja pistaatsiapähklitega jogurt, mida täna teile Bezzias pakume, võib saada suurepäraseks nädalavahetuse hommikusöögiks ...


Eesti turismi 100 aastat – Postimees Kirjastus\nEesti turismi 100 aastat\n„Eesti turismi 100 aastat” on eelkõige sügav kummardus kõigile neile, kelle ühise hoole, targa ja sihikindla tegevuse toel on turismist kujunenud meie riigile oluline majandusharu, meie inimestele aga oluline tööandja ja parema elukvaliteedi kujundaja. Sellise tõhusa ühistöö tulemusena on väikene Eesti saanud maailmas üha tuntumaks ja ihaldusväärsemaks paigaks, mida mitmesugustel põhjustel külastatakse, imetletakse, usaldatakse, kuhu soovitakse tagasi tulla ja mida teistele soovitatakse.\nKäesolev raamat ei pürgi kajastama kõiki ajaloolisi fakte ja sündmusi Eesti kirevast turismiloost. Tegemist pole akadeemilise kirjatööga, vaid pigem paljudele teabekillukestele tugineva jutustusega turismist läbi erinevate ajaperioodide. Raamatus antakse põgus ülevaade Eesti turismi olulisematest sündmustest ja inimestest, kes meie turismi „teinud on“. Vürtsiks on turismitegijate lood, fotod, samuti väljavõtteid nende isiklikust arhiivist pärit dokumentidest.\nEster Vilgats: Heli Tooman võtab värskes teoses kokku Eesti turismi 100 aastat, ERR 29.08.2018\nAnnika Kuusik: Heli Tooman: Meie hinnad peletavad soomlasi, Pärnu Postimees 30.08.2018\nPrevious PostEesti teede ja transpordi 100 aastat. Iidsetest radadest tänapäevase taristuni\nNext PostEesti riigikaitse 100 aastat\nAutor Heli Tooman\nToimetaja Piret Kallas\nK. toimetaja Reet Sepp\nKujundaja Astrid Värv\nAS Eesti Meedia\n©2017 Eesti Meedia


TASS-is ilmunud uudis tõstmise EM-i kohta osutuks valeks, muutused on aga siiski toimumas - Sport\nTASS-is ilmunud uudis tõstmise EM-i kohta osutuks valeks, muutused on aga siiski toimumas\nVenemaa Tõsteliidu president Maksim Agapitov.Foto: Valery Sharifulin, Valery Sharifulin/TASS\nOktoobri alguses teatas Venemaa uudisteagentuur TASS, et 2018. aasta tõstmise EM viiakse üle sügisesse, et tiitlivõistlusel saaksid osaleda ka riigid, kellele määrati ühe aasta pikkune võistluskeeld. Nagu selgus, siis tegemist oli libauudisega ning EM-i soovitakse ikka pidada kevadel nagu tavapäraselt.\n30. septembril määras Rahvusvaheline Tõsteliit (IWF) aastase võistluskeelu Venemaale, Armeeniale, Aserbaidžaanile, Valgevenele, Hiinale, Moldovale, Kasahstanile, Türgile ja Ukrainale.\nKuna esialgu pidi EM toimuma Türgis, siis praeguseks on selge, et võistluskeelu saanud türklased ei ole tiitlivõistluse korraldamisest huvitatud. Albaanias toimunud Euroopa Tõesteliidu juhatuse koosolekul otsustati, et kiiremas korras tuleb leida uus korraldaja, kuid võistlus toimub kindlasti kevadel.\n“Juhatuse seisukoht oli, et võistlus toimub kindlasti kevadel. Tegelikult keegi ei teagi, kuidas uudis võimaliku võistluse nihutamise kohta üldse liikvele läks,“ rääkis Delfile Euroopa Tõsteliidu asepresident Jaan Talts juunior. “See uudis levis igal pool. Kõik juhatuse koosolekul olnud inimesed olid seda lugenud. Selles artiklis oli kasutatud Venemaa Tõsteliidu presidendi Maksim Agapitovi lauseid, kuid koosolekul käis ta küll ringi näoga, et tema ei tea midagi.“\nTõstmise EM lükatakse edasi, et ka dopingukeelu all olevad venelased seal osaleda saaksid? (6) 03.10.2017\nMart Seim: tänavune MM tuleb oluliselt puhtam (5) 01.10.2017\nKuna Türgi ei soovi EM-i korraldada, siis kiiremas korras üritatakse leida uus korraldaja. Praeguse seisuga loodetakse, et järgmisel kevadel toimub tõstmise EM Rootsis Halmstadis. Selgust soovitakse saada kuu lõpuks.\n“Olen 99 protsenti kindel, et rootslased teevad EM-i ära. Halmstadis asub ka Eleiko (tuntuim tõstevarustust tootev firma) peakontor. Tegemist on rikka firmaga, kes paneb usutavasti vajaliku rahasumma alla, et EM õigel ajal toimuks,“ sõnas Talts.\nTõstmise EM peab järgmisel aastal toimuma märtsi lõpus ja aprilli alguses. Aeg on täpselt paigas, kuna võistluse toimumise aja dikteerib Eurosport. Nimelt kannab Eurosport tõstmise EM-i traditsiooniliselt üle ja seda tehakse ainult juba kokkulepitud ajal. “Eurospordi otse-eetris olemine on tõstmise jaoks suur asi ja seetõttu soovitakse EM korraldada just antud ajal,“ sõnas Talts.\nKui tõstmise EM on järgmisel aastal märtsi lõpus ja aprilli alguses, siis MM on kavas 24. novembrist kuni 3. detsembrini Peruu pealinnas Limas. Järgmise aasta MM-i ajaks saavad võistluskeelu saanud riigid taas stardiloa.


Investor Toomas: kohvitops, mis muutub üha kuumemaks\ninvestor Toomas • 23. november 2015 kell 14:00\nHiljuti potsatas minu Facebooki postkasti lugeja küsimus selle kohta, mis ma arvan maailma suurima kohviketi Starbucksi aktsiast. Tuleb tõdeda, et see on päris kuum.\nLugeja kirjutas, et Starbucksi aktsia näitab väga stabiilset kasvu 2009. aastast saadik. Dividende küll väga palju ei maksta, aga need kasvavad ühtlaselt. Ta leidis, et ettevõtte näitajad on suhteliselt head ja arvas, et see oleks hea investeering Eestist pärinevale investorile, kuna riskide maandamiseks soovitatakse investeerida eri valuutades ja eri riikidesse.\nÜks lennukamaid aktsiaid\nEsmalt meenus mulle, et olen aeg-ajalt lennujaamades nautinud maailma populaarseima kohviketi tooteid ja imestanud, kui palju on inimesed nõus ühe kohvitopsi eest raha välja käima. Kummalisel kombel pole see mind aga investorina mõtlema ärgitanud. Igal juhul pidin teemasse veidi süvenema.\nMinu esimene mõte oli, et kohvifirma aktsia on ehk liiga kuumaks muutunud, sest see on aastaga tõusnud ligi 58% ja viie aastaga on hind peaaegu neljakordistunud. Lisaks on tegemist paremuselt kolmanda tulemusega sel aastal S&P 500 indeksis tehnoloogiasektori firmade Netflixi ja Amazoni järel.\nTõsi, analüütikud kinnitavad, et sellega tõus veel ei piirdu. Heitsin pilgu Bloombergi terminali ning koguni 24 analüütikut 30st on andnud kohviketi aktsiale osta-soovituse. Vaid kuus analüütikut soovitab aktsiat hoida ja müügisoovitused puuduvad üldse. Aktsia 12-kuu hinnasihiks on keskmiselt määratud 68,05 dollarit, mis teeb tõusupotentsiaaliks 10%.\nStarbucksi aktsia Foto: EPA\nTooraine odav, bränd tugev\nPaljusid paneb imestama, et hoolimata oma suurest ülemaailmsest võrgustikust õnnestub kohviketil jätkuvalt jõudsalt laieneda. Soodsa tuleviku kasuks räägib ka inimeste peades kinnistunud tugev bränd. Lisaks on Arabica kohvi hind viimasel ajal langenud ja see aitab upitada firma kasumit.\nHoolimata üleüldiselt kehvast olukorrast turgudel suve lõpus, õnnestus Starbucksil kasvatada käivet nii Euroopas kui ka Lähis-Idas ja isegi Hiinas. See näitab, et inimesed raatsivad ka vaatamata majanduse jahenemisele kulutada raha heale kohvile.\nAktsia suhteliselt kallis\nSiiski peab märkima, et minu hinnangul on Starbucksi aktsia praegu liiga tipus ning viimase kvartali tulemused polnud ka üleliia kiita. Aktsia P/E suhe on samuti üle 34. Hiljuti küll aktsia kukkus veidi, kuid nüüdseks on hind juba taastunud ning paistab, et sihib uut tänavust rekordit. Lisaks tuleb arvestada ka dollari rallimise mõju.\nSellegipoolest julgustan investorit oma portfelli eri regioonide aktsiatega tasakaalustama. Seega võib naljaga pooleks öelda, et kui oled kohviusku ja arvad, et kohvitopsiga jalutamine muutub suurlinnades üha populaarsemaks, siis miks mitte sellesse valdkonda panustada.


Bioloogia õpik 8. klassile, I osa | Avita\nBioloogia õpik 8. klassile, I osa\nMare Toom, Leho Tedersoo, Külli Relve\nBioloogia töövihik 8. klassile, I osa\nKülli Relve, Helle Järvalt, Aiki Jõgeva, Merike Kilk, Mare Toom, Edith Maasik, Ene Lehtmets, Ana Valdmann, Anu Parts, Mari Uudelt\nBioloogia õpik 8. klassile, II osa\nKulli Relve, Urmas Kokassaar, Mati Martin, Alo Vanatoa, Ullar ja Ivi Rammul, Mari Ivask, Maie Toom, Kulli Kalamees-Pani, Ülle Kollist\nBioloogia töövihik 8. klassile, II osa\nKulli Relve, Helle Jarvalt, Aiki Jõgeva, Merike Kilk, Edith Maasik, Evi Piirsalu, Anu Parts, Anne Kivinukk\nAASTA: 2012, 2016, 2017\n8. klassi õpik on koostatud uue ainekava järgi. Selles käsitletakse taimede, seente, selgrootute loomade ja mikroorganismide tunnuseid ning eluprotsesse, samuti on õpikus peatükid ökoloogia ning keskkonnakaitse kohta. Võrreldes varasemate õpikutega on keskkonnakaitse teemasid vähem. Uus on ka see, et organismirühmade tundmaõppimisel pööratakse suurt tähelepanu protsessipõhisele käsitlusele.Näiteks õpetatakse erinevate selgrootute hingamist koos, mitte iga rühma puhul eraldi. Iga organismirühma tutvustamisel antakse ülevaade vaid nende välistunnustest ja tähtsusest looduses ning inimtegevuses.\nMaterjal on esitatud eakohaselt ja huviäratavalt. Iga peatükk algab suunavate küsimustega. Aine lihtsamaks omandamiseks on lisatud rohkesti skeeme ja fotosid ning viiteid teemaga seostuvatele veebilehekülgedele. Osa olulist infot on paigutatud illustratsioonidele. Põhitekstist on eristatud huvitavaid fakte sisaldavad lisatekstid. Õpitu kinnistamiseks on kordamisküsimuste ning ülesannete plokk. Käsitletavate teemade paremaks omandamiseks on õpikusse lisatud loodusteadusliku meetodi rakendamist ja IKT kasutamist nõudvaid ülesandeid ning praktilisi töid.\nÕpikut on retsenseerinud Elle Rajandu, Siret Pung, Inge Vahter.\n2012. a õpiku I poolaasta näidistöökava (30 tundi)


Kui Rahvarinne äratas eesti rahvuse – Pealinn.ee\nKui Rahvarinne äratas eesti rahvuse (0)\n• 11.09.1988 peeti Rahvarinde algatusel lauluväljakul 300 000 osalejaga grandioosne massiüritus “Eestimaa laul 1988”, kus nõuti esmakordselt Eesti iseseisvuse taastamist.\n13. aprillil 20 aastat tagasi ETV telesaates “Mõtleme veel” Edgar Savisaare poolt välja hõigatud Rahvarinde loomise idee käivitas Eestis võimsa rahvaliikumise, mille kaasabil murdis Eesti end vabadusse. Pealinn usutles Rahvarinde juubeli puhul sotsiaalteadlast Rein Ruutsood.\nMis tagas omal ajal rahvarinnete säärase populaarsuse ja edukuse Balti riikides?\nKompromissituid, vahel relvavõitlusele kutsuvaid rahvuslasi jälgiti Läänes rahutuse, kui mitte õudusega (Jugoslaavia sündroom!). Selles mõttes tekitas ERSP Läänes hirmu – peale pagulaste. Lääs oli ju õnneuimas. Külm sõda läbi, vene nafta odavalt tulemas. Kohutav hirm oli, et keegi võiks Gorbatšovi, seda messiat, kõigutada, nii et selle asemel tulevad tagasi stalinistid. Liidu lagunemine – tuumariigi lagunemine – see oli ju košmaar.\nBalti rahvad – see on “kure sitt Balti meres”, väljendas neid vahekordi üks Lääne diplomaat 1990!\nNSV Liidus aga poleks ükski organisatsioon, mis oleks avalikult kuulutanud “Kommarid ahju!” või “Venelased välja!”, saanud sõnaõigust. Lääs oleks sellised terroristid ka välja visanud! Pealegi oli ka eesti rahvas tark – ERSP asutas ca 100 inimest ja palju suuremaks see rühmitus, keda rahastasid pagulased, ju ei kasvanudki. Mitte et eestlased kartsid vangi minna. Ei, nad kartsid ka käru – kuigi ühe rattaga – kummuli keerata.\n“Rahvarinne perestroika toetuseks”, st formaalselt Gorbatšovi poliitika toetuseks, et “oma asja ajada”, täitis kõik olulised tingimused, et olla edukas. Perestroika toetamine meeldis Läänele (kuni Rahvarinne asus avalikult iseseisvust nõudma). Ka Vainol – ehkki ta tahtis – oli raske seda keelata. Moskvas vaieldi ja kaheldi aga kaua! Meil oli õnne.\n1988. aasta suvel saadeti Aleksander Jakovlev asja uurima – mis siin siis toimub ja kes on need “rindelased”. Stalinistid olid juba loonud nn Interrinde! Ainus demokraat Moskva tipus oli Jakovlev. Ta raporteeris, et on probleeme natsionalismiga, aga rohkem on “positiivset”. Gorba, kes vajas tõesti toetust uutmisele, läks riskile. Rahvarinded suutsid edukalt end läbi suruda.\nRahvarindest tuleks kirjutada korralik ajalugu, see on seni veel teaduslikult uurimata.\nKui suurt rolli mängis toonaste liidrite andekus?\nEestil oli muidugi erakordselt õnne juhtidega – isegi vaenlased on läbi hammaste sunnitud tunnistama Savisaare erakordset andekust organisaatorina ja poliitilist osavust, kõnelemata määratust töövõimest (äsja kirjutas sellest oma mälestustes Hindrek Meri). Marju Lauristinil oli samuti poliitika geenides ja ta tasakaalustas tormakat Savisaart. Siis räägiti koguni Rahvarinde “isast” ja “emast”. Eestimaa Rahvarindes arendati välja kõik peamised NSV Liidu lagundanud ideed: IME (isemajandav Eesti) ja “suveräänsus”.\nNagu tänaseks on laarlased Savisaare poriga üle valanud, nii on aga ka putinlased Jakovlevi ära neednud kui “rahvarinnete isa”, kes pani aluse Liidu lagunemisele. Balti riigid on aga Jakovlevi austanud kõrgeimate aumärkidega. Läti Tautas Fronte ja Leedu Sajudis on väärikal kohal, Eesti Rahvarindega, nende liikumiste ärataja ja koolitajaga, on kahjuks teisiti – Laar on ju oma tööd teinud 15 aastat!\nMiks on Rahvarinde kuvand läbi aegade moondunud ehk kas ühiskond ja eliit hindab täna vääriliselt RRi rolli taasiseseisvumisel?\nBaltimaade rahvarinnete ajalooline kuvand on väga erinev, ehkki nad täitsid sama väärikat rolli üksteist toetades tollases võitluses, mille üle võib vaid uhke olla. Leedus ja Lätis on koguni rahvarinnete muuseumid ja nad on kõigiti tunnustatud. Eestis aga tekkis alternatiivne liikumine – ja väga oluline – Eesti Kongress. Selle võimuahneid juhte, nagu Kelam, aga iseloomustas kuulsusjanu ja sallimatus teiste suhtes. 1991. aasta augustit – nõukogude võimu kiiret varisemist – kasutati selleks, et monopoliseerida rahvuslus, kuulutada: “meie oleme ainsad õiged eestlased!”.\nPeamine, et vabadust saada, oli “deklareerida” ja lippe lehvitada. Need, kes Moskvas püüdsid midagi teha, on rahvuse reeturid! Lisaks propaganda, et reeturid ja iseseisvuse vastased, kollaborandid on just EKP liikmed. Rahvarinnete liidrid kõigis Baltimaades olid aga valdavalt ju EKP liikmed. Ka loomeliitude juhid, kes omal ajal panid aluse revolutsioonile, olid ju isegi Keskkomitee liikmed. Indrek Tarandi kuldtähtedega vihkamise ajalukku kirjutanud “Kommarid ahju!” on selle lõhestava kuvandi kurb näide! Seetõttu on kahjuks loomulik, et mitte kedagi neist, kes panid aluse vabadusliikumisele, ei kutsutud ju 1–2. aprillil Toompeale!\nTäna valitseva koalitsiooni-eliidi maine on nii küsitav, et nad ei saa lubada tõeliselt moraalseid haritlasi enda kõrvale. Nende moraal on aga nii madal, et nad ei häbene ka seda, et on võtnud endale õiguse tegelikult kaudselt solvata haritlaste väärikat, palju kannatanud põlvkonda ja võtta rahvalt osa selle ajaloost. Kas poleks olnud uhke kutsuda 1.–2. aprillil 2008 need sadakond, kes veel elus, sinnasamasse saali, kus kõlas Mikiveri “Vabadust” – “Tulgu või surm!” ja kus Heinz Valk nõudis esmakordselt avalikult meie iseseisvuse taastamist.\nKa konverents oleks loomulik, aga ei midagi – kitsarinnalisus, ahnus, tõeliselt isamaalise vaate puudumine – see on tänane probleem.\nKui RRi teeneid ei hinnata piisavalt, siis mis on selle põhjused?\nSellel on mitmeid põhjusi. Ajalooliselt kulges Baltimaade vabanemine teisiti, kui keegi seda ootas, st NSV Liidu kokkuvarisemine oli asi, mida ei suutnud keegi ette näha. Rahvarinnete taktika oli rajatud NSV Liidu demokratiseerimisele – sest kuidas saanuks Läti, kus on 48% mittelätlasi, end vabaks “deklareerida” ja siis riigi “dekoloniseerida”, kui NSV Liit alles on. Muidugi, ka 1991. aasta sügisel toimunud NSV Liidu lagunemine oli rahvarinnete töö selles mõttes, et rahulik demokratiseerimine viidi nii kaugele, et stalinistid ei pidanud vastu.\nSelles “demokraatiasse ärkamises”, ilma milleta poleks olnud iseseisvumine võimalik, on demokraatiale ja mittevihkamisele panustanud rahvarinnete suurim teene.\nMeenutagem – ega Gorbatšov ei tahtnud mingit demokraatiat. Balti riigid suutsid kallutada kaalukausi Moskvas vähemuses olnud demokraatide ja pool-demokraatide kasuks (à la Jeltsin). Baltimaad vabanesid n-ö üleöö. Meie kiire jaluletõusmine sai võimalikuks vaid tänu 3-4 aastat kestnud Eesti majanduse ülesehitamisele, lahtihaakimisele jne nn Rahvarinde valitsuse poolt.\nOn tõsiasi – mida ei taheta tunnistada –, et just Savisaare valitsuse ja Jeltsini Vene Föderatsiooni vahel sõlmitud lepe tegi võimalikuks, et Jeltsin tunnistas esimesena Eesti iseseisvuse taastamist. Alles siis tunnustasid meid teised vähegi suuremad riigid.\nKuna kokkuvarisemine toimus nagu üleöö, siis oli võimalik valetada, et Rahvarinne tahtis tegelikult Eesti NSVd.\nKas tänapäeval oleks võimalik rahvast sama ühtsesse rahvaliikumisse mobiliseerida?\nEi taha enam vangi minna – selline kokkuhoidmine, mis siis oli võimalik, on vaid meeleheites inimeste eluinstinkt. Pealegi, nõukogude aeg õpetas inimesi üksteist hoidma ja hindama ja armastama – me poleks ju muidu ellu jäänud. See oli vastukaal stalinismile, mis õpetas vihkama, et siis meid ükshaaval puruks litsuda “nagu lutikaid, kes on pragudest välja pugenud” – nii sõnastas selle akadeemik Gustav Naan.\nAga kõik, mis veel meenutab solidaarust, on ju teadlikult hävitatud. Margaret Thatcheri järel on Mart Laar meile korrutanud: “ühiskonda pole olemas”, ja nüüd ongi käes – seda pole.\n* 1988. oktoobris kogus Rahvarinne 800 000 Eesti elaniku allkirja liiduvabariikide õigusi piirava eelnõu “Muudatustest ja täiendustest NSV Liidu konstitutsioonis” vastu.\n* Rahvarindesse kuulus ametlikult üle 200 000 inimese, tegelikult aga kogu eesti rahvas!


Anvelt: mupo ümberkorraldamine ei tohi toimuda patrullide arvel - SDE\nAnvelt: mupo ümberkorraldamine ei tohi toimuda patrullide arvel\nTallinna linnavalitsuse eilne otsus vähendada oluliselt munitsipaalpolitsei patrullide arvu kahjustab tallinlaste turvatunnet, leiab sotsiaaldemokraatide linnapeakandidaat Andres Anvelt.\nAnvelti sõnul vajab mupo ümberkorraldusi. “Aga kindlasti ei ole õige täna valitud tee, kus tõstetakse juhtkonna palkasid, vähendades samas 12 võrra tänavapatrullide arvu. Linnavalitsuse otsus kaotada öised tänavapatrullid vähendab oluliselt tallinlaste turvatunnet ja teeb tänase mupo eesmärgi veel segasemaks,“ rõhutas Anvelt. „Mupo on kordamas samu vigu, mida tegi omal ajal riigi politseiamet, kus nö juhtivad struktuurid hakkasid varjutama töötegijaid.“\nSotsiaaldemokraadid tahavad muuta mupo linna heakorda tagavaks linnavahiametiks, mis ei hirmutaks linnakodanikku politsei nimetuse matkimise ja liigse jõustruktuuri mainega. Tallinnas on mitmeid objekte haridusasutustest kuni avalike üritusteni, kus on vaja heakorra ees seista. Iga linnavaht peab olema suuteline tagama iseseisvalt korda ilma ülemuste arvukate juhtnöörideta. Linnavaht on oma sisult teenindusüksus, kes aitab linnakodanikku või külalist mure korral. Kindlasti jääks talle ka järelevalve roll ning vajadusel ka karistamine, kuid seda vaid juhul, kui teisi võimalusi enam ei ole. Samuti peab linna korrakaitse olema poliitikavaba ja erakondlike mõjutusteta.\n„Mupos on praegu ühe kindla erakonna liikmeid protsentuaalselt tunduvalt rohkem kui 80ndate aastate Tallinna miilitsas NLKP-lasi. Veerand sajandit hiljem on selline olukord naeruväärne ja osutab linnajuhtide soovile kasutada kõikvõimalikke, ka ajaloolisi meetodeid oma ainuvõimu kindlustamiseks! Puudu on veel autoostulubade eraldamine täitevkomitee poolt tublimatele parteilastele,“ ironiseeris Anvelt.\nLinnavalitsus kinnitas kolmapäevasel istungil munitsipaalpolitsei uue struktuuri.


Ruunide ennustus ajavahemikuks 01.06.2020. - 07.06.2020.a. (585)\nMis hoonet on pildistatud ja kus see asub? #2353 - Avastades Eestimaad\nSÜNNIKUUPÄEVA ISELOOMUSTUS - 6. VEEBRUAR\n6. veebruaril sündinud inimene on väga omapärane ja eriline inimene. Neid on teistel inimestel tihtilugu väga raske mõista. Nad tegutsevad oma plaanide teostamisel vastavalt oma nägemusele ning teiste inimeste arvamustega seeläbi eriti tihti ei arvesta.\nTa on sõbralik ja rõõmsameelne inimene, kuid teisest küljest on ta ka inimene, kes suhtub töö tegemisse täie tõsidusega.\nTalle meeldib väga kõikvõimalike uute teadmiste ja oskuste omandamine, sest selle abil loob ta endale mitmesuguseid eeliseid ja võimalusi. Ta suhtleb teiste inimestega aktiivselt, sest peab seda parimaks viisiks kõigega kursis olla. Samas pole ta inimene, kes seetõttu saladustega hoolimatult ringi käib. Tema kätte võib saladusi usaldada, sest teistele inimestele ta neist rääkima ei lähe.\nTa on uuenduslik inimene. Ta läheb kaasa kõikvõimalike uuenduslike ideede ja mõtetega, mis aitaksid tal edu saavutada ja oma igapäevaseid tegevusi kergemaks muuta.\nTa oskab oma elus suhteliselt hästi tasakaalu hoida. Ta puhkab ja lahutab oma meelt. Ta on teiste inimeste seas küllaltki populaarne ning uute tutvuste loomine pole talle keeruline kohustus.\nTööalastes asjades paistab ta silma äärmise põhjalikkusega. Ta planeerid ja korraldab oma tööalaseid tegevusi hoolikalt, jättes seeläbi vähe ruumi eksimustele. Ta on avatud uutele ideedele ning on valmis sealjuures kiiresti ümber orienteeruma, et uued ideed saaksid kasutusele võetud.\nOma ametiks võiks ta valida midagi sellist, mis võimaldaks tal infoga kursis olla, inimestega suhelda ning ka uutest tehnoloogiatest esimeste hulgas osa saada.\nTema käsutuses on mõned loomingulised võimed, mida ta aga ei pruugi oma elu jooksul ära kasutama hakata. Samas oma huvides ta mingeid oma võimeid siiski rakendab.\nArmuelus on ta ustav ja lojaalne. Ta teeb suuri jõupingutusi suhte toimimiseks. Talle on suhte toimimine äärmiselt oluline. Ta on valmis tegema partneri huvides mitmeid olulisi ohverdusi, kuid partner peab arvestama sellega, et ärakasutamist ta ei salli. Kui ta tunneb, et teda ära kasutatakse võib ta silmagi pilgutamata hakata teist inimest otsima.


Äriuuringute ja -arenduskeskus < Teenused < Ärikorralduse instituut < Instituut < Tallinna Tehnikaülikool - Sinu elustiil!\nProf. Urve Venesaar\nTel: 620 3951\nÄriuuringute ja -arenduskeskuse eesmärk on suurendada instituudi töötajate ja doktorantide teadustegevuslikku aktiivsust kaasates rahvuslikku ja rahvusvahelist oskusteavet ning rahalisi vahendeid.\nÄriuuringute ja -arenduskeskuse tegevus võimaldab suurendada teadus- ja arendusprojektide (EU Interreg; Baltic Sea Region Programme; Leonardo da Vinci; Primus; Eduko, ETF grandid jt) taotlemise tulemuslikkust ning paremini korraldada ja koordineerida nende läbiviimist instituudis.\nlaiendada instituudi õppejõududele ja doktorantidele tulemuslikuks teadus- ja arendustöös osalemiseks vajalikku baasi;\navardada empiirilise teadmise kogumise võimalusi projektipõhiste uuringute baasil/kaasabil;\ntoetada instituudi õppejõudude ja doktorantide teadusartiklite kirjutamist ja avaldamist ning doktoritööde koostamist ja kaitsmist;\nkaasata empiirilistesse uuringutesse bakalaureuse ja magistriõppe üliõpilasi, toetades ja populariseerides sellega teadustööd ka nendel õppetasemetel ning valmistades ette järelkasvu doktoriõppe ja akadeemilise tegevuse jaoks;\naidata kaasa uurimistulemuste integreerimisele õppetöösse;\narendada koostööd uurimiskeskustega nii Eestis kui teistes riikides; tugevdada era- ja avaliku sektori vahelist koostööd läbi projektide realiseerimise;\naktiviseerida uurimistulemuste levitamist, temaatiliste kogumike koostamist ja publitseerimist, teadusseminaride ja konverentside korraldamist;\nsuurendada instituudi töötajate akadeemilist nähtavust, soodustada teaduslike kontaktide teket;\narendada välja projektitaotluste kirjutamise alane kompetents;\nkaasata rahvusvahelist oskusteavet projektitaotluste kirjutamisel ja rahvusvaheliste teadusuuringute kavandamisel ning läbiviimisel;\nmuud tegevused, mis toetavad äriuuringuid ja sellega seotud arendustööd.


Filmiveeb.ee foorum • Vaata teemat - Jäämees\nPostitas Ralf » 10. August 2013, 23:02\nSee on tõestisündinud lugu maffia palgamõrvarist Richard Kuklinskist (Michael Shannon) - kõige kurikuulsamast elukutselisest mõrvarist Ameerikas ja ka kogu maailma ajaloos. Tema täielik pühendumus oma sadistlikule ärile, segatuna kalgi ja külmaverelise südame ning lausa šokeeriva efektiivsusega moodustas kokteili, mis rahuldas kõiki tööandjaid. Ometi oli ta ka abielus Deborah Pellicottiga (Winona Ryder), kellega mehel oli kaks tütart ja kes tema teisest elust midagi ei teadnudki.\nPostitas Ralf » 11. August 2013, 02:02\nHea, hea. Film muidugi püsib suuresti Michael Shannoni nimelise kargu najal püsti - jälle üks vinge rollisooritus sellelt väga intensiivse profiiliga karakternäitlejalt. Sobis ta seda topeltelu elanud legendaarset kõrilõikajat mängima ideaalselt. Kui tarvis, võib ta lihtsalt vastava ilme ette manada ja meeletult hirmuäratav olla, aga samas hea enesekontrolliga pereisana mõjub samuti usutavalt. Vahepeal esines filmis heale karakteriuurimusele omaseid jooni, näiteks kui üritati pakkuda pilguheitu tema raskesse lapsepõlve ning näidati, kuidas ta muutub pere suhtes agressiivsemaks, kui pole võimalik muid tolguseid maha nottida. Kuuldavasti "kogu pilti" see film Kuklinskist ei anna, kuid üldiselt väärt draama, vaatamata mõnedele sedasorti filmidele omastele klišeedele. Väiksemates rollides on trobikond tuntud näitlejaid, keda esmapilgul vuntside-prillide tagant ära tunda ei pruugigi, nt Chris Evans ja David Schwimmer.\nPostitas Forzelius » 23. September 2013, 02:37\nOlen natuke tõredam. Kahju, et nii huvitavat lugu ei antud natukene kogenenumale tüübile kirjutada-lavastada. No tõsiselt logises kogu see struktuur. Oleks tahtnud saada terviklikku pilti, eriti vaadates seda, et algus liikus sujuvalt-mõnusalt 60ndatest 70ndatesse ja siis jäi kuidagi sinna passima. Paar korda anti ka lootust, et avaldatakse Jäämehe hingeelu rohkem aga tutkit. Paar vihast nõudeloopimist, üks klišeeline flashback ja kõik. Liiga palju ka totraid kõrvaltegelasi-virrvarri. Kasvõi need mõttetud Schwimmeri tegelase sahkermahkerid. Milleks? Film on niigi lühike ja see võtab niimoodi fookust ära. Evansi tegelase ja Shannoni karakterid klappisid omavahel väga hästi. Üks lause jäi meelde "I only feel alone when I'm around other people" vms. See oli vast parim liin dialoogi siin. Oleks võinud rohkem neile kahele aega anda.\nSiis oleks ka Evansi mahalaskmine rohkem liigutanud. Filmis oli selleks hetkeks juba suht suva, kuna kogu film libises nii ruttu ühelt kohalt teisele. Mitte mingit koherentsust. Tundub, et lavastaja ise mõtles, et "nii, nüüd oleme looga siin. vaataja: saa aru või sure üritades." Liotta tegelasega polnud ka mingit payoffi. Ning see Kuklinski vahelevõtmine oli ka nii random ja out of the blue.\nUgh, oleks võinud nii palju parem olla. Üritas olla mingi totakas goodfellaslik jutustus, aga kui pole skilli jutustada lugu läbi pikema ajaperioodi, siis lihtsalt ei ole. Shannon oli suurepärane, Liotta (nii palju kui teda oli) samamoodi. Algas hästi, aga siis avaldusid puudused nagu Hiinalinnast ostetud käekellal peale esimest vihma. Ma tõesti tahtsin, et see film mulle meeldiks.\nPostitas uLtImAtEcRiTiC » 26. Märts 2014, 03:03\nRalf kirjutas: Hea, hea. Film muidugi püsib suuresti Michael Shannoni nimelise kargu najal püsti - jälle üks vinge rollisooritus sellelt väga intensiivse profiiliga karakternäitlejalt. Sobis ta seda topeltelu elanud legendaarset kõrilõikajat mängima ideaalselt. Kui tarvis, võib ta lihtsalt vastava ilme ette manada ja meeletult hirmuäratav olla, aga samas hea enesekontrolliga pereisana mõjub samuti usutavalt. Vahepeal esines filmis heale karakteriuurimusele omaseid jooni, näiteks kui üritati pakkuda pilguheitu tema raskesse lapsepõlve ning näidati, kuidas ta muutub pere suhtes agressiivsemaks, kui pole võimalik muid tolguseid maha nottida. Kuuldavasti "kogu pilti" see film Kuklinskist ei anna, kuid üldiselt väärt draama, vaatamata mõnedele sedasorti filmidele omastele klišeedele. Väiksemates rollides on trobikond tuntud näitlejaid, keda esmapilgul vuntside-prillide tagant ära tunda ei pruugigi, nt Chris Evans ja David Schwimmer.\nOlen Ralfiga päri, aga ka Forza jutus on tõetera sees. Mine võta kinni.\nMitte mingit koherentsust.\nLiotta tegelasega polnud ka mingit payoffi.\nNing see Kuklinski vahelevõtmine oli ka nii random ja out of the blue.\nShannon oli suurepärane, Liotta (nii palju kui teda oli) samamoodi.


NCAA 1. osakonna pehmepalli looja piiri reeglid 💉 Tervis, Ilu, Toitumise ... 2019\nPõhiline » Sport » NCAA 1. osakonna pehmepalli looja piiri reeglid\nKuigi NCAA reeglite raamatus loetletud kolleegiumi pehmepallimeeskonnas ei ole lubatud piirata nende mängijate arvu, kellel on NCAA I osakonna meeskondade loendisse kuuluvate mängijate, eriti stipendiaatorite arvu, konkreetsed eeskirjad, nimekiri Mängu põhitõdesid kutsutakse üheksa mängija poolel ja võimaldavad enne mängu algust plaadimängijatele esitatud lineaarkaardile kantud sobivate asendusliikmetega.\nI osakonna peahoolemängu igal meeskonnal peab igal ajal olema üheksa võistlejat. Nende mängijate standardsetel alustel on hunnik, püüdja, esimene, teine ja kolmas baseman, lühike peatumine ja kolm väljavoolu. Meeskonnal on tavapäraselt nimekirjas vähemalt mõni muu sobiv mängija antud mängu jaoks, sealhulgas varukoovid, nn kasulike mängijad ja ehk tugevam hitter, kes täidab määratud mängija (DP) rolli. Kui meeskond ei saa välja anda üheksa sobivat mängijat, loetakse mäng vastavalt NCAA eeskirjadele võistuks võistluseks, mis võib välja tuua üheksa võistkonda.\nNCAA võimaldab I divisjoni taustballi meeskonnadel igal meeskonnal 12 stipendiumi, kui iga kool valib selle stipendiumi jaoks eelarve. Kuid need stipendiumid võivad ulatuda enam kui 12 mängijani. Stipendiumid jagunevad pooleks, kolmandaks või mõneks osaliseks stipendiumiks, mille tulemuseks on suurema mängijate nimekiri mis tahes antud meeskonnale. Sel juhul võib meeskonna stipendiumi sportlaste nimekiri ulatuda kuni 25 mängijani. Võistkonnad võivad ka mängida nn jalutuskäiku mängijatele, kellel ei ole mingit sportlikku stipendiumi.\nTüüpiline nimekiri tippvõistluste seas üle kogu riigi sisaldab 15-19 mängijat. Kui loendis olevatel mängijatel on rohkem kui kaks korda rohkem kui välja antud kohas, siis pakub see iga meeskonna võimaluste juhendamistöötajatele seda, kuidas kõige paremini viia meeskond varre tagaküljel olevatest õlutest välja või määratud mängija (DP) rollis eriti tugev hitter.\nEelmine PostMida poksimängus kanda\nJärgmine PostitusKuidas luua väike korvpallikohus


ILMUSTATUD: MONACO KUNINGLIKU PEREKONNA GRIMALDI NEEDUS - KUNINGLIKUD\nILMUSTATUD: Monaco kuningliku perekonna Grimaldi needus\nMonaco kuninglik perekond ei pruugi olla nii suure tähelepanu all kui Suurbritannia oma, kuid neid on pikka aega seostatud nn Grimaldi needusega, mis on aastate jooksul skandaali pärast skandaali toonud.\nVAATA ALLA: Printsess Charlene annab Monaco F1 Grand Prix'l sõbraliku suudluse Lewis Hamiltonile.\nNeedust käsitleti algselt 13. sajandi müüdis, kus aadlik Francesco Grimaldi vallutas Monaco kalju ja käskis paljude võimu all surra, põletades need tuleriidal.\nMüüdis käskis Francesco kaalul ka armastatud inimese surma ja põlemisel teatas ta väidetavalt: 'Grimaldi ei leia kunagi abielus tõelist õnne'.\nGrimaldi pere on oma 700-aastase valitsemisaja jooksul kannatanud petmist, riigireetmist ja tragöödiat - tegelikult on isegi märke, et „needus“ jätkub.\nPraegune Monaco kuninglik perekond.\nNeeduse näited ulatuvad 1600. aastatesse, kui prints Louis I prantsuse naine Catherine-Charlotte jättis oma abikaasa Prantsuse kuninga Louis XIV armukeseks.\nPaljud Monaco kuninglike naistest jätsid nad teistele meestele ja isegi need, kes üritasid uuesti abielluda, puutusid kokku truudusetusega.\nKui prints Rainier III abiellus 1956. aastal Hollywoodi tähe Grace Kellyga, näis needus olevat tühjenenud, kuid tragöödia juhtus, kui printsess sai roolis insuldi ja kaotas 1982. aastal oma auto üle kontrolli.\nGrace'i auto sõitis kaljult alla ja hiljem suri ta õnnetuses saadud vigastustesse. Tema mees ei abiellunud enam kunagi ja paar maeti üksteise kõrvale pärast Rainieri surma 2005. aastal.\nTundus, et prints Rainier III ja Grace Kelly on legendaarse Grimaldi needuse lõpetanud.\nRainieri ja Grace'i kolmel lapsel pole armastuses nii vedanud.\nNende vanem laps, printsess Caroline, oli oma esimeses pulmas Pariisi pankur Philippe Junotiga kolm korda abielus, kui ta oli alles 21-aastane.\nMitte ainult tema 17 aastat vanem, vaid väidetavalt ei kiitnud ka tema vanemad abielu heaks, mis lõppes veidi üle kahe aasta.\n1983. aastal sidus Caroline teist korda sõlme Stefano Casiraghiga, kellele tal oli kolm last , kuid Stefano hukkus traagiliselt kiirpaadiõnnetuses kõigest 30-aastaselt.\nCaroline on olnud abielus Hannoverist pärit Ernst Augustiga alates 1999. aastast, kuid skandaal pole sellega lõppenud. Prints olimõisteti süüdi raskes rünnakus ja raske kehavigastuse tekitamises pärast väidetavat ööklubis saksa mehe peksmist ja kuigi mõlemad on paberil abielus, on nende suhe väidetavalt võõrdunud.\nPrintsess Caroline oma esimese abikaasa Philippe Junotiga.\nPrintsess Stephanieomab Monaco kuninglike aegade kõige värvikamat romantilist ajalugu, kuid abiellus 1995. aastal oma ihukaitsja Daniel Ducruet'ga.\nPaar tervitas kahte last, kuid lahutas järgmisel aastal. Seejärel sündis Stéphaniel 1998. aastal kolmas laps, kuid ta ei tuvastanud sünnitunnistusel isa nime ja paljastas tema isiku alles hiljem.\nKuninganna käis ka abielus elevanditreeneri Franco Knie'ga ning elas koos oma kolme lapsega tsirkusekaravanis enne teist abielu Portugali akrobaadi Adans Lopez Peresega, kellest ta aasta pärast lahutas.\n'Ma võin olla printsess, aga eelkõige inimene,' teatas naine kuulsalt.\nPrintsess Stéphanie esimene abielu sõlmiti tema ihukaitsja Daniel Ducruet'ga.\nMonaco praeguse valitseva valitseja prints Albert II armuelu on samamoodi varjatud skandaalidega.\nAastaid oli Albert üks Euroopa suurimaid mängupoisseja oli seotud superstaaridega, sealhulgas Naomi Campbelli ja isegi Kylie Minogue'iga.\n2011. aastal abiellus ta Lõuna-Aafrika meister ujumises Charlene Wittstock kuid vaid mõni päev enne pulmi teatati, et Charlene üritas Monacost põgeneda pärast seda, kui ta sai teada, et tema kihlatu oli viieaastase suhte jooksul saanud kolmanda armulapse.\nKuigi pulmad algasid ja paar on abielus kahe lapsega, teatas ABC News, et 'pruut oli kogu tseremoonia jooksul pisarais'.\nEndine playboy Albert abiellus 2011. aastal Charlene Wittstockiga - kuid suurt päeva hõlmas skandaal.


Tallinna ringtee E265 ITS projekt | Maanteeamet\nAvalehtTeeTallinna ringtee E265 ITS projekt\nDynamic traffic and truck parking management ehk Tallinna ringtee E265 ITS on dünaamilise liiklusjuhtimise ja nutika veoautode parkla rajamise projekt. Projekti käigus paigaldatakse TEN-T võrgus olevale Tallinna ringtee kilomeetritele 0-30 targa tehnoloogia (ITS, Intelligent Transport Systems) lahendused liikluse juhtimiseks, seireks ja liiklejate teavitamiseks ning rajatakse nutikas (tark ja turvaline) veoautode parkimisala.\nTallinna ringteele tulevad juba liiklejatele tuttavad infotablood, muutteabega kiirusmärgid ja hoiatusmärgid. Lisaks paigaldatakse liiklusloenduspunkte, õnnetuste tuvastamise süsteem, teeilmajaamasid, liikluskaameraid. Uudsete lahenduste hulgast tuleb kasutusele liikluse ümbersuunamise süsteem ja V2I/I2V (vehicle to infrastructure/infrastructure to vehicle) seadmed, mille kaudu toimub sõiduki ja infra vaheline suhtlus. Liikluse ümbersuunamise süsteemi täpne lahendus selgub transpordi ja intelligentsete transpordisüsteemide uuringu käigus.\nV2I/I2V sidesüsteemid parandavad juhi teadlikkust võimalikest ohtudest ja aitavad vähendada liiklusõnnetuse toimumise tõenäosust, mille tulemuseks on ohutum liikluskeskkond. Lisaks suurendab see tehnoloogia liikluse tõhusust, pakkudes hoiatusi eelseisvate liiklusummikute kohta, võimaldades alternatiivseid marsruute ja tagades keskkonnasõbralikumat sõitu. Kuigi täna on sarnasteks abivahenditeks Waze'i, Google'i jt rakendused, siis selle tehnoloogiaga jääb inimlüli vahelt ära ning sõiduk hangib ise informatsiooni otsuste tegemiseks.\nSamuti rajatakse Tallinna ringteele Tallinn linna ja Veneküla piirile (km 1,5) nutikas veoautode parkimisala. Tallinna ringteel on veoautode osakaal pidevalt kasvamas. Vastavalt 2017. aasta uuringule (PDF) on ringteel kaalutud keskmine liiklussagedus viimasel kümnel aastal (2006 vs 2016) kasvanud 36%, autorongide arv on aga samas ajavahemikus kasvanud keskmiselt kaks korda. Sooviga muuta Tallinna ringteel liiklemine turvalisemaks ja ohutumaks, rajatakse sinna 100-kohaline parkimisala.\nAinult veokitele mõeldud parklasse rajatakse lumetelling, tualett, infokiosk, kaasaegne valgustus, kaamerad ja avatud wifi ala. Parkimiskohtade täituvuse infot kogutakse anduritega ja jagatakse nii Maanteeameti DATEX II andmevahetusteenuse kaudu kui ka lähimatel infotabloodel Tallinna ringteel või V2I/I2V saatja abil otse sõidukisse. Parkla planeeritakse perspektiiviga, et sinna saaks hiljem erasektor rajada teenindusjaama (toitlustus jm miniteenused veokijuhtidele).\nKõik ITS lahendused juurutatakse ja integreeritakse olemasolevasse Maanteeameti liiklusjuhtimiskeskusesse. Pilootprojektide ettevalmistamiseks ja tegevuste paremaks rakendamiseks viiakse enne füüsilisi tegevusi läbi spetsiaalne transpordi ja intelligentsete transpordisüsteemide uuring.\nProjekti algus: juuni 2019\nProjekti lõpp: detsember 2023\nProjekti maksumus: 5 000 000 eur\nEuroopa Liidu toetus: 38%\nAsukoht: Riigitee 11 Tallinna ringtee km 0-30\nProjekti eeldatav ajakava\n2019-2020 transpordi ja intelligentsete transpordisüsteemide uuring\n2020-2022 I piloot – dünaamilise liiklusjuhtimise projekteerimine ja rajamine km 10-20\n2020-2022 II piloot – nutika veoautode parkla projekteerimine ja rajamine km 1,5\n2021-2023 dünaamilise liiklusjuhtimise projekteerimine ja rajamine km 0-10 ja 20-30\nKaart (pdf, 618.04 KB)\nProjekti tutvustus 20.11.2019 (pdf, 2.92 MB)\nLiiklusjuhtimine läbi muutteabega märkide 20.11.2019 (pdf, 2.28 MB)\nRiigitee nr 11 Tallinna ringtee km 0-30 dünaamilise liiklusjuhtimise ja veoautode parkla ITS uuring (pdf, 3.77 MB)


Musta hobuse Türgi galopp järjekordse tundmatu horisondi suunas algab intrigeerivalt - Soccernet.ee - Jalgpall luubi all!\n29. MAI 2021, 09:00 EM2020\nTürgi, see alatine must hobune! Suurturniiridel ettearvamatu, võimeline nii vastu kõiki ootusi medaliteni rühkima kui ka juba alagrupis välja pudenema. Ja täpselt nii ka seekord, sest asjaolu, et oma alagrupis ollakse nõrgima FIFA edetabelikohaga riik, ei tähenda türklaste puhul vähimatki.\nHiljemalt hetkel, mil Hasan Sas esimese poolaja üleminutitel brasiillased tummaks lajatas, sai kogu maailm aru: Türgi on tulnud, et jääda. See oli nende esimene mäng 2002. aasta MM-il, turniiril, kuhu nad kvalifitseerusid ajaloos alles teist korda. Ja olgu kohe öeldud, et seni ka viimast. Ent see jõud, mille Brasiilia toona Lõuna-Koreas esmalt alagrupikohtumises Rivaldo piinliku väänlemise ja seejärel juba poolfinaalis Ronaldo täpse löögi toel poolvägisi maha surus, tõstab sestsaadik pead iga kord, kui selgitatakse Vana Maailma parimaid.\nTegelikult ei tulnud 2002. aasta MM-pronks muidugi päris tühjalt kohalt. Türgi oli juba kaks aastat varem EM-il alagrupis peoperemehi belglasi kurvastanud ja veerandfinaalis Portugalilegi hambaid näidanud, aga 2004. aasta EM-ile ei jõutudki. Play-off-kaotus lätlastele oli rahvuslik häbiplekk, kuid omamoodi sümbol sellest, mida Türgi võib - nii heal kui ka halval päeval.\nNad suudavad pöörata alagrupi otsustavas mängus 0:2 kaotusseisu viimase veerandtunniga 3:2 võiduks (Tšehhi teab). Vastata 119. minutil löödud väravale 120+2. minutil löödud väravaga ja marssida täpsete penaltite toel poolfinaali (Horvaatia teab). Hoida suursoosikut seal 90. minutini pinge all (Saksamaa teab). Jätta Hollandi tähtedest mulje kui amatööride kambast (nad kõik teavad).\nAga samamoodi oskavad türklased ka juba käeulatuses olnud MM-pileti maha mängida ja korraldada mängu järel inetu kakluse (Šveits teab). Leppida Lillekülas 0:0 viigiga ja minetada suuresti seetõttu edasipääsuvõimalus (Eesti teab). Kaotada kaks korda järjest väikesele saareriigile (Island teab). Pudeneda Rahvuste liigas kõrgeimale tasemele tõusmise asemel viimase mänguga hoopis astme võrra allapoole (Ungari teab). Isegi kevadel alanud värske MM-valiksari on andnud türklaste vastuolulisest loomusest üsna selge pildi, kui esmalt pandi selili Holland ja Norra, et leppida siis viigiga vana vaenlase Läti vastu.\nOlgu nende mõnikord komistamiste ja mõnikord kukkumistega nagu on, aga Ivo Linna vaimus jätkates: "Niikaua kui mul hing on sees, tõusen mina üles". Ning hinge, kirge, emotsiooni on Türgil alati jagunud.\nSuuri staare vähem, ühtlast taset rohkem?\nSeekordseks EM-iks valmistuv koondis ei ole ehk tõesti nii nimekas kui varasemad, Rüstü Recberile, Hakan Sükürile, Emre Belözoglule, Arda Turanile või Nihat Kahvecile toetunud kooslused. Väärt mehi eesotsas värske Prantsusmaa meistri ja koondise kapteni Burak Yilmaziga on muidugi praeguseski nimekirjas, ent ennekõike on tegu noore kooslusega. Kui jätta kõrvale 35-aastane Yilmaz ning vastavalt 33- ja 31-aastased poolkaitsjad Mahmut Tekdemir ja Efecan Karaca, polegi türklaste esialgses 30-mehelises koosseisus rohkem üle 30-aastaseid väljakumängijaid.\nAndekate, aga ikka veel avanemist otsivate talentide hulka võib liigitada Juventuse ridadesse kuuluva 23-aastase keskkaitsja Merih Demirali, AS Romast lõppenud hooajaks Leicesterisse laenatud sama vana ääreründaja Cengiz Ünderi või Liverpooli kitsikusest päästma tõtanud 21-aastase keskkaitsja Ozan Kabaki, kes endale mulluste Inglismaa meistrite juures siiski lepingut välja võidelda ei suutnud.\nTürgi koondises on vigastusest paranenud Kabakil eeldatavasti täita siiski suurem roll, kuid kaitseliini liider on vaieldamatult Caglar Söyüncü. Inglismaal pikalt Meistrite liiga kohal püsinud Leicesteri tugitala nimi on ilmselt üks esimesi, mille peatreener Senöl Günes meeskonna üleandmislehele kannab. Kurioossel kombel on 25-aastane Söyüncü aga ühtlasi kaitseliini üks vanemaid ja kogenumaid mehi.\nKeerulisevõitu valikud ootavad Günesi ees ka väravavahi valikul. Rahvuste liiga mängudes kaitses puuri Mert Günok, kolmes märtsikuises MM-valikmängus aga Trabzonspori kapten Ugurcan Cakir. Rüstü Recberi sugust kindlat esikinnast igatahes Türgil praegu pole, kuid ilmselt langeb Günesi valik emma-kumma eelnimetatu kasuks, kuna ülejäänud mehed on lihtsalt liiga kogenematud.\nKeskväli tuleb paika loksutada\nSuur küsimärk, mis vajab samas kiirelt hüümärgiks venitamist, on finaalturniiri eel Hakan Calhanoglu vorm. Bundesligas veedetud nelja hooaja järel nüüd Milani ridades neljanda Serie A hooaja lõpetanud 27-aastane poolkaitsja peaks olema elu parimates mängija-aastates, ent viimastel aastatel on talle langenud osaks pigem kriitika. Kas kogenud Günes leiab Calhanoglule keskväljal koha, mis lubavad tema trumpidel ehk heal tehnikal ja platsinägemisel maksvusele pääseda?\nGünes on viimase pooleteise aasta jooksul proovinud hulgaliselt asetusi, olles jäänud viimastes kohtumistes pidama teemantikujulise keskväljaga 4-4-2 juurde, kus Calhanoglu liigub tihti ülemise poolkaitsja rolli. Ent tema selja taha sobivate meeste leidmisega on peatreener seni kaunikesti hädas olnud. Näiteks ebaõnnestunud Rahvuste liiga kohtumistes kippus Günes keskvälja ülemäära roteerima, mis tipnes sellega, et mängijatel ei tekkinud pidevalt muutuvas koosseisus üksteisemõistmist.\nEhkki EM-valiksarjas oli Türgi trumbiks kümne mänguga vaid kolm palli võrku lasknud kaitseliin, on viimane aasta näidanud, et ründavat jalgpalli armastav Günes otsib endiselt kahe äärmuse vahel tasakaalu. Mullu sügisel tehti näiteks maavõistlustes nii Saksamaa kui ka Horvaatiaga 3:3 viik ning ka viimased MM-valikmängud, kus löödi Hollandile neli ning Norrale ja Lätile kummalegi kolm väravat, näitasid, et ründemängu pärast Türgi küll muretsema ei pea. Kuid nii nagu heal päeval hoitakse nullil kas või Erling Braut Haaland, võivad halval päeval ka lätlased türklastele kolm vastu kõmmutada ...\nMeeskonna staar - Burak Yilmaz\nMis mees see on, kes mängib terve elu Türgis, otsustab siis esimest korda ka Euroopa tippliigas jalga proovida - ja tuleb kohe Lille'iga Prantsusmaa meistriks?! Enamgi veel, kogenud Yilmaz on teise nooruse leidnuna asunud vedama ka Türgi koondist, kelle praegust kõrget lendu kroonib Hollandi alistamine. Teha kõike seda 35-aastasena on märk, et vanus on tänapäeva jalgpallis aina sagedamini kõigest number, ent Yilmazi hoog ei näita vähimaidki vaibumise märke. Teab ta ju ühtlasi ilmselt ka hästi, et see võib vabalt olla tema viimane suurturniir.\nSilm peale - Yusuf Yazici\nLille'i tiitlivõidu vaimustuses pöördusid kõik pilgud Yilmazile, kuid temast kümmekond aastat noorema koondisekaaslase roll oli meistrikarikani jõudmises vähemalt sama oluline. Yazici debüütaasta Prantsusmaal läks suuresti vigastuse nahka, kuid lõppenud hooajal lõi nii ründaja all kui ka keskvälja paremas servas tegutseda armastav terava vasaku jalaga Yazici kõigis sarjades kokku 14 väravat, sealhulgas Euroopa liigas kübaratriki San Sirol AC Milani võrku. 24-aastase Yazici järjepidev kokkumäng esiründaja Yilmaziga võib olla üks türklaste vahedamaid relvi.\nKoondisest väljas - Cenk Tosun\nKui Besiktas hooajal 2016-17 Türgi meistriks krooniti, oli 20 väravat löönud Tosun üks selle saavutuse peamisi arhitekte. Suurliigade uksed näisid parimas mängijaeas ründaja ees lahti olevat ja 2018. aaasta esimestel päevadel osutus valituks Everton - pealtnäha hea hüppelaud veel kõrgemale. Kolm ja pool aastat hiljem on seis nukker. Vigastused ei lasknud Tosunil end Inglismaal korralikult näidata ja kui ta mängida saigi, siis väravaid eriti ei löönud. Sel talvel laenati Tosun lõpuks tagasi Besiktasesse, kus esimesed kolm mängu tõid kolm väravat ... ja siis järjekordse tõsise põlvevigastuse. EM-valiksarjas oli Tosun viie väravaga Türgi täpseim ründaja, EM-il teda aga ei näe.\nTreener - Senol Günes\nÜkskord kangelane, alati kangelane? Günes viis türklased 2002. aasta MM-il pronksmedaliteni ning garanteeris endale igavese kuulsuse. Spordis vanad teened alati ei maksa, kuid ega Günes peagi loorberitel mõnulema. 15-aastase pausi järel võttis ta koondise 2019. aastal taas üle ning sestpeale on tema käe all 24 mängust kaotatud vaid kolm. "Mul on kasutada uljas, innukas, julge ja üksteisele ustav meeskond," kõlas Günesi vastus, kui temalt küsiti, mis võiks Türgile edu tuua.\nKristjan Jaak Kangur: "Türgi puhul ei oleks üllatus alagrupi võitmine ega ka viimaseks jäämine. Väga palju sõltub esimesest mängust Itaaliaga - isegi kui sealt ei võeta punkte, aga saadakse mängust tugeva vastasega hea emotsioon, on edasipääsuvõimalused arvestatavad. Selle najal võib Türgi sõita päris kaugele, aga kõrgeima tipuni küünitamiseks napib nende seekordses koosseisus siiski individuaalset teravust."\nR, 11. juunil kell 22.00 vs Itaalia (Rooma)\nK, 16. juunil kell 19.00 vs Wales (Bakuu)\nP, 20. juunil kell 19.00 vs Šveits (Bakuu)\nVäravavahid: Gökhan Akkan (Rizespor), Altay Bayindir (Fenerbahce), Ugurcan Cakir (Trabzonspor), Mert Günok (Basaksehir).\nPoolkaitsjad: Halil Akbunar (Göztepe), Kerem Aktürkoglu (Galatasaray), Taylan Antalyali (Galatasaray), Hakan Calhanoglu (Milan), Irfan Kahveci (Fenerbahce), Efecan Karaca (Alanyaspor), Orkun Kökcü (Feyenoord), Mahmut Tekdemir (Basaksehir), Dorukhan Toköz (Besiktas), Ozan Tufan (Fenerbahce), Abdülkadir Ömür (Tranbzonspor), Cengiz Ünder (Leicester), Yusuf Yazici (Lille), Okay Yokuslu (West Brom).\nmaggio • 29. mai 2021\nArvsin ise ka ekslikult, et Lille Yilmazi esimene klubi väljaspool Türgit, aga tegelikult jõudis mees ka korraks Hiinas käia.


tragikomöödia | Ebafrivoolsuse etalon\n26. dets. 2007\nKui keegi teist jäi ilma kingita, siis see ehk seletab nii mõndagi. Vaatamise ajal ei ole soovitav midagi süüa ning jõuluvanausku lapsukesi ärgu ka parem ligi lastagu.\nÜlejäänud on siin, minu lemmik on kahtlemata lambanahas hunt ja täpiliste bokseritega kass. Muhhhahaa!\nSõna- ja mõttevabadusest\nPosted by kreeti under tragikomöödia\nKui juba avalikuks arveõiendamiseks on läinud, siis lubatagu sõna võtta ka minul, kes ma samuti Bródy tänavas elan. Pole põhjust arvata, et keegi on mind mõjutanud või et mina olen mõjutanud teisi. Me kumbki mõtleme oma peaga. See ehk ongi frivoolitaride silmis meie suurim patt – mittesotsiaabel olemine, individuaalsus. Aga kas annab see kellelegi õigust meie üle kohut mõista? Ei anna, antagu mulle andeks. Mina ei mõista kellegi üle kohut, kuni see keegi mulle ja minu sõpradele hinge ei situ. Ja just seda on tehtud. Mina ka ei käi kõrtsis keelt õppimas, sest selleks pole mul ei tahtmist, aega ega põhjustki. Olgu see iga inimese enda otsustada, kuidas ta keelt õpib, ja keeleoskuse taseme üle otsustada pole ka meie asi.\nTeesklemine, et kõik on korras, ei tee asju korda. Asjad läksid valesti juba ammu, aga asjaosalised kas ei saa sellest aru või ei tahagi aru saada ega tunnistada, et ka nemad on inimesed ja teevad inimlikke vigu. On asju, mida lihtsalt ei tehta. Näiteks ei tulda pikemaks ajaks öömajale ega eeldata, et teised võtavad üle sinu rütmi ja oleku. Ega ikka ei võta küll, mina olen ikka mina ja elan oma elu, mis minu jaoks on hea täpselt nii, nagu see on. Samuti ei leia ma, et minu elu oleks halvem või vähem elu kui joomist, laaberdamist ja amoraalsust deklareeriv elu. Ärgu püütagu mind muuta, aktsepteeritagu. Selleks, et olla tolerantsem, ei pea tingimata psühholoogiat õppima. Sallivusest jääb inimestel küll puudu. Mis on väärtus ühe inimese jaoks, ei pruugi seda teps mitte olla teise jaoks ja parem on mitte sekkuda teise inimese väärtustesüsteemi, püüda teda muuta selleks, et ta oleks „suhtlemiskõlbulik”.\nPean ka vabandust paluma, sest püüdes jääda viisakaks, pole ma alati tõtt ütelnud. Võimalik, et sellest on tingitud mõnedki vääritimõistmised. Minu prioriteetide hulka ei kuulu selles mõttes tühjade suhete loomine ja hoidmine, mis mulle midagi ei anna (eelkõige vaimses mõttes), vaid kulutavad asjatult energiat, mida mul on vaja töö tegemiseks. Võib-olla on sellel ka teaduslikum nimi, aga mulle meeldib mõelda, et säästan sellega ennast, nii palju või vähe, kui see on võimalik. Nii et jah, seda võite küll isiklikult võtta. Olen väike ja kuri ja hindan oma isiklikku ruumi ega kutsu sellesse inimesi, keda ma siia ei taha.\nÜhesõnaga, tänase päeva jooksul vananesin ma kuidagi kohutavalt kiirelt. Nii 64 ehk. Aga ei, lohutuseks ütles meie lendav hispaanlane, et talle meeldivadki oldies. Ja Kristiinaga sai kokku lepitud, et edaspidi lähevad loosi ainult väljamaa mehed. Et siis sellega algust teha, kirjutan kohe SaksaToomasele. Hedda, hoia varbaid :P Ning tõestuseks, et mulle alaealised meeldivad, me lähme Johaniga kontserdile.\nMis mõttes jälle? No vakk küll, kaua võib. Kumb meist ülejäänutest ja ja kumb Budapest on?\nVakk, sedasi pole üldse aus, et kõik lähevad Balatonfüredisse suvitama ja Tatasse grillima ja Szombathelysse läti keele õpetajale külla ja Vörösmartyl on raamatunädal ja mina pean end samal ajal oimetuks rabama.\nNäe, saingi jälle vähe draamat üles keerutada. Aga ikkagi pole aus. Ja tööst rääkimisega peaksin vähe ettevaatlikum olema, see võib liiga asjaliku mulje jätta ja Larsi ära hirmutada. Mina ja asjalik, no kuulge, mõelge ikka ka enne, mida te mõtlete.\nJa nüüd midagi loomasõpradele\nPosted by Leelo under ilmateade, tragikomöödia\nLars mõnda aega sõna ei võta. Tähendab võtab palju sõnu, aga kõik lähevad magistritöösse.\nEt saaks keset linna ka näpu mulda, otsustas Lars meile nurka lillepeenra teha. Muld on olemas. Paar lille ka, draakonipuu ja naabritädi potist varastan öösel ühe pelargooniumi (või midagi muud, millele pimedas ja vähe švipsis pihta saan). Ja siis hakkame ootama, et draakonid pungast välja tuleks.\nMuidugimõista teostame suurte loomasõpradena ka loodusvaatlusi. Seni oleme tuvastanud ühe väga levinud, kuid seni liikide taksonoomias jäädvustamata liigi. Ladinakeelse nimega Valve Vulgaris ehk harilik naabrivalve. Esineb rahvarikastes kohtades, sageli armastab koguneda parvedesse. Teeb sädistavat häält, karvakate varieeruv. Seltsiv ja kaugelt vaadates meeldiv olend. Iseloom on siiski äraarvamatu, nii et ettevaatust! Väga valvas, märkamatult ligi hiilida on praktiliselt võimatu. Varahommikuse eluviisiga.\nUmbes nii kuu aja pärast või natuke varem on oodata suuremat rahvaste rändamist. Sellega läks õnneks, kool otsas ja on aega töö och inemiste jaoks. Asustus läheb siin tihedaks. Ongi seltsis segasem.\nDraamakuninganna kohale tekkis vahepeal kõva konkurents ja ma olin juba peaaegu valmis tiitli loovutama. Siis aga saabus ungari keele kontrolltöö 2. lecke peale. Ma juhtusin nägema, kuidas üks kõigile närvidele käiv naika maha kirjutas. Üht salmi kaheksarealisest luuletusest. Ma läksin püha viha täis, muidu paneb tarka, hiilgab ja laiab nii kuidas suu võtab ja nüüd ei saa ühte luuletust pähe. Olin terve ülejäänud tunni tige nagu kasti kinni pandud kass. Pärast selgus, et ehmatasin õpetaja ära. Ta juba kartis, et keegi suri ära vm. Ei, ma olin kõigest erikuraditige ja seda naikat kannatan veel vähem kui enne. Ega seda palju polnud enivei. Ise veel psühholoog, halleluuja! Õnneks ma ei pea seda kana nüüd paar nädalat nägema, muidu võin end tõesti unustada ja talle jalaga panna. Aga sorry, ma ei saa sellisest asjast lihtsalt aru. Õpetajat petad või?\nMa arvan, et jätan tiitli õigusega endale. Siiski võn kaaluda ka rändkarika asutamist.


Sotsialistlik versus kapitalistlik vanalinn. 5. osa: Kiek in de Kök | Manjana blogib\nSotsialistlik versus kapitalistlik vanalinn. 5. osa: Kiek in de Kök\nFoto, minevik 6. oktoober 2010 kommentaari 2\nSee postitus on nendest vanade kaartide pildistamistest viimane. Kummaline, et seda oli kõige raskem pildistada ja hetkeks tekkis mõte, et äkki ei peaks ka avaldama, kuna Harjumägi on hullusti metsa kasvanud ja tolle ülevalt tuleva tee keerasid sambakujundajad ka täiega sirgeks. Pildistades proovisin siit ja sealt, ikka tundus vale koht olevat. Kui aga kord tehtud, panen siis ülesse ka.\nKui võrrelda omavahel kõige vanemat ja 1986. aasta fotot, jääb silma, et üks torn on juurde tekkinud. Vanal pildil on vene kirkust näha kolm nurgatorni, aga hiljem on seal mingi uus torn juures. Minu foto peal pole muffigi peale metsa näha. Kogu too trepindus, mis paremale jääb, on ka totaalselt muutunud. Autod pargivad karjakaupa. Nõuka ajal pandud laternad on alles või vähemalt samasugused. Huvitav, miks vanasti puud viltu kasvasid? 20. sajandi jooksul kadus selline totter komme neil õnneks ära.\nMuideks, huvitav on see, et kaheksakümnendatel olid erinevate kirikute tornid rohelised, kuid nüüd on rohelistest mustad saanud, hoolimata millist usurühmitust nad vihma eest varjavad.\nNüüd ma peaks kogu teema kohta kokkuvõtte tegema, aga ma ei viitsi, sest ma ärkasin täna hommikul oma sisemise kella järgi kell seitse, sest Pärnus algas ühe kamina juures võte, kus leek paistis läbi konjakiklaasi. Klaasi ma hoida ega tühjendada ei saanud 😀\n← Hollandi ulmekirjanik Marcel Orie\n2 thoughts on “Sotsialistlik versus kapitalistlik vanalinn. 5. osa: Kiek in de Kök”\na 8. oktoober 2010, 16:22\nVäga lahe see pilditeema. Esimest korda märkasin siin seda praegu.\nEriti huvitav oleks, kui õnnestuks koukida kusagilt mingeid selliseid pilte, mida kusagil avaldatud ei ole. Näiteks 60-70 aastate Tallinna tänavaelust.\nHõika järsku välja, võib-olla keegi kusagilt vande piltide kastist leiab midagi. Näiteks hipidest. 😉\na 1. november 2010, 17:02


Misso ja Järvakandi noored võitlevad sodi vastu prügikaste tehes - Maaleht\nMisso ja Järvakandi noored võitlevad sodi vastu prügikaste tehes\n2011. aasta on Euroopa Liidus pühendatud vabatahtlikele ning vabatahtlikule tööle. 24.-30. oktoobrini korraldatakse üle Eesti "Noore vabatahtliku tegevnädalat", mille raames viib ka Misso Avatud Noorteklubi koostöös Järvakandi Avatud Noortekeskusega 29. oktoobril kell 12:00 ellu projekti "Ühendatud jõud". Projektitegevused leiavad aset Misso valla Tsiistre külas, Külakoja vahetus läheduses.\nProjekti eesmärgiks on Misso ja Järvakandi avatud noortekeskuste noorte tutvustamine vabatahtliku tööga, üksteisega ning ühiste jõudude abil Misso valla keskkonna puhtamaks muutmine. Tihti leiab prügi oma tee tänavale või metsa alla ka põhjusel, et läheduses pole prügikasti. Lisaks tekitab noortele kindlasti rohkem motivatsiooni visata prügi sellesse prügikasti, mida on ise ehitatud ja kaunistatud. Kõlava nimega projekti "Ühendatud jõud", rahastab Euroopa Komisjon ning kokku saadi projektile toetust 377 eurot.\nTähtsamateks tegevusteks on noorte poolt ehitatavad ning kaunistatavad prügikastid, mis valmivad täiskasvanud vabatahtlike juhendamisel ning need paigutatakse hiljem valla käidavamatesse kohtadesse, kus senini prügikastid puuduvad. Prügikastide kaunistamisel saavad noored lasta oma loovusel lennata ning seetõttu on projekti lisaväärtuseks ka kunstilise eneseväljenduse võimalus. Projektitegevustega oodatakse liituma ka täiskasvanuid, kes tahavad veeta toredat päeva koos noortega ning aidata projekti ellu viia.\nTeeme Eesti puhtamaks ja ilusamaks!


Hipodroomi kohtuvaidluse lõpp | Telliskivi Selts\nHipodroomi kohtuvaidluse lõpp\nReede, 30 November, 2012 - 18:00\nPärast pikki ja kirglikke arutelusi seltsi juhatuse, appi tulnud juristide ja aktivistide vahel, otsustas Telliskivi seltsi juhatus hipodroomi esimese astme kohtuotsust ringkonnakohtus edasi mitte kaevata.\nEdasikaebamiseks voli sai juhatus 22. novembril toimunud kiirkoosolekul, kus kohalolnud 23-st seltslasest (seltsi kuulub 93 liiget) 18 andsid nõusoleku asjaga edasi minna ning 5 jäid erapooletuks. Koosolekul anti ülevaade kaebuse ettevalmistustest, võiduvõimalustest ja võimalikest tagajärgedest. Edasikaebamiseks andsid voli ka Pelgulinna seltsi ja Eesti Hobumajanduse Edendamise MTÜ esindajad.\nEdasikaebamisest loobumise peamiseks põhjuseks, pärast olukorra igakülgset kaalumist, sai vähene usk, et nii võidu kui ka kaotuse puhul saavutaksime peamise eesmärgi ehk selle, mida me soovime - linnakodanikust lähtuva linna planeerimise.\nJuhatus võttis arvesse, et:\n• võidu tõenäosus ei ole juristide hinnangul piisavalt suur.\n• kaotuse korral tekitaksime kodanikuühiskonnale halva pretsedendi, lisaks on risk kanda majanduslikku kahju.\n• võidu korral saavutaksime küll kodanikuühiskonnale vajaliku pretsedendi, kuid see võidakse ka kergelt pöörata meie vastu, planeerides hipodroomile näiteks jokk-stiilis midagi ühiskondlikku (nagu kaubanduskeskus sise-spordisaaliga vms, näitena on ka Solaris ju ühiskondlik hoone) ettekäändega, et „seda te ju tahtsitegi”.\n• kohtuprotsess nõuab seltsi aktiivsetelt liikmetelt rohkelt aega ja energiat, mida saaks pigem pühendada tulevikuprojektidele.\n• usume, et ka senine kohtuprotsess on aidanud linnaametnikke mõtlema panna, sest kohtuotsus sisaldab kaheldavaid ja vaieldavaid argumente, mistõttu oleks edasivaidlemine olnud mõeldav ning vastaspool võiks õppida sellest, et nad pääsesid mõneti üle noatera.\n• Oleme selles mõttes palju saavutanud, et üks protsess on üksikasjadeni läbi töötatud ning oleme seltsi tõsiseltvõetavust selgelt näidanud.\nHoolimata vaidlustamisest loobumisest ei nõustu juhatus kohtuotsuse kõigi argmentidega. Soovime ka edaspidi saavutada planeerimist, kus määrav on üldine huvi ja parem linna tulevik. Tulevik, kus linna arendatakse ettevaatavalt, strateegiliselt ja terviklikult. Mitte aga viisil, kus ühiskondliku (kodanikul on alust eeldada, et üldplaneering on ühiskondlik kokkulepe, millele võib kindel olla) kokkuleppega määratletud, strateegilist väärtust omavad üldmaad muudetakse kitsa erahuvi alusel, hops, äriprojektideks. Meenutuseks, et hipodroomi ala erastati aastal 1999 ca 3,7 miljoni krooni eest ÜLD-, mitte äri või elamumaana.\nSuured ja olulised alade kohta käivad otsused, mille saatuse korra määrad, tagajärgi peame kinni maksma aastaid.\nMe nägime esimeses kohtuastmes piisavalt, kui erinevas keeles me räägime ja et meid mõistma hakataks on veel pikk maa minna. Praegune linnaplaneerimispoliitika näikse olema kõike muud kui see, mis arvestaks linnaelanike huvidega, tulevase ühise kasu, ehk avaliku huviga. Ja alati leidub lahendus, mis vastab küll seaduse pügalatele, kuid teps mitte elanike ühistele huvidele, seni, kuni pole tahet üldsuse huvides linna planeerida. Aga see ei ole kohtu teema.\nTelliskivi selts jätkab oma tegemisi linnakeskkonna heaks elukohaks kujundamise nimel, seda üheskoos teiste Tallinna asumiseltsidega ja ka linnavõimuga, kuid kui vaja siis võtame taas kohtutee jalge alla.\nPraegu võtame aga aja korraks maha, teeme järeldused ja peamine - õpime. Pole ehk tark sama peaga pidevalt vastu sama seina joosta.\nSeltsile õiguslikeks vaidlusteks ja linnaruumi arengus kaasarääkimiseks annetatud summasi kasutatakse vaid sihtotstarbeliselt, vastu võetakse ka uusi annetusi, muutume tugevamaks.\nSügav kummardus kõikidele aktivistidele, juristidest vabatahtlikele, annetajatele, kaasaelajatele ja eelkõige kodanikele, kes tahavad parimat.\nÜhtlasi tervitame sõbralikult härra Kaasikut, kes on meie seltsi infokanalite usin jälgija, nagu ta kohtusaalis kinnitas (ja ega meil, erinevalt hr Kaasikust midagi varjata pole pole ka) ja kes meid kohtusaalis süüdistas hipodroomi kohtuvaidlusega seoses isiklike ambitsioonide rahuldamises, nö kuulsaks saamises, ning soovime siiralt, et ehk kunagi saab ka temasugune mõistma, mis asi on kogukond ja seismine ühiste väärtuste eest. Tuleviku, mitte hetkekasu eest. Edu.


Eesti oli esimest korda väljas Haagi saatkondade festivalil - Hague\nEesti oli esimest korda väljas Haagi saatkondade festivalil\nSaime väga positiivse emotsiooni osalemisest 6.-7. septembril toimunud populaarsel üritusel „Embassy Festival“. Tegemist oli esimese korraga, kui saatkond oli väljas Eestit tutvustava lauaga. Tõsi, sinimustvalge lipp on festivalil lehvinud juba varem tänu rahvatantsurühmale „Tuuletütred“, kes esinesid eelmise aasta programmis. Kahe päeva jooksul käis ürituselt läbi kümneid tuhandeid inimesi – eks näis, kas 2018.a rekord 60 000 külastajat purustatakse. Festival avas uksed 6. septembri õhtul erinevate kontserditega. Rahvariietes pilkupüüdvad „Tuuletütred“ panid klõpsuma nii telefonid kui fotoaparaadid ja viisid lõpetuseks rahva ühiselt kaerajaani tantsima. Järgmisel päeval tutvustasime Eestit kui põnevat sihtkohta reisimiseks, näitasime igipõliste traditsioonidega käsitööd ja moodsat ehtekunsti. Eriliselt tahame saatkonna poolt tänada Laurat, Anna-Liisat, Claudiat, Martinit ja Raidi! Teie positiivsus ja energia tõi näole naeratusi ja saatis kindlasti mõnegi festivalikülalise ostma lennukipileteid Eestisse. Kuulsime sel päeval palju isiklikke lugusid – kes teatas uhkusega, et on Eesti e-resident, kes tuli rääkima, kui hea mulje jättis talle hiljuti Eestis nähtu ja kes ütles, et on kaalunud mõnda aega Tallinna külastamist, aga nüüd teeb ta selle teoks! Ja mõistagi oli tore kohtuda Hollandi erinevatest nurkadest kohaletulnud eestlastega.\nJällekohtumiseni 2020 saatkondade festivalil!