Kirsipuu: istutamine ja hooldamine, aias kasvatamine, fotodega haigused ja kahjurid - Kogud\nKirss (Cerasus) on rosaatsea perekonna ploomide perekonna alamperekond. Sellise taime vene- ja saksakeelne nimetus pärineb samast baasist "Weichse", mis tõlgitakse kui "magus kirss". Pealegi tuleb venekeelne nimi ladinakeelsest sõnast "viscum", mis tähendab linnuliimi. Selle tulemusena saab määrata nime "kirss" algse tähenduse - see on "kleepuva mahlaga puu". “Cerasus” on kirsi ladinakeelne nimetus, mis pärineb Kerasunda linna nimest, just selle äärelinnas kasvas suur hulk maitsvaid kirsse. Roomlased nimetasid selliseid puid "Kerasundi viljadeks" ja siit pärinevad hispaania "cereza", ingliskeelne "cherry" ja prantsuse "cerise" ning portugali "cereja" ja vene "kirss". roomlased nimetasid seda "linnukirssiks". Allpool kirjeldatakse seda hariliku kirsi ((Prunus cerasus) või hapukirssi kohta üksikasjalikult, see liik kuulub kirsside alamperekonda. Sellist taime võib leida peaaegu iga piirkonna aedades. Mõned eksperdid on kindlad, et seda tüüpi kirss pole midagi muud kui kirsi stepi ja magusa kirsi hübriid, mis oli loodusliku valiku tulemus ja see võis sündida Dnepri piirkonnas, Makedoonias või Põhja-Kaukaasias.\nAiakrundil kasvavad kirsid võivad olla põõsas või puu, mille kõrgus võib olla kuni 10 meetrit. Koorevärv on pruunikashall. Elliptilistel teravatipulistel leheplaatidel on petioles, nende pikkus on umbes 8 sentimeetrit. Lehtede esipind on tumeroheline ja tagumine on kahvatuma värviga. Vihmavarjud koosnevad 2 või 3 roosa või valge värvusega lillest. Õitsemine algab märtsi viimastel päevadel või esimesel aprillil. Kirsiõied kuuluvad looduse kaunimate taimede hulka. Vili on mahlane kerakujuline luit, läbimõõduga umbes 10 mm ja magushapu maitsega. Vilja algust täheldatakse ajavahemikus mai keskpaigast kuni hilja.\nKIRSI KASVAVA saladused\nKirsside istutamine avatud pinnasesse\nKirsid istutatakse kevadel, nii et enne talvekülmade saabumist on neil aega hästi juurduda ja kasvama hakata. Seemik tuleks istutada kuumutatud pinnasesse, samal ajal kui pungadel ei tohiks olla aega avaneda. Sellega seoses usuvad eksperdid, et kirsse on kõige parem istutada aprilli keskel, samas kui seda tuleks teha õhtul pärast päikeseloojangut.\nSügisel istutatud kirssidel pole enne esimest külma suure tõenäosusega aega juurduda, sest keegi ei saa täpselt kindlaks teha, millal need algavad. Sellega seoses, kui seemikud koristati sügisel, siis on soovitatav need aias kaevata ja kevadel istutada alalises kohas.\nKirss. Saidi valimine ja kirsiõite istutamine\nJuhul, kui seemikud osutusid hilissügisel aedniku juurde, peaksite proovima neid järgmise kevadeni päästa. Valige oma aias varjutatud koht, kus lund püsib kevadel kõige kauem. Tuleb teha piklik auk, mille sügavus peaks jääma vahemikku 0,3–0,35 m, võttes arvesse, et see tuleb kaevata 45-kraadise kaldega. Saadud lühikeses kaevikus tuleks istikud panna, juured suunates sügavamale küljele. Seejärel tuleb seemikud mullaga katta nii, et taimede juurestik ja 1/3 nende tüvedest oleks sellega kaetud. Siis tuleb see kirsside osa, mis on kaetud maaga, korralikult joota. Seejärel asetage seemikute peale kogu nende pikkuses männi kuuseoksad, samal ajal kui selle nõelad peaksid olema suunatud väljapoole, nii et kaitsete taime näriliste eest. Kui lumi langeb maapinnale, tuleb see visata üle seemikute varjualuse, samal ajal kui kihi paksus peaks olema 0,3 kuni 0,5 m. Taimed eemaldatakse kaevikust vahetult enne istutamist.\nKirsside istutamine sügisel. Vana maalähedane viis.\nKui soovite kirsse istutada kevadel, siis soovitavad eksperdid istikuid osta sügiskuudel. Neid tuleb päästa kevadeni, kuidas seda teha, kirjeldatakse ülalt üksikasjalikult. Parim on osta kaheaastaseid seemikuid, mille toksi kõrgus on 0,6 m, samal ajal kui nende pagasiruumi läbimõõt võib varieeruda 20-25 mm. On väga hea, kui seemikul on luustiku oksad pikemad kui 0,6 m. Vahetult enne istutamist tuleks kontrollida taimede juurestikku, samal ajal kui kõik vigastatud või lagunenud kohad lõigatakse tervete kudede külge, haavad tuleb puistata purustatud söega. 3-4 tundi enne istutamist tuleb seemikute juurestik panna veega anumasse, see võimaldab juurtel niiskust küllastada ja sirguda.\nIstutamiseks mõeldud muld tuleks ette valmistada ka sügisel. Istutamiseks peate valima päikeselise ala kuivendatud liivsavi, liivase või savise neutraalse pinnasega. Kirsside istutamiseks ei sobi kõrge põhjaveelaualaga piirkonnad ning selleks ei tohiks valida madalsoot, kus kevadel täheldatakse seisvat sulavett. Happelist mulda saab parandada lubja- või dolomiidijahu lisamisega, selleks tuleks iga maatüki 1 ruutmeetri pinnale jaotada 0,4 kg ainet, seejärel kaevatakse pinnas kühvli täägi sügavuseni. Orgaaniliste väetistega ei tohiks mulda mullale anda. Alates lubja lisamisest maapinnale loendatakse 7 päeva ja lisatakse sellele mädanenud sõnnik või komposti (15 kilogrammi 1 ruutmeetri kohta).\nKui otsustate istutada mitu seemikut korraga, peate nende vahel hoidma 300 sentimeetri kaugust. Kui istutate risttolmlevaid seemikuid, peate istutama üksteise kõrvale vähemalt neli sorti, istutades samal ajal 3x3 meetri skeemi (pikkade sortide puhul) või 2-2,5 meetri (madalate sortide puhul). Kui sort on isetolmlev, ei vaja see tolmeldajaid.\nIstutusauk peaks olema 0,8 m läbimõõduga ja 0,5–0,6 m sügav. Toitev pinnas tuleb eemaldada ja kombineerida huumusega (1: 1). Valage saadud segusse 30–40 grammi superfosfaati, 1 kilogramm puutuhka ja 20–25 grammi kaaliumkloriidi. Kui muld on savi, siis peate sellele lisama 1 ämber liiva. Süvendi keskele sõidetakse kõrge pulk, samas kui selle kõrgus peaks olema selline, et see ulatuks krundi pinnast välja 0,3–0,4 m. Vaia ümber peate valama väetistega segatud mullasegu, et saada koonusekujuline slaid. Sellele on paigaldatud seemik, see tuleks asetada tihvti põhjaküljele, samas kui selle juurekael peaks tõusma saidi pinnast 20-30 mm kõrgemale. Siis peate kirsi juured hoolikalt sirgendama. Edasi valatakse muld osade kaupa auku ja tihendatakse hästi, veenduge, et istutamise lõpus poleks selles tühje kohti. Istutatud taime ümber 0,25–0,3 m kaugusel peate tegema mullarulliga augu, valama sinna 10 liitrit vett. Pärast vedeliku täielikku pinnasesse imendumist peaks taime juurekael olema saidi pinna tasemel. Seejärel tuleb pagasiruumi pind katta multšiga (saepuru, turvas või huumus), mille järel peate seemiku kinni siduma.\nAvamaale istutatud kirsiistik ei vaja täiendavat söötmist mitte ainult sel aastal, vaid ka järgmise 2 või 3 aasta jooksul. Noore taime hooldamine on suhteliselt lihtne, seda tuleb kasta, rohida, õigeaegselt lõigata ja ka pagasiruumi pind madalalt lahti lasta. Neid kirsse, mis on juba vilja kandma hakanud, tuleks kuumuses ohtralt kasta. Niisiis, ühe kastmise jaoks peaks taime kohta minema vähemalt 30 liitrit vett. Samal ajal peate kirsi kastma varre aktiivse kasvu ajal, marjade õitsemise ja küpsemise perioodil. Kui kevad on jahe ja niiske, siis hea saagi saamiseks on vaja meelitada aeda tolmeldavaid putukaid, selleks peate taimi töötlema lahusega, mis sisaldab 1 liitrit vett ja 1 suurt lusikat. mett. Hooajal tuleb pagasiruumi pind 3–4 korda lahti lasta. Pügamine toimub kevadise perioodi alguses enne pungade avanemist, samal ajal lõigatakse kõik juurevõrsed välja ja pagasiruumi pind kaetakse multši kihiga (komposti või saepuru). Samuti on haiguste ja kahjurite vältimiseks hädavajalik neid puid pritsida.\nSuvekuudel tuleb kirsse õigeaegselt kasta, toita, rohida, samuti vajavad nad kaitset erinevate haiguste ja kahjurite eest. Sel perioodil tuleks jootmisele pöörata erilist tähelepanu, eriti kuumuses. Suvel heidab selline taim osa munasarjadest, pärast seda juhtub, et pagasiruumi tuleb anda lämmastikku sisaldav väetis. Kui puu on viljakas, tuleb 20-30 päeva pärast esimest söötmist taime toita kaaliumi ja fosforiga.\nSuvel vilja koristatakse. Kui sort on varajane, siis viljade valmimist täheldatakse juuni teises pooles, keskvalmides - juuli viimastel päevadel, hilja - augustis-septembris. Puuviljad koristatakse küpsemise ajal.\nSügisel tuleks juba vilja kandvaid kirsse toita mineraalsete ja orgaaniliste väetistega. Nad tuuakse pagasiringi ringi kaevamiseks 10 sentimeetri sügavusse ümber noorte taimede ja 15–20 sentimeetri sügavusse vilja kandma hakanud puude ümber. Pealmine riietus tuleks teha ajal, kui lehestik hakkab oma värvi kollaseks muutma, 2 päeva enne seda tuleb taime kasta või tehakse seda paar päeva pärast vihma. Samal ajal töödeldakse taimi haiguste ja kahjurite vältimiseks ning nad toodavad ka talveks vett laetavat niisutust. Saidi pinnal tuleks närilistele söödaks söödaks panna, nad teevad seda oktoobris. Samal ajal tuleks pagasiruumi pind ja ka luustiku okste alus valgendada, see aitab taime kaitsta erinevate kahjurite eest. Kui maa külmub, langeb see aeg reeglina novembrile, on vaja saidilt eemaldada lahtised lehed ja katta pagasiruumi pind multši (turba) kihiga. Noorte taimede tüvesid tuleb isoleerida, sidudes need kuuseokstega.\nKevadel, enne pungade avanemist, on soovitatav puid piserdada karbamiidi lahusega (7%), mille tulemusel puu koores või tüviringis talve üle elanud kahjurid ja patogeensed mikroorganismid hävitada. Samuti saab karbamiidist taime lämmastikuallikas. Kuid selline ravi tuleks läbi viia enne mahla voolamise algust, vastasel juhul võivad laienevatele neerudele ilmneda põletused. Kui mahla voolamine on juba alanud, tuleks pihustamiseks kasutada vasksulfaadi (3%) või Bordeaux segu lahust. Umbes poole kuu pärast pihustatakse taime Neoroni või kolloidse väävliga (vastavalt juhistele), mis kaitseb seda jahukaste, lestade ja muude kahjurite eest. Sellist töötlemist saab läbi viia ainult siis, kui päeval on temperatuur umbes 18 kraadi.\nSuvekuudel, marjade aktiivse kasvu ajal, haiguste ennetamiseks pihustatakse taime vaskoksükloriidiga ja kahjurite vastu - Fufanoniga.\nSügisel, enne kui lehed hakkavad maha kukkuma, tuleb kirsse töödelda karbamiidilahusega (4%), mis kaitseb taime kahjurite eest ja muutub selle lämmastikuallikaks. Pealegi jääb see pealmine kaste hooaja viimaseks.\nPuud tuleks kasta nii, et tüvelähedases ringis saaks pinnas märjaks 0,4–0,45 m sügavusele, siiski tuleks vältida vee seisakut maapinnas. Esimene kastmine tehakse pärast kirsi õitsemist, samal ajal söödetakse. Kui viljad hakkavad valama, tuleks puu teist korda kasta. 1 kastmise korral valatakse 1 puu alla 30–60 liitrit vett, täpne maht sõltub otseselt vihma olemasolust ja ilmast. Pärast lehtede languse lõppu oktoobris viiakse läbi veega laetav podzimny-kastmine, mille käigus muld tuleb niisutada 0,7-0,8 m sügavusele. See võimaldab mulda veega küllastada, mille tagajärjel kirsijuursüsteem muutub külmakindlamaks, lisaks on märja mulla külmumine palju aeglasem.\nNeid taimi, mis pole veel vilja kandma hakanud, tuleks kasta 2 korda kuus, kuumuses tuleks kasta üks kord nädalas.\nOrgaanilised ained viiakse sügisel kaevamiseks pinnasesse 1 kord 2-3 aasta jooksul. Ka sügisel söödetakse taime mineraalväetistega. Selleks kasutatakse fosfori- ja kaaliumväetisi, õigemini kaaliumsulfaati (1 ruutmeetri kohta 20–25 grammi) ja superfosfaati (1 ruutmeetri kohta 25–30 grammi). Lämmastikku sisaldavate väetistega pealmine kaste viiakse läbi kevadise perioodi alguses ja pärast kirsiõitsemist, selleks kasutatakse karbamiidi (1 ruutmeetri kohta 10–15 grammi) või ammooniumnitraati (1 ruutmeetri kohta 15–15). 20 grammi). Tuleb meeles pidada, et väetised tuleb jaotada kogu kirsside kasvu pinnale. Enne söötmise alustamist peaksite seda ala kastma.\nKirss reageerib väga hästi ka lehtede toitmisele. Selleks kasutage karbamiidilahust (1 ämber vee jaoks 50 grammi). Pihustamine toimub 2 või 3 korda õhtul pärast päikeseloojangut, samas kui protseduuride vahe peaks olema 7 päeva.\nTäiskasvanud puu, mis on juba vilja kandma hakanud, ei vaja talveks peavarju, kuid selle juurestik on külmumise eest paremini kaitstud. Pärast lume langemist tuleb pagasiruum katta paksu lumekihiga, selle pind on kaetud saepuruga. Sügisel on vaja teha pagasiruumi ja luustiku okste kohustuslik valgendamine, selleks kasutatakse lubjalahust, mis segatakse vasksulfaadiga.\nKui taim on noor, siis pärast selle tüve lubjatamist tuleks see talveks siduda kuuseokstega.\nAiapea - kuidas hoolitseda kirsside eest\nEsimest korda lõigatakse kirsse märtsis enne pungade paisumist. Juhul, kui pungad on juba hakanud avanema ja mahla voolamine on alanud, ei tohiks pügamist teha, vastasel juhul võivad lühenenud oksad kuivada. Mõnel juhul tehakse pügamine suvel, pärast kõigi viljade koristamist. Kasvuperioodi lõpus tehakse pügamine sügisel. Tuleb meeles pidada, et sanitaarsetel eesmärkidel pügamine toimub igal aastaajal, samal ajal kui kõik haigusest mõjutatud oksad on välja lõigatud.\nKuidas kirsid kärpida\nKirsi pügamine võib põhjustada palju probleeme kogenematutele aednikele, kellest enamik üritab sellest protseduurist loobuda. Kuid tuleb meeles pidada, et tänu pügamisele saab puuvilja kvaliteeti oluliselt parandada.\nSel aastal avatud mulda istutatud istikud vajavad kujundamist. Selleks jätke 5 või 6 kõige võimsamat haru (kui sort on põõsas, võite jätta umbes 10 tugevat haru), samal ajal kui ülejäänud tuleks lõigata rõngaks, pole teil vaja kanepit jätta.Aiaväljak tuleks määrimistega määrida. On vaja valida need oksad, mis on suunatud erinevates suundades, samal ajal kui need peavad kasvama pagasiruumist üksteisest vähemalt 10 sentimeetri kaugusel. Alates teisest aastast toimub taime moodustamine järgmiselt: eemaldage kõik võra sees kasvavad varred ja oksad, samuti pagasiruumi kasvanud võrsed. Kui kirsisort on puulaadne, siis peab selline taim väga kiiresti kasvavaid oksi lühendama, vastasel juhul on koristamisprotseduur märgatavalt keeruline. Põõsas taimedes tuleks varred lühendada poole meetrini. Puitaolistes taimedes kasvavad aja jooksul uued luustikuoksad, samas kui nad jäävad teistest harudest ligikaudu võrdselt kaugele. Täiskasvanud kirsil peaks olema 12–15 luustiku oksa. Sanitaarse pügamise ajal on vaja eemaldada kõik vigastatud, haiged ja kuivanud oksad ja varred.\nKirside kevadine pügamine Kuidas kirsse kevadel õigesti kärpida?\nKevadel kirsilõikamist peetakse väga oluliseks ja seda tuleks teha igal aastal. Kui teete kevadist pügamist vastavalt kõigile reeglitele, ei pea te muul aastaajal taimele seda protseduuri kohaldama. Pügamine tuleb teha enne, kui pungad paisuvad. Kui aga talvel või varakevadel täheldati väga tugevaid külmasid, tuleks see protseduur läbi viia kohe pärast pungade paisumist. Sellisel juhul on vaja läbi viia mitte ainult kujundav, vaid ka sanitaarne pügamine, eemaldades kõik külmast mõjutatud oksad ja varred. Kohe pärast pügamist on lõigatud kohad hädavajalik töödelda, kuna pärast mahla voolamise algust talub kirss sellist protseduuri väga valusalt. Juhul kui aastaste võrsete pikkus ei ületa 0,25–0,35 m, siis pole neid vaja kärpida. Lõika välja ainult konkureerivad varred, samuti need, mis võra paksendavad. Vertikaalselt ülespoole kasvavad võrsed tuleb nende päritolukohast välja lõigata. Lühendage pagasiruumi, samal ajal kui see peaks tõusma luustiku okste otstest kõrgemale kui 0,2 m. Suvel on vilja lõppedes vaja krooni kuju reguleerida, kuid ainult vajadusel.\nKirsside pügamine sügisel\nKirsside sügisel pügamine toimub harva. Fakt on see, et see sügisel läbi viidud protseduur võib oluliselt halvendada taime talvekindlust ja selle tagajärjel tehakse tulevasele saagile märkimisväärset kahju. Aga kui sa taime õigesti lõikad, siis saate mitte ainult vältida nakkuse arengut, vaid ka suurendada saagikust. Samuti tuleks meeles pidada, et haiged ja vigastatud varred võtavad tervislike võrsete toitaineid, mida nad talvel nii palju vajavad. Pügamine tuleks teha sügisel pärast kasvuperioodi lõppu, kuid enne külmade algust. Kui külmad on juba alanud ja te pole pügamist läbi viinud, tuleb see protseduur edasi lükata kevadise perioodi alguseni, kuna külma tõttu muutub koor väga habras ja kui see on vigastatud, hakkab kummi välja voolama. Sügisel ei tehta üheaastaseid istikuid.\nKirsse saab paljundada nii seemnega kui ka vegetatiivselt, nimelt juurevõrsetega, pistikute või pookimisega. Sellist taime paljundavad seemned reeglina ainult spetsialistid. Kuid ka lihtne aednik saab hõlpsasti õppida, kuidas kirsse seemnetest kasvatada. Reeglina kasutatakse sel viisil saadud taimi pookealuste pookealustena. Harrastusaednikud eelistavad kirsse vegetatiivselt paljundada ja pookimine on kõige populaarsem, sest see sobib kõigile sortidele. Tuleb meeles pidada, et juurevõrsetega saab paljundada ainult ise juurdunud taimi.\nSeemned külvatakse avatud pinnasesse sügisel. Kevadel, pärast seemikute ilmumist, tuleb neid harvendada, samas tuleks kinni pidada skeemist 20x20 sentimeetrit. Neid tuleb hästi hoolitseda kuni külmadeni, samal ajal kui seemikud tuleb õigeaegselt joota, rohida, toita ja peate ka kohapeal mullapinda vabastama. Kevade saabudes, kui algab pungade turseperiood, saab taime kasutada kultiveeritud võsude ümberistutamiseks.\nNagu eespool mainitud, on pookimismeetod aednike seas üsna populaarne. Kuid enne pookimise jätkamist on vaja seemnest kasvatada varu, samas kui sort peaks olema külmakindel. Transplantaat on võetud kultiveeritud kirsisordilt. Viltkirsiseemned sobivad pookealuste kasvatamiseks ideaalselt, kuna taim ei moodusta juurekasvu. Seemnest pookealuste kasvatamist on üksikasjalikult kirjeldatud eespool. Vaktsineerimiseks on mitu võimalust:\nKORSIKAL KIRSIKAL. Selge\nKirsi paljundamine roheliste pistikutega\nTänapäeval on see kirsi paljundamise meetod aednike seas suhteliselt populaarne. Fakt on see, et pistikutest kasvatatud kirssides on tulevikus pistikute lõikamiseks võimalik kasutada juurevõrseid. Pistikud tuleks koristada juuni keskpaigast lõpuni, sel ajal kasvab selle taime varte intensiivne kasv.\nVõtke mitte eriti sügav kast (10–12 sentimeetrit), samas kui selle suurus peaks olema 25x50 sentimeetrit. Samuti on vajalik, et konteineri põhjas oleksid väikesed drenaažiavad. Anum tuleks täita jämeda liiva ja turbaga (1: 1) koosneva aluspinnaga. Järgmisena tuleb see valada tumeroosa kaaliumpermanganaadi lahusega, seejärel kasta substraati rohke veega.\nPistikute lõikamiseks peaksite valima mitte ülespoole kasvavad rippuvad varred, mis asuvad 3-5-aastase puu või põõsa edela- või lõunaküljel. Pistikud tuleks veega piserdada ja lõigata ära nende ülemine osa, millel asuvad vähearenenud leheplaadid, sest see juurdub üsna halvasti. Pikkuseks peaksid pistikud ulatuma 10–12 sentimeetrini, samal ajal kui igal neist peaks olema 6–8 leheplaati. Lõppenud pistikute jaoks tuleks kõik allpool asuvad lehed ära lõigata. Ülemine lõige tehakse otse neeru kohal ja see peaks olema sirge, alumine lõige tehakse sõlme all 10 mm. Pistikud tuleks pinnasesse kinni hoida, süvendades neid samal ajal 20-30 mm võrra, nende vahekaugus peaks olema 5 kuni 8 sentimeetrit, muld tuleks nende ümber tampida. Karbi ülaosale tuleks panna traatraam, samal ajal kui see peaks konteineri kohal tõusma 15–20 sentimeetrit. Sellel raamil peate venitama polüetüleenkile. Omatehtud kasvuhoone tuleks eemaldada hästi valgustatud kohast, kuid samal ajal ei tohiks see olla otsese päikesevalguse käes.\nPärast seda, kui pistikute lehelabad tagastavad turgori, tähendab see, et juurdumine õnnestus. Sellest ajast alates hakkavad nad mõnda aega filmi üles tõstma, et taimi ventileerida ja samal ajal neid kõvaks teha. Talvimiseks tuleks need pistikud matta aeda. Kevade saabudes tuleb need istutada püsivasse kohta või kasvatamiseks.\nKirsi paljundamine juurevõrsetega\nSee paljundusmeetod on rakendatav ainult ise juurdunud taimele ja seda kasutatakse ka pookealuste kasvatamiseks. Kirsside paljundamiseks peaksite valima kaheaastase juurekasvu hästi juurdunud ja hästi arenenud juurestikuga, suure juurdekasvuga puudest, samal ajal kui nende maapealne osa peaks olema hargnenud. Ainult järglased, kes on vanemapuust kaugel, tuleks ära lõigata, vastasel juhul võite selle juuri vigastada. Sügisel tuleks puu järglastega ühendav juur maha lõigata, astudes üsna palju tagasi. Samal ajal järeltulijaid ei ladestata, see peab jääma mulda. Kevade saabudes tuleb järglased üles kaevata, seejärel nad sorteeritakse. Niisiis, hästi arenenud juurestikuga taim tuleks istutada kohe püsivasse kohta ja nõrgad taimed kasvatamiseks treeningvoodile.\nKirsside haigused koos fotoga\nKirss võib haigestuda sellistesse haigustesse nagu: pruun laik, klotterosporia, kirsi mosaiik ja mosaiikhelin, okstest suremine, kärn, puuviljamädanik, kokkomükoos ja monioos, juurevähk, igemehaigused ja nõia luud. Allpool räägime üksikasjalikult nendest haigustest, mis on kõige levinumad.\nKui leheplaatidele ilmuvad helekollase, pruuni või kahvatupunase värvusega laigud, tähendab see, et taim on nakatunud pruuni laikuga. Sellistel täppidel võib olla piir või mitte, kuna haigus areneb, nende pinnale moodustuvad seente eosed, mis on mustad täpid. Aja jooksul kuivab nendes kohtades kude ja langeb välja, millest plaadile ilmuvad augud. Nakatunud leheplaadid surevad ära. Mõjutatud isendi ravimiseks peate kõigepealt rebima kogu nakatunud lehestiku, mis tuleb hävitada. Seejärel tuleks taime ja pagasiruumi pinda töödelda Bordeaux'i seguga (1%), samas kui kirssi tuleb pihustada 3 korda: kui pungad alles hakkavad avanema, kui taim tuhmub ja 15–20 päeva pärast teist pihustamist.\nKirsid võivad sarnaselt teiste luuviljadega (ploom, virsik, kirss ja aprikoos) haigestuda perforeeritud laigu- või klotterosporiumihaigusesse. Esiteks ilmuvad kahjustatud isendis leheplaatidele väikesed (umbes 0,5 sentimeetri läbimõõduga) helepunase äärisega pruunika värvusega täpid. Pool kuud pärast nende ilmumist hakkavad need täpid lagunema, millest ilmuvad leheplaatidele augud. Siis hakkab lehestik enne tähtaega kuivama ja maha kukkuma. Marjade pinnale ilmuvad masendunud lillat värvi laigud, mille läbimõõt suureneb järk-järgult 0,3 cm-ni ja seejärel on need tüükad. Nendest laikudest hakkab voolama kumm. Oksade pinnale ilmuvad tumeda äärisega heledat värvi lõhenevad täpid, millest kummi voolab. Mõjutatud neerud muutuvad mustaks ja näevad välja nagu lakitud. Nakatunud oksad tuleb lõigata ja põletada. Seejärel desinfitseeritakse haavad vasksulfaadi lahusega (1%) ja seejärel hõõrutakse neid värske hapuoblika lehestikuga 3 korda, selliste protseduuride vahe on 10 minutit. Päris lõpus on haavad kaetud aialakiga. Taime ennast tuleks Bordeaux'i seguga (1%) töödelda kolmes etapis, samamoodi nagu pruuni laigu töötlemisel.\nKui plaadi alaküljel lehestiku pinnale ilmuvad väikesed punased täpid, mis on kaetud roosa õitega, tähendab see, et kirsikut mõjutab kokkomükoos. Mõjutatud lehestik muutub pruuniks ja kuivab. Enamasti esineb see haigus niiske kliimaga piirkondades. Taime töötlemine peaks algama pärast seda, kui kroonlehed on lilledelt lennanud, seda töödeldakse Horuse lahusega (1 ämber veega, 2 grammi ravimit). Seda protseduuri korratakse 20 päeva pärast õitsemise lõppu. Kolmas pihustamine tuleks teha 20 päeva pärast koristamist.\nKui taim nakatub okste surmaga, ilmuvad selle koore pinnale väikesed roosaka värvusega tüügakad kasvud, mis võivad paikneda üksikult või rühmadena. Samuti on selle haiguse suhtes vastuvõtlikud aiakultuurid nagu sõstrad, ploomid, õunapuud, kirsid ja aprikoosid. Mõjutatud oksad tuleb ära lõigata ja hävitada, lõigatud koht pihustatakse vasksulfaadi lahusega (1%) ja seejärel määritakse see aiavariga.\nKui leheplaatidele ja marjadele ilmuvad pruuni-oliiviga sametised täpid, tähendab see, et taim on nakatunud kärntõvega. Küpsetel viljadel ilmnevad praod ning rohelised marjad lakkavad arenemast ja tekib korts. See haigus on seen, seetõttu on vaja taime ravida kolmes etapis samamoodi nagu eespool kirjeldatud.\nHalli mädanemise ehk monilioosi tõttu hakkab taim kuivama. Selle varred ja oksad närtsivad ja väliselt näevad välja nagu põlenud, marjad mädanevad. Koore ja puuviljade pinnale ilmuvad halli värvi kaootiliselt väikesed kasvud. Puuviljamädanikku hallmädanikust on võimalik eristada nende kasvude asukoha järgi, seega asuvad nad esimesel juhul kontsentrilistes ringides. Oksadele ilmuvad praod, millest kummi voolab, mille tulemuseks on lõtvumine. Halli- või puuviljamädaniku ravimiseks kasutage Bordeaux segu. Siiski tuleb meeles pidada, et seenhaigusi saab ravida ka selliste ravimitega nagu: Nitrafeen, raud- ja vasksulfaat, Oleokobriit, vaskoksükloriid, Captan, Phtalan ja Kuprozan.\nKummiteraapia on kõige sagedamini teiste haiguste sümptom. Samal ajal hakkab koores asuvatest pragudest välja voolama paksu vaigust heledat ainet, mis tahkub õhus. Sageli tekivad sellised praod taimede koorest, mida on mõjutanud augustatud laigud, samuti kirsid, mis on saanud päikesepõletuse või on kannatanud külma käes. Kui lähitulevikus midagi ette ei võeta, kuivavad oksad, millest kummi voolab, ja see võib põhjustada kogu taime surma. Pragude servad tuleks puhastada terava tööriista abil. Pärast seda pihustatakse haav oblikhappe lahusega (100 milligrammi liitri vee kohta) või immutatakse värsketest hapuoblikalehtedest valmistatud kruubiga. Siis määritakse neid aiavariga.\nNõia harjataoline seen parasiteerib viljapuudel. See soodustab suure hulga steriilsete õhukeste võrsete moodustumist. Mõjutatud isenditel muutub lehestik pleekinud ja omandab kahvatupunase tooni. Leheplaadid muutuvad väiksemaks, muutuvad rabedaks ja kortsuvad. Suveperioodi lõpus võib lehestiku õmbluspinnal leida halli värvi õitsemist, milles on seene eosed. Lõigake kõik mõjutatud varred tärkavate õhukeste võrsetega. Taim ise tuleb pihustada raudsulfaadi lahusega (5%).\nJuurevähk on bakteriaalne haigus. Mõjutatud isendis ilmuvad juurtele pehmed väikesed kasvud. Haiguse arenedes muutuvad nad suureks ja võivad ulatuda 10 sentimeetri läbimõõduni ning ka sellised kasvud kõvenevad. Selle tulemusel juured nõrgenevad, nad ei kasva liivasel pinnasel hästi. Nendest ilmuvad juurevõrsed ei moodusta oma juuri. Täiskasvanud isendit ei saa ravida. Kui seemik haigestub, tuleks see välja kaevata ja kõik väikesed kasvud lõigata tööriista abil, mida eelnevalt töödeldakse formaliinilahusega. Seejärel desinfitseeritakse juurestik vasksulfaadi lahusega (1%).\nMosaiigi helin ja mosaiikhaigus - need haigused on põhjustatud viirusest. Kui kirssi mõjutab mosaiik, ilmuvad selle leheplaatidele selged jooned ja kollased triibud, mis paiknevad veenidega paralleelselt. Mõjutatud lehestik kaardub kokku, muudab selle värvi punaseks, seejärel pruuniks ja lõpuks sureb enne tähtaega. Kui taime mõjutab rõngastatud, siis moodustuvad tema lehestiku pinnale valkjad ringid, nendes kohtades hakkab plaat murenema, võivad isegi tekkida augud.Selliseid haigusi ei saa ravida. Mõjutatud isendid eemaldatakse mullast ja hävitatakse.\nKirsihaigused. Aedmaailma sait.\nKirsside jaoks on kõige suurem oht järgmistele kahjuritele: ploomikoi, kirsi- ja linnukirsikärsakad, limased, seltskondlikud ja kahvatujalgsed saekärbsed, maapõue lehtedeuss, kirsitäide ja sarapuu.\nPloomikoi röövikud kahjustavad taime marju, nad söövad seemnete lähedal olevad tuumad ära ja söövad ka viljaliha. Kui selline kahjur avastati õigeaegselt, siis tuleks ploomid ja kirsid ning pagasiruumi pinda piserdada selliste ainete lahustega nagu: Ambush, Anometrin, Citkor või Rovikurt.\nKirsikärsakas on väike karmiinpunane rohelisest pronksist mardikas, mis tuleb nukust välja mai keskpaigast lõpuni. See mardikas sööb taime pungi, lehestikku, pungi ja munasarju. Emane kärsakas muneb munad luukoesse ja üks isend võib kahjustada umbes 200 marja. Munadest ilmuvad vastsed, kes söövad luu südamikku. Need vastsete poolt kahjustatud viljad kukuvad maha. Sellisest kahjurist vabanemiseks peate taime pärast selle tuhmumist pihustama, uuesti töötlemine toimub 1,5 nädala pärast. Töötlemiseks kasutage Rovikurt, Ambush või Aktellik juhistes näidatud annustes.\nLinnukirsikärsakas on väike pruunikashall mardikas, kes käitub umbes samamoodi nagu kirsikärsakas. Tema välimus toimub samal ajal, samal ajal kui ta suudab kirsile sama kahju tekitada. Taimede pihustamiseks kasutatakse samu vahendeid. Esimene pihustamine tehakse enne kirsi õitsemist. Pärast õitsemist viiakse läbi uuesti töötlemine, kuid ainult vajadusel. Mis kõige parem - Actellik tuleb sellise kärsaga toime.\nAbsoluutselt kõik saekärbeste sordid söövad taime leheplaate, millest sageli jääb järele vaid veenide luustik. Kui kahjureid on palju, suudavad nad hävitada umbes 70 protsenti kõigist leheplaatidest, see mõjutab taime saagikust ja külmakindlust äärmiselt negatiivselt. Mõjutatud kirsid tuleb pärast õitsemist piserdada Karbofose või Aktellikiga.\nJuunis muneb maapõue lehtede koor munad koore pragudesse, mis katavad taime oksad või varre. Munadest kooruvad röövikud, kes hakkavad koore all nende käike närima. Liblikate suveperioodil tuleks kirsse pritsida Karbofose (10%) või Actelliku (50%) lahusega.\nViirpuu on suur valge liblikas. Selle röövikute ilmumine toimub aprilli viimastel päevadel või mai esimestel päevadel. Need on valitud ämblikupesade hulgast, neil on must pea ja nende seljal on 2 kollakas-kuldset triipu. Rajad võivad olla kuni 45 mm pikad. Enamikku neist kahjuritest söövad tavaliselt linnud, kuid väike osa isenditest, mis järele jääb, võib aiakultuure oluliselt kahjustada. Niipea, kui röövikud kirsil on näha, tuleks seda pihustada Rovikurti, Ambushi, Aktelliku või Corsairiga.\nKirsitäide on väike putukas, mis võib kirsse palju kahjustada. Nende kahjurite tõttu on noored võrsed kõverad ja nende kasv peatatud, samuti lehtplaatide keerdumine, mustamine ja kuivamine. Noored taimed muutuvad vähem külmakindlateks ja talvel külmuvad. Lehetäide eritisi söövad sipelgad, nii et nad settivad ka kirssidele rohkesti. Esimene töötlus tuleks teha kevadperioodi alguses. Pihustamiseks võite kasutada Actelliki, Ambushi, Rovikurti või Karbofost. Töödeldud kirsid vajavad süstemaatilist kontrolli. Kui märkate isegi mõnda putukat, piserdage taime uuesti.\nKuidas piirata kirsikasvu oma aias\nJuurekasv ilmub kirssidel sageli. See võtab emataimest osa toitaineid, mis mõjutab saagikust negatiivselt. Juurte järglased hakkavad suhteliselt kiiresti vilja kandma ja emataim nõrgeneb sel ajal. Selle vältimiseks peaksite kasutama ülekasvu vastu võitlemiseks järgmisi meetodeid:\nKirsside täielikuks vabanemiseks on vaja puu maha raiuda, mis annab kasvu. Sae lõikepinnale tuleks puurida mitu auku. Neisse valatakse Saltpeter ja känd ise kaetakse katusematerjaliga. Mõne kuu pärast peaks känd täielikult mädanema, pärast mida tuleks kõik juuretapid välja juurida.\n2 korda kuus tuleks juureimuritele pihustada herbitsiidi, näiteks: orkaan, glüfos, regent, pruner või tornaado. See toob kaasa surma ja ülekasvu ning taime, millest see pärineb.\nKui te ei soovi kirsipuud hävitada, peate juurdekasvu välja kaevama kuni kohani, kus need kinnituvad emataime juure. Need lõigatakse juure, samal ajal kui kännud ei tohiks jääda.\nKogenud aednikud soovitavad vabaneda neist taimedest, mis on altid kasvama. Selle asemel on soovitatav istutada seemikud saidi seemnevarudele, kuna neile ei ilmne juurevõrseid. Praegu on sellist seemikut üsna lihtne osta. Kui te ei tea kindlalt, kas see kirss annab juuretõmbajatele või mitte, peaksite selle ümber poolemeetrises raadiuses kaevama katusematerjali või kiltkivi tükkideks, mattes need pool meetrit mulda. Fakt on see, et kirsioksad ilmuvad 0,3 m sügavusele.\nKirsisordid Moskva piirkonnale\nMoskva piirkonnas istutamiseks tuleks valida kirsiasordid, mis on vastupidavad kokkomükoosile, millel on kõrge talvekindlus ja saagikus. Parimad sordid:\nLjubskaja... Seda sorti on kasvatatud pikka aega, see on iseviljakas ja annab rikkaliku saagi. Taim on umbes 250 sentimeetrit pikk, mis muudab marjade korjamise lihtsaks. Krooni kuju levib, koore värvus on pruunikashall. Tumepunastel viljadel on magushapu viljaliha.\nApukhtinskaya... Hiline iseviljakas põõsatüüp. Taime kõrgus on umbes 300 sentimeetrit. Suured tumepunase värvusega viljad on südamekujulised. Magushapu viljaliha on kerge kibedusega.\nNoored... Kõrge saagisega külmakindel sort, mis saadi sortide Lyubskaya ja Vladimirskaya abil. Taime kõrgus on umbes 250 sentimeetrit. Vorm võib olla puu ja põõsas. See on seenhaiguste suhtes vastupidav. Magushapud mahlased marjad on tumepunased.\nVavilovi mälestuseks... See kõrge iseviljakas sort on külmakindel. Marjad on sügavpunased ja magushapu maitsega.\nMänguasi... Sellel kirsi ja magusa kirsi hübriidil on kõrge saagikus. Lihavad sügavpunased puuviljad on värskendava maitsega.\nTurgenevka... Sellel sordil on kõrge saagikus ja vastupidavus kokkomükoosile, see on levinud Moskva piirkonnas. Taim on umbes 300 cm pikk ja tagurpidi püramiidikujulise võraga. Südamekujulised suured Burgundia viljad on magushapu maitsega. Sellise sordi tolmeldamiseks tuleb aga tolmeldavaid sorte kasvatada aiakrundil, näiteks: Ljubskaja või Molodežnaja.\nIsegi Moskva piirkonnas saate kasvatada selliseid sorte nagu: Almaz, helde, Crystal ja Shubinka.\nVarajase valmimisega sordid valmivad juuni teises pooles. Populaarsed sordid:\nOrlovskaja varakult... Sort on vastupidav kokkomükoosile ja külmale. Punased marjad on keskmise suurusega.\nInglise keel varakult... See Inglismaal ilmunud sort on tuntud väga pikka aega. Ta on pikk, mõõduka külmakindlusega. Tumepunased mahlased marjad on väga magusad.\nTarbekaubad... Väike sort suurte, mahlaste, tumepruunide magustoidumarjadega. Need on maitselt magusad ja kergelt hapud.\nJenikejevi mälestus... See on iseviljakas, keskmise suurusega sort. Taime kõrgus on umbes 300 cm, sellel on keskmine saagikus ja universaalsed marjad.\nOotus... Sordil on kõrge saagikus. Marjad on tumepunased, peaaegu mustad. Neid võib süüa värskelt või kasutada kompoti, hoidiste ja likööride valmistamiseks.\nVarajane magustoit... See sort on eriti varajane. Viljade värvus on punakaskollane.\nPopulaarsed hooaja keskel olevad sordid:\nRobin... Iseviljakas, keskmise suurusega sort, mida eristab saagikus ning vastupidavus külmale ja kokkomükoosile. Magushapud marjad on tumepunase värvusega. Tolmeldamiseks kasutatakse järgmisi sorte: Shubinka, Lyubskaya, Vladimirskaya, Bulatnikovskaya.\nŠokolaaditüdruk... Madalakasvuline iseviljakas sort, mida iseloomustab vastupidavus põuale ja külmale. Marjad on tumepunased.\nMorozovka... Keskmise suurusega iseviljakas sort, mis on vastupidav külmale, kokkomükoosile ja põuale. Magustoidu magusatel marjadel on sügav punane värv.\nVladimirskaya... Iseviljakas kõrge sort. Väikestel kergelt lamestatud lamedate ümarate marjadel on magushapu maitse ja tumepunane värvus.\nRossosh must... Seda keskmise suurusega sorti eristab saagikus ning vastupidavus põuale ja külmale. Suurtel magushapudel marjadel on kastanpruun, peaaegu must värv.\nMust kork... Iseviljakas keskmise suurusega sort, külmakindel. Magusad marjad on peaaegu musta värvi ja kerge hapukusega.\nHilist sorti kirsid\nPopulaarsed hilised sordid:\nBelle... Sordi eristab saagikus ja talvekindlus. Keskmise suurusega tumepunastel marjadel on mahlane, õrn magushapu liha.\nViljakas Michurina... Keskmise suurusega sort, mida eristab saagikus ja külmakindlus, on vastuvõtlik seenhaigustele. Kroon levib. Keskmise suurusega läikivad sügavpunased marjad on ümar kuju.\nNord Star... Nõrk iseviljakas sort. Omab vastupidavust seenhaigustele ja suurt külmakindlust. Marjad on tumepunased.\nMälu... Sort on külmakindel ja suure saagikusega. Suured magushapud puuviljad on tumepunase värvusega.\nRusinka... Põõsavormi iseviljakas sort. Tal on kõrge külmakindlus. Taime kõrgus on umbes 200 cm, magushapud marjad on tumepunased, peaaegu mustad.\nErudiit... Sort on ilmunud hiljuti. Viljad on suured tumepunased.\n5 KÕRGEMAT KIRSISORTI. Kirssidest rosinate ja marmelaadi keetmine\nViburnumi istutamine ja hooldamine\nMaandumine: kevadel või sügisel.\nValgustus: ere valgus, kuid parem on osaline varjund.\nPinnas: mis tahes, välja arvatud turvas ja podzool. Happesus on soovitav neutraalne või kergelt happeline - pH 5,5-6,5.\nKastmine: nädalas, veekulu - 3-4 ämbrit täiskasvanud põõsa kohta. Noored taimed vajavad vähem niiskust, kuid kastavad neid samamoodi.\nÜlemine kaste: eelistatavad on kuivad: kevadel - kaks supilusikatäit karbamiidi hajutatakse iga põõsa varre lähedal olevale ringile, enne õitsemist puistatakse juureliigile pooleliitrine tuhapurk ja 2 supilusikatäit kaaliumsulfaati ning pärast õitsemist - 2 supilusikatäit Nitroammofoska. Viimast korda lisatakse 10 liitris vees 2 supilusikatäit superfosfaadi ja kaaliumsulfaadi lahust, kuid kui multšid orgaanilise ainega multšida, siis saate hakkama ka ilma viimase söötmiseta.\nKärpimine: kevadel, enne pungade murdumist, viivad nad läbi sanitaar- ja kujunduslõike ning sügisel vajadusel sanitaartehnika.\nPaljundamine: seemned, pistikud, kihiline kiht (horisontaalne ja vertikaalne), põhiprotsessid.\nKahjurid: viburnum-lehemardikad, mustad leherullid lehetäid, viburnum-leherullid, kuslapuu sapipõimikud, rohelised koored.\nMaguskirss on suur puittaim, mis kasvab kiiresti noorena. Puu juurestik paikneb kõige sagedamini horisontaalselt, kuid teatud tingimustel võivad moodustuda ka võimsad vertikaalsed juured. Esimesel kahel eluaastal moodustab taim peajuure, mis aja jooksul hargneb. Kirsi kroon on munakujulise kujuga, mis sõltuvalt tingimustest võib muutuda ka kooniliseks. Kirsikoor on pruun, hõbedane või punakas, mõnikord kihiline põikfilmidega. Kirsivõsud moodustuvad kahte tüüpi: brachüblastid - ühe internoodiga lühendatud võrsed ja auksiblastid - võimsad pikad võrsed. Maguskirssi võrsetel on pungad kolme tüüpi: vegetatiivsed, generatiivsed ja segatud.\nKirsilehed on piklikud, piklikud, lühikese teravusega, servaga sakilised, paiknevad kuni 16 cm pikkustel leherootsudel, leheplaadi põhjas näärmetega. Valged õied avanevad märtsi lõpus või aprilli alguses - veidi varem kui lehed ja moodustavad väheseõielisi istmelisi õisikuid. Kirsivili on kerakujuline, ovaalne või südamekujuline punakasruum, millel on mahlane, lihakas viljakesta helekollane, punane, tumepunane või peaaegu must värv, on ka põsepunaseid sorte ja metsikute kirsside viljad on väiksemad kui kultiveeritud kirsside marjad. Puu läbimõõt ulatub 2 cm-ni, perikarpi sees on kergelt piklik või sfääriline sile luu, mille seemnest koosneb punakas varjundiga kollakaspruuni värvusega endosperm, embrüo ja koor.\nCherry elab kuni 100 aastat ja hakkab vilja kandma nelja-viie aasta vanuselt. Selles artiklis me ütleme teile kuidas kirsse kasvatada seemikust täiskasvanuks puuks, kuidas kirsse korralikult hooldada, et säilitada nende tervis aastaid, kuidas toita kirsse nii, et need kannaksid aasta-aastalt rikkalikult vilju, ning pakume kirsside kasvatamise ja hooldamise kohta palju olulist ja huvitavat teavet.\nVaata videot: Võrru! - Jaan Kirss\nCopyright © associationofindependentevangelicallutheranchurches.org | Kirss...


Türgi prokuratuur andis korralduse vahistada ligi 350 inimest - Maailm - Postimees.ee\nTürgi prokuratuur andis korralduse vahistada ligi 350 inimest\nTürgi prokuratuur andis korralduse vahistada ligi 350 inimest.\nTürgi prokuratuur andis korralduse vahistada ligi 350 inimest, keda kahtlustatakse sidemetes 2016. aasta riigipöördekatse korraldamises süüdistatava islamivaimulikuga, teatas riiklik uudisteagentuur Anadolu.\nPolitsei käivitas täna Istanbulis ja 47 Türgi provintsis operatsiooni kahtlusaluste kinnipidamiseks. Arvatakse, et kahtlusalustel on salajased kontaktid Ameerika Ühendriikides elava islamivaimuliku Fethullah Güleni võrgustikuga.\nTagaotsitavatest 271 on sõdurid ja neist omakorda 122 tegevteenistujad. Ülejäänute hulgas on üks erukindral ja mitukümmend endist kadetti.\nTürgi võimud viivad regulaarselt läbi operatsioone Güleni liikumise mahasurumiseks. Alates 2016. aastast on kinni peetud 50 000 ja ametist vallandatud üle 110 000 inimese.\nEile teatas Norra migratsiooniamet, et Türgi päritolu asüülitaotlejate arv on võrreldes eelmise aastaga tõusnud. Asüülitaotlejad kurdavad tagakiusamise pärast, mis on seotud nende võimalike sidemetega Güleniga.


Kingiideed 8 записи\nTõukerattad. Kas tasub valida elektrilist tõukeratast? Kevad on lõpuks käes ja taas on võimalik planeerida endale jalg- ja tõukeratastega seotud meelelahutust. Neile, kellel pole veel tõukeratast on soovitatav see osta. Miks? Vastus on väga lihtne - see on kasulik tervisele.\nKuidas eristada originaalseid lõhnaõlisid võltsingust? E-poe maineOriginaaltoodet valides ja ostes soovitame pöörata tähelepanu ka klientide tagasisidele, mis kindlustab ja hõlbustab Sinu valikuid soovitud toodete osas. Turvaline ja usaldusväärne pood ei müü toote näidiseid ega testreid.\nSuur ülevaade parimatest jõulukinkidest igas vanuses lastele Jõulud on tulemas ja lapsed ootavad kingitusi. Vanemad ja vanavanemad ning kõik teised täiskasvanud peavad iga aasta kingiideede üle nuputama. Ka see aasta pole erand. Kinkida\nParimad kingid 2018. aasta jõuludeks Jõulud lähenevad suure kiirusega, kuid on veel palju töid, mida tuleb teha: kodu kaunistada, jõulupeo ettevalmistused ja loomulikult kingituste otsimine sugulastele ja perekonnale.\nMiks sa ei tohiks Mustast Reedest ilma jääda? Tõenäoliselt oled kuulnud rohkem kui korra väljendit "Must Reede".\nKingitused 2–4-aastastele tüdrukutele Mudilased on vahvad. Nad kasvavad kiiresti ja õpivad lühikese aja jooksul väga palju. Vaid silmapilgutusega võid kõigest ilma jääda ja juba ongi sinu väikesest plikatirtsust sirgunud noor neiu.


Ingver - kasu ja kahju - Vesi November\nMe arvame, et paljud neist vähemalt üks kord oma elus on kuulnud sellist tuntud vürtsi nagu ingver. See taim on kantud paljudele mitte ainult kulinaarsetele, vaid ka maagilistele tervendavatele omadustele. Usutakse, et ingveri juur on peaaegu universaalne ravim, mis aitab mitmesugustest vaevustest.\nKas tõesti on see tõsi, et ingveri juurtel on unikaalseid omadusi ja võimeid? Me arutame seda ja palju muud edasi. Ent kõigepealt peame vastama küsimusele, milline ingver on ja milleks seda kasutatakse, ning teha lühike ajaloo ülevaade, et kõike seda ravimtaimast teada saada.\nHealing Ginger Root\nSelle mitmeaastase taime täisnimi sama nime ja perekonna perekonnalt kõlab nagu ingveri ravim või apteek. Lisaks on kirjanduses tihtipeale selline nimi nagu Zingiber officinale, mis tähendab ladina vene tõlkes tavalist ingverit.\nLihtsamalt öeldes kutsutakse nii taim ennast ja selle koostisosad, näiteks lehed või risoom, ingveriks. See taim "armastab" sooja riike ja kasvab kerge kliima Lõuna-Aasia, Austraalia, Indoneesia, Barbados ja India. Praegu tööstuslikes kogustes kasvatatakse taimi kõige rohkem Hiinas.\nEespool nimetatud riikides on inimest meditsiinis kasutanud ingverit tuhandeid aastaid. Eurooplased taipasid ka teada, kuidas ingveri ravimtaimed mõjutavad inimkeha ainult keskajal, mil meremehed tõid Vanale maailmale kummalise vürtsi. On märkimisväärne, et ingver tuli Euroopasse kohutava ajaga.\nSee katk oli ohjeldamatu ja selle surmava haiguse ravimiseks kasutati kohe uut ülemereterritooret. Selle taime jaoks olid inimesed valmis andma vapusat raha, kuigi sel ajal olid väga vähesed inimesed tõesti teadlikud, mida teha ingveri juurtega ja kuidas seda ravimiseks kasutada.\nTänapäeval ei jäta ingver oma positsiooni loobuma ja kõik on nõutav ka toidu valmistamisel ja meditsiinis, mitte ainult rahvas, vaid ka ametlikus.\nGinger Root, värske ja kuivatatud\nNagu eespool mainitud, kasvatatakse seda taimet, enamasti nii Hiinas kui ka Kagu-Aasia riikides. Meie laiuskraadides võite osta nii värsked juured kui ka taimede mugulad, kuivatatud suhkruga või marineeritud ingveriga.\nToiduvalmistamisel kasutatakse ingverit vasariku kujul, see annab toidule õrna vürtsiku maitse ja lõhna. Ent riikides, kus see taim kasvab, on ingveri juurepulbri kasutamine minimaalne. Kuna ühtki kõige kõrgema kvaliteediga pulbrilist ekstrakti ei saa maitse- ja lõhnaomadustega võrrelda värske tootega.\nSellist maitsestamist nagu ingverit lisatakse liha- ja kalatoidule, salatidele, kastmetele ja jookidele. Marineeritud ingverit kasutatakse eeljahutana, mis serveeritakse Jaapani rahvusliku sushi tassi. Arvatakse, et ilma selle vürtsita ei jää paljud lemmiktoidud maitsele nii eredad ja küllastunud.\nLisaks sellele lisatakse jookidele ingveripulbrit, nagu värske juur. Näiteks tee, mis muide peetakse mitte ainult maitsvaks ja tooniks, vaid ka ravimi juuksed. Niisiis, mis on ingveri jaoks kasulik ja milline on selle taime mõju inimese kehale.\nNagu teate, on igal medalil kaks külge ja ingver pole erand. Isegi kõige kasulikum toode on oma plusse ja miinuseid. Seetõttu uurime üksikasjalikult, millised on ingveri kahjulikud ja kasulikud omadused. Võib-olla tasub kõigepealt kaaluda taime keemilist koostist, mis aitab valgustada ingveri juure kasulikke omadusi.\nIngver juur, kasu ja keha kahjustus\nNiisiis, milline on inimkeha ingveri kasutamine? Alustame sellele küsimusele vastamisega. Taimede risoomi koostis sisaldab palju bioloogiliselt aktiivseid komponente (vastavalt teadlaste konservatiivsetele hinnangutele umbes 400 ühendit), mis määravad ingveri ravivad omadused. Ja enamik neist sisaldub eeterlikus õlis, mis on taime keemilise koostise aluseks.\nIngveriõli peamised komponendid omakorda on sellised orgaanilised ühendid nagu:\nα- ja β-zingiberins, st Zingiberenes ja sesquiterpeenid on terpeenide laia klassi kuuluvaid aineid, mille peamine erinevus on süsivesinike sisaldus nende koostises, samuti ketoonid, aldehüüdid ja alkoholid. Neid kasutatakse laialdaselt parfümeerias lõhnade fiksaatorina, aga ka farmakoloogias teatud ravimite, näiteks anthelmintiliste ravimite valmistamisel;\nlinalool on orgaaniline alkohol, mille põhjal saadakse linalüülatsetaat (oreli lõhnaga lilli eeter), mida kasutatakse ka kosmeetikatööstuses aromaatsena;\nkampoen on monoterpene või looduslikult esinev süsivesinik, mis mängib olulist rolli paljudes tööstusharudes, kuna see on vaheühend looduslike ühendite valmistamiseks nagu kamper;\nBisaboliin on terpeenide klassi teine esindaja, kelle keemilised omadused, nimelt lõhna- ja maitseained, on leidnud parfüümi tööstuses kasutamist;\nCyneool või metaanoksiid (tuntud ka vananenud nimetuse eukalüptooli all *) on monotsükliline terpeen, mis on osa ARS ja ARVI raviks kasutatavast antiseptilistest ja reoktantsusravimitest. Lisaks on see ühend mõne sünteetilise eeterliku õli osa, st tehislikult toodetud;\nBorneol on alkohol, mida kamfenoolina kasutatakse kamperi sünteesiks, mida omakorda kasutatakse laialdaselt nii meditsiinis kui ka parfümeerias;\ntsitraal on aine, mis kujutab endast aldehüüdi (alkoholi, mis ei sisalda vesinikuosa). Seda alkoholi kasutatakse laialdaselt parfümeeriatööstuses lõhnaainetena, samuti lõhna- ja maitseainetena toiduainetööstuses ning farmakoloogias kui põletikuvastaste ja antiseptiliste ravimite koostisosana. Tuleb märkida, et tsitraal võib nimetada üheks kõige olulisemaks ühendiks, mis määrab ingveri ravivad omadused. Kuna see aine võib vererõhku positiivselt mõjutada, on see tooraine A-vitamiini edasiseks sünteesiks, mis on hädavajalik ja tingimusteta kasulik kõigile eranditult inimestele ning on ka osa ravimitest, mis aitavad tõhusalt teatud silmahaiguste ravimisel. Lisaks on see aldehüüd hädavajalik lastele, kellel on selline haigus nagu intrakraniaalne hüpertensioon.\nEnt ingveri kasulikkus ei seisne mitte ainult eeterlikus õlis, mis on rikkalikult taime risoomi keemilises koostises. Meile tundub, et paljud, kes seisid silmitsi hooajaliste külmetushaigustega, kohtusid traditsioonilise meditsiini internetis retseptidega, mille põhikomponent oli lihtsalt ingver.\nSee on tingitud asjaolust, et ingveri juurte keemiline koostis on rikas askorbiinhappe sisaldusega, teisisõnu peamise "võitleja" C-tüüpi vitamiiniga, millel on erinevad ARD ja ARVI tüübid.\nLisaks sellele on teaduslikult tõestatud, et askorbiinhape on ühend, mille arstid viitavad normaalsele kasvule, arengule ja inimese eksistentsile vajalikele niinimetatud olulistele ainetele.\nTaimede risoom sisaldab teisi võrdselt olulisi tervise ja heaolu (ja ka askorbiinhappe) ühendite jaoks, näiteks:\nretinool, s.o A-vitamiin;\nasendamata aminohapped (metioniin, lüsiin, fenüülalaniin, valiin, leutsiin, metioniin, isoleutsiin, histidiin, treoniin ja arginiin);\noleiin, linoolhape, nikotiin ja kaprüülhapped.\nSpetsiaalsete ja sarnaste muude vürtsidega on lõhna- ja maitseainete ja aromaatsete võimete eest vastutav kindel aine nagu gingerol. Nüüd usume, et on saanud selgeks, milline ingveri juur on kehale hea, sest oluliste makro- ja mikroelementide loend, mis on selle osa, on üsna muljetavaldav. Olles saanud kõik teada ingverist oma keemilise koostise poolest, räägime ingveri kasulikest omadustest ja vastunäidustustest.\nIngveri juure kasulikud omadused ja vastunäidustused\nLehtede ja ingveri juurte kasutamise retsept on Internetis hõlpsasti leitav. Traditsioonilises meditsiinis Aasia riikides on selle taime kasutamine meditsiinilistel eesmärkidel samuti tavaline, nagu ka kummel või tüümiani kasutamine koduloomadel.\nVaba ingveri ilmumisega meie laiuskraadides on tekkinud palju küsimusi, mis on õigete vastuste andmiseks olulised. Lõppude lõpuks ei suuda teie tervis oluliselt kahjustada teadmata seda, mida taim ravib ja kuidas ingverit toitu õigesti kasutada. Seetõttu on kõigepealt vaja välja selgitada, milline ingver on vaja, kes on vastunäidustatud, ja ka seda, miks seda kasutatakse.\nNii et sellest, mis ingverit aitab. Kuna taimede risoom sisaldab selle koostises palju kasulikke ühendeid, on sellel valmistatud ravimitel põletikuvastased, antiemeetilised ja immunostimuleerivad omadused. Kõik muu, ingveri juur on positiivne mõju seedetrakti süsteemile.\nEeltoodu põhjal võite vastata küsimusele, mis paraneb taime juurest, ja sõnastada selle kasutamise viited. Alustame seedetrakti haigustega (seedetrakt). Ingver on peamiselt vürts, ja nagu paljud teised vürtsid, stimuleerib söögiisu ideaalselt, mõjutades samal ajal ainevahetusprotsesse.\nSeetõttu aitab ingveri regulaarne kasutamine normaliseerida nii rasva kui ka kolesterooli metabolismi organismis.\nVõttes arvesse taime omadusi, teevad toitumisspetsialistid sageli nõu oma toidule lisamise kohta ka inimestele, kes soovivad lahti saada lisataskudest.\nReaktsioonide hulka kuuluvad aktiivsed bioloogilised ühendid, täpsemalt asendamatud aminohapped, parandavad organismi verevarustust, kiirendades seeläbi metaboolseid protsesse, mis toob kaasa kalorite tõhusama põletamise.\nLisaks sellele on ingveril kasulik mõju soole peristaltikale, mis koos ülaltoodud omadustega annab olulise tulemuse kaalu langetamisel. Loomulikult järgides õige toitumise ja igapäevase füüsilise koormuse põhimõtteid. Nii et ärge arvake, et võite kiiresti kaalust alla võtta, lihtsalt lisades kõrge kalorsusega roogasid nagu näiteks ingveri maitsestamist.\nMärgitud ingveri ja suhkrustatud suhkurdatud puuviljade eelised ja kahjumid\nSee ei ole lihtsalt kõik ingveri kasuks naiste või meeste keha jaoks, kes püüavad kaalust alla võtta. Näiteks suhkrut kuivatatud, nagu ka kuivatatud ingverit suhkrutes ei saa nimetada ustavateks abistajateks võitluses rasvumise vastu. Pigem on see kõige halvemad vaenlased, mis takistavad vaid eesmärgi saavutamist.\nSee on kõike kaltsiumi sisalduse kohta suhkruroo kasvatatud risoomist, mis sõltub esiteks toote valmistamise tehnoloogiast ja teiseks maguskomponendi koka heldusest. Keskmiselt on 100 g suhkrustatud puuvilja (st kuivatatud ingveri suhkrulis) umbes 300 Kcal, mis on peaaegu kolm ja pool korda suurem kui sama värske risoomi kogus (80 Kcal 100 grammi toote kohta).\nJa kuigi pärast töötlemist ingveri suhkrustatud puuviljades on enamik neist sisalduvatest kasulikest ühenditest jäänud inimeste jaoks, kes soovivad oma kehakaalu normaliseerida, ei tohiks te seda delikaatset kaasata.\nSarnased probleemid on ka marineeritud risoomidel. Kas marjadega ingveri kasu on kasulik või see on lihtsalt maitsev suupiste, mis täiuslikult täiendab jaapani susi.\nNagu nad ütlevad populaarse tarkuse, peate teadma mõõdud kõike. See reegel sobib kõige paremini marineeritud ingveri juure. Erinevalt suhkrustatud ingverist, marineeritud ei karda selle kalorsust, mis muide on ainult 51 kcal 100 grammi kohta.\nKuid see pole nii lihtne, sest toote valmistamise tehnoloogia hõlmab marinaadi kasutamist, mis hõlmab retsepti riisi äädikat. Seetõttu, kui teil on seedetraktiga probleeme, on teil rangelt keelatud süüa isegi seda toodet.\nAsjaolu, et maitsestatud ingveri maohaavand või gastriit võib inimese tervist märkimisväärselt süvendada, mis võib tulevikus põhjustada tõsiseid probleeme. Märgitud ingveri keemiline koostis, hoolimata selle valmistamise tehnoloogiast, sisaldab suhteliselt palju kasulikke elemente ja värske taime mahla.\nSeetõttu võime öelda, et see toode ei ole mitte ainult kehale kahjulik, vaid ka absoluutne kasu.\nKuid isegi täiesti terve inimene, kes tarbib suurel hulgal konserveeritud ingverit, võib saada sellist gastronoomilist nõrkust nagu ebamugavust või iiveldust.\nSelle tulemusena tahaksin märkida, et soolte puhul ei ole mingit ingverit kohutav, kui te kasutate seda proportsioonis. Siiski, kui olete tõsiselt otsustanud kaalust alla, siis on parem täiesti loobuma maitsev, kuid liiga kalorite tõttu kõrge suhkrusisaldusega suhkurdatud või kasulik, kuid ärritavad mao marineeritud ingver, mis stimuleerib söögiisu, see on täiesti kasutu inimestele dieedil.\nPole saladus, et ingverit on kõige paremini vaja ravimisel, aga ka ägedate hingamisteede infektsioonide ennetamisel. Selle põhjuseks on taime risoomipõletike omadused. Ingver on kõige efektiivsem kui taimne ravim hooaja külm, bronhiit või kurguvalu. Kõhu ravimiseks kasutage kristalliseerunud küüslaugu, mis on valmistatud ingveri ekstrakti või tee lisamisega taime risoomidest.\nIngveri tee kasu ja kahju\nVõite helistada ingveri tee kõigis aspektides täiuslikuks joogiks. Selle suurepärane maitse ja lõhn stimuleerib ja annab tugevust ning väga kasulik keemiline koostis avaldab inimese kehale kasulikku mõju. Ingvera tee eelised on olnud teada juba pikka aega ja mis on tähtsam ametliku meditsiini poolt tunnustatud.\nSamuti on märkimisväärne, et keegi saab seda tervendavat jooki kodus valmistada. Selleks võite kasutada hakitud või peeneks hakitud värsket ingveri juur, samuti valmis ingverpulbrit. Ingveri tee retsept on nii lihtne kui see võib olla, isegi laps saab seda soovi korral süüa.\nKooritud juur lõigatakse ja valatakse keeva veega ja seejärel lastakse mõnda aega seista. Kui vesi muutub helekollase varju, on jook valmis. Mesi ja sidrun sobivad ideaalselt koos ingveri, kaneeliga või kaneeliga. Selline jook mee ja sidruni arvel mitte ainult ei maitse paremini, vaid ka palju tervislikumaks.\nSügis-talvisel perioodil joo ingveri tee ja see maitsev kuuma joog aitab tugevdada immuunsüsteemi ja kaitsta nohu. Ingveri tee keemiline koostis on rikastatud B-rühma vitamiinidega ning sisaldab ka askorbiinhapet ja retinooli (A-vitamiin).\nJoogi keemiline koostis sisaldab ka mineraale nagu kaalium, magneesium, tsink, fosfor, raud, kaltsium ja naatrium. Ingveri jook ei ole mitte ainult hea külmakriitilise profülaktilise ja immunostimuleeriva vahendina.\nIngveri tee sidruniga\nInneri tee korrapärane tarbimine aitab seedimist ja ainevahetust luua.\nLisaks sellele on jook kasulik inimese aju.\nKahjuks on isegi sellel tervislikul ja maitsval juuril igas mõttes vastunäidustatud, nagu ka mõni muu ravim.\nSuurim juuaoht põhjustab seedetraktihaigustega inimesi. Lisaks ei tohi te juua ingveri teed öösel, sest see tõesti stimuleerib ja võib põhjustada unetust.\nIngveri tee vastunäidustused:\ngastriidi, koliidi või enteriidi ajal mao-, suu või söögitoru (nt haavandi või erosiooni) limaskestade kahjustus;\nArvatakse, et ingverit on maksa stimulant, st muudab selle keha aktiivsemaks. See tähendab, et C-hepatiidi või tsirroosiga inimestel peaks selle tarbimine loobuma. Kuna nende haiguste kulgu iseloomustavad põletikulised protsessid, mis esinevad maksas, mida ingver võib ainult süvendada;\nMõned teadlased on veendunud, et ingvere tee sageli on seotud inimeste urolitiaasi arenguga. Selgub, et ingveris sisalduvad aktiivsed ühendid aitavad kaasa kivide kiirele liikumisele sapijuha kaudu, mis ei ole alati hea ja võib põhjustada kiiret vajadust kirurgilise sekkumise järele;\nrangelt keelatud juua ingveri juua inimestele veretust kalduvatele inimestele;\nSamuti ärge kasutage ingveri teed inimestele, kellel on südameprobleemid. Fakt on see, et ingver, kellel on hüpertensioon või insult, samuti südameinfarkt, võivad põhjustada tervise halvenemist;\nTe ei tohiks ingveri juua ja temperatuuri juua, kuigi seda kuumut jooki kasutatakse erinevate külmetushaiguste raviks. Fakt on see, et ingver aitab tõsta kehatemperatuuri, mis on täiesti kasutu, kui see on nii kõrge;\nNaiste ingveri kasutamine on vaieldamatu ja joog, nagu ingveri tee, aitab naistel mitte ainult oma kehakesed paraneda ja noorendada, vaid ka vältida raseduse ebameeldivaid sümptomeid nagu iiveldus oma esimesel trimestril. Kuid sama jook teisel ja kolmandal trimestril võib rase naisele kahjustada, sest ingver mõjutab survet, mis on nii naiste tervisele kui ka sündimata lapsele ohtlik.\nKuid hoolimata kõigist ülaltoodud vastunäidustustest võib ingveri teed olla siiski omistatud uskumatult kasulikele ja veelgi väärtuslikumatele jookidele. Tõepoolest, üsna harva on ravimid maitsele nii meeldivad. Igal juhul ei ole ebaterve fanatism seotud ingveri joogiga ja seepärast toob see teie kehule ainult kasu.\nJätkame rääkimist ingveri kasulikest omadustest ja kaalume selle analgeetilist efekti. Gruusia ülikooli teadlased leidsid, et ingver aitab hakkama saada lihasvalu. Seda tehase kvaliteeti võtsid kohe vastu sportlased, kes oma okupatsiooni tõttu lihtsalt sunnitud igapäevase väljaõppe tõttu seisma silmitsi sellise probleemiga.\nLisaks saab ingver ära suhelda liigesevalu ja peavaludega. Inneri anesteetikumi ettevalmistamiseks võite teha riivitud ingveri juure või veega lahjendatud pulbri kompressiooni ja rakendada seda kohale, kus valu on tunda. Lisage igapäevases toidus värske vürtsi ja ingver on suurepärane ennetav vahend peavaludeks.\nIngveril on antiemeetikumid, seetõttu on soovitatav kasutada seda homöopaatilise vahendina rasedatele naistele, samuti inimestele, kellel on kalduvus merepõletikule või kemoteraapiat läbivatele patsientidele. Ja veel üks oluline ja ainulaadne ingveri omadus.\nSee taim kuulub loomulikele antioksüdantidele, mis aitavad tugevdada immuunsüsteemi, puhastab kahjulike ühendite keha, parandavad mälu ja nägemist. Kõik muu, ingver on positiivne mõju närvisüsteemile ja toetab keha stressi ajal.\nJa loomulikult on see kõige võimsam immunostimuleeriv aine, mida inimene vajab nii külma või gripi ajal kui ka pärast neid haigusi, et taastada oma jõud ja naasta normaalsele elule. Lõppude lõpuks, ingver mitte ainult ei tugevda immuunsüsteemi, vaid on ka toonilisi võimeid.\nIngveri kasulikud omadused ja vastunäidustused naistele\nKeegi ei ole saladus, et naiste ja meeste organismid on kaks täiesti erinevat "universumit", mis elavad oma seaduste järgi. Seepärast on loogiline kaaluda ingveri kasu ja kahju naise keha puhul eraldi selle taime mõju tugevast poolest inimkonnast.\nMis on ingveri jaoks naistele hea? Alguses peame silmas, et kõik eelpool loetletud kasulikud ingveri juurte omadused jäävad samaks nii naiste kui ka meeste jaoks. Kuid selle taime ainulaadsus on see, et see on kasulik nii kõigile inimestele üldiselt kui ka iga seksi kohta eraldi.\nSeega alustuseks räägime sellest, kuidas ingver on naisorganismi jaoks kasulik. Inglise juure kirjutatud ajalugu on umbes kolm tuhat aastat.\nIsegi Avicenna ja Hippokrates mainisid selle taime kasulikke omadusi oma kirjas.\nArheoloogid on avastanud kotte kuivatatud ingveri juurest, kui hõivata haudade hõimud Hiinas, mis pärinevad 2. sajandist eKr.\nHuvitav on see, et juba Antikristuses kasutati ingverit mitte ainult ravimina või vürtsi, vaid ka kosmeetikatoodetes. Arvatakse, et ingveri lisamine šampoonidele ja loputamistele ning ka taimedel põhinevate maskeeringute tegemine võib parandada juuste ja peanaha seisundit. Võite lihtsalt hõõruda ingveri mahla peanaha ja kosmeetiline efekt ei lähe kaua.\nIngver nimetatakse noorte juuriks, sest see taim aitab organismil noorendada. Tänu roosikööbli ainulaadsele keemilisele koostisele aitab see tõesti kehas tugevdada, puhastab ka toksiine ja räbu, mis toimib loodusliku antioksüdandina.\nVõite ingverit süüa või teha taime juurest lähtuvat noorendavat maski. Üldiselt vali tee oma maitsele. Veel üks oluline ingredi naiste omadus - taim võib mõjutada kasulikku vaagnärke, nimelt emakas.\nPikemat aega on ingverit kasutatud viljatuse raviks, aga ka mõnede eriti naiste haiguste raviks. Näiteks valus menstruatsioon. Ingveri võib kasutada ka raseduse ajal, et leevendada hommikust haigust, mis on iseloomulik esimesele trimestrile.\nEnt tulevikus ei tohiks ingveri juure kasutada, et mitte kahjustada tervis raseduse järgnevatel trimestril. Ka iidsetest aegadest peeti ingverit võimsaks aphrodisiaciks.\nSee on toode, mis "süttib sisemist leegi" ja aitab naisel seksuaalelu parandada. Fakt on see, et ingveri kasutamine toidus suurendab seksuaalset iha genitaalide vere jõulise kiirusega. Lisaks sellele on taimele võimsad põletikuvastased ja immunomoduleerivad omadused, mis aitavad säilitada reproduktiivse süsteemi tervist.\nMe räägime ingveri vastunäidust üksikasjalikumalt hiljem ja nüüd loetleme peamised tingimused, mille puhul naised ei tohiks süüa taimi ega kasutada seda kosmeetikavahendina:\nInimteri kasulikud omadused ja vastunäidustused meeste jaoks\nRäägime ingveri ravitavatest omadustest meeste jaoks. See taim avaldab kasulikku mõju meesorganile tervikuna. See aitab tugevdada immuunsüsteemi ja vabaneda kahjulikest ainetest ja ühenditest, mis akumuleeruvad elutööprotsessis. Ingveri juur aitab meestel, samuti naistel, pikendada noorukeid keha.\nEriti tähtis on ingveri meesorgani kuseteede süsteem. Värske ingveri regulaarne tarbimine aitab parandada tõhusust, samuti takistab teatud põletikuliste protsesside arengut või leevendamist. Meeste jaoks on ingver ka võimas aphrodisiac.\nTänu taimedele sisalduvatele B1-vitamiinidele, samuti A-le ja C-le, on vaagnaorganites paranenud vereringe, millel on positiivne mõju seksuaalfunktsioonile. Lisaks suurendab taime risoomi suur kogus tsinki testosterooni tootmise suurendamiseks. Meestel on ingveri juurte vastunäidustused samad, mis naistele.\nVastunäidustused ingveri juure\nNagu selgus, on ingveri juur kasulikke looduslikke ühendeid ja tõhusat ravimit, mis aitab mitte ainult ravi, vaid ka mitmete tervisehäirete ennetamisel. See on ainult siis, kui ingver on ravimtaim, siis on see nagu ka kõik teised ravimid oma vastunäidustused ja kõrvaltoimed.\nRäägime sellest üksikasjalikumalt selles jaotises. Varem oleme juba maininud mõningaid vastunäidustusi ingveri suhtes. Lisaks loetlesid nad peamised vastunäidustused meestele ja naistele. Selle taime vastunäidustused ei ole nii palju, aga kui te neid ei tea ja tõsiselt ei võta, siis võite oma tervist oluliselt kahjustada.\nOn tähtis rõhutada asjaolu, et keegi ei ole tühistanud sellist asja nagu üleannustamine, mis võib esineda sellise toote liigse tarbimise korral nagu ingver.\nSeetõttu on oluline teada mitte ainult, kes ingverit on vastunäidustatud, vaid mida teha juurtega, et sellest maksimaalselt kasu saada ja vältida kahjulikke tagajärgi.\nIngveri juure positiivsete omaduste tundmine, kuid negatiivsete külgede mõtlemine, kuritarvitavad inimesed sageli seda tõeliselt looduslikku ja efektiivset uimasti, põhjustades seega nende kehadele korvamatut kahju. Seetõttu peaks enne enesehoolduse algust konsulteerima arstiga.\nSee kehtib eriti vanemate inimeste kohta, kellel on reeglina südame-veresoonkonna probleemid. Alustuseks räägime sellest, kuidas ingveri juur mõjutab südant ja kas selle kasutamisel on vastunäidustused hüpertensioonile.\nKui teil on südame-veresoonkonna haigustega seotud haigused, siis tuleb esmalt vastata küsimusele, kuidas ingver mõjutab survet. Meenutage ühendeid, mis kuuluvad taime risoomi keemilisse koosseisu.\nNagu on teada, on ingveri liigne sisaldus ainetel võimalik verd tõhusalt pehmendada, avaldades seega kasulikku mõju veresoontele ja vereringele. Need ingveri omadused muudavad taime esimeseks abistajaks hüpertensiooni all kannatavatele inimestele, st kõrge vererõhk.\nLisaks võib selle vürtsi korrapärane tarbimine olla selle haiguse suurepärane ennetus. Traditsioonilise meditsiini abilised väidavad, et ingver on suurepärane esimese astme hüpertensiooniks ja takistab sellise tõsise haiguse arengut kui ateroskleroos.\nKuid arstid ei ole kiirustades andma palverännakule risoomid ravimtaime kõrge vererõhu raviks. Ausalt öeldes on arstid põhimõtteliselt skeptilised peaaegu kõikide traditsiooniliste ravitsejate tervise retseptidest. Ühelt poolt saab neid mõista.\nLõppude lõpuks, ükski ingver ei suuda hüpertooniat teise või kolmanda astmega toime tulla, kui inimene kogeb püsivalt kõrgest rõhust ebamugavust. Veelgi enam, sellistel juhtudel võib ingveri juur kasutamine oluliselt kahjustada. Esiteks, kuna seda ei saa kategooriliselt kasutada koos antihüpertensiivsete ravimitega, sest See võib põhjustada vererõhu järsu languse.\nTeiseks, mõned inimesed, kes on saanud esimese ingveri lühiajalise toime, usuvad, et nüüd saavad nad ilma ravimiseta edasi töötada. Selle tagajärjel haigus areneb ilma nõuetekohase ravita ja muutub järgmisel raviperioodil lihtsamaks. Loomulikult on ükskõik milline arst kindlalt sellise ohtliku enesega ravimise vastu.\nHuvitav on see, et ingveri ühesugused unikaalsed omadused võivad leevendada riiki ja neid, kes võitlevad vastupidise probleemiga, st madal vererõhk või hüpotensioon. Lõppude lõpuks, taime moodustavad ühendid hapnikuga küllastama verd ja aitavad leevendada veresoonte spasme, vähendades seeläbi madalamat rõhku.\nUsutakse, et ingveri juur on tõeline pääste inimestele, kelle keha on ilmastikutingimuste suhtes tundlik. Siiski on siin mõningaid "lõkse", arvestamata seda, et te saate olukorda veelgi teravdada ilma terapeutilise efekti saavutamata.\nSeetõttu ärge kiirustades kaaluma ingverit kui imerohi survet tekitavate probleemide puhul. Konsulteerige arstiga kvalifitseeritud meditsiinilise abi saamiseks ja kui see lahendab, kasutage ingveri juurena abiainet terapeutilist või profülaktilist ainet.\nOn oluline rõhutada, et ingveri juur on potentsiaalselt ohtlik:\ninsuldiga ja enneaegse seisundi korral;\nenneinfarkt ja südameatakk.\nNagu varem öeldud, võib ingveri juur avaldada kasulikku mõju seedetrakti tööle ja aitab võidelda rasvumise vastu. Kahjuks unustavad paljud toitumishuvimisharjumused, teada neist kasulikest omadustest, et sama taim võib seedetrakti organeid oluliselt kahjustada. Vaatame, kas ingver on mao jaoks halb.\nIngveri osana on palju ülimalt aktiivseid komponente, mis ühelt poolt on kasulikud ja teiselt poolt võivad negatiivselt mõjutada selliste seedetraktihaiguste all kannatavate inimeste tervist:\nEt mõista, miks ingver pole alati kõht hea, mäleta, mis taime maitse on. Lõppude lõpuks on see kõigepealt vürts, mida kasutatakse toiduvalmistamisel, et anda roogile piimav maitse ja lõhn. See tähendab, et gingerooli keemilises koostises on taimede risoomid sellepärast, et nende põletavad maitseomadused, mis limaskestade kokkupuutel ärritavad neid.\nSellepärast pole kategooriliselt vaja süüa eriti värsket ingverit inimeste jaoks, kellel esinevad seedetrakti ülalmainitud haigused. Lisaks sellele ei saa seda spiraalset taimet kasutada ka samal põhjusel, kui on suu limaskesta kahjustus. Vastasel juhul võib ingver põhjustada koe paranemise protsessi halvenemist.\nVastame veel ühele populaarsele küsimusele, kas ingveri juur on kasulik või maksa kahjulik. Alustame asjaoluga, et ingver on vastunäidustatud inimestel, kes kannatavad maksahaiguste all nagu:\nNende haigustega on ingver mingil kujul potentsiaalselt surmav oht inimesele. Seetõttu ei saa mingil juhul taim neid haigusi kasutada. Usutakse, et mõõdukates kogustes aitab ingver keha kivide eemaldamist.\nKuid enesehooldust tuleks teha ainult arsti järelevalve all. Vastasel juhul võivad taimede risoomid moodustavad väga aktiivsed ühendid provotseerida kivide moodustamist sapijuhtides. Sellisel juhul on seda võimalik ilma kirurgilise sekkumiseta ja viivitus maksab sulle oma elu.\nOluline on teada, et taim võib verejooksu suurendada ja põhjustada ka tugevat allergilist reaktsiooni. Lisaks sellele, hoolimata teadusest tunnustatud ingveri juure immunomoduleerivatest ja põletikuvastastest omadustest, on rangelt keelatud seda kasutada, kui isikul on palavik ARI või ARVI-ga. Ingver sel juhul ainult valutab.\nTeine punkt, mis iseloomustab ingveri juure kasulike omaduste duality. Ühelt poolt aitab ta raseduse esimesel trimestril rasedatel ema iiveldusega. Ent teisest küljest võib järgneval perioodil sama ingver mõjutada naise ja lapse heaolu negatiivselt.\nSelliste ravimitega on keelatud kasutada vürtsi nii, nagu:\nravimid, mis mõjutavad veresuhkru taset, mille mõju ingver suureneb, ning põhjustab ka kõrvaltoimete ilmnemist, suurendades hüpoglükeemia ohtu, vähendades beeta-adrenoblokaatorite efektiivsust;\nravimid, millel on antiarütmikumid;\nvererõhku langetavad ravimid.\nKuidas ingveri juurest süüa?\nOlles arutanud ingveri juurte kasulikke ja mitte-nii hea omadusi, on aeg rääkida sellest, kuidas seda korralikult süüa, kuidas seda valida ja kus seda säilitada, samuti seda, kui see "ime taim" on müügiks. Alguses peame silmas, et üksteisest erinevad ingveri juurest on kaugel:\nnäiteks värv ja nii välimine nahk kui ka sisemine liha on tavaline valge või kollakas ingver või eksootiline roheline siniste veenidega;\naroom, mis võib anda vürtsikaks erksateks vürtsikuteks või tsitruselisteks lõhnadeks. See juhtub, et teatud tüüpi ingver lõhn petrooleumi;\nristmiku kuju, mis võib olla rindkere või kätega painutatud sõrmedel, lameda või pikliku struktuuriga.\nBarbados (must) on enne selle müümist keedetud või peenestatud taime tooraine risoom;\nPleegitud juur on eelnevalt puhastatud ülemisest kihist (kooritud) ingverist, mis seejärel hoitakse lubja lahuses;\nJamaica või valge Bengali juur on kõrgeima klassi ingver.\nOn hea, et ingver, mille juur ei tundu olevat aeglane, aga tundub tugev. Kui ingveri juur murdub, siis eristub see toode heledama aroomi ja maitse poolest. Kui ostate vürtsi pulbri kujul, tuleb see kõigepealt pitseerida. Ja teiseks, sellise vürtsi värv peaks olema liivane, mitte valge.\nAlgaja kokad küsivad sageli, kuidas ingverit koorida ja kas seda üldse puhastada.\nVärske ja kuivatatud ingveri juur\nHiinast toodetud tooteid müüakse tavaliselt meie kaupluste riiulitel. Hiina põllumajandustootjad ei põlguta pestitsiidide, väetiste ja muude kemikaalide kasutamisest võitluses järjepidevalt suure saagisega.\nLisaks sellele võib enne kohaletoimetamist värsket ingverit "konserveerida" spetsiaalsete kemikaalide abil, mis sisaldavad inimestele ohtlikke aineid. Seega, enne kui sööte värske juur toiduainete taim, peaks see olema:\npeske põhjalikult jooksva vee all;\npannakse umbes tunniks külmas vees, et eemaldada taimast teatud kogus toksiine.\nKuidas ingveri juurest säilitada?\nPõhimõtteliselt võib värsket juurit säilitada külmkapis kuni kümme päeva. Siis hakkab ta hajuma ja sellist ingverit on võimalik kasutada ainult siis, kui see on leotatud vees. Kuid see vürts ei ole pool nii lõhnav ja vürtsikas. Ingver pulbrit soovitatakse tavaliselt säilitada kuni neli kuud.\nMe arvame, et paljud selle vürtsikas taime armastajad mõtlesid, kuidas ingveri säilitada kauem ja nii, et toode ei kaota oma ainulaadseid ravivõtteid aja jooksul. Kõigepealt tuleb silmas pidada kuivamist. Niisiis, kuidas ingveri juurest kuivatada.\nAlustuseks võime vastata küsimusele, kas juur enne kuivatamist tuleb koorida. Siin jagatakse kulinaarsete ekspertide arvamused. Mõned inimesed eelistavad koort lõigata, teised usuvad, et ingveri pesemine on lihtsalt piisav, sest see on risoomikoore all, mis sisaldab maksimaalselt kasulikke ühendeid.\nKui valite esimese variandi, siis pesta risoomi ja seejärel koor ära. Seda on juurtega lihtsam teha, st alt üles servadeni. Püüa lõigata nii õhuke kui võimalik. Peseeritud või loputatud ingveri juur, mida pestakse veega hästi, tuleb lõigata õhukesse kroonlehtedesse ja seejärel panna paberist paberilehega eelnevalt kaetud küpsetusplaat ja panna ahju.\nEsimesed kaks tundi, kuivatage ingverit temperatuuril 50 ° C, siis võite seda suurendada kuni 70 ° C juurde. Võite kasutada erilist elektrilist kuivatit.\nSaate säilitada kuivatatud juure haamri kujul või asetada kroonlehed vürtsikarbidesse.\nVõite ingverit päästa, marinaadides seda. See on aeganõudevam meetod, mille jaoks on vaja spetsiifilisi koostisosi, näiteks Jaapani riisi äädikat Su.\nTõsi, see võib asendada tavalise õunasiidri äädika. Esiteks, ingveri pestakse ja seejärel kooritakse. Kogu juur hõõruge lauasoolaga ja jäta sellesse vormi umbes neli tundi. Ja peate selle külmikusse panema.\nSelle aja järel eemaldatakse ingveri külmkapist ja lõigatakse (köögiviljade lõikurit on mugav kasutada) õhukeste kroonlehtedega. Siis root eemaldatakse keeva veega ja lastakse jahtuda. Sel ajal valmistada marinaadist äädikat, suhkrut ja vett.\nEt maitsestatud toodet traditsioonilisel heledal toonil, kasutage peeneks hakitud või riivset peet. Kibuvitsa ingveri peediga pannakse klaaspurki ja valatakse marinaadist. Sellisel kujul peaks toode 3 päeva seisma külmkapis. Siis saab seda süüa.\nKuidas ingverit süüa? Tervise retseptid\nKuidas süüa ingverit ja mis kõige tähtsam? Püüame sellele küsimusele veel vastata. Ingverit kasutatakse vürtsina kala ja lihatoote valmistamisel. See on lisatud ka küpsetistele (laialdaselt tuntud piparkoogid). Värske ingveri juur annab salatitele, kastmetele ja suupistetele vürtsise maitse ja värske aroomi.\nMarineeritud ingverit serveeritakse suhises ja seda kasutatakse lisaks lihale või kalale. Marinaadile lisandub värske juur või pulber liha või kala jaoks, samuti kasutatakse esmakursuste valmistamisel. Ingveri juur annab jookidele erilise maitse (kvas, tee, lend, on isegi ingveriõlu või ale).\nImerja imemiseks ja suhkrustatud kommide valmistamiseks. Retseptid, mis sisaldavad sellist vürtsi nagu ingveri juur, on suurepärane valik. Me ei kahtle isegi selles, et igaüks suudab leida midagi oma maitse järgi.\nPhysalis - kasulikud omadusedSuhkrustatud puuvili. Physalis lõigatakse neljaks tükiks ja keedetakse samal viisil nagu moos. Pärast küpsetamist siirup tühjendatakse ja kõik muu jäetakse veidi kuivama.\nScad kala tellimuse perciformes. Kehapikkus kuni 50 cm, kaalub kuni 400 g. Keha on piklik, fusiform, õhuke saba varre, kergelt surutud külgsuunas. Tõeliste küüniste iseloomulik tunnus on külgjoonest koosnevad luustikupaigad, mõnikord tagumised nukid..\nPopulaarsest köögiviljast valmistatakse esimest ja teist nõusid, salateid, suupisteid. Rikaste vitamiinide ja mineraalsete koostiste tõttu on suhkrupeedi omadused eriti kasulikud, et säilitada elujõudu ja ületada närviline ja füüsiline stress.


Menetlusse võeti avaliku teenistuse seaduse rakendamise eelnõu - Riigikogu\nMenetlusse võeti avaliku teenistuse seaduse rakendamise eelnõu\nRiigikogu juhatuse otsusega võeti menetlusse Erakonna Eestimaa Rohelised fraktsiooni 15. oktoobril algatatud pakendiseaduse muutmise seaduse eelnõu (594 SE), mille eesmärgiks vältida jäätmemajanduse ja taaskasutuse muutumist monopoolselt domineerivaks majandusharuks, kus võib kaduda kontroll hindade ning tasude üle. Eelnõuga soovitakse kohendada seadusi sel moel, et hinnakujunduses oleks tagatud arukas tasakaal ja piisav läbipaistvus. Juhtivkomisjoniks määrati keskkonnakomisjon.\nEesti Keskerakonna fraktsiooni 15. oktoobril algatatud käibemaksuseaduse muutmise seaduse eelnõuga (595 SE) soovitakse vähendada soojusenergia käibemaksumäära käibemaksuseaduses oleva madalaima määrani, milleks on 9%. Juhtivkomisjoniks määrati rahanduskomisjon.\nErakonna Eestimaa Rohelised fraktsiooni 15. oktoobril algatatud loomakaitseseaduse, loomatauditõrje seaduse ja karistusseadustiku muutmise seaduse eelnõu (596 SE) näeb ette sätestada omaniku kohustus teatada looma kadumisest ning looma leidnud ja looma oma valdusesse võtnud isiku kohustus teatada looma enda valdusesse võtmisest, samuti omavalitsuse kohustus sellised teated vastu võtta. Juhtivkomisjoniks määrati maaelukomisjon.\nIsamaa ja Res Publica Liidu fraktsiooni, Eesti Reformierakonna fraktsiooni ning Erakonna Eestimaa Rohelised fraktsiooni 15. oktoobril algatatud monopolide ohjeldamise seaduse eelnõu (597 SE) eesmärk on muuta kaugkütteseadust, ühisveevärgi- ja kanalisatsiooniseadust, konkurentsiseadust ning karistusseadustikku nii, et oleks tagatud suurem tarbijate kaitse suhetes universaalteenust pakkuvate ja turgu valitsevate ettevõtetega ja nende teenuste hinnakujunduses. Juhtivkomisjoniks määrati majanduskomisjon.\nValitsuse 15. oktoobril algatatud avaliku teenistuse seaduse rakendamise seaduse eelnõuga (598 SE) luuakse tingimused uue avaliku teenistuse seaduse (ATS) rakendamiseks. Esmalt nähakse ette, kuidas toimub üleminek seniselt regulatsioonilt uuele regulatsioonile. Üleminekuregulatsiooni väljatöötamine on vajalik tulenevalt sellest, et uus ATS näeb ette terve hulga põhimõttelisi muudatusi Eesti avaliku teenistuse õiguslikus regulatsioonis. Üks olulisemaid muudatusi on ametniku mõiste sidumine avaliku võimu teostamise ülesandega, mistõttu tuleb senised ametnikud, kes ei teosta avalikku võimu, viia üle töölepingulistele suhetele. Tulenevalt sellest, et tuleb arvesse võtta isikute õiguspärase ootuse põhimõtet, nähakse käesoleva seadusega ette üleminekusätted, mille kohaselt säilitatakse ettenähtud perioodiks senine palk, säilitatakse seni välja teenitud lisapuhkusepäevad ning võimaldatakse viie aasta jooksul seaduse jõustumisest edasi teenida avaliku teenistuse staaži riikliku pensioni suurendamiseks. Lisaks soodustingimuste reguleerimisele nähakse ette ka üleminek regulatsioonis, mis on vajalik ametiasutustele seniste ametnike teenistussuhete lõpetamiseks ning nendega töölepingu sõlmimiseks – nt ajakava vajalike toimingute tegemiseks, erisused eri isikutegruppide puhul (nt teenistussuhte peatumise ajal, reservis olevad isikud, asendajad jne). Teise osa käesolevast seadusest moodustavad õigusaktide muudatused, mis tuleb teha, et viia need seadused kooskõlla uue ATSiga. Juhtivkomisjoniks määrati põhiseaduskomisjon.


No tere prussakad! - Liisbett blogib\nKui me koos perega dzunglit avastamas käisime, siis õnnestus meil otsa komistada ühele suurele marjapõõsale. Päris esimese hooga muidugi kõhtu täis ei puginud, kuigi me olime üsna veendunud, et tegemist on murakatega. Kuna me pole Hispaanias üles kasvanud, siis me käime siin mööda metsi täpselt nagu väikesed lapsed. Vahime kõike suure uudishimuga aga midagi näppida ei julge. Igaks juhuks. Kui aga kodus selgus, et meil oli ikkagi õigus ja praegu ongi metsad neid maitsvaid marju täis, siis minusugune hull ei jõudnud järgmist päeva ära oodata, et saaks aga metsa kolama minna.\nEelmise päeva leid\nMa veedaks peaaegu kogu oma vaba aja metsas, aasal või mägedes. Metsahääled, vulisev vesi ja üksindus mõjuvad mulle teraapiliselt. Marjad ja muu söödav kraam on ainult boonuseks. Aga! Siin on üks suur aga. Nimelt kardan ma meeletult koeri ja hispaanlastele meeldib oma koeri kõikjale lahti lasta. Erand ei ole ka see sama mets, kus need hiigelsuured marjapõõsad on. Kõik need liivased teerajad on seal koerte käpajälgi täis. No ja siis veel kitsepabulaid. Lisaks kitsedele ja koertele kasutavad neid radu ka motikamehed, kes mööda neid käänulisi teid oma sõiduoskused proovile panevad. Ma muidugi hakkasin mööda neid rattajälgi kõndides sellele mahajäätud motikale mõtlema, mille me eelmine päev avastasime. Äkki see rollerimees oli mõne minusuguse marjulise alla ajanud ja siis paanikas oma ratsu kraavi lükanud ja ise jalga lasknud?\nOn veel kellelgi mõni teooria välja pakkuda, miks see ratas seal kraavis vedeles?\nNo igatahes õnnestus mul metsa jõuda ilma, et ma oleks ühtegi koera, kitse või rollerimeest näinud. Selgus, et minu probleemiks on hoopis see neetud marjapõõsas, mis minu mälestustes olid paksult marju täis. Pane ainult ämber alla, raputa ja võid kodu poole tagasi astuda. Ilma end vigastamata oli kätte võimalik saada mõned üksikud marjad. Sealt edasi jäid ülejäänud põõsa oksad suunaga mäest allapoole ja sinna ronimine tähendaks võitlust saja miljoni okkaga. Ma proovisin ka mõnda oksa enda poole tõmmata, aga selle tulemus oli ainult mõnus nõelravi. Seega ma andsin alla ja uurisin pisut mööda kitsast teed edasi, kui kuulsin põõsastes midagi sahtistamas. Karu? Kits? Ma pikemalt selle üle juurdlema ei jäänud ja lasin sealt kiirelt jalga. Las need marjad olla!\nMa ikka päris alla ei tahtnud anda. Mulle tuli meelde, et ma olin veel kusagil marju märganud. Lähemal maanteele. Ja mul oli õigus. See põõsas oli veel suurem ja veel rohkem marjade alla mattunud ja loomulikult oli sinna veel võimatum ligi pääseda.\nOkkad! Jeee! Kitsede jaoks on muidugi puhas rõõm, sest need mitte ainult ei jaluta mööda neid okkaid vaid ka söövad neid kahe suupoolega.\nPõõsas ei jäänud küll enam suunaga mäest alla kuid kogu marjapõõsa ümbrus oli täis okkaid ja kõrget heina. Kui Eestis oleks mul üsna savi ja ma lükkaks julmalt kogu heina eest ära, siis siin ma enne mõtlen 10 korda, kui oma jalga kuhugi topin. Ma olin mägedest pisut eemal, aga see ei tähenda, et mõni madu seal põõsa all peesitada ei võiks. Või skorpionid. Või mürgiämblikud. Eestis leiab võib-olla mõne tigude pesakonna või kurvameelse kärnkonna. Siin on need kuradi kärnkonnad ka mürgised… No igatahes proovisin ma kord ühtepidi ja siis teispidii ja mõtlesin just seal õndsas üksinduses, et tooli oleks vaja, kui äkki ma kuulsin koera haukumist. Seal samas lähedal on üsna mitu majapidamist, kus on jõhkralt suured hundikoerad, seega mu süda vajus sügavale saapa säärde! Lõpuks, kui ma enam-vähem jälle hingata suutsin, siis ma hõikasin inglise keeles(sest ma loll ju ikka veel hispaania keelt nii hästi ei oska), et “Kas keegi on siin??” Selgus, et õnneks koer üksi ei olnud ja seega julgesin ma põõsast välja hüpata. Viipasin veel oma väriseva käega ja hõikasin, et ma kardan koeri ning lidusin vastasuunas kodu poole. Igasugune marjakorjamise isu oli kadunud. Kui ma nüüd selge peaga järele mõtlen, siis ega neid marju polnudki võimalik kätte saada. Vähemalt mitte selle varustusega, mis mul olemas oli. Ma oleks sealt lahkunud heal juhul ainult üleni verisena. Halvimal juhul oleks ma veel lisaks sellele ka mõne eluka käest hammustada saanud.\nSuur saak, eks ole?\nKui ma lõpuks maanteele jõudsin ja nukralt kodu poole tagasi lonkisin, siis ma olin ma tõsiselt pettunud endas. Kogu see koerte kartmise jama takistab mul normaalse inimese kombel rahuliku südamega mööda mägesid või metsaservi kolamast. Midagi peaks ette võtma. Ettepanekuid?\nTagasi jalutasin ma mööda mägesid ja klõpsisin pilte ilusast loodusest. Ja hiigelsuurest ringteest, mida keegi ei kasuta ja mille üks tee viib põllu peale. Vaata SIIT.\nKoju jõudsin ma üsna hilja ning täpselt sel hetkel, kui ma Kentile seletasin, et miks ma nii vähe marju sain, siis märkasin ühte natuke suuremat satikat Kenti pea kohal kardina küljes. PRUSSAKAS! Juba teine, kes viimase paari päeva jooksul nii pool kogemata meie lahtisest veranda uksest sisse lendab. Ma kusjuures rääkisin Kentile mõnda aega tagasi, et ma nende sipelgatega veel suudan maja jagada, aga prussakad on juba kõrgem level ja ma nõnda raudsete närvidega pole. Ma lihtsalt ei kujutaks ette, et ma suudaks rahuliku südamega vaadata, kuidas prussakas mööda põrandat ringi sibab. Mul on siiamaani meeles, kuidas me lapsepõlves ühe tuttava ema kööki astusime, tule põlema panime ja terve armee prussakaid laiali jooksis. Siin on aga need saatanasigitised kõvasti suuremad ja mis kõige hullem üldse kogu selles maailmas! Need õudsad sitikad lendavad. Lendavad nii, et nende rõvedad tundlad õõtsuvad tuules. Fuh!\nNo ja kuna Kent mulle selgeks tegi, et prussakad tungivad majja ainult mustuse haisu peale, siis ma olen täna päev otsa suurpuhastust teinud. Jälle! Aga positiivne külg on see, et need satikad on mind kõvasti suuremaks korraarmastajaks teinud. Ma usun, et ma olen siin elatud paari kuu jooksul juba 10 korda suurpuhastust teinud. Pluss ülepäeviti põranda pesemine ja muu jama. Mitte, et minu suurpuhastused ja pidevad mürgitamised neid kuidagi kõigutaks. Mõneks ajaks jääb neid vähemaks ja siis nad leiavad jälle mingi uue augu, kust ennast sisse suruda. Õnneks Prussakad on kõvasti suuremad, kui sipelgad ja õnneks surevad nad kõik ühe ja sama mürgiga! Aga ikkagi.\nMulle tuli selle prussakajamaga meelde üks seik, kui me lastega mööda Sabinillase tänavat jalutasime ja pöidlasuurust prussakat nägime. See oli üldse esimene kord, kui ma Hispaanias prussakat nägin ja üldse esimene kord poistel prussakat näha. Me siis vaatasime teda seal sibamas ja mu rõveduse tunne vist paistis teisele poole teed ära, sest kohalikud naised vaatasid me poole ja naersid. Ju siis nende jaoks on cucarachad sama tavalised, kui minu jaoks sipelgad..Kõige harjub. Kui ma ainult nende koertega ka nüüd harjuda suudaks..\nMilline on Teie taluvuspiir sitikate ja satikate puhul? Kuidas ma nendest sipelgatest lahti saaks?\n18. aug. 2016 at 08:37 Vasta\n19. aug. 2016 at 09:00 Vasta\nMul on siin tõsine foobia prussakate vastu kujunenud, nad on nii suured koledad ja hirmuäratavad… aga ma pole veel näinud, et nad lendaks! Teil on seal lõunapool mingid mutantsitikad 😛\n19. aug. 2016 at 08:49 Vasta\n19. aug. 2016 at 08:58 Vasta\nHahaa! Me eestlased oleme lihtsalt ära hellitatud. Eestis prussakad vaikselt sibavad mööda kööki ringi. Siin Hispaanias ikka lendavad ka, kui viitsimist on. Indias pidid erilised jõletised olema 😀\n22. aug. 2016 at 07:44 Vasta\nMa kirjutan sulle Madridist 🙂\nEnne Hispaaniat polnud ma ei kõndivat ega lendavat cucarachat näinud 😀 Jumal tänatud hahaha\n23. aug. 2016 at 03:13 Vasta\nSa pead ikka külla tulema. Ma eile nägin jälle ühte. Kuidas siis nii elada saab, et lendavat prussakat oma silmaga näinud pole 😀


Prantsuse president: ohus on "Euroopa suveräänsus" • Objektiiv\nMaailm » Prantsuse president: ohus on “Euroopa suveräänsus”\nPrantsuse president Emmanuel Macron valutab südant Euroopa suveräänsuse pärast. Foto: Scanpix\nPrantsusmaa president Emmanuel Macron ütles eile kodumaisele meediale antud usutluses, et “Euroopa on silmitsi riskiga saada rahvusliku pidalitõve poolt tükeldatud ning väliste jõudude poolt kukutatud, kaotades seega oma suveräänsuse.”\nNagu vahendab BFMTV viitega Breitbart, kõrvutas kodumaal äärmiselt ebapopulaarne Macron olukorda Euroopas kahe maailmasõja vahelise perioodiga ning hoiatas tagasipöördumise eest 1930. aastatesse.\nPostimehe veergudel reageeris Macroni väidetele teravalt ajaloolane Lauri Vahtre, kelle hinnangul mõjub Macroni avaldus Euroopat ähvardavast “rahvusluse pidalitõvest” uskumatult.\n“Euroopa pole mitte kunagi olnud mitte-rahvuslikum, iseennast salgavam ja võõraste suhtes sallivam kui praegu. Ja maailmas pole mitte ühtki kohta, kus kõike võõrast ja koguni otseselt vaenulikku sellise sõgeda entusiasmiga kiidetaks kui Euroopas. Millest president [Macron] ometi räägib? Kas sellest on veel vähe, et Euroopa on oma väravad pärani valla lükanud – me peame sissetungijatele veel ka ise noa pihku andma ja põlvili laskma?” küsib Vahtre.\nJa jätkab veidi hiljem: “Selliste avalduste peale, nagu tänane (eilne – toim) Macroni oma, tuleb reageerida, sest kõigel on piir! Öelda: vabandust, aga see on rumal jutt. Euroopat ei ähvarda mitte rahvusluse pidalitõbi, vaid kõike rahvuslikku vaenav ajuvähk.”\nSildid Emmanuel Macron Euroopa Lauri Vahtre maailmasõda rahvuslus rahvusriigid suveräänsus


Tapvad rekad – Kristjani mõtted\nEnda kõndimisega üritan küll vähe autoga ringi paarutada, aga ilmselt eilne oli ilmselge märk, et ma peaksin seda autot veel vähem kasutama. Muidugi on mõista, et suvi on käes ja kõigil kipub see jalg pedaalile rohkem survet andma, aga kas tasub ka teisi sellepärast tappa?\nMis dramaatiline olukord siis mul oli? Noo eks see meie maanteel ole juba tavaline, et inimesed teevad neid möödasõite nii ladnalt ning teistest nad lihtsalt ei hooli. Sain ka mina siis enda esimese sahmaka kätte mis reaalselt tekitas tunde, et minu lõpp on nüüd käes. See ei juhtunud kuskil Pärnu Tallinna vaheliselt maanteel vaid suunal Pärust Türile. Üldjuhul polegi ma vist kunagi näinud, et keegi seal möödasõite teeks, kuna seal lihtsalt liigub nii vähe autosi.\nPeale Seljat hakkas mingi tohutult vastik teetööd pihta. Nad suudavad seal teha seda ülesvõetud teed ikka eriti debiilseks. Selline tunne, et auto kohe vajub pilbasteks ning peab padre järgi kutsuma. Peale selle teetöö lõppu siis sai taaskord normaalsel maanteel sõita ja Kristiga arutasime kas ma siis see aasta ka Weekendile lähen. Sõites ikka rahulikult nägin järsku reka tagant väljumas teist rekat ja ta ei kavatsenud oma möödasõitu peatada. Ma olin veits hämmingus ja üritasin kiirelt teepeenrale sõita. Liiga noor, et mingi reka vända pärast surra.\nMinuni ei jõua kohale kuidas osad inimesed suudavad neid ohtlikke möödasõite teha? Isiklikult mina teen neid üpris harva ja siis olen ka veendunud, et kedagi ei tule. Seega peab olema võimalikult pikalt sirge tee ning ühtegi autot vastu ei tule. Aga tundub, et osadel on ikka siiralt pohhui teiste eludest. Mul on ka pohhui mis sina oma eluga teed, sõida ennast vastu posti surnuks, aga ära tule teisi tapma. Eelkõige oli see mõeldud siis eilsele reka vennale.\nPaarpäeva tagasi oli mul eriti kummaline juhtum kus kodu juures hakkasin teed ületama. Seal on muidu nupuga foor kus tuli kohe roheliseks läheb, aga ma ei viitsi igakord seda vajutada kuna ainult üks auto on lähedal. Ootasin siis seekord viisakalt millal see üks auto möödub, aga see hakkas nagu pidurdama, et teed anda. Ma ei osanud nagu midagi teha, sest mul on ju punane tuli ja eelkõige ei tahtnud, et auto minu pärast seisma peaks jääma. See mees siis sõitis siga aeglaselt minust mööda ja midagi närvitses mulle. Võimalik, et ma oleks teda kuulnud, aga kuna klapid olid peas siis tõesti ei saanud aru. Kuna ma ka päris täpselt ei saanud aru mis toimus siis ma vajutasin nuppu ning ootasin oma rohelist tuld. Veider oli muidugi seal tühjal maanteel seda teha, aga peale väsitavat tööpäeva ei suuda ma enam kainelt mõelda 😀\nTunnistan ausalt, et ka mina pole ideaalne autojuht, kuna ma vahest kipun seda pedaali liiga tugevalt sõtkuma, aga ma siiski püüan olla viisakas ja inimesi mitte tappa.\nSildistatud maantee, möödasõit, ohtlik, reka\nÜks kommentaar “ Tapvad rekad”\n13. juuli 2017, 22:50\nJa tänane päev?


Miks Bestie lahkuminekud haiget tekitavad rohkem kui need, kellel on oluline teine? - Sõprus\nMiks Bestie lahkuminekud haiget tekitavad rohkem kui need, kellel on oluline teine?\nKahekümnendates eluaastates kulus palju aega ja pisaraid, et õppida lahuselu üle elama, kuid ükski neist ei valmistanud mind üle elama oma parima tüdruksõbra lahuselu.\nKultuuriliselt ei anta sellistele platoonilistele lahku minekutele palju kaalu - Adele ei kirjuta nende kohta siiski valjult laule, lõppude lõpuks said aga Seks ja linn edastatakse naistele kui võimsa täiskasvanud naise elu kriitilisele komponendile - kui mitte kõige olulisemale osale . Üheks prioriteetseks seadsin minu oma kümnendi paremaks osaks. Sõbrannad tuleksid ja läheksid, aga sõbrannad, ma oleksin õppinud popkultuurist, mis oli levinud minu vanuseeas , on igavesti.\nKuni nad seda pole.\nMinu lahusus tabas mind üllatusena. Kuigi SATC tüdrukud aeg-ajalt ei nõustunud, nende sidemed jäid lõpuni purunematuks. Kusagil mujal popkultuuris (või päriselus) polnud vahepeal platonilise lahutuse tunnistajaks. (Kokkupuude saabub lõpuks tänu viimase hooajale Tüdrukud , kuid mitte õigel ajal, et saaksin end oma jagamise jaoks teraseks kasutada.)\nKuna mul ei olnud mõelnud, et täiskasvanute ja parimate sidemed võiksid katkeda, ei teadnud ma oma tulevast iseennast selle täieliku hävingu eest kaitsta. Kui teie esimene armastatud inimene teie südame murrab, õpite lõppkokkuvõttes teatud kaitsemehhanisme üles ehitama, et takistada ennast järgmisel ringil nii „kõik sisse“ minemast. Samuti õpite toimetulekutööriistu, mis sageli hõlmavad teie parameetri alandamist - arvasite seda - oma parimatega. Aga mis oleks, kui sul poleks selliseid kaitsemeetmeid paigas ja te ei saanud oma BFF-iga exi halvustada, sest ex oli teie BFF?\nSee oli positsioon, kuhu sattusin neli aastat tagasi ja siis jälle (aga seekord hullem!) Kaks aastat hiljem, pärast põgusat taaselustamist. See oli traumaatiline. Sarnaselt Regina George'iga pöördus ka minu bestie minu poole ja selle tegi tõeliselt kohutavaks see, et mina armastatud tema. Ta ei olnud koolis mingi kuri tüdruk, ta oli mu platooniline hingesugulane, mu kuritegevuse partner, mu lähim usaldusisik. Ta ei olnud ka poiss-sõber, kellelt oleksin saanud pärast asjakohast leinaperioodi tahavaatesse jätta. Nii et mul polnud aimugi, kuidas temast üle saada.\nkuidas paksu tüdrukuga kohtamas käia\nPärast meie suhtekirstu viimast naelu tundsin mitu kuud - võib-olla isegi terve aasta - iiveldust iga kord, kui mõtlesin oma endisele sõbrale. Asja teeb veelgi hullemaks, et kõik mu lähimad sõbrad olid temaga endiselt sõbrad, nii et mul oli selle valu jaoks vähe väljundeid. Intenseeritud kurbuse ja vihkamise intensiivne segu, mis selle tulemusena tekkis, hakkas tunduma vähina.\nAlles aasta pärast meie viimast võitlust sain lõpuks olukorraga rahu (professionaalse abiga). Muidugi, ma olen teadaolevalt teinud nalja, et ajasin ta oma autoga üle - fantaasiad on terved, inimesed! -, kuid tegelikult olen näinud, et vana kõnekäänd “Ainult haiget teinud inimesed teevad haiget inimestele” kehtib meie loo lõpuni. See võimaldas andestust.\nAeg on võimaldanud mul ka näha, kuidas see, nagu paljud asjad valusad, tegelikult oli - et mitte kõlada tühisena - õnnistus. Ükski osa minust ei soovi, et sõprus taastuks, kuid soovin siiski, et saaksin kustutada trauma, mis tekkis selle lahustumisel, ja mis juhtus selle trauma juga tagajärjel: reetsin lõpuks teise tüdruksõbra, sest olin otsustanud alahindama teda pärast minu lagunemiskogemust. Ainult haiget teinud inimesed teevad inimestele haiget.\nTaastumine on pidev protsess ja ma ei saa öelda, et suudaksin sõpradele veel samamoodi avaneda, nagu oleksin varem teinud, ehk on see ka okei. Naiste sõprussuhted pole ju uus abielu. Nii nagu romantiliste partnerlussuhete puhul, ei kesta miski igavesti ja kui see nii on, siis on teil õnne. Mõnikord, kui seda ei juhtu, on teil veelgi õnne.\nNii et pakun nõu. Mõelge ümber oma naissoost sõprussuhted. Need võivad olla jõudu andvad, elu muutvad ja isegi elupäästvad, kuid need on ka suures osas tinglikud ja tõenäosuselt suhteliselt ajutised. Teie oma võib kesta igavesti või see võib järsult lõppeda millal liigute edasi . Andke talle vajalik leinaperiood, kuid ärge laske sellel oma õnne hävitada kauem, kui oleksite teistsuguse lahkumineku korral. Kui peate nutma, siis nutke. (Ma tegin seda palju.) Karje. (Ka see.) Viska fotod tulle. (Jah, isegi see!) Sa pead seda tunnetama, sest see sh * valutab. See võib olla isegi kõige hullem lagunemine teie elus, kuid - nagu laulis lagunemisballaadikuninganna Gloria Gaynor kunagi - on teil kogu oma elu elada ja kogu teie armastus anda ja jah ... te jääte ellu.\nSee postitus ilmus algselt 25. mail 2018 lehel The Zoe Report.\nparimad plusssuuruse komplektid\nmillal suhte eest võidelda ja millal alla anda\ntee endale lipsuvärv\nseitseteist ajakirja peatoimetajat\nkas epsomi soolavann võib põhjustada pärmseente infektsiooni


Menstruatsioon 08.02.07 / Naistehaigused\nOlen 21 aastane noor naine. Menstruatsioon oli viimanti umbes kaks nädalat tagasi. Kuid nüüd hakkas uuesti ja on kuidagi teistmoodi ja on kestnud juba nädala. Veri on tumedam ja tükiline ja üsna paks. Uriinis esinevad justkui vereklombid.\nKas võib tegemist olla emakavälise raseduse või varase raseduse katkemisega?\nNB! kasutan regulaarselt beebipille Lindynette.\npillide kasutamise ajal võib tekkida veritsus juhul, kui mõni pill ununes võtmata või sai võetud hilinemisega, eriti juhul, kui see juhtus esimese nädala jooksul. Raseduse kahtlusel tuleb teha rasedustest, sest nii raseduse katkemise korral kui ka emakavälise raseduse korral on see positiivne. Kui rasedustest on negatiivne, jätkake pillide võtmist skeemi järgi. Kui veritsus ei lakka, võtke kaks pilli päevas nädala jooksul ja siis jätkake ühe pilliga nii, et kokku saaks võetud 21 päeva.


Mahlane ananassi-porgandi plaadikook - Toidufotograaf Liisi Laanemäe\nKuna täna hommikuks oli meil maa juba peaaegu valge, siis värvilise sügise meenutuseks rõõmsalt kollane plaadikook. Kui suhkruglasuur tundub liiga magus, siis selle asemel võib teha ka toorjuustukatte.\n5 dl peenelt riivitud porgandit\nVahusta toasoe või suhkruga kohevaks ja lisa ükshaaval munad. Lisa munavahule riivitud porgand, tillukesteks tükkideks lõigatud ananass ja kompotivedelik. Lõpuks lisa ka omavahel segatud kuivained.\nLaota tainas 30×35 cm suurusele küpsetuspaberiga kaetud ahjuplaadile (kuna tavaline ahjuplaat on laiem, siis ära päris äärest-ääreni tainast laiali aja). Küpseta alumisel siinil 200 kraadi juures 20-25 minutit. Lase koogil leigeks jahtuda.\nGlasuuri jaoks sega tuhksuhkur mahlaga (toorjuustukattega jaoks sega toasoe toorjuustu sidrunimahla ja tuhksuhkruga), kata kook suure noa abil glasuuriga. Lõika kook tükkideks keeva vette kastetud noaga vahetult enne serveerimist.\nFiled Under: Koogid, Koogid - plaadikoogid, Koogid toorjuustuga\n1 thought on “Mahlane ananassi-porgandi plaadikook”\nmärts 30, 2012, 8:26 e.l.\nväääga maitsev!!! pehme, ilus, lihtne, suurepärane! 🙂