Vooremaa Kes on hetkel 4 silmapaistvat noort Eesti sportlast?\nJälgides mitmeid noori ja andekaid Eesti sportlaseid, võib öelda et sport on meie tugevuseks ning tulevikus on oodata mitmeid säravaid saavutusi. Järgnevalt teeme ülevaate 4 noorest Eesti sportlasest, kel on potentsiaali maailma vallutada ning kelle karjääril tasub silma peal hoida.\nJüri Vips – noor võidusõidutalent Tallinnast\nJüri Vips on 20-aastane autosportlane, Saksamaa F4 meister ja Red Bulli noorteprogrammi liige. Alates 2020. aastast on tal leping Vormel 2 meeskonnaga DAMS ning sama aasta novembrist on ta Vormel 1 varusõitja.\nJüri Vips alustas oma motospordikarjääri 2011. aastal kardisõiduga, olles siis vaid 10-aastane ning 2014. aastal liitus ta Rotax Max juunioride meistrivõistlustega sellel alal. 2016. aastaks oli Tallinnas sündinud Vips liikunud edasi ühekohalisse võidusõitu Vormel-4 ning osales Prema Powerteamiga Itaalia F4 ja ADAC Vormel-4 meistrivõistlustel.\nSellel alal osutus ta koheselt edukaks, võites 2016. aastal Itaalia F4 algaja tiitli ning 2017. aastal ADAC Vormel-4 meistritiitli. Liikumine F3 seeriasse ei võtnud kaua ning Vips osales esmakordselt 2017. aastal hooaja viimasel FIA Vormel-3 peatusel Hockenheimis.\n2018. aasta Vormel-3 seerias sõitis ta Motopark meeskonnas ja võitis neli poodiumikohta ning tuli ka üldarvestuses neljandaks. See edu alustas koostöö Red Bull Juniors noortega, esmakordselt osales ta 2018. aasta hooaja lõpus Macau Grand Prixil.\nVips pidanuks 2020. aastal sõitma Jaapani Super Formula sarjas, aga koroonaviiruse pandeemiast tingitud piirangute tõttu ei õnnestunud tal seal löögile pääseda. Selle asemel osales ta kaheksal F2 sarja sõidul ja tuli Mugello etapi sprindis kolmandaks. Lisaks kihutas ta Silverstone’is 300 km F1 auto roolis ja teenis seega vajaliku FIA superlitsentsi. Viimane tagab talle Red Bulli süsteemi varusõitja staatuse vormel-1 sarjas ja nii võib eestlane iga hetk kedagi põhitiimis või AlphaTauris asendada. See on märkimisväärne, kuna tegemist oleks esimese eestlasega, kes Vormel 1 sõitma pääseks.\nHenri Drell – tulevane NBA korvpallur?\nHenri Drell on 20-aastane professionaalne korvpallur, kes mängib igapäevaselt Itaalia kõrgliigas VL Pesaro meeskonnas. Samuti esindab ta rahvusvaheliselt Eesti korvpallikoondist. Noor talent paistab silma ning unistab jõuda maailma tugevaimasse korvpalliliigasse NBA.\nDrell alustas korvpalli mängimist 9-aastaselt, läbi vanemate jõudis nooruk Jaanus Levkoi juurde Audentese spordikooli trenni. Tippkorvpalluritest ema-isa Harri Drelli ja Marelle Grünthal-Drelli pojana oli Henri jaoks karjäär korvpallis kõige tõenäolisem tee ning noormees siirdus juba varakult välismaale, et oma sihtide poole liikumist alustada.\nUnistus jõuda NBA-sse\nEesti korvpalluritest on seni ainsana NBA-s mänginud Martin Müürsepp ning seda üle 20 aasta tagasi. Müürsepp valiti NBA-sse 1996. aastal esimeses ringis 25. valikuna ja ta mängis unistuste liigas kahel hooajal Miami ja Dallase klubi eest. Nüüd on NBA noormängijate valikus kolm uut Eesti nime: keskmängija Maik-Kalev Kotsar, ääremängija Sander Raieste ning tagamängija Henri Drell.\nNoored jalgpallitalendid Karl Jakob Hein ja Oliver Jürgens\nViimasel ajal on välismaale nimekatesse klubidesse siirdunud mitmeid noori Eesti jalgpallureid, nende seas Karl Jakob Hein ja Oliver Jürgens. Kes on need noored jalgpallitalendid, keda võib pidada Eesti jalgpalli silmapaistvamateks tulevikulootusteks?\nKarl Jakob Hein leidis tee jalgpalliväljakule 8-aastaselt JK Loo koosseisus, kus ta asus mängima noorte Tiigrite nime all. 2015. aastal liitus Hein FC Nõmme United meeskonnaga. See oli ka aasta, kui mängija läks poolelt väljakult suurele väljakule. Debüüdi täiskasvanute seas tegi Hein 15-aastaselt. Välisklubide huvi mängija vastu sai alguse Saksamaalt Kaiserslauternist. Sealt edasi soovisid mängijat endaga liituma Inglismaa klubi Brighton & Hove Albion, Londoni Arsenal ja Manchester United. Valik tehti lõpuks Arsenali kasuks, kellest jäi hea esmamulje just organisatoorse poole pealt.\nNõmme Unitedist tuule tiibadesse saanud Oliver Jürgens on noor ründaja, kes alustas jalgpallitreeningutega 5-aastaselt. Jürgensi jaoks sai pöördeliseks 2015. aastal toimunud maailma suurim noorte karikavõistlus Rootsis, kus ta Nõmme Kalju all mängides lõi kokku 29 väravat. Seal võtsid temaga ühendust 4 suure klubi skaudid – Fulham, Aston Villa, Chelsea ning Manchester City ning sealt said alguse testimised erinevates välisklubides.\n2019. suvel liitus Jürgens Itaalia kõrgliigas palliva Hellas Veronaga, kelle U17 meeskonna eest lõi 13 kohtumisega kärmelt 8 väravat. 2020. aasta septembris sõlmis 17-aastane sportlane profileping Milano Interiga ning mängija kuulub nüüdsest Interi noorteakadeemiasse.


Door-in-door - LG Electronics\nLG esitles rääkivat nutikülmikut\nLG esitles tehnikamessi CES 2017 raames uut tüüpi külmikut Smart InstaView™, millesse on peidetud nimekiri funktsioone, mida pakub Amazon Alexa hääljuhtimine ja LG enda webOS nutiplatvorm.\nIFA2016: LG üllatab külalisi erilise toidualaga\nLG paneb oma parima köögitehnika välja Euroopa suurima tehnikamessi IFA 2016 esitlusalal Premium Dining Zone. See ala esitleb LG kõige uuenduslikumaid ja populaarsemaid köögiseadmeid, mis pakuvad koos töötades terviklikke lahendusi.\nLG tutvustab LG Signature brändi Euroopas ning näitab Guinessi rekordi võitnud Centrum System pesumasinat\nBudapestis toimuval LG Innofest 2016 tehnikamessil tutvustatakse esmakordselt Euroopas LG Signature brändi. Igal aastal korraldatav LG Innofest toob kokku rohkem kui 225 külalist, edasimüüjat, äripartnerit ning meedia esindajat, kellele tutvustatakse seekord ka Guinessi rekordi võitnud LG Centum System pesumasinat.


Saku lasteaia sarikapidu - Nordlin Ehitus\nSaku lasteaia sarikapidu\nKui enamasti käib Päikesekillu lasteaia ehitusel töö varavalgest hilisõhtuni, siis neljapäeval kell 15 panid ehitajad mõneks ajaks tööriistad nurka ja kogunesid sarikapeole. Pool tööst on tehtud – lasteaia uuel korpusel müürid püsti ja harjakõrgus käes. Aeg oli pärg katuselt alla tuua.\n„Graafik on olnud väga pingeline ja kõik ehitajad on teinud tublit tööd,“ kiitsid nii Saku vallavanem Tiit Vahenõmm kui ka Nordlin Ehituse juhatuse esimees Ülo Older, kes lubas, et töötajaid tuleb ehitusele järjest juurde ja maja saab õigel ajal valmis. Lapsed peaksid saama sisse kolida oktoobris.


Speedway hooaeg jätkus Soomes - OHO Live TV Eesti\nOho Live TV 04/08/2020\nFinaalis olid taaskord sarja esikolmik. Otto, Silvar ja Frido, lisaks neile Soome ainukene tütarlapsest speedway sõitja Nella Änkiläinen ja Lätist Damirs Filimonovs. Taaskord oli finaal sõit väga pingeline ning oli võimatu ennustada võitjat. Kohe stardist läks juhtima Silvar, Frido teisel kohal ning Otto kolmandal. Teisel ringil õnnestus Fridol mööduda Silvarist (isa Ken suutis finaaliks võistlusratta korda saada tänu Carlose tiimile) ning minna võistlust juhtima. Finišeeritigi selles järjestuses – Frido esimene, Silvar teine ja Otto kolmas.\nPrevious Politsei otsib 17-aastast Miat\nNext Politsei palub abi sündmuskohalt lahkunud sõiduki tuvastamisel


Tervisesõbralikud värvid | Vivacolor\nMIKS VALIDA TERVISESÕBRALIK VÄRV?\nKui soovid teha tervisesõbraliku valiku, eelista alati veepõhist värvi. Loe lähemalt veepõhiste värvide eelistest siit »\nKindluse garanteerivad tunnustatud organisatsioonide märgised, mille kasutamine on värvide puhul väga rangelt reguleeritud ja mille LOÜ määr on viidud miinimumini.\nVivacolor Interior seeria värvide loomisel kasutatakse kontrollitud tooraineid ning nende värvide omadusi testiti korduvalt mitmes rahvusvahelises laboris enne, kui värvidele anti Põhjamaade Luigemärk ja Eesti Allergialiidu tunnustus.\nInterior seeria värvid sobivad kasutamiseks ka ülitundlikele inimestele.\nMIDA NÄITAB VOC EHK LOÜ MÄÄR VÄRVIPURGIL?\nSee näitab lenduvate orgaaniliste ühendite emissiooni taset ümbritsevasse keskkonda, ehk ruumi, mille seintel või laes värvi kasutad. Vivacolor Interior seeria värvidele teostatud uuringu tulemusena selgus, et nendel värvidel on värvi pinnalt lenduvate orgaaniliste ühendite ja kantserogeensete ainete emissioon ümbritsevasse keskkonda minimaalne ning vastab kõigile Põhjamaades kehtestatud normidele.\nKAS ISETEHTUD LOODUSLIK VÄRV ON PAREM VALIK?\nPalju räägitakse looduslike ehk ökovärvide sobivusest allergikutele, kuid Eesti Allergialiit soovitab ka nende materjalide suhtes olla ettevaatlik. Inimestel võib olla ülitundlikkus ka looduslike komponentide vastu, samuti võivad looduslikud värvid reageerida niiskusele, mis omakorda võib mõjutada ruumi õhu kvaliteeti.\nAllergikule on parimaks valikuks Eesti Allergialiidu poolt heaks kiidetud ja märki kandvad tooted. Neid tooteid on spetsiaalsetes teadusasutustes ja laborites uuritud erinevate tervistkahjustavate keemiliste ühendite õhku eritamise suhtes ning nende ohutus on tõestatud.\nLoe ka »\nKui Vivacolor Interior värvide puhul kasutatakse sideainet, mis aitab värvil aastaid pinnal püsida ning jääda muutumatuks ka pärast korduvat pesemist, siis ökovärvid võivad vajada sagedast uuendamist. Samuti nõuab ökovärvide ettevalmistamine ning pindadele kandmine suuremaid oskusi kui Interior seeria värvidega töötamine, kuna nende oluliseks omaduseks on kasutusmugavus.


välisreis Archives - Tallinna Saksa Gümnaasium\nOled siin: Avaleht1 / Uudised2 / välisreis\n4. mai 2016 /- uudised /- TSG\n25.-30. aprillini osalesid 11.a klassi 22 õpilast Otzenhauseni Euroopa Akadeemia korraldatud rahvusvahelisel seminaril Saksamaal.\nSelleaastase seminari teema oli migratsioon Euroopas. Koos eestlastega osalesid üritusel ka koolinoored Saksamaalt ja Taanist. Seminari ametlikuks keeleks oli inglise keel.\nMeie reisi 1. päev algas väga varajase ärkamise ja lennuga Frankfurti. Sealt edasi suundusime rongi ja bussiga Otzenhausenisse Saarlandi liidumaal Edela-Saksamaal. Esimesel päeval toimusid osalejatele tutvumismängud ning moodustati kaks seminarigruppi, kes järgmistel päevadel pidid koos eri teemasid lahkama.\n2. päeval toimus põnev mäng eri kultuuride kohta. Moodustati rahvusvahelised töörühmad ning iga rühm pidi kehastuma üheks etteantud kultuuriks: Maverics, Smoothies või Squeaks. Igal kultuuril olid iseloomulikud omadused, nt ühele oli omane karta kehakontakti, olla kinnine, mitte rääkida; teisele oli omane olla väga tolerantne, pakkuda seljamassaaži ning hüpata ringi; kolmandale oli omane olla püsimatu, armastada ümaraid vorme ning ruumi dekoreerida. Päeva lõpetas teoreetiline loeng ning arutelu kultuurierinevuste ja stereotüüpide kohta.\n3. päeval lavastati jutusaade (talk-show). Õpilased jagati rühmadeks: jutusaate moderaatorid, eksperdid, pagulased ja murelikud kodanikud. Seejärel elati oma rolli sisse: uuriti ja loeti artikleid ning arvamuslugusid. Lõpuks viidi läbi 1,5-tunnine jutusaade, milles arutati, vaieldi ja diskuteeriti migratsiooni teemadel Euroopas.\n4. päeval toimus presentatsioon ja kohtumine Süüria pagulase ning kahe sotsiaalametnikuga (kellest üks oli Tuneesia päritolu uusimmigrant). Külalised rääkisid oma Saksamaale tuleku põhjustest ja vastasid õpilaste küsimustele. Kohtumine oli väga emotsionaalne ja silmaringi avardav, kuna tegemist oli reaalsete inimestega, kes rääkisid traagilisi lugusid oma kodumaast ning uuest elust Saksamaal.\nPärastlõunal sõideti Saarbrückenisse, 170 tuhande elanikuga armsasse väikelinna Prantsusmaa piiri lähedal. Seal tuli rahvusvahelistel õpilasgruppidel lahendada etteantud ülesandeid, nagu näiteks esitada kohalikele elanikele pagulaskriisi puudutavaid küsimusi. Võimalus oli ka lahendada loomingulisemaid ülesandeid, nt pildistamine kohaliku politseinikuga või huvitavate peakatetega.\n5. päev oli kokkuvõtete tegemise aeg. Oma nädalast tuli seminarigruppidel teha kreatiivne presentatsioon, mida siis teistele tutvustati. Õhtu lõppes ühise koosistumise ja peoga.\n6. päeval alustati koos taanlastega tagasiteed Frankfurti, et sealt tagasi koju lennata. Kuna meie lend startis alles õhtul hilja, siis jäi aega tutvuda ka Frankfurdi kesklinnaga. Vastupidiselt Otzenhauseni ilmale, mille jooksul sadas mitmel päeval lund, kostitas Frankfurdis meid soe päikesepaisteline ilm.\nSeminariformaat oli õpilastele põnev ja teistmoodi õppeprotsess, milles terve nädala vältel tuli tegeleda ühe konkreetse ülesandega. Esmalt viidi ennast kurssi, siis mängiti läbi eri olukorrad ning analüüsiti teemasid jutusaate formaati kasutaval põhimõttel, lõpuks toimus meeldejääv kohtumine Süüriast pärit pagulasega.\nNädala jooksul said õpilased intensiivselt võõrkeeli praktiseerida, tuli arutleda ja suhelda kolmes eri keeles. Osaleti aktiivselt eri mängudes ja diskussioonides, loodi uusi tutvusi ja kontakte taanlaste ja sakslastega ning kokkuvõtteks saadi väga positiivne emotsioon ja kogemus.\nÕpilaste saatja oli kunstiõpetaja Erik Joasaare.\nPildigalerii: 11.a klass Otzenhauseni Euroopa Akadeemias\nhttps://saksa.tln.edu.ee/wp-content/uploads/2016/05/10v.jpg 1776 3168 TSG https://saksa.tln.edu.ee/wp-content/uploads/2016/01/TSG-logo-300x152.png TSG2016-05-04 16:05:072016-05-04 16:06:0211.a klass seminaril Otzenhausenis


Tallinna Lasteaed Männimudila » Meie tänu\nTäname meie töökat hoolekogu ja tublit hoolekogu esimeest – Pääsulinnu rühma Urmo isa Silverit, kes võttis enda peale meie sügisese heategevusliku aia- ja käsitöölaada „Nobedad Näpud“ käigus kogutud raha eest uue korvpalliatraktsiooni hankimise! Täname Lepatriinu rühma Pärteli ja Pääsulinnu rühma Kustavi isa paigaldustööde teostamise eest!\nTäname lapsevanemaid, õpetajaid, õpetaja abisid ja lasteaia kokka meie heategevusliku aia- ja käsitöölaadal „Nobedad näpud“ osalemise eest. Laada käigus kogutud summa eest saavad lapsed hoolekogu eestvõttel mänguväljakule uue korvpalli harjutusplatsi.\nTäname kõiki lapsevanemaid, kes toetasid meie õueala lemmikatraktsiooni renoveerimist!\nSuur tänu Lepatriinu rühma Holdeni isa Gunnarile ja vanaisa Toivole, kelle osav töö aitas muuta meie lemmikronimisvahendi jälle kasutamiskõlblikuks!\nTäname meie tublit hoolekogu ja eriti Pätu rühma Ivari ema Annikat ja Mõmmi rühma Hanna-Grete ema Katrinit heategevusliku algatuse ja initsiatiivi eest laste lemmikronimisvahendi „Laev“ renoveerimiseks!


JÕULUD – KuuShamanka\nJõul ehk Jõulud, Joulu, Juhla, Jul, Yule and Yalda.\nMeile, eestlastlaste, põhjamaa inimeste jaoks on tegemist iidest ajast tuntud päikese taassünni pühaga, mida on erineval viisil tähistatud kõikide rahvasate seas, viisil mis just nende jaoks õige, ja eri kontingentidel üle planeedi. Kuna päikest on inimene jälginud aegade algusest saadik, päikese ja kuukalender hoolikalt üles märkinud, siis teadis juba ürginimene, millal on päike talvisel pööripäeval pesas ja millal algas taas päeva pikenemine, see oli talve murdumine, võit pimeduse üle, samm suve ja külluse poole.\nKristlus ja Päikesejumal\nIkka ja veel usutakse siiralt seda legendi eestlaste seas, et Jõulud on VAID Jeesuse sünnipäeva pidu, meie niiöelda päästja tulemine, aga mida rohkem ma selle kohta uurin, seda rohkem hakkan ma mõistma, et tegelikulult pole JÕULUD mitte üldse (ALGSELT) kristlik püha, mida paljud veel arvavad. Nii nagu ma ise 10 aastat tagasi jõule ei soovinud üldse pidada oma rumaluses, sest juba siis hakkasin ma mõistma, et midagi on väga valesti selle asjaga, aga mis siis täpselt, jäi vastava kirjanduse puudumise taha kinni. Aga nüüdseks olen mõistnud, et tegelikult kristlased lihtsalt kaaperdasid selle tähtsa päeva, ehk pistsid oma päästja sündimise iidse ja väga vana paganliku ühe aasta tähtsamale päevale. Mitte lihtsalt ei kaaperdanud pööripäeva au, vaid kõikide iidsete PÄIKESEJUMALATE SÜNNIPÄEVA ! Meie inimesed aga tähistame seda endistviisi, kuna see teadmine on meie teadvuses sees, me tajume selle aja ja sündmuse tähtsust aga oleme SISU tänu ajupesule unustanud ja asendanud uue koodiga, mis oleks aeg murda.\nPäikesejuma mõistet ei maksaks võtta ka sõnasõnalt, meile arusaadaval moel, et tegemist on jumala staatusesse tõstetud olendi sünnipäevaga, vaid otsesest mõttes, PÄIKESE endaga, selle energiaga millega meid toidetakse.\nNagu teada hakati tegelikult Jeesukese sünnipäeva tähistama alles 4. sajandil. Pealegi kui sügavamalt uurida, saame teada et UT (uus testament) pole kordagi Jeesuslapsukese sünni aega täpsemalt märgitud. Pigem on netiavarustes km kaupa arutelusid selle üle, et tegelikult on see jutt otsast otsani segane ja faktilisi vigu täis. Enamasti siiski VT ja UT on lihtsalt kogumik vanu legende, pärimused on üle võetud, enda omaks tehtud ja tänu sellele üsna ebausaldusväärseks muutunud, ühesõnaga endale kogu au ja kuulus võetud – meil on päästa. Pealegi algne Jeesuse sünnipäev oli 6.01 ja tänaseni peetakse jõule 6.jaanuarini. Veel Armeenlased siiani peavad jõule 6.01.\nNiisiis, kui uurida UT tekste ja tegelikust, siis näiteks jutt kolmest karjasest Petlemmas, kellele ingel teatase teada rõõmusõnumitest, siis tegelikult detsembri kuus on ka seal liiga külm, et karjaga öösel väljas olla. Lisaks paneb mõtlema, milleks lapseootel naine keset külma võtaks ette 150 km reisi, pole usutav.\nMinnes tagasi sõna Jõulud juurde ?\nVanadel Keltidelt jumal Yule, ehk siis tähistatakse jumalanna Yule festifali. Jumal Samhain surigi ju 31.10, et sündida jumallana Yulena 31.12.\nVeel vanas Norras ja Islandil jól, nüüd jul või jol, Taanis ja Rootsis jul. Eesti keeles Jõul ja Soomlaste joulu. Seega Jõul on ühe iidse iidse jumalanna nimi, kes on Eestis unustatud, aga mujal põhjamaades veel mälus.\nIraanis on 25.12 Yalda, samamoodi tähistatakse pööripäeva, valguse võitu pimeduse üle…\nNimetus jõulud võib olla ka germaani päritoluga. Nii kandsid skandinaavlasii talvise pööripäeva pühad nimetust jõi (hjul) — s. t. ketas, anglosaksidel jälle geõl=rõõm, nali.\nSkandinaavlaste julpüha kestis 12 kuni 20 päeva suurte pidustustega ja ohverdamistega. Need pidustused pidid kas hävitama surnud esivanemate hingesid, kes siis kõikjal liikusid, ja samuti taotlesid tulevase põllu- ja karjasaagi õnnestumist. Sama ajaga ühtusid ka skandinaavlaste rahu ja sigivuse jumaluse Freyr’i austamise pühad, mis kõik olid seoses päikese kulminatsiooniga ja päevade pikenemisega\nMithras – Sol InVictus – Horus – Jesus – sünnipäev on 25.12\nZoroastrianismis ehk Mazdaismis Päikesejumalat Mithras,\nIndias Mithra ja Kreekas Mithras kultus. Mithra oli aarialaste jumalus, mis oli ka vedalaste juures suures lugupidamises,\nPärsias ja pärslaste kaudu levis Mithras kogu Ees-Aasias ning esimesel sajandil enne Kristust ka õhtumaal, Rooma riigi aladel, ja isegi üle selle, nii Saksamaal kui ka Skandinaavias. Tänaseni leitakse siin ja seal Saksamaal Mithra kultuse pühadusi ja reliikviaid.\nRoomas “Võitmatu päike ” ehk Sol InVictus\nRistiusu algpäevil oli Mithra kultus ristiusule kardetav võistleja. Mitmed Rooma keisrid olid mithra-usulised. Eriti II ja III sajandil jõudis Mithra kultus Rooma riigis haripunktile. Selle eriti suur toetaja oli keiser Traianus.\nEgiptlaste Horus (Egiptus) ..\nja Jeesus (3. sajandil ja nimetusega “Õigluse päike”) .. neil kõigil on samal päeval sõnnipäev ja neid kõiki on isegi kujutatud sarnaselt ikoonidel ja kunstis.\nJeesuse sünd neitsist aga vihjab sellele, et Jeesuse sünd oli neitsi tähtkujus. Tegelikult neitsist sündimine idee on juba itsetesse legendidesse kirja pandud, ei midagi uut polnud see ka Jeesuslapsukese puhu..\nEgiptlased kujutasid vastsündinud päikest isegi lapsena pildil, mis tema sünnipäeval – talvisel pööripäeval – tema kummardajatele vaatamiseks välja toodi. Kahtlemata oli see Neitsi, kes 25. detsembril poja sünnitas, võimas orientaalne [st Lähis-Ida] jumalanna, keda semiidid kutsusid Taevaseks Neitsiks või lihtsalt Taevaseks Jumalannaks; semiidi maadel oli ta üheks Astarte [inglise keeles ka Easter ehk lihavõtted] paljudest vormidest.\nMiks siis 25.12, mitte 21.12 ? Tegelikult on 25 käänupäev, 21-24 on pesas, ühepikkused päevad, alates 25 on päev jälle pikem.\n“Pööripäev kui selline on tänapäeval üle tähtsustatud. Meie rahvatraditsioonis on oluline pööriaeg, mis kestab mitu päeva. Pööriaeg algab astronoomilisel pööripäeval 21. või 22. detsembril ehk jõulukuul, ja lõpeb 25. detsembril – siis hakkab päike taas pikemalt käima, algab uus päikeseaasta. Vahepeal on päike pesas – talvises päevapesas. Jõuluaeg on päikeseaastavahetuse aeg.\nEnamik meie rahva jõulutavasid on põlised ehk siis maausulised ning pühendatud aastavahetuse hetkele, mil valmistutakse uueks aastaks. Jõulud on uue aasta seeme – see usk muudabki jõulud pühaks.”\nKingitused ja kombed ?\nNäiteks Saturnaalid on Vana-Rooma pühad, mida peeti Saturnuse auks. … neid tähistati üldiste söömingute ja vastastikuste kingitustega. Saturnaalide kombed kajastuvad ristiusu jõuludes.\n“Saturnaalia ajal tegid rikkad vaestele kingitusi, et austada kuldset vabaduse ajastut, mil Saturnus valitses maailma. Orjadel lubati vahetada oma isandatega kohad ja riided. Nad valisid isegi oma kuninga, kes valitses pidustuste ajal despoodina. Saturnaalia tähendas metsikut liiderdamist ja oli Paani enda vääriline festival”\n“Loomulikult sattus see varase kiriku poolt tugeva tsensuuri alla ja hoolimata faktist, et Jeesus Kristus ning pühakud asendasid järk-järgult paganlikke jumalusi, peeti seda kaua aega kristliku ideaaliga täiesti kokkusobimatuks. Ometi oli see festival kaotamiseks liiga populaarne ja [katoliku] kirik andis viimaks sellele vajaliku tunnustuse, uskudes, et kui jõule ei saa alla suruda, siis tuleb neid pidada kristliku Jumala auks”\nTalvine pööripäev ehk toomapäeva oli ka vaimudepäev. Ei tohi segi ajada hinge ja vaimu. Hing ja vägi läksid hauda ning kadusid koos kehaga, aga vaim jõudis teise ilma. Vahepeal võis vaim ka natuke ringi hulkuda, olla mõni tootemloom või libahunti joosta. Talvine pööripäev ongi vaimude päev, mil esiisade vaimud tulevad koju käima, vaatama, kuidas meil läheb. Meil, eestlastel, ei olnud surma nagu kristlastel, et sured ära, tõused üles ja astud kohtu ette.\nÖöl enne talvist pööripäeva detsembris pandi akendele küünlad põlema, et esivanemate vaimud oskaksid koju tulla. Kaeti laud. Laua otsa, kus eelmine peremees harilikult istus, pandi küünal ja toit. Pärast pööripäeva alustas vanarahvas suuri pidustusi. Nendele pidi puhta südamega vastu minema.\nEesti Jõuludel/Uusaastal kui siirdeperioodil olid rahvauskumuste järgi liikvel head ja halvad haldjad, surnute hinged jm. nn. teise maailma olendid. Heade vastuvõtmiseks ja kurjade tõrjumiseks tekkis rohkesti kombeid, tõrjuti kära-müraga, tuledega jms.\nEestis on jõulud kestnud 24. detsembrist 6. jaanuarini või siis Kristlikus keeles advendist kolmekuningapäevani. 19. sajandil on jõulusid venitatud pikemaks nn järelpäevade ehk lapsepäevade ehk annepäevade ehk nuudipäevade ja muunimeliste päevade abil. Peamiselt olid need siis päevad, millal mehed liikusid viimast õlut otsides külas ringi. Tundub, et sel kombel saadi kuni kolm töövaba lisapäeva (jõulu-annepäev, jõulu-juulapäev, pühade emapäev; nääri-annepäev, Anne lapsepäev; kolmekuninga-kaiepäev, Kaie lapsepäev, kolme-kuninga-krõõdupäev).\nToomapäev ja Must Toomas\nJõuluaeg algas vanasti toomapäevaga ja kestis kuni nuudipäevani, nii et ka uusaasta ja kolmekuningapäev sinna sisse jäid. Aja jooksul kujunesid viimastest omaette pühad, aga rahvasuus kutsuti neid veel kaua aega edasi jõuludeks: vana-aastaõhtu ja uue aasta esimese päeva kohta öeldi uued jõulud, kolmekuningapäeva kohta aga kolmandad jõulud või jõulusaba.\nToomapäev 21. detsembril oli jõuluaja algus. Selleks päevaks pidid olema kõik aasta toimetused tehtud, võlad makstud ja lubadused täidetud. Majapidamises tehti suurpuhastus, isegi sauna kerisekivid pesti puhtaks. Lauad küüriti puhtaks ja magamiskottidesse pandi värsked heinad. Kõik suurem praht, mis koristamise käigus tekkis, koguti kokku ja nimetati Mustaks Toomaks ning maeti maha. Kardeti, et kui Toomast hoolsalt ei mata, siis poeb ta hauast välja ning uputab järgmisel aastal kogu majapidamise tahma ja mustuse sisse.\nJõuluvorstide valmistamine ja õlletegu kuulusid samuti toomapäeva tegemiste hulka.\nToomapäevast kuni jõululaupäeva hommikuni toimus usin pühadeks valmistumine. Kõik tööd, mis polnud otseselt jõuludega seotud, olid keelatud. Selle sisse langes kogu jõuluperioodi söögi valmistamine, sest jõuluõhtust alates toite ainult soojendati.\nKõige olulisem toiming oli aga õlgede tuppa toomine. Vanemal ajal olid õled elumaja ja kiriku põrandal üldiseks jõuluaja tunnuseks, mitte ainult Eestis, vaid ka paljudes Euroopa maades. Jõuluõlgede komme pärineb paganluse aegadest. Arvatakse, et see tava on seotud esivanemate kultusega, aga kuidas täpselt, pole selge.\nJõuluöö ja päikeserist\nPärast seda, kui jõululaupäeva õhtul pimedaks oli läinud, saabus aeg, kus kõik taeva- ja põrguväravad lahti olid. Kõige kindlam viis kurja vastu on olnud rist, mille algne tähendus ei tulene kristlikust ristipuust, vaid paganlikust Päikese sümbolist. Enne jõuluõhtut tehti riste igale poole, kust kurjad vaimud võisid sisse pugeda: ustele, akendele, väravale, samuti loomadele selga.\nÜks kõige vanemaid ja kauem püsinud uskumusi on, et jõuluöösel tulevad esivanemate hinged koju tagasi. Seetõttu ei pandud jõuluööks ka uksi haaki ega riivi. Samuti jäeti neile sauna vesi ja vihad ning söök lauale.\nJõuluaja lõpuks oli enamasti kolmekuningapäev, saartel ja rannikul kohati ka nuudipäev (7. jaanuar). Nuudipäeval käisid noored mehed talust tallu ja lõpetasid igal pool õllevarud ehk „ajasid pühad välja“.\nAhto Kaasik – Jõulukrässid korjavad kurja kokku – üheksast erinevast puust tehtud tuli\nAhto Kaasik: “Jõuluaeg algab toomapäevast, 21. detsembrist – see on suurpuhastuse päev, sest ees ootav püha aeg nõuab puhtust eluruumides ja ka hinges. Vana aasta praht aetakse välja. Toomapäeval pannakse üles ka jõuluohutised, mida me praegu nimetame jõulueheteks või kaunistusteks. Need on kõikvõimalikud krässid, riputised, märgid.\nJõulukrässi taaskasutamine on nagu plastmassist jõulukuusk – ta on küll alati olemas ja teda on lihtne välja tuua, aga temaga ei kaasne seda rõõmu ja väge, mis tuleb igal aastal uue kuuse toomisega.”\nÕhtul, kui see tuli oli ära põlenud, tehti tuhk tasaseks ja hommikul vaadati, mis jäljed on tuhale tekkinud, ning ennustati nende pealt, mis saatus peret sel aastal ees ootab. Mina seda tarkust, kuidas tuha pealt ennustada, ei valda, aga üheksapuutuld olen teinud minagi, isegi korteris – süüdanud üheksast erinevast puust pärit laastud väikese aluse peal. Suitsuanduritel õnneks käivad patareid välja, see on selline tänapäevane maausulise tarkus.”\nSoomlaste ja teiste naaberrahvaste tavad\nHing Ja Vaim, Kaitsemaagia, Kristlus, Pühad, Rahvakalender, Surnud, Usundid


Alfa Romeo Stelvio - luksuslik itaalia auto, mis ühendab endas pärandit ja innovatsiooni\nPALACE ajakiri on esimene väljaanne, mis ajab Alfa Romeo Stelvio Super välja Singapuri teedel ja kui ma võtmeid kätte võtsin, siis valetaksin, kui ütleksin, et ma pole natuke põnevil. Alfas on alati olnud kindel gioia di vivere nende kohta. Kuna enamik päevi on käes, oli kuum ja selge hommik, mille tõttu Stelvio punane värv, mida tuntakse Alfa Rosso nime all, sätendas tõesti päike. Punases värvitud Itaalia autodes on midagi, mis paneb südame lööma ja ma teadsin sellest hetkest, et olen kohal väga erilisel päeval.\nVäliskujundus on ainulaadne Alfa Romeo Stelvio jaoks ja sarnane teiste rivistusega, kusjuures kõigi tuttavate tagurpidi kolmnurgavõre domineerib esiosa üle kõigi praeguste Alfas. Mõni ei pruugi eelistada esiotsa stiili, kuid minu arvates on see üsna maitsekas. Jalutage sõidukis ja selle külgprofiilid muutuvad sujuvalt agressiivseks, samal ajal kui selle tagumine kumerus on üles tõstetud ja piisavalt mahukas, et vastata linnamaasturi ostja ootustele.\nSiseviimistlus on posh ja poleeritud. Rool on sportlik ning sellel on stopp- / käivitusnupp koos kahe Ferrari-esque-käigukangiga, mis on ühendatud 8-käigulise automaatse käigukastiga. Segatud analoog- ja digitaalkuvar hoiab teie kõige olulisemat teavet ees ja keskel ning eriti hindan ma võidusõidu stiilis “kph dial”, mille null paremal on kell kuus. Istumisasend on õige seal, kus te seda eeldate ja kuigi piduripedaal oli minu arvates pentsiku disainiga, ei pärssinud ülesehitus siiski minu sõidustiili.\nHaarav ja kombatav interjööri stiil\nSalongi sisustus ja viimistlus muudavad selle ilusaks kohaks; sobib suurepäraselt pikkadeks maanteeretkedeks. Nii esi- kui tagaküljel on palju ruumi, samuti palju kasulikke caddiesi ja USB-porte. Samuti on pakiruum üsna suur ning sellel on palju konkse ja katteid, et esemeid turvaliselt hoida. Tagumisi istmeid saab ruumi veelgi laiendamiseks langetada, mis sobib suurepäraselt suurte esemete hoidmiseks.\nAlfa Romeo Stelvio sõitmine on natuke nagu kaks täiesti erinevat maasturit ühes, mille isiksus oleks sõltuvalt valitud sõidurežiimist vahetatav. Kasutades Alfa keskkonsooli valijat “DNA”, saab juht lülituda dünaamilise, loodusliku ja täiustatud efektiivsuse režiimi vahel, mis mõjutavad gaasihoovastiku reageerimist, ülekannet ja juhtimise raskust. Ma leidsin, et looduslikul ja täiustatud efektiivsusega režiimis sõitmine läbi linna oli üsna sarnane, kuigi looduslik oli pisut reageeriv. Alles siis, kui panin sõiduki dünaamilisse režiimi, hakkasid asjad tõesti huvitavaks muutuma, käiguvahetused ja gaasihoovastiku teravus suurenesid, rooliratta kaudu kiirgab rohkem tunnet ja üllatavalt reageeriv 2,0-liitrine mootor pakub palju kiirendust läbi nelikveosüsteemi Q4. Kui kraanil on 200 hobust, ei pruugi sellel olla Quadrifoglio nurinat, kuid Alfa Romeo Stelvio Superil on enam kui piisavalt jõudu, et teid sihtpunkti viia viisil, mida suudab ainult alfa.\nIsegi Stelvio stiili tagumine osa keerab pead\nAlfa Romeo Stelvio on väga tugevalt seotud Alfa Romeo pärandiga, kuid ilma paljude puudusteta, mis on kaubamärki varem vaevanud. Tõeline võimalus uue luksusmaasturi jaoks kõigile, kes turul tegutsevad. Enam pole see ekstsentriliste inimeste jaoks alternatiiv, nüüd saate osta oma pea ja südamega Alfa. Teiste luksuslike Alfa Romeo mudelite kohta saate lugeda siit.\nEhitatakse Hennessey Venom GT lõplik mälestusmudel "The Final Edition"\nFenice Milano autor Rolls-Royce Ghost\nDebüteerivad Lamborghini Asterioni pistikhübriidkontseptsioonid\nMercedes paljastab G63 AMG 6x6\nBMW käivitas Indias Mini Cooperi\nVolvo võib kontseptsioonist reaalsuseks võtta uue kupee


Itaalias avastati Covid-19 haigetel patsientidel hoopis teise haiguse tunnused - Haigused - Tervis\nItaalias avastati Covid-19 haigetel patsientidel hoopis teise haiguse tunnused\n26. juuli 2021, 14:28\nTeadlased jälgisid pikaajaliselt patsiente, kes olid hospitaliseeritud Covid-19 tõttu ning märkasid hüperglükeemia suurenemist, kirjutab Medical Xpress.\nItaalia uuringust selgus, et umbes pooltel pandeemia alguses Covid-19 tõttu haiglasse sattunud patsientidel esines hüperglükeemia või kõrge veresuhkru tase.\n«Need inimesed ei olnud varem diabeetikud,» märkis uuringu autor ja Bostoni lastehaigla nefroloogia osakonna doktor Paolo Fiorina. Vastuvõtu ajal leiti umbes 46 protsendil patsientidest hüperglükeemia.\nUuringus hinnati 2020. aasta märtsist maini Itaalia haiglasse sattunud 551 inimese tervist. Järelkontrolli periood hõlmas kuue kuulist jälgimist pärast haiglasse sattumist.\nVõrreldes patsientidega, kellel puudusid glükoosihäirete nähud, olid hüperglükeemilistel patsientidel ka raskemad probleemid: pikem haiglaravi, suurem hapniku vajadus, intensiivravi vajadus ja juhitavale hingamisele viimise vajadus.\nPraegune uuring avaldati ajakirjas Nature Metabolism.\nUurijad leidsid, et hüperglükeemiaga patsientidel oli hormonaalne tase ebanormaalne.\n«Lisaks sellele, et nad tootsid liiga palju insuliini, oli neil ka ebanormaalne proinsuliini tase. Põhimõtteliselt viitab hormonaalne profiil sellele, et Covid-19-ga patsientidel on endokriinne pankrease funktsioon ebanormaalne ja see püsib kaua pärast taastumist,» rääkis Fiorina.\nHüperglükeemilistel patsientidel esines ka tõsiseid kõrvalekaldeid põletikuliste tsütokiinide, sealhulgas IL-6 jt koguses.\nCovid-19 järgsel perioodil oli paljudel patsientidel pärast söömist kõrgem glükoositase ja ebanormaalsed kõhunäärmehormoonide näitajad.\n«See uuring on üks esimesi, mis näitab, et Covid-19 avaldab otsest mõju pankreasele, mis tähendab, et viirusel on veel üks sihtmärk, mida rünnata,» lisas Fiorina.


Ma lähen välja selleks, et vältida ettevõtteid, mis ei toeta selliseid teenuseid nagu Apple Pay - BGR - TELES RELAY\nMa lähen välja, et vältida ettevõtteid, mis ei toeta selliseid teenuseid nagu Apple Pay - BGR\nBy TELES RELAY Viimati uuendatud Juin 10, 2020\nUSA on pikka aega mahajäänud muust maailmast, kui on vaja võtta vastu selliseid kontaktivabu makseteenuseid nagu Apple Pay.\nKoroonaviiruse pandeemia ei muuda mitte ainult seda suundumust, vaid laadib selle ka vastupidises suunas.\nSeetõttu väljun kindlasti sellest, et vältida jaemüüjaid, kes ei toeta praegu kontaktivabu maksevõimalusi, nagu Apple Pay, midagi enamat, mida inimesed teevad, kui mõistavad, et paberraha vahetamine kujutab endast veel ühte potentsiaalselt ohtlikku kontaktpunkti koroonaviiruse maailm.\nTarget-pood, kus ma regulaarselt toidupoes käin, pole minu korterile kõige lähemal selline võimalus ja üldise kogemuse kohta on mõned asjad, mis on vähem kui ideaalsed - näiteks see, et pean vahel järjekorras ootama väljaspool kuna Target on nüüd üks paljudest jaemüüjatest, mis piirab korraga mitut ostjat, et edendada sotsiaalset distantseerumist. See on muidugi koroonaviiruse pandeemia kõrvalprodukt, ehkki ka pandeemia on põhjus, miks ma lähen minema Targetisse ostma, mitte lähemate ja mugavamate võimaluste juurde: See on mulle kõige lähedasem jaemüüja, et juhtub, et see toetab ka kontaktivabu maksevõimalusi, näiteks Apple Pay.\nOleme kõik teinud oma elus suuri ja väikeseid muudatusi COVID-19 tagajärjel ja minu jaoks on üks käitumuslikest muudatustest, mis, ma arvan, et jäävad COVID-järgsesse maailma hästi, on osavus raha puudutamisel, kui ma seda ei tee vaja teha. See on põhjus, miks ilmutan rohkem kui väikest ärritust jaemüüjate jaoks, kes ei paku kontaktivabu maksevõimalusi, mille vältimiseks jätkan tõenäoliselt oma tee.\nTänu Euroopa-reisile hüppasin ma kontaktivaba makserongi pardale sügisel. Päris paljudel kohtadel, kus Londonis käisin ja Pariisis aktsepteeriti maksevõimalusena Apple Pay'i, pole mõistlik hõljutada telefoni makseterminali kohal, selle asemel et kalastada õige summa rahas, mida ma ei tunne koos. Nüüd edasi. Kui ettevõtted hakkasid koroonaviiruse pandeemia kestel järk-järgult taasavama, hakkasin uuesti tegelema ainult nendega, mis tegid minusuguseid muudatusi tundma paremaks ja andis mulle vaimse kinnituse, et siin ostlemisega seotud riskid on madalad - sellise kontaktivaba maksevormi aktsepteerimine nagu Apple Pay on jaemüüja valiku üks tahke aspekt, mis on minu jaoks praegu kohustuslik.\nPealegi pole ma kindlasti ainus, kes nii tunneb:\nAsjad, mida tahan näha postkoroonaviiruse maailmas:\n- tasuta ja lihtne kontaktivaba makse kõikjal\n- Puudutusega tualettruumi loputamine ja ukse avamine kõikjal\n- avalikes kätes desinfitseerimismasinad\n- avatud kauplused\n- Koostisainete loetelud riiulimärgistel, nii et me ei peaks tooteid korjama\n- f * isane b * tch (@Ahhmandah) Aprill 8, 2020\nTõepoolest, koronaviirus kiirendab tõenäoliselt USAs juba käimasolevat kontaktivaba makse üha suuremat aktsepteerimist. Vastavalt Adweek, kasvasid kontaktivabad maksed vahemikus 150. aasta märtsist 2019. aasta märtsini ilmatu 2020% ning Visa pressiesindaja kirjeldas seda määra vapustavana.\nViimased arvud näitavad ka seda, et USA 80 parima hulgimüüja hulgast 100 aktsepteerib nüüd kontaktivabu makseid ja Visa - millel on praegu turul enam kui 190 miljonit kontaktivaba kaarti - loodab, et see arv kasvab sel aastal 300 miljonini.\nMõni päev tagasi Piper Sandleri globaalse vahetuse ja FinTechi konverentsil oli Visa tegevjuht Al Kelly seda trendi kohta öelda: „Üks tõeliselt positiivseid liikumisi, mis on seotud COVID-19 juhtunuga, on see, et inimesed näevad sularaha kui midagi, mis veab mikroobe ja me oleme näinud, kuidas arvukalt kaupmehi ütlevad: "Hei, ma ei taha sularaha maksta". Nii et ma arvan, et see kiirendab tasuliste maksete kasutuselevõttu Ameerika Ühendriikides. ”\nPildi allikas: Jenny Kane / AP / Shutterstock\n4 „Vanderpumpi reeglid” jätsid liikmed üle tõrke, rassilised profiilid - inimesed\nNENDE SEXTAPE LEIDAKS SOTSIAALSE MEEDIA VIGA


TERVE JA SÄRAVA naeratuse salanipid | Buduaar\nTERVE JA SÄRAVA naeratuse salanipid\n2015. aasta 29. november 00:52\nToitumisel on tähtis roll ka hammaste tervise tagamisel. Sellepärast toome täna meeldetuletuseks välja mõned harjumused, mida igapäevaselt võiks järgida. Alustuseks mõned üldisemad soovitused tervislikeks toiduvalikuteks:\nToitumisel on tähtis roll ka hammaste tervise tagamisel. Sellepärast toome meeldetuletuseks välja mõned harjumused, mida igapäevaselt võiks järgida. Alustuseks mõned üldisemad soovitused tervislikeks toiduvalikuteks:\n1. Kui sa armastad valmistada magustoite, kasuta tavalise valge suhkru asemel rafineerimata suhkrut või veel parem, kui saad suhkru asendada mee, vahtrasiirupi või agaavisiirupiga. Mis veel parem – lisa magusa maitse saamiseks banaani, datleid, rosinaid, musti ploome või viigimarju.\n2. Hammaste tervise seisukohalt on hea süüa magustoitu (kui ilma selleta ei saa) valgurikka toidu järel, sest see aitab tasakaalustada veresuhkru kõikumist, mis oleks palju tugevam, kui sööd magustoidu eraldi või süsivesikuterikka toidu järgselt. Lisaks harjuta peale sööki suud puhta veega loputama, et vältida happerünnakut hambaemailile.\n3. Kui juba jäätisega maiustad, siis valmista see ise puhtast koorest ja naturaalsete lisanditega. Paljud jäätised on tänapäeval valmistatud vee-õli-suhkrusegust ning kooresisaldus neis on jäänud kurvastavalt madalaks. Suur osa tööstuslikke jäätiseid on niivõrd tugevalt töödeldud, et kehal on raske sealt midagi kasulikku omastada. Sellepärast valmista jäätis ise või loe hoolikalt pakendil olevat infot, enne kui oma valiku teed.\n4. Liigne kohvijoomine võib muuta sinu luud nõrgemaks, kuna soodustab kaltsiumi kadu luudest ja võimendab veresuhkru kõikumist. Sellepärast eelista taimeteesid või kui jood kohvi, siis lisa ka natuke piima. Kui sa oled veendunud, et sinu keha kohvi nõuab, siis ära muretse, 1-2 tassi päevas on paljude uuringutega heaks kiidetud. Siiski, kui oled oma kehaga sõbraks saanud, siis võiksid teda säästa ka sellistest stimulantidest nagu regulaarne kohviga turgutamine.\n5. Vii alkoholitarbimine miinimumini. Ära kujunda omale harjumust toidu kõrvale veini või õlut juua, sest alkohol häirib kaltsiumi ainevahetust, mis omakorda avaldab muuhulgas mõju hammaste ja igemete tervisele.\n1. Vetikad – lisa vetikapulbrit veele, mahlale, jogurtile, pudrule, smuutile, jne. Vetikad aitavad katta meie keha mineraalainetevajadust. Levinumad meil müüdavad vetikad, mida poest küsida, on spirulina, chlorella, nori, agar-agar, wakame.\n2. Jälgi, et saaksid toiduga piisavalt kasulikke oomega-3-rasvhappeid ja D-vitamiini. Need on ühed võtmetegurid tervete luude ja ka hammaste jaoks. Kui sul tekib kahtlus, kas saad neid toitaineid piisavalt, konsulteeri toitumisnõustajaga.\n3. Ära piira rasvade tarbimist. Söö toitu sellisel kujul, nagu see looduses on (täispiima, pähkleid, seemneid). Kui lisad toiduvalmistamisel rasva, siis vali orgaaniliselt kasvatatud taimeõlid ja loomsed rasvad. Rasvad aitavad paljudel toitainetel kehas oma õiget kohta leida ja paremini omastuda. Püüa hoida vaheldusrikkust – kasuta nii puhast koorevõid, tahket taimset rasva (nt kookosõli) kui ka vedelaid taimseid õlisid (oliivi-, pähkli-, seemneõlisid). Rasvade lisamisel kasuta minimaalset termilist töötlust!\n4. Suppi keeda alati maheloomakondist, sest nii saad kollageenirikka leeme, mis aitab tugevdada kõhrkudet ja luid. Samuti sobib lihaleem hästi taimetoitude ja pudrude maitsestamiseks. Kui oled lihasööja, siis ära põlga ära ka siseelundeid, mis on tihti oluliselt toitaineterikkamad kui puhas liha.\n5. Söö igapäevaselt kaltsiumirikkaid toite. Piim ja piimatooted ei ole ainuke kaltsiumiallikas meie söögilaual. Tubli annuse kaltsiumi võime saada ka näiteks rohelistest köögiviljadest (brokoli, lehtkapsas, pak choi, petersell, till, jt), kaunviljadest (oad, herned, läätsed, kikerherned), väikesed kalad, mida süüakse koos luudega (kilu, räim, kalakonservid), luuviljalised (aprikoosid).\n6. … ja kaltsium ei ole ainuke toitaine, mida on vaja hammaste ja luude tugevuse tagamiseks!\n– liikumine – regulaarne koormus luudele ja hammastele (närimine) on esmatähtis tugevuse säilitamisel.\n– D-vitamiin. Üldiselt ollakse seisukohal, et päikesest ei saa meie elustiili juures piisavalt D-vitamiini ning olulise osa peame saama toidust. Kui me toiduga seda oma kehale piisavalt ei paku, siis on mõistlik vaadata toidulisandite poole, sest D-vitamiinist sõltub kaltsiumi omastamine.\nCure Tooth Decay, Ramiel Nigel\nOle vormis õige toiduga, Kätrin Karu


Maria blogi: 2017\nKarma Brown "Sellel hetkel"\nErsen, 2017, 280 lk\nRaamatupoe lehel tutvustus\nMeg Pepperil on rahuldust pakkuv töö ja õnnelik perekond. Suurema osa ajast on ta elu kenasti sujunud, aga see muutub hetkega. Sõidutades tütart koolist koju, viipab ta teisel pool teed ootavale teismelisele poisile... ja üks teine auto kihutab noorukile otsa.\nMeg süüdistab ennast, et tal on selles kohutavas õnnetuses oma osa. Ta on tulvil kahetsust ja hakkab innukalt aitama poisi perekonda, samal ajal kui too vigastustest paraneb. Aga mida rohkem Meg kahetseb, seda rohkem eemaldub ta oma perekonnast – ja seda rohkem tõmbab teda enda poole poisi isa.\nVarsti puruneb Megi elu ta enda silme all. Valusad saladused, mida ta on sügavale endasse matnud, hakkavad ohtlikult pinnale tõusma. Naine peab otsustama, kas ta andestab endale või riskib kõigega, mis on talle kallis.\nRaamat algas õnnetusega, kus teismeline poiss jäi auto alla. Peategelane Meg nägi õnnetust pealt ja samuti tema teismeline tütar. Õnnetuses kannatanu oli Megi tütre poiss-sõbra vend. Meg sõitis haiglasse, et toeks olla kannatanu vanematele. Kohal oli aga üksnes poisi isa, ema oli kaugel tööl, aga kiirustas lennuki peale, et samuti kohale lennata. Edaspidi oli Meg kuidagi alati toeks - kuulamas ja mõistmas kannatanu isa. Nende suhted soojenesid pidevas koosolemises ja üksteise lohutamises ja mõistmises.\nLõpu poole oli juba väga imelik nende pidevad kokkusaamised nii-öelda haige poja pärast, kuna nagu otsiti ettekäändeid, et kohtuda. Megi ja kannatanu isa vahel olid mõned lähedushetked, kus nad suudlesid. Ise nad siis vabandasid kordamööda ja selgitasid, et olid segaduses. Alati juhtusid suudlused justkui kogemata. Üks suudlus leidis aset haiglas. Viimast suudlust nägi pealt Megi tütar. Ta andis sellest oma isale - Megi abikaasale teada. Sel hetkel sai Meg aru, mis mängu ta oli mänginud ja millest võis ilma jääda. Ta sai justkui kaineks ja vaatas kannatanu isa hoopis teise pilguga - mees tundus talle võõras, kadunud olid igasugused tundepuhangud ja intiimsus.\nMöödus 5 kuud, kui Megi abikaasa suutis tasapisi andestama hakata.\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 08:09 Kommentaare ei ole:\nTony Parsons "Mees ja poiss"\nVarrak, 2002, 288 lk\n"Mees ja poiss" kuulub Suurbritannias viimastel aastatel kõige enam populaarsust võitnud raamatute hulka, milles inimsuhteid tänapäeva linnas vaadeldakse noore mehe seisukohast.\nRaamatu peategelasel, peagi kolmekümneseks saaval Harry Silveril on igati mõnus elu: tal on hea ja huvitav töö, ilus naine ja armas pisipoeg. Mõtlematu üheöösuhe jätab ta aga ilma peaaegu kõigest. Ta kaotab töökoha, naine jätab ta maha ning ta peab üksikisana eluga toime tulema.\nRaamat pälvis 2001. aastal Inglismaal Aasta Raamatu preemia.\nLugu mehest, kel kõik olemas - kena abikaasa, poeg ja hea töökoht. Mees on abikaasaga otsustanud, et nemad on elu lõpuni koos. Tema naine on tulnud katkisest perest, kus isa jättis pere maha ja jooksis erinevate naistega ringi, suutmata ühtki peret hoida. Seetõttu hoiab naine kramplikult kinni omaloodud ideaalist, et suhe peab olema kindel ja petmist tema ei andesta.\nJuhtub aga nii, et ühel tööpäeva õhtul viib mees oma töökaaslase koju. Naine kutsub ta korraks sisse ja mees lahkub sealt alles hommikul. Tegemist pole armastusega, isegi mitte armumisega. Mees on lihtsalt kartlik eesootava keskeakriisi suhtes. Ta rõhutab pidevalt, et saab peagi 30, et siis on ta küll vana mees juba. Üheöö suhe leiab niisiis aset vaid seetõttu, et mees justkui tõestaks iseendale, et ta on veel tahetud.\nMind hämmastas ja häiris see, et 30aastast peab autor vanaks, et nagu keskeakriis?!\nMees arvab, et vaikib öö maha, ent naine, kellega ta öö veetis, saadab sõnumi mehe telefoni, mis aga on mehe abikaasa käes. Naine loeb sõnumi läbi ja avastab mehe petmise ning pakib kohe asjad ja lahkub nende ühisest kodust koos lapsega. Mõne aja pärast läheb naine välismaale tööle ja mees jääb neljaks kuuks pojaga. Naine kurdab, et on oma elu maha maganud ja vaid lapsega kodus istunud ja tahab oma elu tagasi, mis tal enne lapsesaamist oli.\nTundus, et naine nagu oleks oodanud, et käib miski pauk, mis nende elukorralduse segamini lööks. Naine paistis juba eelnevalt väga rahulolematu, ent ei suutnud ega osanud tekkinud madalseisust kuidagi välja tulla.\nEdasi läheb väga valusaks, hakkab lapse solgutamine ühe vanema juurest teise juurde ja lõpuks jõuab asi kohtusse vaidlusega, kelle juures laps elama peaks. Mees teeb lõpuks otsuse, et poeg jääb emaga elama, kuna näeb, et poeg nii soovib. Naisel on tekkinud juba uus mees, kellega koos ta ka elab. Ka mees leiab omale uue silmarõõmu.\nImelik tundus see, et kui mees alguses palju halas ja anus oma abikaasat tagasi tulema, siis õige ruttu leidis ta uue silmarõõmu, keda arvas, et jäägitult armastab ja soovis hakata kiirelt peret looma. Raamatu kaanelt võib lugeda, et tegemist suuresti autori enda kogemusega.\nRaamatule on olemas ka järg "Mees ja naine".\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 02:21 Kommentaare ei ole:\nKaire-Külli Vaatmann "Visa hing. Ott Kiivikas"\nHelios, 2017, 264 lk\nRaamatut lugema asudes mõtlesin, et lasen silmadega kiirelt üle, kuna pole kunagi olnud Oti fänn. Juhtus aga nõnda, et kui esimese lehekülje avasin, ei saanud enam tunde pidama. Lugesin ja lugesin ja ajataju kadus täielikult.\nAlguses räägib Ott päris palju oma lapsepõlvest, mis sobis igati, kuna andis hea arusaamise, kuidas ja mis vormis poisikesest edasipürgiva mehe. Ott räägib pidevast konkurentsist oma vennaga, samas aga nad väga ka hoidsid üksteist. Juttu on ka emast, kes on oma poegade jaoks alati olemas ja toetamas. Veel mainitakse raamatus valukohta, kus Oti isa oma pere maha jättis ja teise naise juurde kolis. Ott koos oma vennaga olid tublid ja hoolitsesid ema eest, lükkasid kõik ema mõeldavad kavalerid eemale. Poisid valvasid oma ema, kuna ei soovinud ühtki võõrast meest oma koju.\nVäga meeldis, kui tahtejõuline Ott on. Ta ei anna iial alla. Kui ta oli endale eesmärgiks midagi võtnud, siis selle ka saavutas. Raamat on vägagi inspireeriv lugemine inimestele, kes ihkavad oma elus midagi korda saata ega rahuldu nii-öelda tavalise eluga.\nOtt unistas palju ja seadis endale kõrgeid sihte. Tema unistused täitusid järgemööda. Isegi kohtus ta oma iidoli Arnold Schwarzeneggeriga, kes aastaid plakatil tema toas oli poseerinud. Ott sai isiklikult tuntud mehe kätt suruda. Veel kirjeldab Ott, kuidas ta enne võistlusi kujutles, kuidas ta lavale astub ja medaleid vastu võtab. Lava taga oli tal alati olemas plaan, ta mõtles oma peas eelnevalt kõik korralikult läbi. Isegi suures hingevalus, kui oli äsja lahkumineku üle elanud ja kohtus võistlustel oma eksiga, suutis ta kõik muu välismaailma enda jaoks unustada ning keskenduda oma eesmärgile - võita.\nOti teel ei ole sugugi läinud kõik nii lihtsalt ega ole talle ka kergelt midagi kätte kukkunud, vaid kõik on saavutatud siiski raske tööga. Enesedistsipliin on võimas! Kahjuks ei läinud tema elus ka suhetes naistega kuigi hästi. Esimesed suhted katkesid just selle tõttu, et Otil olid esikohal tema treeningud. Hiljem, kui ta oli valmis suhtesse juba rohkem panustama, veeti jällegi teda valusalt alt. Naine laskis koos nende ühise lapsega teise mehe juurde jalga. Nüüdseks on mehel aga juba uus elukaaslane.\nKokkuvõtlikult oli raamat nii huvitav, et seda oli raske käest ära panna. Raamat oli kirja pandud positiivses võtmes. Kuigi Oti elus oli palju raskuseid ja karme aegu ei edastatud seda haletsust otsivalt, vaid just nimelt näidates, et igast raskusest on võimalik üle saada. Pealkiri "Visa hing" on igati sobiv!\n"Ainuke mõte, mis mind tol hetkel valdas - minust saab maailmameister. Polnud tähtis, kuidas või mille kõige eest ma selle uhkust kõditava tunnustuse pälvin, oluline oli eesmärk. Ma pole kunagi fantaseerinud võimatutest asjadest. Ma ei tahtnud ju saada ämblikmeheks, vaid täiesti saavutatavalt maailmameistriks." (lk 54)\n"Iga kord, kui plakateid vaatasin, unistasin, et ka minust saab kunagi nii võimas, edukas ja kuulus mees. (Arnold S.)" (lk 55)\n"Medal pole kõige tähtsam, jõuab mulle ühel hetkel ootamatult kohale ... mis siis on tähtis? See, et sa oled õnnelik, see, et sul on rahu hinges, ja see, et sinu sõnumit kuulatakse, tean vastust kohe." (lk 238)\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 04:55 Kommentaare ei ole:\nSaale Väester "Mees minevikust"\nKentaur, 2017, 174 lk\nKätlini elus on kõik hästi – ta teeb unistuste tööd, tal on ilus kodu, kolm toredat last ja tubli mees. Vaid tema teab, et tegelikult on midagi siiski puudu.\n15 aastat tagasi sai ta ootamatult emaks. Lapse isa oli tema elu esimene suur armastus Jaanus, kes aga Kätlini rasedusest kuuldes jäljetult kadus. Oma murega üksi jäänud teismeline ei leidnud ka vanematega ühist keelt ja veidi peale tütre Kadri sündi põgenes ta lapsega vanematekodust. Minna polnud aga kuhugi. Ja nii jäi ta lihtsalt pargipingile istuma, teadmata, mis temast edasi saab. Õnneks leidis Virgo ta pargist ja kutsus enda juurde. Alguse sai meeldiv ja turvaline suhe ning mõne aja pärast Kätlin ja Virgo abiellusid. Kuid Kätlini hinge jäi püsima mälestus tema esimesest suurest armastusest, igatsus mehe järele, kes oli tema jaoks kunagi kõike tähendanud. Seda enam, et Kätlini silmis on Virgo küll igati tubli ja tore, aga midagi on nagu ikkagi puudu, midagi sellist, mis Jaanuses oli, aga Virgos pole.\nKui Jaanus ühel õhtul ootamatult Kätlini ukse taha ilmub ja naisele abieluettepaneku teeb, lööb see Kätlini senise täiusliku maailma kõikuma. Mida ometi teha? Kas valida aastaid kestnud turvaline suhe või mees, keda Kätlin on kõik need aastad endiselt salaja armastanud? Ja kuidas mõjutab Kadrit tema bioloogilise isa väljailmumine?\nRaamatu alguses oli palju kordusi. Mõtlesin, et kas autor unustas ära, et juba kirjutas sellest, aga hiljem selgus, et ikkagi kordused olid teadlikult kirjutatud.\nVäga hea teema oli valitud!\nIlmub mees minevikust ja naine hakkab kohe unelema, et kuidas küll oleks võinud olla elu just selle mehega. Unistustes maalis naine mehe ikka väga toredaks, samas unustas oma abikaasa head omadused, kes tema kõrval kõik need aastat truult ja armastavalt elanud oli.\nMeeldis veel, et sõbrannanduse teema sisse oli toodud. Naine kuulas hoolega oma toreda sõbranna nõuandeid, mis aga hiljem selgus, et oli n-ö madu soojendanud oma õla peal. Sõbrannakesel olid sootuks oma kavalad plaanid. Lõpp meeldis samuti! Tubli naine!\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 06:25 Kommentaare ei ole:\n"Kõik on jumalast korras!"\nIlmunud ajakirjas Kodutohter detsember 2017\nTekst: Maria Lepmaa\nKui Piret Rüütel kolmandat last ootas, diagnoositi lootel raske kromosoomhaigus.\nSündimisel selgus, et Hanna, kes on praegu juba kahene, on täiesti terve.\nNaine usub, et see oli tervenemise ime.\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 06:07 Kommentaare ei ole:\nneljapäev, 21. detsember 2017\nJeanette Walls "Klaasloss"\nTänapäev, 2015, 397 lk\nJeannette Walls kasvas üles vanematega, kelle ideaalid ja põikpäine eristumissoov olid ühteaegu nii häda kui õnnistus. Nad elasid pikalt USA edelaosa kõrbelinnades nomaadielu ning suutsid end sel viisil ära elatada. Hiljem, kui raha otsa sai, koliti Lääne-Virginia kaevanduslinna, mis oli viimane koht, kuhu keegi neist oleks sattuda tahtnud. Hoolimata isa joomisest ja allakäigust ning perekonna üleüldisest toimimatusest suutis Jeannette sellest nõiaringist välja murda, kodust lahkuda ja luua endale täiesti uus, täiesti erinev elu. Kakskümmend aastat on ta oma juurtest vaikinud, ent nüüd on tema lugu kirjas, menukas ning peagi saamas ka suureks filmiks.\nKarm raamat, mis räägib raskest lapsepõlvest. Pidevalt oli tunne, et tahaks "süüdimatuid" vanemaid raputada. Kusjuures vanemad lugesid pidevalt raamatuid ega olnud tegelikult rumalad. Rahaga ei osanud aga kuidagi ümber käia. Pereisa oli alkohoolik ja laristas raha ära.\nTäiskasvanutena suutsid lapsed - 2 naist ja 1 mees luua endale igati normaalse elu. Nad leidsid neile meeldiva elukutse. Kolmest õest noorim, kes jäi üksinda vanemate hooldada, kui vanemad õed ja vend olid kodust lahkunud, elas hiljem läbi raskeid hetki. Raske lapsepõlv oli jätnud oma jälje.\nVastik ja kohati julm lugemine, ent hästi kirjutatud. Enne lugesin raamatu läbi, siis vaatasin ära ka filmi. Raamat meeldis rohkem, kuna sealt saab ikka parema tunnetuse, mida tegelased läbi elasid.\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 07:22 Kommentaare ei ole:\nOlivia Goldsmith "Bestseller"\nHotger, 1998, 672 lk\nViis autorit. Viis romaani. Üks kirjastus. Ja vaid üks bestseller. Davis & Dash on Manhattani sädeleva kirjanduselu koondpilt, maailm mitmemiljoniliste avansside ja kirjastuspidudega. Ja kui kätte jõuab otsustav, raamatute trükist ilmumise hetk, võitleb D&D ägedalt võistlejatega. Viiel autoril on õnnestunud ihaldatavasse nimekirja pääseda, aga bestselleriks saab vaid üks romaan.\nPisut ebameeldiv oli käes hoida nii rasket teost, ent sisu oli kaasakiskuv. Teemaks 5 autorit, kes saadavad oma käsikirjad ühte kirjastusse.\nÜks autoritest tapab end ära, kuna on tüdinud pidevast käsikirja tagasilükkamisest erinevate kirjastuste poolt. Tema elu sihiks on kirjutamine, ent ta kaotab igasuguse lootuse. Enesetapja ema aga viib käsikirja järgmisesse kirjastusse...\nTeine autor valetab. Mees laseb oma naisel käsikirja valmis kirjutada, hiljem teeb parandused ja saadab oma nime all kirjastusse... Hiljem jätab mees naise maha.\nUsun, et raamat on põnev kirjanikele ja kirjastuses töötavatele inimestele.\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 07:08 Kommentaare ei ole:\nDebbie Macomber "Neljapäeviti kell kaheksa"\nErsen, 2011, 352 lk\nClare on hiljuti läbi teinud laastava ja ootamatu abielulahutuse. Teda juhib viha ja kättemaks – kuni ta saab oma eksabikaasa kohta teada midagi, mis paneb ta oma tegudes kahtlema. See sunnib teda vaatama sügavale endasse, et otsida andestust, mille ta on kõrvale heitnud... ja inimest, kes ta varem oli.\nElizabeth on hilistes viiekümnendates lesk, edukas tegija oma ametialal. Naine, kes on otsustanud mitte raisata enam ühtegi sekundit oma elust. Ja kui see elu peaks sisaldama romantilisi võimalusi – hüva, miks ka mitte?\nKaren on kahekümnendates eluaastates ja usub, et need aastad peaksid kuuluma riskile ja unistuste püüdmisele. Tema unistus on saada näitlejaks. Ainult et tema vanemad arvavad, et ta peaks rohkem sarnanema oma õega, väga tavapärase Victoriaga!\nJulia saab sel aastal neljakümneseks. Tema abikaasa karjäär on kindlal alusel, tema lapsed on lõpuks teismelised ja ta on just alustanud oma äriga. Kõik läheb plaanipäraselt – kuni ta avastab, et on rase. See pole osa plaanist.\nIgal nädalal neljapäevahommikuti kell 8 saavad kokku 4 naist, kes räägivad oma elust.\nClare on läbi teinud valusa lahutuse. Tema abikaasa laskis noorema juurde jalga. Ta on vihane mehe peale ega suuda talle andestada ega temaga rääkida. Ühel hetkel kuuleb ta aga, et eks on raskelt haigestunud ja vajab tema abi. Haigusest kuuldes on endise abikaasa noorik mehe juurest jalga lasknud.\nElizabeth, kes on 57aastane, on jäänud leseks. Oma elutarkusega on ta toeks teistele tegelastele.\nKaren ei soovi tavapärast kella 9-5ni tööd, vaid unistab näitlejaks saamisest. Tema ema laidab mõtte maha, kuna ei pea seda vääriliseks ametiks.\nJulia lapsed on teismelised, tal on armastav abikaasa ja oma äri, kuni 40lt tema plaanid segi paisatakse. Ta jääb ootamatult rasedaks.\nHuvitav ja mõnus lugemine!\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 07:00 Kommentaare ei ole:\nMary Alice Monroe "Raamatuklubi"\n2016, Ersen, 384 lk\nPealiskaudsel pilgul on see tavaline raamatuklubi, kuid nende viie naise jaoks on see midagi palju enamat. Eve Porteri jaoks on klubi pelgupaik, kuna abikaasa ootamatu surm röövis tema kindlustunde. Väljapaistvale advokaadile Annie Blake’ile, kes neljakümnendates eluaastates olles soovib saada last, on klubi koht, kus end lõdvaks lasta ja unistada teistest võimalustest. Doris Bridgesile on klubi tugigrupp sel raskel ajal, kui ta tunnistab oma abielu nurjumist ning leiab iseseisvuse abikaasa reetlikkuse tõttu. „Täiuslikule” abikaasale, emale ja sõbrale Gabriella Riverale, kes toetab kõiki, kuid kardab endale tuge küsida, pakub klubi ühtekuuluvustunde. Ning Midge Kirsch, kunstnik, kes on kogu elu vastuvoolu ujunud, võetakse klubis tingimusteta omaks.Need naised on erinevatelt elualadelt ja nad astuvad vastu väljakutsetele, mida pakuvad neile muutused. Jagades oma lootusi, kartusi ja võite, peavad nad kalliks raamatuklubi tõelist võlujõudu – sõprust.\nMulle raamat meeldis. Leidsin ka raamatuklubi naiste raamatukirjelduste põhjal paar raamatut, mida kindlasti tahaksin läbi lugeda. Tegelikult isegi palju rohkem oleksin soovinud lugeda naiste arutlusi raamatute teemal. Pealkiri siiski ju "Raamatuklubi", mis kõnetaski ja tekitas ootuse huvitavat raamatute kohta lugeda. Ka kaas kohe kutsus lugema. Muud tegelaste eraelu oleks võinud isegi vähem olla.\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 03:13 Kommentaare ei ole:\nTiia Toomet "Vanaduse võlud"\nTammerraamat, 2017,136 lk\nTõepoolest, hea on vana olla!\nLapsed on suureks kasvatatud, eluase olemas, asju ülearugi. Ei pea enam muretsema nii palju oma välimuse pärast, võid käia riides lihtsamalt ja mugavamalt, loobuda kõrgetest kontsadest, moehilpudest, pole tarvis lakkamatult igasugust träni juurde osta. Enamgi veel, nüüd lõpuks tohid olla avalikult egoistlik, mõelda rohkem iseendale ja oma soovidele.\nTegemist mõttekogumikuga. Põnevaid sündmusi raamatus ei olnud, seda ei otsinudki. Autor kirjutas ausalt ja avameelselt oma mõtetest ja vabadusest, mis tema jaoks vanadusega kaasnenud oli. Kurb oli lugeda, et suhtluskaaslasi jäi üha vähemaks, kuna tuttavad surid ümberringi. Nooremad aga ei mõistnud seda elu, milles proua oli kunagi elanud. Südantliigutav lugemine!\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 03:01 Kommentaare ei ole:\nTuule Lind "Liivakella helinal"\nTänapäev, 2017, 136 lk\nEt mida ma siis kardan? Ilmselt muutusi, mis võivad mu igapäevasest rutiinist välja kiskuda. Kardan avada hinge ja südame seni veel võõrale inimesele, kes erineb täiesti mehest, kellega aastaid koos sai elatud. Kes tuleb su ellu hoopis teistsuguste arusaamade ja harjumustega, paneb sind tundma tundeid, mis ammu varjusurmas olnud, paiskab segi su näiliselt rahuliku kulgemise läbi igatsus- ja erutusvaese elu. Kas ma olen selleks valmis? Pean ju olema, ega mul siis enam esimene noorus pole. Kardan ma veel ühte asja. Nimelt tean – ja see on puhtalt minu eripära, arvan ma –, et kui esimene mulje uuest tuttavast pole hea, läheb mul esialgu ikka väga kõva aur mulje tagant inimese loomuse ülesleidmiseks. Ma seletan. Kui minu eas naine läheb teisele ringile, on ju loomulik eeldada, et potentsiaalne kavaler kannab endas kindlaid ealisi muutusi: kurrud näos on sügavad, juuksed on pealaega hüvasti jätnud, vaadet kinganinadele varjab kõht, lõua all on lott ja oma teed on läinud vasakult viies ülahammas. Võibolla koguni mitu hammast ... Sooja huumoriga räägib peategelane, naine 50 +, oma otsingutest. Tema hing keeldub vanust tunnistamast ja süda ei loobu unistamast ...\nNaine 50+ otsis internetist tutvumiskuulutuste kaudu omale kaaslast. Tema abikaasa laskis temast palju noorema juurde jalga. Peategelane jättis tugeva mulje ega jäänud norutama, vaid läks rahulikult oma eluga edasi. Naine oli vanuses, kus teadis oma väärtust, kuigi mõistis, et pole enam nii noor ega sile, et tutvumiskuulutustes eriliselt silma paista. Meeldis peategelase otsekohesus ja oskus olukordadele läbi huumori vaadata.\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 02:55 Kommentaare ei ole:\nAdena Sepp "Langevate tähtede serenaad"\nErsen, 2013, 200 lk\nLugu perekonnast, kus elatakse ämmaga ühes majas koos. Ämm on kiuslik ega kannata miniat raasugi. Minia on pigem allaheitlik ja üritab mitte ämma norimistega kaasa minna. Naise abikaasa paistab olevat äpu, kes ei suuda naise kaitseks välja astuda. Mees tutvub kena naisega, kellega tal tekib kõrvalsuhe. Naiselgi saab senisest elust villand ja ta soojendab üles oma kooliarmastuse, kellega klassikokkutulekul kohtub. Abikaasade teed lähevad keskeas lahku. Naine kolib ämma majast välja vana armastuse juurde. Mees toob uue naise koju. Uus minia paneb kohe alguses ämma paika, nii et vaene ämm hakkab oma esimest miniat taga igatsema.\nAdena kirjutab lugusid elust enesest, seega on huvitav lugeda.\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 02:50 Kommentaare ei ole:\nKairi Oja "Onu Internet ja nutikaigas"\nLapse oma raamatukogu, TEA, 2017, 36 lk\nTutvustus raamatupoe lehel\n„Onu Internet ja nutikaigas“ on põnevalt muinasjutuline lugu lastest, kes satuvad Onu Interneti maailma.\nKuidas see juhtuda võis? Mida nad nägid, keda kohtasid ja kas ka kodutee leidsid? Kõik kolm suhtusid internetti nüüd suurema aupaklikkusega ning teadsid, millal vajutada pidurit. Kui mõni nende sõber end telefoni või tahvelarvutisse liialt kauaks unustas, koputasid nad talle õlale ning ütlesid vaikselt: „Sa oled end vist Internetti ära kaotanud.“ Suunab lapsi mõtlema, kuidas oma aega arukalt kasutada.\nKindlasti vajalik lugemine lastele! Tänapäeva lapsed unustavad end tihtipeale internetti. Väike raamatuke räägib internetisõltuvusest. Raamat tuletab lastele meelde, et millal nad mõne muu tegevusega tegelesid, nt raamatu lugemisega, õues mängimisega või vanemate aitamisega. Tekst suunab lapse mõtted ja pilgu "päris" maailma.\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 01:36 Kommentaare ei ole:\nSusan Mallery "Mischief Bay tüdrukud"\nErsen, 2015, 384 lk\nRaamatu tagakaanel olev tutvustus:\nNicole Lord tahab olla hea abikaasa, aga on suur vahe, kas olla toetav abikaasa või pidada üleval meest, kes tuli töölt ära, et kirjutada stsenaarium, mida Nicole pole kordagi näinud. Mees ei aita isegi poja eest hoolitseda, mille tulemusena on Nicole’i kanda kogu majapidamine ja tööl käimise koorem. Shannon Riggist sai firma asepresident, kui ta ohverdas isikliku elu karjääri nimel, aga nüüd on ta hakanud kahtlema, kas see valik oli ikka õige. Erutav uus suhe suurepärase mehega veenab teda, et veel ei pruugi olla liiga hilja – kuni mees teeb teatavaks jalustrabava uudise, pärast mida hakkab Shannon kahtlema, kas kõik on ikka võimalik.Kuigi Pam Eiland armastab oma meest kogu südamest, on ta nüüd, kus lapsed on saanud suureks, muutunud rahutuks. Mehe üllatamiseks leitud uued seksikad võtted toovad küll nende abiellu tagasi lõbusa särtsakuse, kuid ootamatu muutus keerab Pami elu pea peale ja ta on sunnitud kõike otsast alustama. Mischief Bay tüdrukud avastavad läbi armastuse, südamevalu, naeru ja pisarate, et elu on märksa rikkam, kui su kõrval on sõbrad.\nAvastasin Mallery üsna hiljuti. Olin märganud tema raamatuid varemgi, kuid siis jätsid need mind külmaks. Mõtlesin nüüd, et proovin ühte tema raamatut lugeda ja võtsingi kõheldes raamatukogust. Mulle meeldis! Raamat tekitas huvi Mallery loomingu vastu. Sellel raamatul on veel 2 osa, needki kavatsen läbi lugeda.\nLugu siis kolmest naisest, kes igaüks maadleb oma probleemidega.\nNicole mees annab lahkumisavalduse ja tuleb töölt ära, naisele midagi ütlemata. Ta kirjutab pea aasta stsenaariumi ega aita naist koduses majapidamises ega panusta ka rahaliselt. Mees keskendub üksnes oma unistusele, mis täitubki. Ta saab stsenaariumi eest miljoni. Tekivad uued tutvused, Raha muudab meest totaalselt, nii et nad muutuvad naisega üksteisele üha võõramaks. Lahkuminek on paratamatu.\nShannon on olnud läbinisti karjäärinaine ja seadnud oma vabaduse ja sõltumatuse alati esikohale. Lähenedes 40le hakkab tema hing aga igatsema lapse järgi. Ta otsustab, et peab oma elus muutused vastu võtma.\nPam on 50ndates õnnelikus abielus proua, kel on kõik olemas. Ta ei mõista aga, miks ta iseendas sugugi rahul pole. Teda häirib iga päevaga üha enam tema vananev välimus ja ta kurdab, et mehega on suhe liialt rutiinne. Nad otsustavad abikaasaga madalseisu muuta ning tekitavad suhtesse uue värskuse. Siis aga juhtub õnnetus, mis Pami elu pahupidi pöörab. Ühtäkki mõistab proua, mis on tegelikult oluline ja unustab kortsud oma kehal.\n"Püüdle alati rohkema poole, õpetas ema." (lk 62)\n"Pam noogutas, kuid ei lausunud sõnagi. Pam teadis, millal rääkida ja millal vait olla, mõtles Nicole. Kas see on mingi emadusega kaasnev asi?" (lk 83)\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 01:25 Kommentaare ei ole:\npühapäev, 10. detsember 2017\nJulianne MacLean "Taeva värv"\nErsen, 2017, 272 lk\nSophie Duncan on edukas kolumnist, kelle maailm kukub kokku pärast ta tütre ootamatut haigust ja ta abikaasa šokeerivat kõrvalsuhet. Kui hakkab tunduma, et asjad ei saa enam hullemaks minna, libiseb ta auto jäiselt teelt välja ja kihutab jäätunud järve. Seal, külmas ja pimeda veesügavuses, kogeb Sophie midagi sügavat ja ebatavalist – midagi, mis avab tema minevikus peituvad saladused ja õpetab talle, mida tähendab tõeliselt elada.\nLihtsalt nii hea! Tõeliselt nauditav lugemine! Lugesin kahe päevaga läbi, no raske oli käest panna. Õhtul alustasin, vahepeal oli vaja magada ka ja hommikul kohe lugesin edasi. Kui raamat läbi sai, oli nukker tunne, kuna nii kahju oli, et ära lõppes. Raamat haaras nii kaasa, et kadusin selle sisse ära, elasin kaasa ja läbi ... Palju meenutusi tulvas enda elustki pinnale, kogesin nii raamatu kui ka oma eluseiku taas läbi. Soovitan soojalt!\nMõnus äratundmine oli ka lõikudes kirjanike kohta:\n"Ma olin kirjanik ja kui sa oled kunagi lähedalt kirjanikku tundnud - või kui sa oled kirjanik -, siis mõistad, et me oleme teistsuguse meelelaadiga. Kirjutamine on üksildane tegevus ja meile meeldib see." (lk 250)\n"Mul oli vaja vaikust ja rahu, et leida õigeid sõnu." ( lk 250)\n"Tundsin ennast katkise ja poolikuna"\nIlmunud ajakirjas Kodutohter november 2017.\nRaske haigus sundis Tiina Hussarit oma elu väärtushinnanguid ümber mõtlema.\nTa sai aru, kui tähtsad on lähedased inimesed ja hea tervis ning kui vajalik positiivne ellusuhtumine.\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 07:59 Kommentaare ei ole:\nKentaur, 2017, 154 lk\nGea ja teda ümbritsevate inimeste elu muutub üha keerulisemaks. Viivika tunneb end hüljatuna. Sassi tundeid ei taipa ta hinnata enne, kui mees leiab oma õnne, kuid seekord mitte Viivika lähedusest.\nValdek on taas oma valikutega rappa jooksnud. Kas mees tõuseb lõpuks jalule? Irina on sunnitud mõnda aega elama sõbratari juures, kuni on välja mõelnud, mida oma eluga edasi peale hakata. Berni näitab jällegi oma kiskjalikku poolt. Olukorra pöördumine traagiliseks tundub Irinale suurema raskusena, kui ta taluda suudab.\nKas kuskil on olemas saladus, millest saab abi ka kõige lootusetumas olukorras? Kas keegi saab aidata, kui tundub, et nüüd on jõuvarud tõesti otsas?\n"Lõpetasin 4. osa. Aitäh lugemiselamuse eest! Elu seab meie ette igasuguseid ahvatlusi ning oskus elada ja/või olukordadest välja tulla on täiega kunst."\n"Väga hästi kirjutatud, kui lugema hakkad, siis naljalt käest enam ära panna ei saa."\n"Need raamatud on põnevust täis, niivõrd kaasahaaravad."\n"Kõik raamatud on head, ootan väga uut raamatut!"\n"Kõik raamatud loetud, väga huvitavad kõik, elust enesest."\n"Nii hea raamat, nagu eelmisedki. Teravat sulge edaspidiseks!"\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 07:44 Kommentaare ei ole:\nHea Tegu, 2017, 16 lk\nKoolieelikutele ja nooremale koolieale.\n"Hästi siiras raamat. Mulle tuli kohe silme ette oma beebiootus. Pisar silmas, kui lugesin."\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 04:54 Kommentaare ei ole:\nteisipäev, 7. november 2017\n“Vaatan nüüd elu teise pilguga”\nIlmunud ajakirjas Kodutohter oktoober 2017.\nHeike Tellmann oli 21-aastane, kui läks tavapärasesse günekoloogilisse kontrolli. Oleks ta aga aimanudki, mis teda seejärel ootamas oli!\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 03:35 Kommentaare ei ole:\n"Otsustasin olla võitja, mitte kaotaja!"\nIlmunud ajakirjas Eesti Naine september 2017\nEmakakaelavähk on emakakaela lamerakkepiteelist arenenud pahaloomuline kasvaja. Oma läbielamistest raske haigusega oli nõus rääkima Ingard Raagmaa (61).\nEmakakaelavähki haigestumise keskmine iga on 50 aastat, kuid see haigus võib esineda ka 20aastaselt. Emakakaelavähki esineb tänapäeval järjest noorematel naistel. Ingardile teatati karm diagnoos 2005. aastal. “Mäletan, et mu tervis oli olnud alati väga hea. Eriti ei kurtnud millegi üle. Ainult ühel korral, suvel 2004, tundsin minestustunnet, aga see oli ka kõik.”\n2005. aasta jaanuari alul algas aga Ingardil ühtäkki verejooks. “Ei olnud mul mingeid valusid ega muid vaevusi, lihtsalt hakkas verd jooksma. Kutsusin kohe kiirabi ja mind sõidutati kiiresti haiglasse. Mingisugust hirmu mul siis ei olnud. Võeti proovid ning juba järgmisel päeval sain koju. Jäin ootama analüüside tulemusi. Nädala pärast selgus kahjuks tõsiasi, et mu emakas on pahaloomuline kasvaja.”\nIngardi sõnul mõjus diagnoosi teadasaamine talle laastavalt. “Tundsin, kuidas kogu mu maailm lihtsalt kokku varises. Nutsin järgemööda päris mitu tundi. Olen väga tänulik oma vanemale pojale Alparile, kes toetas mind palju materiaalselt, ja tütrele Karmenile, kes käis minuga Tartus arstide juures ning aitas mu tuju veidikenegi üleval hoida.\nEsmalt määrati mulle keemiaravi. Pidin sõitma neljal korral Tartusse, kus tuli viibida neli tundi tilguti all. Seejärel sõitsin tagasi koju. Minu jaoks tekitas sõitmine suuri lisakulutusi. Tänan südamest oma usuvendi ja -õdesid, kes mind transpordiga ning ka materiaalselt aitasid.”\nTERVENDAVAD JALUTUSKÄIGUD POJAGA\nIngard tunnistab, et pärast esimest keemiaraviprotseduuri kõik tegelikult alles algas. “Jäin väga nõrgaks. Mäletan, et kui olin voodis järjekordses kohutavas kriisis, siis oigasin: “Ma enam ei jõua! Tahan surra!” Seda juhtus pealt kuulma mu poeg Ivo, kes oli siis 17aastane. Poiss tuli mu juurde ja kinnitas, et ma ei tohi surra – et kellega siis tema jääb. Poeg utsitas mind voodist üles tõusma. Ta aitas mu riidesse ja läksime välja jalutama. Ivo rääkis, et koos saame kõigest võitu. Nõnda saidki meie jalutuskäigud justkui haiguse raviks.”\nNaise ümber oli raskel ajal palju sõpru. “Alati oli minu jaoks olemas usuõde Reet. Kui ma olin järjekordses kriisis, siis tema tuli ja palvetas mu eest. Muidugi palvetas minu eest lausa kogu kogudus. Maikuus oli mul operatsioon, mis kestis 15 tundi. Taastumiseks kulus palju aega. Käisime ikka pojaga jalutamas. Arst ütles mulle tookord, et mõned defektid võivad jääda, näiteks nagu elevandijalg. Meil oli aga pojaga juba kindel mõte, et lihtsalt jalutame haiguse eest ära. Kummaline oli see, et ma ei osanud enam joosta – läksin kodust kaugele ja proovisin, mõtlesin veel, et millise jalaga üldse alustada. Tagantjärele mõeldes ajab see mind naerma.”\nIngardi tervis on nüüdseks täielikult taastunud. “Olen kõik oskused tagasi saanud ja elevandijalga mul ka ei ole. Minu kõrval olid alati suureks toeks mu kallid lapsed. Kokku sain 36 kiiritusseanssi – 18 välist ja 18 sisemist. Selleks elasin lausa kuu aega Tartus. Kiiritusravi mõjus mulle vägagi väsitavalt. Mäletan, et pidin lausa mitu korda puhkama, kui läksin Vallikraavi tänavast Turu tänavasse. Pärast neid raskeid läbielamisi kannatasin mitu korda ka soolesulguse käes, mis oli seotud liidetega, need on aga tänu arstide tarkusele välja ravitud. Olen tohtritele südamest väga tänulik! Tihti olen nüüd mõelnud, kui targad ikka on arstid. Nad lõikasid mu kihthaaval lahti, opereerisid halvaloomulise välja ning panid mu kihiti taas õigesti kokku.\n“Poeg ütles, et ma ei tohi surra – kellega siis tema jääb.”\nNüüd võin taas elada täisväärtuslikku elu. Kui käin arsti juures, siis perearst ikka ütleb, et mu näidud võiksid tervetelegi eeskujuks olla. Käin tööl, teen tervisesporti ja tunnen elust igati rõõmu. Mõtlesin, kas 2005. aasta oli minu jaoks õuduste aasta või hoopis õppetund eluks. Taipasin lõpuks, et ennast tuleb armastada ja enda eest peab hoolitsema. Olen otsustanud olla õnnelik. Minu kõrval on mu armsad ja kallid sõbrad, ning neid on palju. Lihtsalt tuleb otsustada olla võitja, mitte kaotaja!”\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 22:07 Kommentaare ei ole:\n“Usun, et kõik saab korda!”\nIlmunud ajakirjas Kodutohter september 2017.\nLuuhõrenemine on haigus, millega on tavaliselt kimpus vanemad inimesed.\nTriinu Rääk sai aga selle ehmatava diagnoosi, kui oli alles kümneaastane.\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 00:54 Kommentaare ei ole:\nRasedus aitas terveneda\nIlmunud ajakirjas Kodutohter august 2017.\nCarolyn Roojärv oli just täisikka jõudnud, kui sai teada kurva tõe – tal diagnoositi kopsusarkoidoos.\n"Mäletan, et esialgu hakkas mul järsku jubedalt palju juukseid välja langema. Kohe ikka nii, et hommikuks oli punt juukseid lausa padjal," meenutab Carolyn.\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 04:57 Kommentaare ei ole:\nKentaur, 2017, 136 lk\n„Saladuse jälgedes” saadab raamatutest „Saladuse jõud” ja „Saladus sinu sees” tuttavaid tegelasi ka hetkedes, mida nad hea meelega ehk avalikult ei reklaamiks.\nÕnn ja rahu on osaks langenud vaid Kristelile ja Ivarile, teiste eraelutaevasse lubab ilmateade erineva kujuga pilvi. Gea peab hakkama saama oma järgmise suure unistuse täitumisega, kuid see pole kaugeltki kerge katsumus. Kas Bernil õnnestub tema perekonnaelu tumestada? Irina armastusest Berni vastu on järel üpris vähe ning Monica, kes sõbratarile vankumatu kaljuna tuge pakub, seisab ka ise üpris värisevatel jalgadel.\nViivika avastab end silmitsi oma abikaasa uue kirega – seekord on ärimees Valdek otsustanud minna hingerännakule, et leida oma tegelik olemus. Teadmatuses, kas tema mees Indiast guru juurest üldse naaseb, kaalub Viivika ka oma eluga edasiminemist.\n"Kõik osad läbi loetud. Need on raamatud elust enesest, hea lugemine pikkadeks õhtuteks. Ootan põnevusega järge!"\n"Väga head raamatud, soovitan soojalt!"\n"Tõesti head raamatud!Teravat sulge ka edaspidiseks!"\n"Need raamatud on väga sisutihedad, neid peab süvenenumalt lugema."\n„Aitäh huvitava raamatu eest! Alustasin lugemist ja enne käest ära panna ei saanud, kui läbi oli.“\n"Lõpetasin "Saladuse jälgedes'" lugemise ja pean mainima, et väga huvitav ja hea lugemine. Raamat lõppes põnevalt ja jään järge ootama! Hästi kirjutatud ja lugeda on kerge."\n"Oh, naistekatest on asi kaugel. Need raamatud on põnevust täis! Nii kaasahaaravad!"\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 06:17 Kommentaare ei ole:\nELU HÄIRIV MIGREEN\nTekst: Krista Kiin, Maria Lepmaa\nIlmunud ajakirjas Eesti Naine juuli 2017\nMigreen on levinuim neuroloogiline haigus, mis väljendub tugeva peavaluna, mida saadavad enamasti iiveldus ning tundlikkus valguse, müra ja lõhnade suhtes. Vaevuse tekkepõhjustest täit tõde ei teata, kuid leitud on palju soodustavaid faktoreid, nagu stress, hormoonide tase, ere valgus, ilmatingimused, pärilikkus, veepuudus ning vale või ebapiisav toitumine.\nMitu sammu ette\nKatrin Veering (42) sai migreeni diagnoosi alles nelja aasta eest. Raskete peavaluhoogudega on ta aga hädas olnud keskkooli lõpetamisest saadik. “Alguses olid valud harvad ja allusid valuvaigistitele. Noorena oli erinevus veel selles, et siis avaldusid valuhood pigem raske ja pingelise perioodi järel. Kui olin koolis sessil, siis õppimise ja eksamite perioodil valusid ei olnud, aga niipea kui kõik tehtud sai, olin kohe ka valuga voodis. Praegu põhjustavad valuhooge enamasti hormonaalse tasakaalu muutumine, vahel ka teatud toit või magamatus.Tööl käies on ette tulnud üksikuid päevi, mil hoolimata kõigist ennetavatest meetmetest, sh ravimite võtmisest, ei suuda ma hommikul voodist välja tulla. Nendel hetkedel vajan kõige enam toetust ja mõistmist. Minust endast ei sõltu siis enam midagi. Ilmselt mõistab sellist valu lõpuni siiski vaid keegi, kes on ise sama läbi teinud. Seda ei ole võimalik ette kujutada, see halvab kogu elu.”\nKatrin rääkis noorena oma probleemist perearstile, kes teda aga aidata ei osanud. “Eriti hulluks läksid valuhood 1996. aastal. Raskematel juhtudel, kui valuvaigisti enam ei aidanud, sõitsin kiiresti EMOsse ja lasin süsti teha. Tol ajal ei olnud veel spetsiaalseid ravimeid. Migreeni ei peetud haiguseks, seega olin oma murega üsna üksi. Peoga valuvaigistite võtmine lõppes ühel hetkel, kui migreenivalule lisandus iiveldus ja ühtegi tabletti ma valu ajal enam neelata ei saanud. Edasi tekkisid paanikahood juba ainuüksi mõttest taluda taas mitu päeva järjest valusid. Lahendust ikka ei olnud. Võtsin käsimüügist ostetud valuvaigisteid, mida sai vees lahustada, kuigi neelata oli neid ikkagi väga raske. Aastal 2013 proovisin esimest korda spetsiaalseid migreeniravimeid. Need mõjusid leevendavalt, kuid valu päris ära ei võtnud. Õnneks olid tabletid nii väikesed, et kannatas neelata. Mõni aeg hiljem jäin lapseootele ja raseduse ajal kadusid valud täiesti.”\nKatrini sõnul algas võitlus valudega eelmisel aastal uuesti. “Valuhood olid veelgi tugevamad ja neid ma enam kannatada ei suutnud. Läksin uuesti perearsti juurde, koos vaatasime läbi kõige uuemad preparaadid. Perearst avastas, et nüüd on müügil uued erilised tabletid, mis suus sulavad, mõjuvad kiiremini ja aitavad paremini. Tõepoolest on see esimene rohi kõigi nende aastate jooksul, mis enamasti aitab. Praegu on mul alati üks karp tablette käekotis ja üks retsept igaks juhuks tagavaraks. Tean, et rohi tuleb suhu panna kohe, kui valu ilmneb – nii on tulemus kõige parem. Lisaks võtan regulaarselt suus lahustuvat magneesiumi, mis leevendab samuti hoogude kulgu ja pikkust. Praegu arvatakse, et migreeni võib vallandada muu hulgas magneesiumi- ja veepuudus. Katsun korralikult süüa ja eriti vedelikku tarbida. Suur kohvijoomine ei tule mulle kohe kindlasti kasuks, seda olen ka tunduvalt piiranud. Mingil perioodil soovitas perearst jälgida, kas mõne toidu söömise järel tekivad samuti vaevused. Avastasin, et liiga palju šokolaadi, juustu, krõpse ja vürtsikat Aasia toitu võib mulle halvasti mõjuda. Nüüdseks olen paika pannud reegli, et tarbin kõike mõõdukalt ja vaheldusrikkalt.”\nKõige rohkem aitab ja toetab Katrinit abikaasa. “Olen rivist väljas olnud päevi ja väikeste lastega peres on see väga keeruline. Abikaasa ärgitaski mind otsima uusi ravimeid ja nüüd küsib alatasa, kas tabletid on ikka välja ostetud. Palju abi on olnud ka joogast ja ujumisest. Juba aastaid tagasi sai minust suur joogasõber. Isegi kui regulaarselt tunnis käia ei jõua, teen kodus harjutusi ja mediteerin. Migreenihoo ajal püüan samuti teha joogahingamist. Sügav hingamine pakub mulle leevendust. Ujumine on samuti väga lõõgastav, nii et püüan korra nädalas ikka trenni jõuda. Kokkuvõtteks võin öelda, et olen õppinud haigusega elama. Arvestan alati mitu sammu ette ja püüan oma elu nii korraldada, et saan endale tagada võimalikult kvaliteetse elu.”\nRohkem naiste haigus\n“Migreeni esineb naistel kaks kuni kolm korda sagedamini kui meestel,” märgib Ida-Tallinna Keskhaigla neuroloogiakeskuse juhataja ja Confido Erameditsiinikeskuse neuroloog dr Toomas Toomsoo. “Naiste migreeniatakid on pikema kestusega ja neil esineb ka peavalude taastekkimist sagedamini. On teada, et igapäevane toimetulek ja elukvaliteet on naistel migreenihoogude ajal kehvem ja taastumisperiood pikem, mistõttu naiste migreen on saanud suuremat tähelepanu kui meeste oma. See aga ei tähenda, nagu meestel migreeni ei esineks, pigem on see neil aladiagnoositud.”\nTänapäeval on migreeni tekkepõhjustele palju lähemale jõutud kui varem – usutakse, et need on tingitud sügaval ajus toimuvatest muutustest. Migreen on aju reaktsioon ärritustele, mis tekib välistest, aga ka veel teadmata mõjuteguritest aju enda poolt. Migreeni jaotatakse enamasti kaheks: nn tavaline migreen ja klassikaline ehk auraga migreen. Mõlemal vormil on ühised tunnused, kuid auraga migreeni korral lisanduvad enne peavalu kas nägemis või kõnehäired, tundlikkuse häired jäsemetes või näos (enamasti ühepoolselt) ja lihasnõrkus. “Auraga migreeni korral võib olla ka suurem vaskulaarsete haiguste tekkimise risk – enam küll naistel, aga viimased uuringud näitavad, et oht varitseb ka mehi,” lisab dr Toomsoo.\n“Kõige sagedamini tekib migreen nii naistel kui ka meestel 30.–39. eluaasta vahel. Kuni puberteedieani esineb migreeni tüdrukutel ja poistel võrdselt. Edasi hakkab sooline erinevus kasvama. Näiteks 13–15aastastest neidudest kannatab migreeni all 6,4% ja noormeestest 4%. Kõrghetke saavutab migreeni esinemine 30. eluaastatel, hakates pärast 40. eluaastat vaikselt langema, jäädes naistel siiski sagedasemaks tervisehäireks kui meestel. On huvitav, et pärast 50. eluaastatesse jõudmist peaks migreen taanduma, kuid uuemad uuringud näitavad siiski, et selles vanuses naistel võib tekkida n-ö teine migreenilaine.\nDr Toomsoo sõnul vaevavad migreeniga kaasnevad seisundid (astma, ärevus, depressioon) nii mehi kui ka naisi. “Naiste peavalud kestavad pikemalt ja on olemuselt raskemad, samuti on neil enam kaasuvaid sümptomeid: valgus- ja heli- kartus, iiveldustunne ja naha hellaks muutumine. Ka on migreeni põhjustatud elukvaliteedi langus naistel suurem – nemad jäävad tõvevoodisse rohkem, mehed seevastu lähevad pigem valuga tööle. Paraku on ka leitud, et pärast 30. eluaastat võib õrnema soo migreeni kestus pikeneda ja kulgeda intensiivsemalt, samal ajal kui meeste peavalu püsib ühetaolisena.”\nSageli peetakse stressi migreeni soodustajaks, kuid on terve hulk uuringuid, mis väidavad vastupidist – stressi ajal esineb migreeni harvem, pingelanguse ajal aga hoopis enam. Migreeni teket mõjutavad suuresti suguhormoonid. Dr Toomsoo sõnul on naised, kes kannatavad menstruaalmigreenide all, tundlikud östrogeenitaseme langusele, mistõttu aju reageerib sellele väga tugeva valuga. “Ka testosteroonitaseme langus võib põhjustada meestel migreeniatakke. Samas on teada, et testosteroonitase ei lange ainult hormonaalsetel põhjustel, vaid ka stressi ja depressiooni mõjul, niisiis peavad tohtrid meeste migreeni uurides välistama selle, et mängus ei ole meeleoluhäired. Mis pärilikkusse puutub, on küll leitud, et migreeniga seostub terve rida spetsiifilisi geene, kuid otseselt ei saa öelda, et üks geneetiline taust oleks rohkem naiste või meestega seotud – pilt on enam-vähem sarnane.”\nDr Toomsoo rõhutab, et naised tarvitavad migreeni korral rohkem spetsiifilisi ravimeid ehk triptaane, mehed võtavad pigem tavalisi valuvaigisteid. “Tugevam pool käib ilmselgelt vähem arsti juures ning tarvitab ka vähem ravimeid. Naised on teadlikumad ka migreeni ennetamises – nad kasutavad rohkem profülaktilisi ravimeid. Seega võiksid haiguste vallas paremini informeeritud naised oma migreenikust mehi peavaluspetsialistide juurde suunata, et koos tohtriga arutada tõhusamaid ravivõimalusi.”\nMedikamentidele lisaks leidub alternatiivseid ravivõimalusi, enamasti toetavad need siiski laialt levinud tablettravi. “Abiks võivad olla paljud vanad ja uued ravimeetodid, nagu manuaalteraapia, nõelravi ja pilates, aga ka mitmed massaaži eriliigid, sh Yumeiho teraapia. Paljud on saanud migreenile leevendust, kui on muutnud toitumist – hakanud sööma vähem liha ja gluteeni sisaldavaid toite ning tarbima rohkem taimseid toiduaineid. Tõhusalt võib toimida magneesiumi lisamine raviskeemi kas tablettide või seemnete (kõrvitsaseemned) kujul. Kombineeritud ravi aitab migreeniga paremini toime tulla. Isegi kui näib, et miski enam ei aita, tuleb siiski proovida ja katsetada kõiki võimalusi, konsulteerides oma arstiga.”\nPostitaja: Maria Lepmaa kell 05:57 Kommentaare ei ole:\nTutvustan blogis enda raamatuid ja artikleid. Samuti jagan ka arvustusi loetud raamatutest.\nKarma Brown "Sellel hetkel" Ersen, 2017, 280 lk...\nTony Parsons "Mees ja poiss" Varrak, 2002, 288 ...\nKaire-Külli Vaatmann "Visa hing. Ott Kiivikas" ...\nSaale Väester "Mees minevikust" Kentaur, 2017, ...\n"Kõik on jumalast korras!" Ilmunud ajakirjas K...\nJeanette Walls "Klaasloss" Tänapäev, 2015, 397 l...\nOlivia Goldsmith "Bestseller" Hotger, 1998, 672 l...\nDebbie Macomber "Neljapäeviti kell kaheksa" Erse...\nMary Alice Monroe "Raamatuklubi" 2016, Ersen,...\nTiia Toomet "Vanaduse võlud" Tammerraamat, 2017,...\nTuule Lind "Liivakella helinal" Tänapäev, 2017, 1...\nAdena Sepp "Langevate tähtede serenaad" Ersen, 20...\nKairi Oja "Onu Internet ja nutikaigas" Lapse oma r...\nSusan Mallery "Mischief Bay tüdrukud" 1. raamat ...\nJulianne MacLean "Taeva värv" Ersen, 2017, 272 lk ...\n"Tundsin ennast katkise ja poolikuna" Ilmunud ...\n"SALADUSTE SALADUS" 4. osa Kentaur, 2017, 154...\n"MA KUULEN" Hea Tegu, 2017, 16 lk Koolieeliku...\n“Vaatan nüüd elu teise pilguga” Ilmunud ajak...\n"Otsustasin olla võitja, mitte kaotaja!" Tekst: M...\n“Usun, et kõik saab korda!” Ilmunud ajakirjas K...\nRasedus aitas terveneda Ilmunud ajakirjas Kodut...\n"SALADUSE JÄLGEDES" 3. osaKentaur, 2017, 136 lk...\nELU HÄIRIV MIGREEN Tekst: Krista Kiin, Maria Lepm...\n"KUU, RÄÄGI MINUGA" Hea Tegu 2017


Kuidas valida head veinimeest | l-groop.com\nKuidas valida head veinimeest\nHea veinivalmistaja valimine pole lihtne ülesanne. Sellest sõltub sageli veinitehase kvaliteet, stiil ja "imago". Tõenäoliselt soovivad ja peavad enamik veinivalmistamise väikeettevõtteid suurema osa veinivalmistamisest ise tegema, kuid vajavad täistööajaga, osalise tööajaga või vähemalt konsultandi veinitootja abi, sõltuvalt nende töö suurusest.\nMõista, et veinivalmistamine ei tähenda lihtsalt kääritatud puuviljade segamist, kuni need maitsevad. Hea vein algab puuviljaaia istutamisest ja hooldamisest.\nMõista, et veinivalmistaja peab sageli kandma palju mütse ja töö on mitmekesine. Nii et iga veinivalmistaja peab olema suuteline olema paindlik ja suutma mitme ülesande täitmist.\nMõista, et veinivalmistaja peaks suutma tagada, et kasvanduses on viljapuuaias saavutatud õige kvaliteediga puuvili. Töö osa on ka keldris veini valmistamine ja veinide turustamine kohalikul ja rahvusvahelisel tasandil.\nMõista, et keskmine päev kulub põllutööde kombineerimisele, kääritamisprotsessi või muude veinivalmistamisprotsesside juhtimisele ning keldri administreerimisele ja haldamisele.\nOtsige heade inimeste oskusi. Hea osa ajast on kontakt inimestega ka poes veini müümise, klientidele, ostjatele ja sõpradele veinide valiku tutvustamise ja tutvustamise osas.\nOtsige kedagi kirglikku. Veinivalmistajad peavad olema kirglikud veinitööstuse kõigi aspektide suhtes, nautima oma valmistatud veini joomist ja olema avatud veinistiilidele, mida nad ei pruugi tingimata joomisega harjunud. Oluline on olla avatud kriitikale ja suutlikkusele toota veini, mis üldsusele meeldib (mitte ainult see, mis teile meeldib).\nMõista, et veinivalmistamine on elamisviis, mitte töö. Edukaks tegemiseks peab veinivalmistaja tõeliselt armastama kõike, mis veinivalmistamisega seotud on.\nOtsige meeskonnale orienteeritud inimesi. Veinivalmistaja töötab meeskonnana ja peab tundma rõõmu inimestega töötamisest ning suutma suhelda kõigil tasanditel.\nOtsige analüütilist meelt. Veinivalmistaja peab olema teaduslikult, analüütiliselt ja mehaaniliselt meelestatud, aga ka väga loominguliste võimetega inimene. Samuti võib abiks olla pisut ekstsentriline või lahkuv töö, kuna üldsus seob veinivalmistajaid kaubamärgi või tootega sageli ning veinivalmistaja peab sageli täitma avalikke suhteid.\nKontrollige kvalifikatsiooni. Kõigil veinivalmistajatel peaks olema vähemalt ametlik veinikoolitus kas kõrgkooli tasemel või ülikoolis. Kanadas on mitu kolledžit, mis pakuvad veiniharidust. Saadaval on isegi pikamaaharidus, mida omanik / haldaja saaks omas tempos läbi viia. Renditud veinivalmistajatel peaks olema keldritehnoloogia diplom või B.Sc. mikrobioloogias või veinivalmistuses. Mõned veinivalmistajad loodavad saada palju praktilisi kogemusi viinamarjakasvatuse ja veinivalmistamise alal, nii et paljud veinivalmistajad on ulatuslikult reisinud maailma veinipiirkondadesse.\nOle valmis reisikulude tasumiseks. Sellel töökohal on palju reisimisvõimalusi. Enamik veinivalmistajaid vastutab ka veinide turustamise eest ja saavad turu loomiseks kulutada märkimisväärselt palju aega. Paljud omanikud / ettevõtjad ja veinivalmistajad külastavad väljakujunenud veiniturge kogu maailmas ja uurivad ka uusi ja tekkivaid turge. See sõltub ilmselgelt veinitehaste eelarvest, turundus- ja turustusfilosoofiast ning suurusest.\nPakkuge häid hindu ja tingimusi. Heade veinivalmistajate järele on palju nõudlust, kuna tööstuses on puudus nendest kvalifitseeritud meestest ja naistest.\nJärgmine on see, mida omanik peaks enne üksikisiku rentimist veinitootjalt otsima:\nIsiku hariduslik taust.\nVarasemad veinivalmistamise kogemused.\nKas tal on täiuslik arusaam kogu puuviljaveinivalmistamise protsessist alates puuviljade kasvatamisest kuni tootmiseni kuni müümiseni?\nKas mõnel muul veinitootmisel võidetud veiniauhindu?\nKas veinivalmistaja saab esitada veinide proove, mida ta on varem kaubanduslikult valmistanud?\nKas veinivalmistajal on veinimüügikogemusi või pakub veinide müümiseks häid müügijuhte või kontakte?\nKas tal on häid kontakte veinitööstuse tarnijate, levitamise või meediaga?\nKas ta on inimeste inimene? Väljaminev? Loominguline? Ühistu? Kas ta oleks hea avalike suhete vara?\nKuidas veini juuaKuidas teha omatehtud veiniKuidas teha riisi veiniKuidas teha õhulukk veini ja õlle tootmiseksKuidas avada veinipudelit ilma korgitseritaKuidas toitu ja veini sidudaKuidas eemaldada purunenud korkKuidas veini müüaKuidas veini maitstaKuidas kasutada korgitserit