Vědci vyvinuli první nervové bezdrátové senzory velikosti prachu, které lze umístit přímo do těla – VTM.cz\nKarel Javůrek 13. srpna 2016\nčlánek Ovládejte svůj telefon nebo počítač prostřednictvím tetování SDÍLET NA FACEBOOKU TWEETNOUT\nNový druh miniaturních senzorů využívá ultrazvuku pro přenos dat i napájení\nFunguje pasivně a má milimetrovou velikost\nSenzor je možné umístit přímo na nervy\nRozmach senzorů můžeme pozorovat v zařízeních, které používáme a také v různých strojích a objektech kolem nás. Jejich velikosti se zmenšují a sbíraná data nám umožňují vše vyhodnocovat pro lepší funkčnost nebo efektivitu.\nV případě biologických senzorů, které by bylo možné umístit přímo dovnitř těla, jsme ale stále teprve na začátku. Důvodem je hlavně mnohem větší nutnost miniaturizace a také další komplikace. Na miniaturní biosenzory se ale zaměřil jeden z vědeckých týmů z Kalifornské univerzity v Berkeley.\nPro implementaci senzorů do těla je nutné počítat s tím, že velikost hraje velmi důležitou roli. Vše se navíc odvíjí od toho, co a jak přesně potřebujete měřit.\nVytvořený senzor má velikost pouze 1 mm3 a jak můžete vidět na fotografii, jde to srovnat třeba se zrnkem rýže s tloušťkou jednoho milimetru. I když stále nejsou k dispozici technologie, které by umožňovali vyrobit podobné senzory o objemu například v oblasti desítkách mikronů, jde jen o otázku času a další výrobní pokrok.\nSenzor napojený na nervové vlákno myši (Zdroj: Ryan Neely)\nSe současnou velikostí už lze senzor přichytit k jednotlivým větším nervům v rámci PNS (Periferní nervová soustava), které se starají například o přenos elektrického vzruchu ke svalům. Pro integraci do mozku a neuronů v centrální nervové soustavě by ale byly zapotřebí senzory v oblasti 50 mikronů.\nKomunikaci i napájení zajišťuje ultrazvuk\nK dispozici už jsou různé druhy miniaturních senzorů, které lze do našeho těla umístit, ale vedou z nich dráty, které jsou nutné pro spojení s externí elektronikou a napájením mimo tělo. Tyto systémy se navíc velmi rychle ničí (infekce v místě spojení) a je nutné je měnit třeba i každý rok.\nDo budoucna asi nelze čekat, že bychom chtěli mít z těla nebo hlavy vystrčené nějaké kabely a efektivní bezdrátové spojení je tak nutností. Vyvinutý senzor je pasivní – neobsahuje žádnou baterii ani vlastní zdroj napájení.\nVědci totiž zjistili, že u objektů o velikosti pod zmíněnou milimetrovou úrovní je ultrazvuk efektivní jak pro přenos informací, tak i energie. Dokonce je z pohledu rušení a prostupnosti mnohem lepší, než elektromagnetické signály a nemá škodlivý účinek.\nDetail složení celého senzoru\nSenzor obsahuje piezoelektrický krystal, který z ultrazvuku přijímaného z blízkého externího vysílače mimo tělo napájí jednoduchý integrovaný obvod s tranzistorem. Tento tranzistor je přímo spojen se samotným svalovým nervem skrze dvě elektrody, takže jakmile je ve svalovém vlákně jakákoli změna napětí, změní to i zpětnou vazbu celého obvodu a odraz ultrazvuku, který přijme vysílač umístěný mimo tělo.\nPorovnání parametrů se staršími a konkurenčními senzory\nV současné verzi se podařilo pomocí šesti 540nanosekundových ultrazvukových pulzů dosáhnout na měření dat každých 100 mikrosekund. Lze pochopitelně očekávat, že se přesnost a efektivita bude ještě zlepšovat, ale už nyní je vidět, že přesné snímání v reálném čase není problém.\nBudoucí senzory v těle a přímo v mozku\nNyní se o nasazení uvažuje především pro řešení různých zdravotních problémů, které se budou vyskytovat i v blízké budoucnosti.\nSamotné snímání dat je totiž důležité například pro paraplegiky, kteří mohou mít implementovanou robotickou část těla a ovládat ji „myšlenkou“ podobně, jako byli zvyklí dříve s biologickou částí. Bude nutné nějaké zaučení, ale to by z dostatku dat mělo být pro budoucí systémy umělé inteligence poměrně jednoduché.\nS miniaturizací bude možné takových senzorů mít v těle jednotky či klidně stovky a každý může mít specializaci na něco jiného. Takové senzory se mohou jednoduše stát i stimulačními stroji, které bude možné bezdrátově ovládat a měnit tak i případně vzruchy v našich biologických vláknech.\nArchitektura nervových systémů našeho těla je rozdělena na několik částí (Zdroj: Wikipedia)\nV takové době už ale budeme v budoucnosti, kdy budeme mít moc nad tím, jakou náladu chceme mít, jak chceme pociťovat například hlad, únavu a další vlastnosti našeho těla a vlastně tak převzít vládu nad tím, co náš mozek dle dat sám vyhodnocuje. Nadneseně řečeno, i Starbucks se bude muset stát technologickou firmou, protože kofein už jako stimulant nebude potřeba – prostě si daný efekt „nastavíte v aplikaci“.\nObecně to ale ukazuje vývoj, kterým se tento segment ubírá – přímé propojení našeho mozku a těla s počítačovým systémem budoucnosti, což znamená ultimátní cíl pro virtuální realitu.\nOficiální materiál k výzkumu naleznete na webu cell.com (PDF)\nDiskuze (13) › Další článek: Ovládejte svůj telefon nebo počítač prostřednictvím tetování\nTémata článku: Technologie, Věda, Výzkum, Virtuální realita, Neuronová síť, Počítačový systém, Starbucks, Nervový systém, Bezdrátově, Nerv, Nero, Prach, Nervové vlákno, UC Berkeley, Kofein, Budoucí systém, Ultimátní cíl, Puls, Integrovaný obvod, PNS, Vědec, Senzor, Vzruch, Škodlivý účinek, Zdravotní problémy


Srážka (16) - Veverky (Sciurus sapiens) Dětská science fiction (od 12 let)\nJeden český bonmot říká: »Nejhorší katastrofa je srážka s blbcem!«\nAle už Jan Werich blahé paměti to rozvíjel dál. Tvrdil totiž:\n»Známe i horší katastrofy. Například srážka se dvěma blbci. A dvojnásob, když mají nějaký úřad!«\nJeště starší české rčení tvrdí:\n»Chce-li Pánbůh notného vola učiniti, obdaří ho ouřadem!«\nTaké zákony Parkinsonovy si pohrály s popisem úřadů jako nebezpečné zbraně hromadného ničení v rukou nezodpovědných úředníků. Běda tomu, kdo na ně narazí! Zlé jazyky tvrdí, že kdyby místo Titanicu narazil do ledovce nějaký ouřad, šel by ke dnu ledovec, bez ohledu na to, že led na vodě plave. Ouřad je zkrátka mocnější. Bylo krajně nezodpovědné zakládat úřad pro globální změny klimatu, neboť i ten lidstvo vede neomylně a nezadržitelně do katastrofy.\nCo se ale stane, když všemocný úřad, jakým je Sociálka, narazí - ne na ledovec, ale na tajný armádní projekt? Armáda je obvykle větší moloch než civilní úřady!\nBylo by to zajímavé střetnutí, kdyby ovšem ten tajný armádní projekt existoval ve skutečnosti a ne jen ve fikci dědy Čestmíra Šupíka. Na druhé straně se ovšem nedalo přehlédnout, že děda Šupík s vnoučaty mají po ruce mimozemské technologie, které jejich handicap do značné míry vyrovnávají.\nPrvní šok zažili představitelé české státní moci, když policistům přímo z jejich sevření zmizela čtrnáctiletá holka, aniž by si to kdokoliv z nich byl schopný vysvětlit. Prostě - v jedné chvíli se krčila stisknutá těly dvou urostlých chlapů a okamžik poté byla mezi nimi jen mezera a dívka byla pryč. Něco takového by svedl snad jen známý kouzelník David Copperfield, ale musel by si to jistě dlouho předtím připravovat. Ani on totiž nedělá kouzla, spíš jen jejich iluze.\nTo, že její mladší bráška nezmizel stejným způsobem jako ona, neznamenalo, že tak zmizet nedokáže, jak si policisté naivně mysleli. Vojta se rozhodl trochu »zatahat tygra za ocas« a jen proto dělal jakoby nic. Neočekávali od něho, že měl v plánu něco horšího. V pořádku ho dovezli na místo, zastavili před čerstvě renovovanou budovou s jásavě barevnou omítkou, ve které by nikdo šedivý ouřad nehledal, vytáhli ho z auta a dva policisté v doprovodu paní Sociálky ho vedli dovnitř.\nKotva »gech« je lidským očím neviditelná.\nJedná se vlastně o nepatrný uzlík na prostoru, obsahující jakési pilovité vrstvy, podobné zubům na klíči dozického zámku. Každá kotva má zoubky jiné, skoro stejně unikátní jako linie na kůži prstů. Tak jako se nenajdou na světě dva lidé se stejnými otisky prstů, tak se nenajdou dvě stejné kotvy »gech«. Je to totiž jedna ze základních vlastností zkrouceného prostoru. Rovnice matematického důkazu by pokryly plochu volejbalového hřiště a děda Čestmír, Vojta ani Věrka ještě ve veverčí matematice nedošli tak daleko, aby je chápali. Mohli je však využívat - a také to dělali.\nKterý cestující dnešními moderními letadly zná zákony vztlaku a chápe rovnice, popisující obtékání křídel vzduchem? Tyto znalosti má i v letecké továrně jen nepříliš početná banda konstruktérů, jinak se v nich nevyzná ani ředitel.\nPoložit kotvu hned na okraj chodníku byla pro Vojtu otázka vteřiny. Technologie veverčí civilizace zapracovala spolehlivě - Vojta kotvu okamžitě vycítil a mohl být spokojený, zatímco nikdo z lidí v jeho blízkosti neměl nejmenší tušení, co se přímo vedle nich odehrává, ačkoliv Vojta položil kotvu spíš pro jistotu, aby umožnil dědovi Česťovi najít aspoň příslušnou budovu, kdyby Vojtu okolnosti donutily zmizet dřív než položí další kotvu uvnitř.\nZatím to však nevypadalo špatně. Policisté neměli ani nejmenší tušení, co na ně - nebo spíš na baby sociální - Vojta chystá. Vedli ho po širokých schodech dovnitř budovy a tmavou chodbou doprava. Budova byla stará, jásavé barvy byly jen zvenčí, uvnitř stále převládala šeď - klasická Potěmkinská úprava. Konečně se zastavili před dveřmi, které paní Sociálka důležitě odemkla.\n„Tak pojď, ty grázlíku!“ pozvala Vojtu dovnitř na kobereček.\nJe obecně známo, že dámám na Sociálce nejde o blaho dětí, ačkoliv by tomu tak mělo být a na veřejnosti se tak s oblibou prezentují. Ve skutečnosti jde o něco jiného. Těm dámám - pokud ty fúrie tak nazýváme - především zachutnala moc, kterou mají nad lidmi a zejména nad dětmi. Blaží je trhat na kusy a ničit normální rodiny, ačkoliv to nedělají samy, ale mají k ruce silnější policisty a exekutory. Jenže mají pravomoc jim to nařídit a k lidem - a zejména k dětem - se chovají s nadřazeností nadčlověka.\nPolicisté Vojtu postrkovali, ačkoliv by šel i sám. Dělali se také důležitými, jako by to bez nich ani nešlo, i když byli jen doprovod paní Sociálky. Ta se rozvalila do svého otočného křesla a vytáhla z příruční skříňky tlustou složku.\n„Tak tady vás máme...“ broukla spokojeně. „Vojtěch Šupík a Věra Šupíková...“\nV té chvíli jí složka vypadla z ruky a dopadla na stůl. Paní Sociálka se nadechla a začala ječet.\nVojta totiž zmizel.\n„Posaďte se, ať nám nevynesete spaní!“ vybídl zamračený starší chlap v černé kombinéze vyděšenou dámu, uhlazující si roztržitě sukni kvalitního šedého kostýmu.\n„Ale kam?“ vyjekla zoufale. „Není tu žádná židle!“\nMístnost vypadala ponuře jako hrobka. Stísněná prostora bez oken a dveří měla délku sotva tři metry, šířku metr a půl a vyšší člověk tam musel chodit přikrčený, aby si neodřel hlavu o klenutý strop. Kamenné zdi, podlaha i strop byly z leskle černého čediče, černé tu bylo všechno.\nSvětlo se neochotně linulo z podlouhlého svítidla s masivním černým mřížovým krytem, dotýkajícího se stropu uprostřed delší stěny. Čedič světlo úspěšně pohlcoval, takže tu bylo s bídou pološero a jediným předmětem - nábytek se tomu říkat nedalo - byla černá dřevěná rakev, ležící na podlaze u stěny proti svítidlu.\n„Na tu rakev, přece!“ nabídl ji černý chlap to neobvyklé místo k posezení.\n„To mám sedět na rakvi?“ zaúpěla žena nefalšovaným zoufalstvím.\n„Kde jinde?“ opáčil chlap. „Vidíte tu snad něco jiného, na čem se dá sedět?“\n„Na rakvi sedět nebudu!“ vzepřela se mu s posledním zbytkem hrdosti.\n„Můžete si vzít zevnitř polštářek,“ nabídl jí chlap a odklopil víko. „Ale buďto si sednete sama a po dobrém, nebo vás k té rakvi přivážu!“\nRakev byla uvnitř vyložená hebkou bílou látkou a na jednom konci byl dokonce malý polštářek, zřejmě určený pod hlavu nebožtíka. Naštěstí byla prázdná, nikdo tam neležel, ale i tak všechno působilo neuvěřitelně morbidním dojmem.\n„Nikdy!“ vykřikla dáma.\n„Pro mě za mě, seďte si tedy na tvrdém!“ řekl chlap a přiklopil víko.\n„Co ode mě chcete?“ vyjekla, ale neodvážila se mu odporovat a opatrně si sedla na krajíček víka.\n„Vysvětlení!“ zahřměl chlap, až se to v kryptě rozlehlo jako v obrovském sudu.\n„Nevím, co chcete vysvětlovat?“ opáčila nesměle.\n„Jak jste si mohly vy dvě dovolit unést přímo ze školy mou vnučku a vnuka?“\n„Koho tím myslíte?“ jektala žena zuby, ačkoliv musela tušit, o koho jde. Byl to přece jejich poslední případ!\n„Víte to moc dobře!“ okřikl ji chlap. „A kdo vás přivedl na kacířskou myšlenku, že je někdo sexuálně zneužívá?“\nŽena mlčela. Dokud byla díky podpoře dvou policistů silnější stranou, vedla si drze a domýšlivě. Jakmile tuto podporu ztratila, zbyla z ní jen hromádka neštěstí.\n„Takže anonym,“ řekl chlap skoro spokojeně. „Opravdu nevíte, od koho byl?“\nZřejmě to opravdu nevěděla, proto opět neřekla ani slovo.\n„Ten dopis leží v šanonu na stole ve vaší kanceláři? Dobrá, podívám se tam. Teď mi ještě řekněte, co jste s mými vnoučaty zamýšlela?“\nVysvětlovat někomu, komu kradete děti - i vnoučata, což může být nastejno - co jste s nimi zamýšleli, to by chtělo obrovskou porci drzosti a tolik jí běžná úřednice ani nemá. Zejména když sedí na rakvi v hrobce bez východu a je v moci toho, komu děti z moci úřední zabavovala. Sociální pracovnice mlčela, ale myšlenky jí sem tam létaly hlavou. Proboha, co je to za chlapa? Jak ji sem dostal? Co s ní zamýšlí?\n„Nemusíte se mě obávat!“ zašklebil se na ni znenadání. „Je mi už tři sta let, ale i kdybych byl mladík, o ženskou jako vy bych si ani zablácené boty neotřel!“\n„Vy mi snad dokonce čtete myšlenky?!“ zaúpěla.\n„Jistě,“ přikývl. „A musím vám říci, ještě jsem nečetl tak černé svědomí! Pro mě jste jen bečka kolomazi, vy bestie v ženském těle! Dokážete spočítat, kolik rodin jste sama nebo s vaší kamarádkou rozvrátily? A ještě tak ničemně - únosy dětí! Pohrdám vámi, vy zrůdo!“\n„A co jste vy?“ vybuchla. „Vy snad - vůbec nejste člověk!“\n„Od morální zrůdičky, jako jste vy, to tedy sedí!“ ušklíbl se chlap. „Zneužívání dětí! Nesmysl, který vám slouží jako záminka k rozvracení rodin. O děti vám přitom vůbec nejde! Ano, vím. Říkáte jim »gauneři« nebo »grázlíci« a nevychovance z nich pak skutečně uděláte! Stokrát čest výjimkám - ale to vy nejste ani náhodou!“\n„Nikdy jsme neporušily zákon!“ bránila se.\n„Už ty zákony jsou nelidské, když to umožňují!“ řekl chlap. „Ale dobře víte, že vám zákon nařizuje pečlivé posuzování a výsledek podepřený soudním rozhodnutím. Vy jste ale žádný případ pečlivě neposuzovaly, prostě jste braly rodičům děti a soudu jste je předaly s »důkazy«, které se vám hodily. A jak jste je získávaly! Položily jste dítěti otázku s podstrčenou odpovědí a když mlčelo, zapsaly jste do protokolu, že ji tak dítě zodpovědělo! Jako za inkvizice! Nerozčilujte se, čtu si to z vašich myšlenek, to neukecáte a nepopřete! Děti jste nebily, jako gestapo, ale gestapo zase nepoužívalo takové podrazy.“\n„Vy stvůro, stvůro!“ začala ječet bezmocným vztekem.\n„Mlčte!“ okřikl ji. „Dobrá, co s vámi? Vrátit vás mezi lidi, navíc na vaše místo, to by byl zločin spoluviny. Nevadí, půjdu se podívat do vaší kanceláře, co tam ještě máte za lumpárny. Vy si tady zatím odpočiňte! Rakev tu máte, bude se vám v ní dobře ležet. Ale ano, ta rakev je vaše! Ještě budete ráda, že je vyložená polstrováním, mohla byste ji dostat i holou a to byste ležela na tvrdém dřevě. A na holé podlaze je to ještě horší, kámen je tvrdší a studenější. V rakvi aspoň tak rychle neprochladnete.“\n„Počkejte!“ zaúpěla. „Snad mě tu nechcete nechat?“\n„Uhodla!“ usmál se.\n„To nemůžete!“ vyjekla. „Já tady nebudu!“\n„Ale budete!“ ujistil ji. „Odsud se totiž nedostanete. Nejsou tu okna ani dveře a stěnou neprojdete, na to je příliš kamenná. Navíc jsme hluboko pod zemí, ale tomu se nedivte, krypty už bývají takové.“\n„Ale - jak jsme se sem...“\n„To je něco jiného,“ řekl. „Já stěnou projdu a se mnou i vy. Ale beze mne máte zkrátka smůlu. Vyzkoušejte si, jak se vám bude ležet v té rakvi, budete v ní ležet ještě hodně dlouho. Ne, není tu nic k jídlu ani k pití - co chcete od hladomorny? Tady vám nikdo nic nedá, tady jste poctivě zazděná! Malta mezi kameny není čerstvá, ale pěkně tvrdá, tu nerozšťouráte, beztak nemáte čím. Ano, hladomorna! Tak se to dřív dělalo. Odsouzence zazdili, po roce zeď zbourali a kosti vybrali, aby bylo místo pro dalšího, nějaký odsouzenec se vždycky našel, jako jste vy sháněla důvody pro krádeže dětí...“\nUšklíbl se jí do očí - a zmizel.\n„Nééé!“ zavyla hrůzou.\nSama v hrobce. Zazděná. Jen rakev a slabé světlo. To je snad příliš velký trest za pár dětí, vždyť je přece zachraňovala před zneužíváním, týráním, šikanou...\nJenže dobře věděla, že to bylo jinak. To zneužívání byla opravdu pouhá zástěrka. A ten chlap to věděl, četl přece její myšlenky.\n„Pusťte mě ven!“ rozkřičela se. „Já tu nebudu!“\nJejí hlas se v hrobce rozléhal jako ve velkém sudu. Nikdo ji tu neslyšel, sama se odsud nedostane, to jí došlo velice rychle. Čtyři kamenné stěny, strop a podlaha. Bez jediného otvoru. Ten chlap žádný nepotřeboval, zmizel i skrz kamennou stěnu. Jenže to ona nemůže, přece není duch! Tedy - zatím není...\nVlastně to není hrobka, to ještě ne... jen - hladomorna... Luxusní hladomorna, má tu i světélko, aby viděla svou měkce polstrovanou rakev...\n„Já chci pryč!“ zaječela, ale bez odezvy.\nZkrvavila si prsty na kamenné zdi, ale marně. Tím vyčerpala všechny možnosti, co tady může podnikat. Může tu chodit jako lev v kleci, může tu sedět na rakvi. Nebo si do ní lehnout... Proboha, to snad ne! Není přece mrtvá! To ještě ne!\nAle - není tu nic k jídlu ani k pití. Vězňům dávali aspoň chleba a vodu! Jenže to neplatilo o hladomornách. A tohle je prý hladomorna! Jak dlouho tu vydrží živá? Bez jídla asi měsíc, bez vody jen pár dní...\nOpět se posadila na rakev. Chvíli seděla úplně netečně.\nPak zhaslo světlo...\nDěda Čestmír nedokázal přečíst ani třetinu spisů ve složce.\nChtělo se mu z nich zvracet. Co v nich bylo lidského a hlavně dětského neštěstí! Exekuce dětí je nejtěžší zvrácenost, jaké náš svět zná! A tady ty dámy - ačkoliv se tak těm lidským hyenám snad ani říkat nedá - jich měly plný tlustý šanon!\nNejhorší na tom je, že to není osamělé doupě hyen! To by nenapáchaly tolik zla, škod a dětského utrpení! Ono to pokračuje dál. U soudů soudí další bestie, zvyklé na lidské utrpení, jako si na ně zvykli dozorci koncentračních táborů, že jim ani nepřišlo na mysl, jaké hrůze to slouží! Tohle sice nejsou koncentráky, ale týká se to především dětí. A přitom - i ty zákony vymysleli lidé, kteří to možná mysleli dobře. Chtěli děti chránit, ale nedomysleli to, jak by se daly zneužít. Není pochyb, že se vždycky najde někdo, kdo každé nedokonalosti ochotně zneužije.\nVrátit ty dvě baby zpět, ale zavázat je, aby napravily, co způsobily?\nCož o to, vystrašit by je mohl. Ale to není záruka, že své zločiny napraví a další dělat nebudou. Zejména kdyby při nápravě mohly samy utrpět nějakou újmu. Těžko je vystraší natolik, aby vyvolaly nové soudy, kde by samy sebe obvinily z nelidského porušování zákonů... a dvojnásob, kdyby přitom musely obvinit i některé soudce! Ti by se mohli bránit ještě víc.\nA kromě toho, jak se říká, ryba smrdí od hlavy. Dvě hyeny něco napraví, dvacet jiných bude škodit dál. Nezdá se to, ale současný svět je plný zvráceností! Některé se aspoň občas provalí, jiné zůstávají skryté. Což neznamená, že by byly přijatelnější. Ale napravit všechny nespravedlnosti současného světa není v lidských silách! Má to vůbec smysl, hnát se hlavou proti takové zdi?\nVšechno zlo nenapraví, ale nechat to plavat by také nebylo správné. Aspoň něco by proti tomu udělat měl. Ale co? Aby to bylo spravedlivé a přitom účinné...\nCo takhle odnést ty dvě baby princmetálové na »Pátkův ostrov«? První darebák se odtud sám nedostal, tyhle mají šance ještě menší. Není to tak kruté jako trest smrti, ale nepochyboval, že by si to zasloužily. Ovoce tam je dostatek pro celou vesnici, ale domorodci tam nesídlili, nejspíš k tomu měli důvod.\nNa druhou stranu, tohle by byl krutý trest i pro bezcitné vrahy. Snad by stačilo je tím jen postrašit? Nebo raději víc, aby to účinkovalo? Rakev, hrobka, smrt hladem a žízní, to by snad stačit mělo, ale kdo ví...\nJeště to promyslím, umínil si...\nV kobce se rozsvítilo světlo a žena sedící na rakvi vyskočila.\nPoblíž jedné užší stěny stál chlap v černé kombinéze, který ji sem přinesl. Tvářil se ale přísně a nepřístupně.\n„Posaďte se, madam, ať nám nevynesete spaní!“ doporučil ženě. „Jak víte, byl jsem se podívat do vaší kanceláře a jestli jsem si předtím myslel, že jste hyena, pak se musím pokorně omluvit hyenám. Tolik zla už jsem dlouho neviděl.“\n„Co je vám do toho?“ opáčila hrdě, ale třesoucí se hlas ji prozrazoval. Neměla už dost sebevědomí ani pravé hrdosti.\n„Vždyť se to týká i mě!“ odsekl. „Zapsala jste mě do svých toaletních papírů jako sexuálního devianta, který kazí malé děti, navíc vlastní potomky! Kdybyste byla muž, vyzval bych vás na souboj kordem, ale o takovou ženskou si ani zablácenou botu neotřu, natož abych vám dal pár facek, jaké byste si zasloužila. Co tedy s vámi? Navrhuji vám malou smlouvu. Vrátím vás do světa lidí, kde okamžitě dáte výpověď a už nikdy v životě nezavadíte o úřednickou práci. Přijmete jakékoliv zaměstnání, kde nebudete mít pod sebou žádné podřízené, třeba práci prodavačky, servírky, nebo baby na záchodcích a já vás nechám žít. Když ale tu smlouvu porušíte, připravte se na něco, co si v této chvíli neumíte ani představit. Napovím vám, hladomorna s vlastní rakví by vám připadala jako... nechci říkat ráj, ale aspoň drobný přepych. Rozumíte?“\n„Takovou smlouvu nepodepíšu!“ řekla vzdorně.\n„Když se vám zdá lepší možností hladomorna, prosím!“ řekl - a zmizel.\nSvětlo po jeho odchodu hned nezhaslo. Kdykoliv začala chodit, nebo se prudce pohnula, světlo se rozsvítilo. Ale to, co osvětlovalo, nebylo povzbuzující.\nČernou kobku, údajně hladomornu, stejně černou rakev. Jakou barvu by mohla mít její budoucnost? To se ví, černou jako všechno.\nNáhle se na konci krypty objevil černý chlap znovu. Objímal druhou, právě tak černou rakev. Položil ji opatrně na kamennou podlahu a přisunul k první rakvi.\n„Budete tu dvě,“ řekl suše. „Máte přece spoluvinici. Jak se říká, spolu chyceni, spolu pověšeni, ve vašem případě spíš spolu zaživa pohřbeny.“\nOpět zmizel, ale za několik minut - světlo ještě nestačilo zhasnout - byl zpátky. Objímal zezadu kolegyni, se kterou jezdily zabavovat děti. Postavil ji na kamennou podlahu a odskočil od ní, jako kdyby se jí štítil.\n„Tak jste se zase pěkně sešly, dámy!“ oslovil obě. „Jak jsem řekl, spolu chyceny, spolu pověšeny, ve vašem případě spolu zaživa pohřbeny. Vysvětlete, prosím, ctěné kolegyni, kde se to nacházíte, kdyby to ještě nechápala, a hlavně - jakou smlouvičku vám oběma nabízím - tedy každé zvlášť, nenutím vás k jednotnému názoru. Jen malý dodatek - podpis musí být vlastní rukou a vlastní krví, to je nutná podmínka. Zatím se tu bavte jak umíte, vrátím se asi tak za dvě hodinky s dvěma listy pergamenu pro jednoznačné rozhodnutí. Podpis na smlouvě - nebo půlroční pobyt tady. Vysvětlete paní kolegyni, co to znamená, nerad bych se opakoval, ačkoliv jí to i samotné nejspíš dojde bez dlouhého vysvětlování.“\nZmizel jako vždycky, prostě to bliklo a byl pryč.\nÚřednice tu stály proti sobě, jako kdyby se nemohly poznat.\n„Ježíš... to jsi ty? Co ty tady děláš?“ zmohla se po chvilce na otázku ta druhá.\n„To samé, co tady čeká i tebe,“ řekla kysele první. „Neboj se, vysvětlím ti to, ale nečekej, že se ti to bude líbit!“\nMěly na to dvě hodiny času, ale dalo se to stihnout mnohem dřív.\nPochopit se to dalo snadno.


Rozhovor s Petrou Dvořákovou | Knihy Dobrovský\nPetra Dvořáková: „Máme málo času, ale o to větší odpovědnost neseme jako rodiče za to, jak s ním naložíme“\nNacházíte se zde: Domů » Blog » DOBRO.DRUH » Petra Dvořáková: „Máme málo času, ale o to větší odpovědnost neseme jako rodiče za to, jak s ním naložíme“\nKnihy Dobrovský 25. května 2020\nPetra Dvořáková patří mezi elitní české autorky. Její poslední literární počin, Vrány, vzbudil řadu kontroverzních reakcí. Kdo na knihu reaguje negativně? Jaké strasti autorku za život potkaly? To a mnohem více se dozvíte v následujícím rozhovoru.\nKdybyste měla Petru Dvořákovou popsat jednou větou, jaká by to byla?\nSpokojený člověk, který je vděčný za svůj život a život svých milovaných.\nČtenáři se shodují, že spolu s dalšími autory, kteří vydávají svá díla pod nakladatelstvím Host, patříte na samotný vrchol současné české literatury. Zároveň jste často v kontaktu s fanoušky, pořádáte besedy, investujete čas do projektů nadace Haima. Není to někdy přílišný nátlak vyhovět tomu, co se od vás očekává, nebo tuto svou životní roli berete jako poslání?\nVíte, psát knihy mě baví, baví mě setkávat se s lidmi, mluvit s nimi, poznávat je. Ale současně mám ještě kus svého života mimo tu roli spisovatelky a ten je přece jen ještě důležitější. Takže ani nepodléhám nějakému vnějšímu nátlaku na očekávání, ani to neberu jako svou hlavní životní roli. Hledám prostě nějaký zlatý střed. Jsem přirozeně dost akční člověk, tak to možná vypadá, že žiju v obrovském nasazení, ale svou míru si hlídám. A ta práce pro Haimu? Spisovatel přece má mít nějakou společenskou odpovědnost. Nestačí si fotit selfíčka na sociální sítě a chlubit se svými úspěchy. V Haimě pomáháme dětem, které se léčí z onkologického onemocnění a vrací se zpět do běžného života. Nedávno se Haima propojila s českými florbalisty a rozjeli jsme celorepublikovou kampaň Tenhle zápas se neprohrává. Díky tomu se začíná do společnosti dostávat povědomí o tom, že většina těchto malých pacientů se uzdraví, což se obecně moc neví.Třeba právě v těchto situacích jsem za svou veřejnou roli vděčná.\nVystudovala jste střední zdravotnickou školu a absolvovala obor filozofie na Masarykově univerzitě. Jak se stalo, že jste se odklonila ke spisovatelské tvorbě?\nOn mě k tomu život tak nějak došoupal sám. V roce 2003 jsem musela opustit z rodinných důvodů profesi zdravotní sestry a tenkrát jsem začala psát sama pro sebe. Když jsem pak poslala ukázku své práce do jednoho ze společenských časopisů, tam mě objevil Martin Stöhr z vydavatelství Host a oslovil mě, jestli bych nechtěla text vydat knižně. Takže do toho spisovatelského světa jsem padla tak nějak mimoděk a už v něm zůstala. Nikdy jsem ale nezanevřela ani na svou původní profesi. Občas u nás ve Znojmě chodím k praktickému lékaři na záskok za sestřičku a strašně si tu práci užívám. A vždycky si dělám legraci, že jako jediná ambulance v ČR nabízíme spisovatelské odběry krve.\nVaše nejnovější kniha Vrány zasáhla již mnoho čtenářů. Otevírá poměrně náročné téma o vztazích v rodině, myšlení dětí i dospívajících a nepochopení ze strany dospělých, které může mít až fatální následky. Jak jste se k takovému tématu dostala?\nV určitý moment jsem si na různých spisovatelských besedách s dětmi uvědomila, že je nutné myslet na věci, které na první pohled nevidíme. Třeba když koukáte na zprávy – vidíte případy příšerného týrání dětí, kdy je rodiče nechávají trpět hlady, pálí je cigaretou a podobně. Tam je to naprosto jasné. Bije to do očí, není žádná pochybnost. Ale co když máte před sebou rodinu, kde jsou děti čisté, ve škole bezproblémové, doma uklizeno, rodiče inteligentní lidi, kteří chodí na třídní schůzky? Máte vůbec šanci vidět, co se za touhle spořádaností skrývá? A je vůbec pomoci takovým dětem? Občas jsem se právě na besedách setkala s tím, že se nějaké dítě svěřilo s opravdu velkým, ale pečlivě skrytým problémem. A přišlo mi alarmující, jak snadno to rouška spořádanosti přemaskuje.\nPři čtení životního příběhu dvanáctileté Báry je čtenáři často úzko a nutí ho přemýšlet nad tím, kdy byl svědkem podobných nepochopení nebo jestli dokonce on sám zažil v mladším věku podobnou situaci, kdy ho odmítal chápat svět dospělých. Podobné scénáře se pravděpodobně dějí v mnoha rodinách. Jak jste se během psaní s emocemi vypořádávala vy? Muselo to být náročné…\nTo máte velkou pravdu. Proto taky Vrány vznikaly velmi pomalu a dlouho, tuším víc jak dva roky. Vždycky jsem napsala stránku a musela jsem si dát týden oddech. Nejtrýznivější bylo, že jsem od začátku chtěla Báře pomoct, chtěla jsem pro ni najít východisko. A s postupujícím psaním jsem viděla, že to jde hůř a hůř. Nakonec jsem pro ni řešení našla, i když jiné, než jsem si na začátku představovala.\nJak vypadá váš tvůrčí proces? Máte stanovenou dobu pro psaní „od–do“?\nJá jsem obecně disciplinovaný člověk, to asi v sobě mám z té profese zdravotní sestry, kde to bez přísné disciplíny nejde. Takže mám i v psaní řád, dávám si nějaké minimum, které chci denně napsat, ale na druhou stranu – psát nejde „na sílu.“ To raději rozpracovaný rukopis odložím na měsíce i roky k ledu.\nVrány se na první pohled jeví jako četba pro mladší čtenáře. Nicméně po dočtení celého příběhu je jasné, že by si tuto knihu měli přečíst zejména dospělí a především rodiče, či budoucí rodiče. Pro jaký typ čtenáře je kniha podle vás?\nVrány jsou jednoznačně pro dospělé. Samozřejmě asi nejvíc osloví rodiče, ale i prarodiče, učitele, lidi pracující s dětmi. Současně myslím, že jsou třeba i teenageři, kteří něco podobného zažili či zažívají a ti pak po knize sáhnou. A snad alespoň trochu díky tomu zažijí, že v problému nejsou sami. Rozhodně to ale není knížka pro děti.\nKniha byla čtenáři velice dobře přijata. Setkala jste se však už i s negativními reakcemi?\nSetkala, samozřejmě, tak jako se autor setká u každé své knihy. Ale s Vránami je to přece jen jiné. Ty negativní reakce ani tak nehodnotí knihu, jako spíš velmi silně reagují na postavy v knize. Setkala jsem se například s reakcí ženy, která by toho „spratka Báru rychle srovnala“. Autoři takových komentářů si neuvědomují, že vypovídají především o sobě samých. A pak zažívám pohrdavé či nenávistné komentáře některých mužů přímo na mě – skoro se bojím, že jim Vrány šláply na kuří oko.\nJsou vaše děti také čtenáři vašich knížek?\nKdyž píšu knížku, tak syny nebetyčně obtěžuju tím, že jim pořád něco z toho čtu a chci slyšet jejich názor. Když knížka vyjde, obvykle už ji nečtou a odbudou mě tím, že už jsem jim to stokrát četla v rukopise.\nVaši synové jsou přímí svědci úspěchu, kterého jste dosáhla, i tvůrčího procesu psaní knihy. Projevují také spisovatelské ambice?\nVůbec ne – ten starší studuje stavební fakultu na VUT a mladší se věnuje programování. I když je pravda, že programování je vlastně kreativita, která vyžaduje verbální nadání. Jen ho při tom uplatňujete trochu jinak.\nSe svými dětmi máte podle svých slov opravdu krásný, láskyplný vztah. To je snem snad každého rodiče, ale ne vždy se ho podaří naplnit. Jak se to povedlo vám?\nVíte, asi jako každý člověk jsem ve výchově udělala spoustu věcí špatně, tomu se žádný rodič nevyhne. Možná ale to nejdůležitější bylo, že jsem se syny vedla otevřenou komunikaci a snažila se jim dávat bezvýhradnou lásku, stejně jako pevné mantinely. Dominik dodnes vzpomíná na to, jak asi v šestnácti třikrát nedodržel dohodnutou dobu návratu domů, a potom si musel ztracenou důvěru náročně získávat zpět. Asi taky zafungovalo, že když jsem něco zkazila, nějak mi to zaplaťpámbů došlo a omluvila jsem se. A taky podotýkám, že to neznamená, že si nevjedeme do vlasů. Ale myslím, že nějak vzájemně uvnitř sebe pořád víme, že se máme rádi.\nV dnešní době blahobytu a pokročilých technologií by se mohlo zdát, že je mnohem snazší vychovávat dítě než v dobách našich maminek a babiček. Máte pocit, že je to skutečně jednodušší, nebo nám naopak uspěchaná doba a všudypřítomné sociální sítě ubírají čas, pozornost a schopnost empatie?\nUrčitě je uspěchaná doba, na druhou stranu – často mi prababička vyprávěla, jak pracovala na poli od rána do večera, na děcko neměla čas, položila ho na mez a nechala ho uřvat až do usnutí. To určitě nebylo jednoduché. Máme málo času, ale o to větší odpovědnost neseme jako rodiče za to, jak s ním naložíme. Věnuji ho civění do facebooku nebo tomu, že si s dítětem popovídám? Tam se to láme. Na vině není počítač, sociální sítě. To jsou všechno jen věci. Vždycky jsme to my, kdo rozhodujeme. Na besedách s dětmi vídám, že postrádají komunikaci. To úplně obyčejné povídání si s rodičem. Dítě ve skutečnosti nepotřebuje hromady kroužků, ani náš stoprocentní čas, ono si často umí a potřebuje hrát samo a s kamarády. Ale potřebuje, abychom ho vnímali, když na nás mluví, aby cítilo, že je pro nás důležitější než sezení u televize nebo mobilu. A že tam jsme pro ně. To mu podle mě vytváří tu nejlepší odrazovou plochu do života.\nV každé vaší próze se promítá nějaká vaše zkušenost. Máte v hlavě náměty a motivy, které byste chtěla v budoucnu literárně zpracovat nebo je zapisujete zkrátka hned v okamžiku, kdy vám vyvstanou na mysli?\nOna je to spíš taková iluze zkušenosti, kterou přináší styl mého psaní. Kdesi jsem si o sobě přečetla, že jsem žila s chirurgem, a proto jsem napsala knihu Chirurg, jinak by to přece nebylo možné. Ve skutečnosti jsem nikdy s žádným doktorem nežila. Spíš se do těch námětů otiskuje mé pozorování života. Vidím třeba, že někdo nějak neadekvátně reaguje a začnu přemýšlet o tom, proč to tak může být. Jakou životní zkušenost ten člověk asi má, čím prošel, že je takový. To je třeba ta máma ve Vránách. Tenhle vzorec chování u ženy potkáváte dost často – žena, pro kterou je nejvyšší hodnota uklizená domácnost, chce vypadat dobře, vidíte, jak vychovává svou dceru a je vám jasné, kdo vyroste z té dcery, ale také to, jakou výchovou asi prošla sama ta máma. Když v přemýšlení o určité lidské situaci dojdu k pocitu, že jí nějak rozumím, zkusím si text psát. Buď to jde nebo ne.\nNapsala jste mimo jiné i knížku pro děti (Julie mezi slovy). Řešíte v ní téma rozvodu rodičů, rozpadu rodiny - zkrátka jednu z nejbolestivějších zkušeností z dětství. Chystáte se na další dětskou knihu?\nZatím ne. Několik let mám rozpracovaný námět ke knize pro teenagery, ale zatím nevím, jak dál. Ale ty nápady chodí tak nepředvídatelně, že se to může změnit.\nMáte ráda knihy, nad kterými si dokážete poplakat nebo podstoupit sebereflexi, což může být psychicky poměrně náročné. Čtete někdy tituly o „něčem hezkém“, co vám vykouzlí úsměv na tváři a pohladí vás po duši?\nZ těch vážnějších knih mi jde určitě o nějakou sebereflexi, konfrontaci vlastní zkušenosti se zkušeností jiných, neberu literaturu jen jako estetický zážitek. Taky ale říkám, že jen poplakat si u knihy nestačí. Pokud mě kniha zasáhla, mělo by to vést k nějaké další akci. Když například čtu o holocaustu, pláču nad těmi knihami, ale nevede mě to k přemýšlení o tom, jak důležité je chránit svobodu, lidská práva, jak podstatná je tolerance k druhým lidem, tak k čemu mi takové poplakávání nad těmi příběhy je? A tituly o „něčem hezkém“ samozřejmě čtu a ráda. Často se vracím ke knihám z dětství, ale hodně čtu i poezii. Ono se u nás nějak pozapomnělo, jak důležitá pro člověka je. Stále víc ale vnímám, že se k ní lidi znovu vracejí. Možná to dělá i ta doba zahlcená neustávajícím proudem různých informací a v lidech se objevuje hlad po něčem klidném, po něčem, čemu třeba ani nemusíte úplně rozumět, ale samo o sobě nám to dokáže otevřít hlubší prožitky.\nEmily A. Duncan: „Když dojde na psaní, řídím se heslem všechno, nebo nic. Jakmile s něčím začnu, chci to dokončit“ Jeremy Finley: „O spisovatelích musíte vědět jedno: dobrý spisovatel je ještě lepší zloděj”


BMW plánuje v Česku největší investici ve východní Evropě | Ekonomický Magazín\nBMW plánuje v Česku největší investici ve východní Evropě\nAutor Tomáš Vyoral | 12. 03. 2018 |\nNěmecká automobilka BMW plánuje investovat do tuzemského vývojového centra a polygonu u Sokolova čtvrt miliardy eur (v přepočtu zhruba šest miliard tři sta padesát milionů korun). V souvislosti s největší investicí automobilky plánovanou ve východní Evropě by mělo být vytvořeno několik set nových pracovních míst. Testovací centrum se bude rozkládat na ploše více než pěti set hektarů. Vyplývá to z návrhu prohlášení automobilky a vlády, který by měl úřad ve středu schvalovat.\nTestovací centrum pro autonomní řízení a digitální technologie bude složeno z více než stovky kilometrů zkušebních drah a z řady nejrůznějších technických zařízení, mezi nimi například ze zkušebních systémů na odolnost proti korozi, laboratoří klimatických zkoušek nebo postřikových závlahových systémů. Plánované centrum by mělo pokrývat plochu o rozloze zhruba 525 hektarů. Automobilka BMW o svém záměru postavit testovací centrum pro autonomní řízení a digitální technologie poprvé informovala v prosinci minulého roku.\nV prohlášení automobilky a vlády je zmíněn také záměr získat stavební povolení ve čtvrtém kvartálu příštího roku a do čtyř let zabezpečit spuštění provozu, nejpozději v posledním čtvrtletí 2022. Vláda má zároveň uznat, že BMW potřebuje, z důvodu zahájení práce, dokončit výkup pozemků od současných vlastníků do konce příštího roku.\nVybraná lokalita, na které bude nové vývojové centrum stát, byla dříve využívána jako výsypka při těžbě hnědého uhlí, přičemž po ukončení těžby Sokolovská uhelná začala s rekultivací dané lokality. Karlovarský kraj přislíbil, že pro plánované vývojové centrum vybuduje potřebnou infrastrukturu – napojení silnic a zázemí. Podle odhadů bude kraj muset investovat zhruba 40 milionů korun.\nPředchozíOkamurovy návrhy? Soubor špatných řešení neexistujících problémů\nNásledujícíInflace klesla pod dvě procenta, zlevnily potraviny nebo oděvy


Pěnišník 'Madame Fortier' | Truhlíkov.cz\nLatinsky: Rhododendron 'Madame Fortier'\nPěnišník dorůstající výšky 1,5m. V dubnu až květnu zakvétá vínovými květy s tmavým okem. Listy jsou tmavě zelené, tuhé a celokrajné. Vhodný na polostinná stanoviště s kyselou, mírně vlhkou půdou.\nLatinský název: Rhododendron 'Madame Fortier'


Úzkost: jaké má příznaky a jak ji spolehlivě léčit? | N-Joy\nÚzkost: jaké má příznaky a jak ji spolehlivě léčit?\n25. 5. 2021 28. 5. 2021\nÚzkostnými poruchami trpí stále více lidí. Přispívají k tomu jak sociální sítě, na kterých mají lidé potřebu se vzájemně porovnávat, tak i moderní způsob života. Životní tempo se neustále zvyšuje, o naši pozornost se pere stále více podnětů a někdy mohou způsobit až stavy panických úzkostí. Jak poznáte, že trpíte úzkostí a dá se vůbec léčit?\nCo je to vlastně úzkost\nÚzkost je nadměrný strach způsobený z běžných životních situací, například z veřejných prostor, ze sociálního kontaktu z jízdy dopravními prostředky hromadné dopravy a dalších. Někdy může úzkost spouštět také strach z vlastního selhání či z vysoce nepravděpodobných scénářů.\nMezi hlavní příznaky úzkosti patří:\nsvírání v hrdle,\nzrychlený srdeční rytmus,\npocení nebo naopak zimnice,\nnevolnost a pocit na zvracení,\nnemožnost se pohnout,\nJak vidíte, fyzické projevy úzkosti jsou velmi nepříjemné a společně s těmi psychickými dokážou negativně ovlivňovat život každého z nás.\nZajímá vás, co pomáhá na úzkost? Pokud vás přepadne, když jste doma, ideálním řešením je se sebrat a jít se projít na čerstvý vzduch – anebo se věnovat nějakému sportu. Fyzická aktivita se ukázala jako dobrý pomocník, stejně jako dostatečný a kvalitní spánek.\nCo ale naopak není odborníky doporučováno, to jsou omamné a návykové látky. Kromě marihuany a dalších drog to platí také pro alkohol. Naštěstí se dá úzkost také léčit, a pravidelným docházením na terapii se dá dokonce úplně potlačit.\nJedinci, kteří trpí úzkostnými poruchami, by neměli odkládat návštěvu odborníka. Čím dříve po objevení prvních příznaků navštíví ordinaci terapeuta, tím lépe. Úzkost totiž není pouhý strach, ale klasifikovaná psychická nemoc. A jako každá jiná nemoc se dá léčit.\nProteinová dieta může být řešením i pro velkou nadváhu\n21. 11. 2017 11. 2. 2021\nPrevious Geodetické služby pro veřejnost i podnikatele\nNext Malé koupelny dokážou být stejně inspirativní jako ty s větší výměrou


Za vakcínu zaplatí do 810 korun. K očkování se mohou nově hlásit cizinci a lidé bez pojištění - Novinky.cz\nNovinky.czDomácíZa vakcínu zaplatí do 810 korun. K očkování se mohou nově hlásit cizinci a lidé bez pojištění\nOčkování v pražské hale O2 universum Foto: Novinky\nZa vakcínu zaplatí do 810 korun. K očkování se mohou nově hlásit cizinci a lidé bez pojištění\n10. 6. 2021, 20:02 • Aktualizováno 10. 6. 2021, 20:26\nV pátek spustí ministerstvo zdravotnictví registraci k očkování pro všechny, kteří nemají veřejné zdravotní pojištění na území České republiky nebo Evropské unie a dlouhodobě v České republice pobývají. Resort to uvedl na svém webu. Registrovat se tak budou moci například i cizinci dlouhodobě žijící v Česku.\nCizinci se budou moci hlásit jen na očkovací místa, kde má být i personál mluvící cizím jazykem.\n„V každém kraji bude pro tuto skupinu obyvatel určeno minimálně jedno očkovací místo, v Praze jich bude šest, a to včetně velkokapacitního O2 Universum,“ uvedlo ministerstvo (podrobnosti včetně seznamu očkovacích míst lze najít na webu resortu zde).\nVětšina očkovacích míst v regionech je připravena otevřít termíny pro očkování ihned, pražská centra je vypíšou v druhé polovině června.\nOčkovat se bude vakcínou od společností Pfizer/BioNTech. „Cena za jednu dávku nepřesáhne 810 Kč, očkovací místa umožní provedení platby za očkování na místě,“ doplnil resort.\n„Zpřístupňujeme očkování proti covidu další skupině obyvatel. Například cizincům ze třetích zemí, kteří v ČR dlouhodobě žijí a pracují, ale zdravotní pojištění si platí doma. Týká se to ale také občanů, kteří pracují v cizině a platí si zdravotní pojištění v té zemi, ale do ČR se pravidelně vracejí. A těchto lidí není zanedbatelné množství. Pokud chceme co nejdříve dosáhnout kolektivní imunity, musíme očkování maximálně rozšířit,“ uvedl ministr zdravotnictví Adam Vojtěch (za ANO).


Jsme hrdým partnerem Asociace protetických pacientů z.s.\nJe nám ctí, že můžeme finančně podpořit asociaci protetických pacientů, která pomáhá lidem s handicapem zlepšovat kvalitu jejích života.\nProč k amputacím končetin dochází a lze alespoň v některých případech tomuto zákroku předejít?\nPokud vynecháme amputace po těžkých úrazech, je častou příčinou porucha prokrvení končetiny zejména při dlouhotrvajícím diabetu s hůře korigovatelnou hladinou krevního cukru.\nPokud se k tomuto onemocnění přidruží ještě sklon k vyšší krevní srážlivosti, mohou vznikat trombózy a prokrvení končetiny se nadále zhoršuje.\nNaše laboratoř vyšetřuje dědičnou predispozici k vyšší krevní srážlivosti a v případě průkazu genových mutací, které k uvedeným problémům vedou, jsou pacienti doporučeni na podrobné hematologické vyšetření a je jim doporučeno preventivní ředění krve. Vyšší riziko krevních sraženin mají také méně pohybliví pacienti na vozíku a pro je pro ně vyšetření predispozic ke zvýšenému riziku trombózy vhodné.\nInformace o genetickém vyšetření najdete na našich webových stránkách pod názvem TromboGen, případně ve verzi rozšířené o další dědičné predispozice pro kardiovaskulární choroby a hypertenzi pod názvem KardioGen.


SUV Půjčovna Lapua | Nejlepší Ceny Pro Cestovatele Do Finsko | Rezervujte Dnes!\nSUV Půjčovna Lapua\nNejlepší půjčovny aut v Lapua, Finsko. Žádné skryté poplatky. Zrušení zdarma\nPůjčovna SUV Lapua\nAVIS v Lapua\nTipy na pronájem auta v Lapua\nSUV automobily jsou široce rezervovány našimi zákazníky v Lapua. Nejlevnější vozidlo SUV představuje Volkswagen Tiguan z AVIS Car Rental v Lapua. Jeho cena začíná od 88,90 € za den.\nChcete-li pronajmout vůz SUV od nejvýše hodnoceného prodejce v Lapua, měli byste věnovat pozornost AVIS Car Rental. Tento dodavatel autopůjčovny byl hodnocen 250+ zákazníky s průměrným skóre 8.2/10. SUV voz z AVIS Car Rental v Lapua za nejnižší možnou cenu je Volkswagen Tiguan. Bude vám to stát asi 88,90 € za den.\nAVIS Car Rental je společnost s nejvyšším hodnocením zákazníky v Lapua s průměrným skóre 8.2/10, založená na 250+ recenzích zákazníků. Nejlevnějším vozidlem z AVIS Car Rental je třída Volkswagen Up z Mini za cenu 40,56 € za den.\nCo se týče nejoblíbenějšího automobilového pronájmu v Finsko, což je Ekonomika, nejlevnější auto z AVIS Car Rental v Lapua je Volkswagen Polo, cena za 42,04 € za den.\nMezi Ekonomika je nejoblíbenější model Volkswagen Polo. Jeho cena začíná od 53,88 € za den od společnosti Scandia Rent, která je průměrným skóre skóre 8/10, založená na 250+ hodnocení zákazníků.\nNejlevnější pronájem aut v Lapua je Volkswagen Up z AVIS Car Rental. Její cena je pouze 40,56 € za den. AVIS Car Rental bylo přezkoumáno více než 250+ zákazníky s průměrným hodnocením 8.2/10.\nSUV pujčovna aut blízko Lapua\nSUV v Seinajoki Railway Station 21.35 km / 13.27 mi\nPůjčovna aut v okolí Lapua\nPorovnejte nabídky půjčovny aut ze všech poskytovatelů v Lapua. Získejte levné ceny pro SUV půjčovna aut


Prodej bukového dřeva – Nízkoenergetické domy\nProdej bukového dřeva\nInzeráty palivové dřevo – aktuální inzeráty na Sbazar. Dřevo Morava – palivové dřevo. Palivové dříví je rozděleno na listnaté a jehličnaté.\nCeník kvalitního štípaného i neštípaného palivového dřeva. Volně ložené (sypané) polínka, skládané v paletách, v balení wraptime nebo dodávané v metrovkách.\nAkce doprava zdarma pro prodej palivového dřeva platí do odvolání;. Nejvhodnější dřevo na uzení je bezpochyby tvrdé dřevo , tzn. V případě zájmu se lze domluvit i na vlastní dopravě. Všechno dříví nabízíme o různé tvrdosti a výhřevnosti (smrk, borovice, bříza, jasan, ořech, jedle, buk, dub).\nU Cihelny 23 Neslovice – Naplánovat trasu. Těžba, přiblížení a přeprava dřeva. Nákup a prodej dřevní hmoty. Komplexní péče o les (od pěstební činnosti až po prodej dříví).\nNaše palivové dřevo je bukové a můžeme Vám ho nabídnout naštípané na moderním štípacím automatu v délkách 2 a cm. Specialista na kvalitní palivové dříví – Uherský bro Uherské Hradiště. Prodáváme bukové a smrkové palivové dřevo , dřevěné uhlí, štípané a neštípané bukové polena, bukové válečky.\nProdej palivového dříví – ceník. Pokud máte zájem o nákup palivového dříví, pošlete nám nezávaznou objednávku. Níže uvedené ceny jsou včetně DPH bez dopravy. Nabízíme také třísky na podpal. Specializujeme se na zpracování, prodej a dovoz tvrdého bukového palivového dřeva.\nV naší nabídce naleznete kvalitní tvrdé bukové dřevo za příznivé ceny. Levné palivové dřevo Zlín. Zlíně jako sypané nebo paletované. Dřevo z listnatých i jehličnatých stromů nebo čistý buk.\nObchod se surovým dřevem – kulatina. Zajištění odvozu dřeva speciálními soupravami. Vítáme Vás na našich webových stránkách. Společnost Zahrady Hanyz s.\nVám budeme prodávat v průběhu celého roku. Vyrábíme štípané palivové dřevo : tvrdé (buk, dub, jasan, habr a akát). Darujte praktický dárek – DÁRKOVÝ POUKAZ na dřevo ,. Jsme dodavatelé levného palivového dřeva.\nProdáváme nejen tvrdé listnaté, ale i měkké jehličnaté kvalitní dřevo. Převážně dřeviny: buk, habr, dub, bříza, smrk, borovice a modřín. Dřevo dodávámé krácené i štípané do několika délek a to: 25cm, 33cm, 50cm a 100cm.\nPilařská výroba, sušení řeziva – buk, smrk.\nKoberce brázda leták


Určeno pro hráče narozené 2010 a 2011.\n(PDL 2021 se mohou zůčastnit hráči narození po 31.8. 2009, a dívky ročníku 2008 a mladší)\nStejně jako každý rok i letos bude vstupní tryout na ledě, na kterém budou hráči sledováni a hodnoceni trenéry.\nDraft proběhne během prvního hracího dne. Zde budou hráčům slavnostně předány dresy týmů NHL, ve kterých budou bojovat o Stanley cup. Součástí bude samozřejmě také focení pro příslušné novináře. Všichni touží zažít ten moment, kdy si vás vybírá do svých řad tým NHL.\nHrací doba: 2 x 20 minut čistého času\nTresty: mt 2 min., vt 5 min., OT 10 min\nBodování: Každý poločas utkání v ZÁKLADNÍ ČÁSTI se boduje zvlášť jako samostatné utkání..\n2 body ... výhra v řádné hrací době\n1 bod ... remíza v řádné hrací době\n0 bodů... prohra v řádné hrací době\nSouboje v dresech NHL dodají hře pořádný náboj. Každý tým má garantováno pět zápasů. Všechny týmy musí být připraveny nastoupit včas ke svým zápasům, pořadatel si vyhrazuje právo posunout začátek utkání o 10 minut.\nPro určení pořadí v základní skupině je rozhodující:\nPři rovnosti tří a více týmů užší tabulka a v ní dle bodů: 1, 3, 4\nMenší počet trestných minut\nSe hraje klasickým způsobem jako celý zápas. V případě remízy následují samostatné nájezdy, které rozhodnou o celkovém vítězi. Nájezdy tři na každé straně, pokaždé jiný exekutor. V případě nerozhodnutého stavu následují nájezdy po jednom na každé straně až do rozhodnutí.\nZde se již exekutor může opakovat.\nPo každém utkání se bude také vyhlašovat hvězda utkání z obou celků. Nejlepším hráčům bude na červeném koberci předána cena.\nBýt hvězdou NHL znamená i spousty mediálních povinností, které se nevyhnou ani mladým hokejistům na PDL. Někteří absolvují pravidelné rozhovory a pozápasové hodnocení. Hráči si tak vyzkoušejí život profesionálního hokejisty se vším všudy.\nTurnaj PDL vyvrcholí v play off, kde se nejprve týmy utkají ve čtvrtfinále, následovat bude semifinále a finále. Vítěz poté zvedne nad hlavu slavný Stanley cup, na který budou později "vyryta" všechna jména vítězů.\nNa PDL 2021 bude o co hrát. Oceněni budou hráči po každém zápase. Stejně tak obdrží ceny i nejužitečnější hráči celého turnaje a samozřejmě vítězný tým!\nNejužitečnější hráči kazdeho utkani obdrží poukaz od ABC Hockey na individuální trénink zdarma.\nNejužitečnější hráči trunaje obdrží vecne ceny od partnera turnaje firmy Bauer.\nSlevové poukazy do prodejen sítě Bauer pro všechny hráče PDL 2021.\nSlevové poukazy na vybrané akce Sports Connect.\n(v ceně akce je pitný režim a občerstvení do kabiny)\nDres týmu, který obdržíte hned na draftu a za který budete bojovat o slavný pohár, Vám zůstává! Pro mnohé to může být nezapomenutelná vzpomínka, pro některé zase velká motivace obléci v budoucnu originální dres ve skutečné NHL.\nV soutěži, která svoji strukturou věrně napodobuje život profesionálního hokejisty, získají hráči opět nezapomenutelné zážitky. Vstupní draft, předání dresu, focení, rozhovory, hymny, statistiky, spousty cen a hokejové souboje těch nejslavnějších týmů jim jistě dodají další motivační impuls do tréninků a zápasů.


židovský hřbitov, Libochovice\nhřbitovní zeď se zazděnými fragmenty stél\nHřbitov má rozměry cca 50x75 metrů. Dochovaly se zde stély z konce 16. století – z doby založení hřbitova. Nejstarší dochovaný náhrobek je z roku 1588. Staré náhrobky jsou až na několik výjimek zhotoveny z pískovce. Nápisy na náhrobcích do 19. století jsou pouze hebrejské, od poloviny 19. století se objevují nápisy hebrejsko-německé, později hebrejsko-české.\nMilan Caha (Zdroj: B.Rozkošná, P. Jakubec, Židovské památky Čech, Nakladatelství Era, 2004 a materiály Společnosti proobnovu židovského hřbitova v Libochovicích), 16.10. 2008\nŽidé přišli do Libochovic v polovině 16. století. Městští konšelé a hejtman Jakub ze Lhoty, který zastupoval majitele panství Jiřího Popela z Lobkovic, povolili 5. října 1583 židům koupit pozemek určený na vybudování hřbitova. Hřbitov byl založen patrně o rok později, jak dosvědčuje zápis z 13. dubna 1584. V roce 1846 byl hřbitov rozšířen východním směrem. Roku 1871 židovská obec nechala ke hřbitovu vydláždit cestu. O hřbitov se do druhé světové války starala Chewra kadiše. Poslední pohřeb se zde konal pravděpodobně roku 1939. Během války libochovická židovská obec zanikla a hbitov začal chátrat. Materiál z hřbitovní zdi i mnoho náhrobků zmizelo v základech a zdech libochovických staveb. V sousedství hřbitova dobývala sousední cihelna hlínu a hřbitov měl být zrušen kvůli zvětšení hliníku. V devadesátých letech byly poničeny další cenné stély, zmizela kovaná vrata a vznikla zde černá skládka. V roce… číst dále\nID místa: 6896


Calvin Klein Reveal - EDP 100 ml jen za Kč - Nejprodávanější parfémy.cz\nVelmi žádaný produkt, Calvin Klein Reveal - EDP 100 ml populárního výrobce Calvin Klein - tento produkt objednáte výhodně za Kč. Ceny jsou tento týden stlačené na minimum. Dopravné bez jakéhokoliv poplatku se nyní vztahuje už na objednávky v minimální hodnotě 1000 Kč. Pokud budete spokojeni, doporučte nás prosím svým známým.\nNeodoláte: Calvin Klein Reveal - EDP 100 ml od známé značky Calvin Klein - toto zboží si můžete objednat extra výhodně za Kč. Spolehněte se na nejvýhodnější ceny v našem internetovém obchodě. DOPRAVA ZDARMA nyní i bez speciálního kupónu, stačí nakoupit za víc než tisíc korun. Pokud budete spokojeni, doporučte nás prosím svým známým.\nParfém od Calvin Klein za cenu Kč. Původní cena 689 Kč. Pořidte si Calvin Klein Reveal - EDP 100 ml nyní levněji online, nakupujte zde.


Globální strategické partnerství společností Škoda Auto a Shell pokračuje i v dalších letech. Obě společnosti uzavřely novou dohodu, která zahrnuje celou řadu společných aktivit v oblastech, jako jsou oleje a maziva, marketing či motorsport.Dohoda byla korunována slavnostní návštěvou Davida Pirreta, výkonného viceprezidenta Shell International, a jeho kolegů z nejvyššího vedení společnosti, v mladoboleslavském závodě Škoda Auto.\nDavid Pirret, výkonný viceprezident Shell International, říká: „Škoda Auto patří k nejúspěšnějším evropským značkám současnosti a nás velmi těší, že naše společné partnerství trvá již řadu let. Jako největší světový distributor olejů a maziv a lídr v oblasti vývoje paliv usilujeme o to, aby naše strategické partnerství bylo přínosem pro všechny partnery a majitele vozů Škoda. Těšíme se na pokračování spolupráce a hledání dalších společných příležitostí.“ Nejnovější příspěvky


Casa Mimi - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Valdieri\nValdieri a zdejší nabídka všech 7 ubytování.\nVia Dei Caduti In Guerra, Valdieri, Valdieri, Itálie, 12015 - Zobrazit na mapě\nCasa Mimi – podrobnější informace\nVýhodně umístěný ve městě Entracque,je hotel Casa Mimi skvělou základnou pro prohlídku tohoto živého města. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nCasa Mimi rovněž nabízí mnoho vybavení k obohacení vašeho pobytu ve městě Entracque. Hotel nabízí přístup k široké škále služeb, včetně rodinný pokoj.\nVšechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Casa Mimi je ideálním místem k pobytu pro cestovatele hledající kouzlo, komfort a pohodlí ve městě Entracque.\nValdieri Ubytovacích zařízení


žampiony na smetaněy recept\nžampiony na smetaněy recepty, které budete milovat. Vyberte si ze stovek receptů na žampiony na smetaněy, které se vám budou snadno a rychle vařit. Připravte si ingredience a můžete se pustit do vaření žampiony na smetaněy. Užijte si objevování nových porkrmů a jídel z nejlepších žampiony na smetaněy receptů z čech i ze světa. Dobrou chuť!\nTakto upravené žampiony dáme na pekáč. Zbytky vydlabané z žampiónů a nožičky pokrájíme na malé kousky. Nakrájíme na jemno cibuli. Do kastrůlku dáme máslo, na něj vložíme na drobno nakrájenou cibulku. Tu opečeme dozlatova - doporučuji mírný plamen.\nNa to položíme brokolici, trošku prsty utlačíme a zasypeme na hrubém struhadle nastrouhaným eidamem. Do zapékací mísy dáme vodu, plátek másla a poskládáme vedle sebe naplněné kloboučky žampionů. Přiklopíme víkem a vložíme zapéct na 15 minut do předehřáté trouby. Hotové na talíři přelijeme šťávou. Js\nDo kastrolku si dáme rozpustit tuk. Na něj dáme na chvilku orestovat roládky tak, aby se nám maso zatáhlo. Maso vyjmeme, na tuk dáme na drobno nakrájenou cibulku, na drobno nakrájené žampiony a zbytek kapie. Lehce prorestujeme. Přidáme maso, podlejeme vodou a dusíme do měkka. Jakmile je maso měkké,\nŽampiony očistíme, hlavičky žampionů vydlabeme. Co jsme vydlabali nakrájíme na jemno a na cibulce osmahneme i s na jemno nakrájenou slaninou, osolíme. Pak přidáme vajíčka a uděláme jakoby smaženici. Hotovou směs nandáme do kloboučků žampionů, pak posypeme nastrouhaným sýrem a dáme do trouby zapéct n\nŽampiony oloupeme a odstraníme nožičky. Cibuli nakrájíme najemno, nožky žampionů také nakrájíme na menší kousky a obojí osmahneme na oleji. Vinnou klobásu vytlačíme ze střívka, ochutíme stroužkem česneku, přidáme k žampionům, cibuli a mírně orestujeme.\nOčistíme žampiony, odloupneme nožičku a malou lžičkou vydlabeme vnitřek, který si uschováme do misky. Uděláme smaženici - cibuli nakrájenou na kostičky necháme zesklovatět na oleji. Potom přidáme houby, sůl a pepř. Smažíme tak cca 3 min a nakonec přidáme vajíčka.\nŽampiony oloupeme a odstraníme nožičku. Hermelín si nakrájíme na kostičky, tak aby se nám krásně vlezly do kloboučku žampionu. 1 kloubouček = 1 kostka hermelínu. Na to položíme šunku a její okraje zastrčíme do kloboučku. Tím bychom měli klobouček uzavřít a vše by mělo držet pohromadě, proto je důlež\nOravskú slaninu pokrájame tiež na kocky, osmažíme ju v kastróli, pridáme cibuľku, cesnak, spolu posmažíme, pridáme 1/4 ružice brokolice. Pridáme máličko vegety a nakoniec na to prstami rozmrvíme Nivu (preto s vegetou opatrne, syr je sám o sebe slaný). Chvíľu ešte spolu podusíme, kým sa syr rozleje.\nŽampiony oloupeme, vyndáme nožičky, vydlabeme léta a dáme je do misky. Na pánvi osmahneme nadrobno nakrájenou cibuli s na drobno nakrájenou slaninou. Pak smícháme s mletým masem a vydlabanýma létama a strouhaným eidamem. Mírně osolíme a opepříme. Směsí vrchovatě naplníme žampiony. Obalíme v trojobal\nVykrojíme nožičky žampionů a ještě trošku žampiony vydlabeme. Nožičky nakrájíme nadrobno. Na cibulce osmahneme pokrájené nožičky, přidáme koření. Stáhneme z plamene, přisypeme nivu, zamícháme. Směsí naplníme hlavičky žampionů, posypeme sýrem, dáme do trouby zapéct naplno asi na 15 - 20 minut.\nKotleta (nebo jiné maso na řízky) ... Vepřové nudličky se žampiony na kari, kurkumě a chilli . Vepřové na kari s brokolicí a klobásou . Vepřové na houbách a zeleném kari . Pikantní vepřové s kari rýží . Kokosová vepřová plec na kari . Vepřové na zázvoru s kari pyré . Vepřové a zelenina na červeném k\nTématické fráze: vepřovy gulaš na žampionech guláš na žampionech guláš s žampionama vepřovy gulas gulas z kýty se žampiony guláš ze žampionů vepřový guláš na na žampionech pansky gulas se zampiony vepřový guláš z žampiony s jatry žampiony recept žampiony do vepřového guláše vepřovy gulaš-recept gulá\nVepřové nudličky s pórkem a žampiony na smetaně . Vepřové pikantní maso . Vepřová panenka na česneku . Vepřová kotleta na rychlovku . Vepřové s hruškou a Hermelínem . Vepřová krkovice na žampiónech . Vepřová kotleta - rychlá . Tématické fráze: minutky z vepřoveho masa recepty minutky z vepřového mas\nCibuli nakrájíme na půl kolečka, papriky na proužky a žampiony na tenké plátky. Česnek prolisujeme, zázvor nakrájíme na tenké nudličky. Pánev si rozpálíme, osmahneme na ní maso, přidáme cibuli a necháme zesklovatět. Poté přidáme papriky, zázvor a žampiony zalijeme vodou a dusíme 10 minut.\nSlaninu a žampiony pokrájíme na kostičky a orestujeme. (Ćást orestované slaniny si odebereme stranou na posypání na závěr). Výpek ze slaniny a z hub přidáme k rozmačkaným bramborám. Pak do máslem vymazané zapékací misky nebo na plech uděláme 4 hromádky, do nich si uděláme důlečky a do důlků vklepnem\nMezitím očistěte houby, hnědé žampiony nakrájejte na osminky, velké žampiony na plátky. V pánvi rozehřejte olej a restujte houby za občasného míchání dozlatova, na středním stupni to trvá asi 6–8 minut. Česnek oloupejte, nasekejte nahrubo, přisypte k houbám, osolte je a opékejte 2 minut. Odstavte.\nPokud máme zmražené lusky a mrkev, dáme je do hlubokého talíře, osolíme a dáme na 6 minut do mikrovlnné trouby. Na oleji zpěníme cibulku a česnek, přidáme maso, až se zatáhne, přidáme žampiony, osolíme, opepříme, přidáme kmín a necháme 5 minut podusit. Odklopíme a přisypeme koření na čínu a gyros. P\nPokud má dýně hezkou, zdravou slupku, nemusíme ji loupat, pouze ji nakrájíme na silnější proužky. Papriky také nakrájíme na proužky a cibuli na tenké půlměsíčky. V kastrolu na rozehřátém oleji orestujeme cibuli do sklovita. Přidáme játra a prudce osmahneme. Podlijeme chilli omáčkou a vývarem. Přidám\nŽampiony oloupeme, nakrájíme na plátky a osmahneme na rozpáleném oleji do změknutí. Hotovou omáčku můžeme přecedit, přidáme do ní žampiony i plátky roštěnek a 10 minut je prohříváme na mírném ohni. Podle chuti přisolíme i opepříme. Jako přílohu k roštěné na žampionech doporučuji dušenou (vařenou) rý\nHlávkové zelí nakrájíme na tenké nudličky nebo menší čtverečky. Dáme do pekáče, přidáme na měsíčky nakrájenou cibuli, oloupané a na plátky nakrájené jablko a brusinkový kompot nebo sušené brusinky. Osolíme, přidáme nasekanou papričku a rukou promícháme.


Fotbalisté si dají pauzu. Stadion čeká rekonstrukce - Rychnovský deník\nFotbalisté si dají pauzu. Stadion čeká rekonstrukce\nKostelec nad Orlicí - Roky se v Kostelci nad Orlicí mluvilo o rekonstrukci místního sportovního stadionu. To, že jeho zásadní proměna začne už nevidět, dokládá především fakt, že kostelečtí fotbalisté proti sokům z Jaroměře o tomto víkendu na dlouhou dobu odehráli své poslední domácí utkání.\nStará tribuna na fotbalovém stadionu v Kostelci nad Orlicí | Foto: Archiv fotbalu\nUstupovat nové podobě stadionu začaly i stromy a křoviny. V příštích měsících kostelecké fotbalisty čeká do letošní podzimu dočasný azyl v nedalekém Zdelově.\nKostelecká radnice v těchto dnech začala splánovanou akci s názvem Atletický stadion Kostelec nad Orlicí a právě v těchto týdnech se místní sportovní stánek začne postupně měnit.\nA začne se měnit od píky. V průběhu roku má v areálu vzniknout hřiště s umělým povrchem a změn dozná i stávající trávník. Změní se též zavlažování trávníku a modernizace přinese nové sportovní vybavení – branky a střídačky. Dělníci se zaměří i na další objekty v areálu kosteleckého stadion. Dočkají se však i milovníci skateboardingu či horolezectí.\n"V areálu je navrženo umístění atletického oválu a stanovišť pro běžné atletické disciplíny, fotbalového hřiště, hřiště s umělým povrchem, skatepark s boulderovým kamenem, obnova tribuny, stavební úpravy v rámci objektu zázemí a šaten a rekonstrukce vstupních objektů," stojí v projektu.\nDílčích změn dozná i východní tribuna. "V rámci navržených úprav je řešeno přebetonování stávajících stupňů pro sezení. Stávající lavičky budou odstraněny a nahrazeny sedačkami. Je navrženo vždy 31 sedaček v jedné řadě, celkem tedy 310 míst k sezení. Stávající schodiště, která nevyhovují současným normovým požadavkům, budou nahrazena a nově bude umístěno schodiště v centrální části tribuny," konkretizuje proměnu Radek Zima, vedoucí odboru správy majetku města.\nRadost budou mít i atleti\nKostelecký stadion má být po rekonstrukci i přívětivějším místem pro atlety.\nPodle projektu je v areálu navrženo umístění atletického oválu a stanovišť pro běžné atletické disciplíny. Speciálně pak vznikne umělý povrch na běžecké dráze a nově pro dráhu pro hod oštěpem, skok do dálky a skok do výšky.\nCelkově pak nákladná modernizace stadionu vyjde kosteleckou radnici na přibližně 30 milionů korun bez daně.\n"V rámci rekonstrukce jsme se snažili vyhovět nejen fotbalovému oddílu, ale i skupině skateboardistů, atletickému oddílu a školám. Jako podstatné vidím možnost využití areálu k plnohodnotným atletickým závodům a fotbalovým zápasům na vrcholné úrovni," dodává Radek Zima.\nStavební práce by podle plánu měly skončil na sklonku letošního září. Do té dobu bude areál stadionu pro veřejnost uzavřen. Objekty, které využívají především soukromníci, budou zpřístupněny z vedlejší Tylovy ulice.


Rozhovor s trenérem Martinem Hrazdilem - Zdravý životní styl je super\nNacházíte se na:Úvod»Články»Rozhovor s trenérem Martinem Hrazdilem\nKarel Borkovec , 18 března 2015 Články,Rozhovory\nMartin se pilně věnuje komentování na sociálních sítích. Spoustu zajímavých informací můžete nalézt ve skupině Fitness – Zdravý životní styl (Zdravotně funkční cvičení a zdravá strava), kde Martin pravidelně přispívá a radí fanouškům. Martin je jednoznačně osobnost, která motivuje mnoho lidí k pohybu a zdravému životnímu stylu, proto byl rozhovor s ním nevyhnutelný. Pojďme na to.\nMartin říká: Po dlouhodobém neúspěšném léčení jsem si uvědomil, že běžné metody léčení nejsou tím správným řešením a najednou měl před sebou vlastní výzvu. Až v tento okamžik jsem si uvědomil, že se musím naučit poslouchat svoje tělo a hlavně v pravý okamžik zasáhnout…\nSportovat se dá vždy a všude!\n1. Ahoj Martine, někde jsem se o tobě dočetl, že jsi původním povoláním ajťák. Většina lidí si představuje ajťáky jako samotáře, kteří celý den sedí v kanceláři a žijí ve svém virtuálním světě. Co tě vedlo k tomu, aby se z tebe stal uznávaný odborník na zdravý životní styl a fitness?\nVystudoval jsem obor zaměřený na počítače a několik let pracovat v oboru IT i ve strojírenství. Tam přišel zlom, kde jsem si uvědomil, že v tomto oboru nechci pracovat celý život. IT svět je oproti fitness odlišný v tom, že celý den sedíte u počítače a to je právě to, co mě ničilo. Jak se říká, tělo je stavěno k pohybu a moje tělo jasně dávalo najevo, že sedavou práci nestrpí. Po práci jsem chodil pravidelně do fitness, ale pořád to pro aktivaci pohybového aparátu bylo málo. Když srovnáme poměr 8 hodin v sedavém zaměstnání a 1-2 hodiny denně pohybové aktivity, tak vidíme, že tělo tak i tak nemůže být v rovnováze.\nKdy a proč jsem se rozhodl ke změně? Od mladického věku jsem miloval sport a jednoho dne v zaměstnání (IT) se rozhodl udělat další krok vpřed. Nejdřív jsem si udělal fitness licenci kvůli sobě, ale pohltilo mě to natolik, že jsem zkusil zabrousit i do sportovního odvětví. Složení lidského těla je tak rozsáhlé, že jeho poznání nemá žádné hranice a to je něco pro mě. Bral jsem to jako výzvu k sebepoznání. Závislost po poznání lidského těla se stále zvyšovala a dosáhlo to takových rozměrů, že jsem skončil v zaměstnání a začal pracovat jako fitness trenér na plný úvazek.\n2. Všiml jsem si, že jsi v minulých letech opustil klasické posilování, ale začal si se věnovat funkčnímu cvičení. Můžeš nám vysvětlit, proč si k tomu přistoupil a také nám ve zkratce říct, co to to funkční cvičení vlastně je?\nJiž od studentských let jsem se věnoval objemovému cvičení, které je hlavně zaměřené na nárůst svalů. Cvičil jsem jen na strojích a snažil se zvedat větší a větší váhy. Dosáhlo to takových rozměrů, že jsem skončil skoro na váze 100 kg. Jenže kromě objemového cvičení jsem se věnoval i dynamickým sportům jako fotbal, florbal, volejbal apod. a kromě toho je moji další zálibou cestování. Ale jak víme tak objem pro takové sporty není úplně optimální.\nA proč jsem přešel z klasického posilování na funkční, byl úraz, kdy jsem sklouzl ze schodu a narazil si koleno do takové míry, že jsem nemohl měsíce pořádně chodit. Verdikt od doktora byl pro mě pohromou, protože mi řekl, že se budu muset smířit s ukončením sportovní kariéry. Jenže pro mě je takový verdikt něco jako výzva. Začal jsem na sobě pracovat a cvičit tak, abych dostal koleno do kondice. Podařilo se…\nKoleno bylo sice v kondici, ale jednoho dne jsem se rozhodl, že začnu běhat. Objemové tělo však nebylo připraveno na funkční a přirozený pohyb, tak mi dalo další kopačku a tentokrát blokací do celého těla. Verdikt byl takový, že dva měsíce jsem nemohl bolestí spát, chodit, sedět ani stát. Po dlouhodobém neúspěšném léčení jsem si uvědomil, že metody léčení nejsou tím správným řešením a najednou měl před sebou vlastní výzvu. Až v tento okamžik jsem si uvědomil, že se musím naučit poslouchat svoje tělo a hlavně v pravý okamžik zasáhnout.\nFunkční cvičení je takové cvičení, které napodobuje přirozené pohyby v běžném životě. Nemyslím v tom moderním, protože tam bychom se učili sedět, ležet, sedět a pak hledali polohy na únik bolestí. Ale myslím přirozené pohyby, pro které je tělo stavěno. Jen bych rád upozornil na to, že funkční cvičení není úplně vhodné pro člověka, který se nehýbal roky, protože jeho tělo disponuje špatnými pohybovými vzorci (poloha kancelářského pracovníka), které musíme postupně aktivovat. Jako tomu je u malých dětí – miminek (pozn. redakce – více o tom si můžete přečíst tady).\n3. Kdo jsou tvý nejčastější klienti? Jsou to ženy, které chtějí zhubnout nebo spíše aktivní sportovci, kteří chtějí zlepšovat své výkony?\nNemám vymezené kritéria pro svoje klienty. Mám klienty různých věkových kategorií od 15 do 68 roků s různými požadavky jako např. cvičení proti bolesti zad, hubnutí, funkční cvičení, kompenzační cvičení různých sportů (golf, florbal, fotbal, squash, volejbal apod.) a zaměstnání (manuální, kancelářské i sportovní), rehabilitační a kondiční cvičení, běžecké tréninky.\n4. Stává se ti, že klient, který chce zhubnout neuspěje a nakonec svou snahu vzdá? Pokud se ti to někdy stalo, tak kde byl ten největší problém?\nCíle se snažíme u všech splnit. Stává se mi opravdu minimálně, že někdo svoji snahu vzdá nebo nedosáhne svého cíle. Ale když už taková situace nastane, tak to bývá hlavně psychická překážka a tím nemyslím ze cvičení, ale z rodinného prostředí (nefungující manželství), stresu z práce (velké pracovní napětí) nebo jiné životní události (nemoc v rodině). V těchto případech jde o dlouhodobou změnu životního stylu a takové události nelze změnit ze dne na den.\nZda svou snahu někdo vzdá? Pokud je to někdo koho mám pod svými křídly, tak zaručuji, že to nevzdá. I když je tam psychický problém, tak se to snažíme změnit a ve většině případů přehodnotit životní kritéria, které povedou ke splnění cílů.\n5. Jsi hodně aktivní na sociálních sítích, kde často komunikuješ se svými fanoušky. Co ti to přináší v pracovním a i v osobním životě?\nMožná si řeknete, že je to hloupost, ale nedělám to pro peníze. Příspěvky se snažím čerpat hlavně z osobních zkušeností. Vím, že jsem v životě udělal hodně chyb při sportu a pohybu vůbec. Nevážil jsem si svého zdraví. Neustále jsem se věnoval různým sportům a řekl jsem si, že moje tělo je dostatečně připraveno pro život a nesmrtelné. Neuměl jsem správně relaxovat fyzicky ani duševně a jednoho dne jsem si uvědomil, že jsem ve věku, kdy je naslouchání těla na prvním místě.\nLidem předávám svoje poznatky, znalosti a hlavně jim dávám rady, jak změnit pohled na svoji životosprávu. Doba je uspěchaná, nasloucháme moderní technologii, ale na to nejdůležitější zapomínáme. Vlastně ani nevíme, co nám tělo říká. Když někoho bolí holeň, tak neví, že bolest nemusí být impuls na špatný pohyb, ale na řešení stresové situace neboli psychické nerovnováhy. Tělo nám jednoduše takovou bolestí říká, zastav se a dej mi možnost pracovat přirozeně nikoliv v napětí neboli vnitřní křeči.\nAbych odpověděl na otázku, co mi to přináší. Když mám volnou chvíli ve fitness nebo doma, věnuji tento čas lidem na diskuzích, žádající mě o rady. To, že někomu radím, mi přináší radost z toho, že mohu někomu pomoci. Není pro mě nic cennějšího, než získat kladnou zpětnou vazbu od lidí, kterým jsem pomohl zbavit se bolestí nebo splnit jiné cíle v oblasti zdravého životního stylu.\n6. Představ si, že bys mohl dát svým fanouškům na internetu jednu jedinou věc (mohlo by to být opravdu cokoli), co by to bylo?\nChtěl bych jim předat svoje schopnosti naslouchání těla. Nikdy jsem v to nevěřil, ale přišly zdravotní komplikace a od těch dob se snažím okamžitě reagovat na jakékoliv podněty, které mi tělo říká.\nJestli by byla další možnost, tak bych si přál, aby se lidé začali více radovat z maličkostí. Aktuální doba směřuje u některých lidí k duševnímu zániku, protože jsou jejich cíle (majetek, vzdělání, zaměstnání apod.) již dosaženy a přitom ty nejmenší, ale zároveň nejdůležitější miniaturní cíle přehlíží např. radovat se z toho, že jste se dobře najedli, protože pro vás je to běžná záležitost, ale pro mnoho lidí na světě nedosažitelná událost.\n7. Na co se tě lidé na internetu nejvíce ptají?\nPtají se mě hlavně na zdravotní cvičení a chtějí poradit jak docílit správného držení těla, svalové rovnováhy, péče o tělo z funkčního hlediska. Ve většině případů jsou to dotazy ohledně odstranění bolestí zad, kolen, chodidel apod. Další skupina dotazů je převážně na běh a kompenzaci. V dnešní době se stal běh součástí téměř všech aktivně žijících lidí. Jenže jejich „kancelářský“ pohybový aparát na takovou aktivitu není připravený a z toho vzniká mnoho závažných úrazů. Snažím se svoje fanoušky přesvědčit o tom, že i malý bolestivý impuls znamená začátek vznikajícího zdravotního problému.\n8. Moc ti děkuji za rozhovor. Je něco, co bys chtěl vzkázat všem našim čtenářům?\nNevím, zda se mi to někdy podaří, ale rád bych, aby si lidé více pomáhali ve sportu. Denně čtu diskuze o cvičení a různých sportovních odvětvích a trošku se tam vytrácí slušnost a ocenění. Lidská závist spíše kritizuje za jeho aktivity a v tom horším případě i za jeho technické provedení. Kritizovat umí každý, ale podat pomocnou ruku už chce trošku více odvahy. A to je právě to, proč jsme založili s přáteli skupinu SVVAT, což je skupina aktivních, přátelských a vzájemně se podporujících lidí různých sportů.\nPozn. redakce: Trápí vás bolesti nebo chcete začít sportovat nebo hubnout? Obraťte se na Martina, kontakt najdete na jeho stránkách.\nTrápí vás ještě nějaká otázka, na kterou byste se rádi Martina zeptali? Napište jí do komentáře pod článek a Martin vám určitě odpoví :-)


Kapitola 8: Klíče a zámky - První sníh nemrzne\nKatherine byla plně pohroužena do Warrenova reportu a hacker sám se ze všech sil snažil nedat na sobě znát, jak moc je nervózní. Nikdo mu neřekl, jak bude brífink vypadat a co přesně se od něj čeká, a pět dní, které uplynuly od jeho propuštění, bylo dost málo aby zapomněl na život ve vězení.\nKancelář, do které ho vyslal jeden z kolegů, jehož jméno ještě neznal, byla extrémně strohá. Vlastně vypadala spíš provizorně. Byl tu jen stůl a obyčejná židle za ním. Taková, kterou člověk běžně vídá na konferencích a ze které po půl hodině začnou bolet záda. Warrenovi se ale nedostalo ani takového pochybného pohodlí a musel stát. Místnost byla kromě zmíněných věcí úplně holá a vzhledem k podzemí pochopitelně bez oken, takže Warren musel neustále koukat buď na svoji šéfovou, nebo studovat nezajímavou dýhu kancelářského stolu.\n„No, už jsem viděla horší,“ zhodnotila jeho práci, a Warren si oddychl. „Ale dobrá polovina tvých zadání by se dala víc rozvést. Ukaž to Collinsové, ona už ti řekne, co a jak. Příští týden čekám lepší práci.“ S tím mu podala report zpátky a konečně Warrena propustila.\nNetušil, kdo je Collinsová, ani jak vypadá. Většinu svých kolegů ještě neznal a vyhlídka na slepé seznamování ho zrovna netěšila. Nakonec si ale uvědomil, že se může zeptat Tariqa. Ten mu bez okolků ukázal na stůl s hradbou dvou monitorů jen kousek od nich. Jestli u nich někdo seděl, nemohl být vysoký.\nWarren k označenému stolu došel a skutečně u něj seděla žena dost malá, aby se za monitory ztratila. V uších měla sluchátka a prsty na myši poklepávala do rytmu. Warren chvilku čekal, jestli si ho všimne, ale pak jí zkrátka mávnul rukou před očima. Škubla sebou a vyndala si sluchátka.\n„Sorry, jsem se asi moc zamyslela. Co potřebuješ?“ obrátila se k Warrenovi.\n„Ahoj, já jsem Warren,“ řekl, a chystal se pokračovat, když ho přerušila. „Já vím, kdo jsi. Ptala jsem se, co potřebuješ.“ Její přímost Warrena zarazila, ale když se začala uculovat, pochopil, že si ho jen dobírá.\n„Promiň, ale měl jsi vidět, jak ses tvářil,“ dusila v sobě smích. Warren se uvolnil a dovolil si úsměv taky. Vtipkování už skoro odvyknul ale rád se na něj rozpomněl. Než se nadál, natahovala k němu Collinsová ruku: „Jenny, těší mě, Warrene.“\nWarren jí popsal, co mu Katherine doporučila, a Jenny jen zakroutila hlavou. „To je tak typický. Hodit sem nováčka a neříct mu vůbec nic. Děláš teď na něčem, nebo mi můžeš věnovat odpoledne?“\n„Jo, asi můžu.“\n„Tak si támhle vezmi židli,“ ukázala na volný stůl s židlí opodál.\nJenny, jak se ukázalo, měla skvělý přehled o nástrojích, které měla NSA k dispozici. Otevřela jedno z jeho uzavřených zadání a v rychlosti si přečetla výstupní zprávu. Warren v ticketu poznal svůj první úkol, který odložil jako slepou uličku.\n„Hmmm, posláno z Wi-Fi v kavárně na letišti, jo? To bude buď náhoda, nebo profík,“ zhodnotila Jenny, než se zamyslela a začala znovu bubnovat prsty o myš. Warren si nejdřív myslel, že ji tak baví hudba ve sluchátkách, ale zjevně šlo spíš o zvyk, který jí pomáhal se soustředit.\n„Říkal jsem si to samý, ale co víc s tím můžu dělat?“\nJenny na něj mrkla, než se jí prsty rozeběhly po klávesnici. Spustila program, který Warren neznal a zadala do něj adresu letiště. Ještě párkrát zkontrolovala časový údaj z inkriminovaného emailu a zadala ho do políčka označeného jako Datum a čas. Pak už konečně klikla na „Odeslat“.\nNa výsledek čekali možná dvacet vteřin, rozhodně déle, než bylo příjemné. Jenže když Warren konečně zjistil, co přesně Jenny vyhledala, moc se mu nedostávalo slov. Před nimi byly miniaturizované záznamy z letištních bezpečnostních kamer. Warren nevěřil vlastním očím. Nebyl žádný expert, ale stejně věděl, že NSA ze zákona nesmí špiclovat Američany. Nebo tedy… neměla by. Zjevně ji ale zákon moc netrápil.\n„Vidíš někoho podezřelého?“ zeptala se, když pustila video zhruba odpovídající hledanému časovému úseku. Warren se naklonil dopředu tak prudce, až mu pár blonďatých pramenů spadlo do očí. Rychle je shrábl zpátky, kde nepřekážely, a zadíval se na typicky nekvalitní záznam. Email mohl poslat kdokoliv. Z notebooku, tabletu, nebo i telefonu, a na letišti se to pochopitelně hemžilo lidmi. Neměl zrak cvičený na podezřelé chování a v mase lidí se zkrátka ztrácel.\n„Ne,“ uznal nakonec porážku. Jenny pustila smyčku z kamery znovu.\n„Hmm… co tenhle?“ ukázala po chvilce prstem na vysokého čtyřicátníka s přísně manažerskou vizáží. Vlasy měl po stranách vyholené, a nahoře ulíznuté, od pohledu pěstěné strniště měl zastřižené, a Warren by řekl snad i pedantsky, kdyby obraz z kamery obsahoval větší detaily. Chvilku stál s telefonem v ruce, ale pak začal na malém prostoru přecházet. Možná podrážděním, možná netrpělivostí a možná z nervozity, těžko říct.\nNa Warrena působil arogantním dojmem, ale neměl pro svůj odhad žádné důkazy. Jenže na něj ukázala i Jenny, tak na něm muselo něco být.\n„Možná… je nesympatickej, ale to neznamená, že něco udělal.“\n„Nechová se úplně standardně. Zjistím, kdo to je, a trochu si ho proklepneme,“ usmála se, zastavila záznam a vyřízla z něj malý rámeček s obličejem. Warrenovi přeběhl mráz po zádech. Opravdu stačilo tak málo, aby se o někoho začaly zajímat úřady? Jenom trochu neobvyklé chování? Změna v chůzi?\n„Neber si to tak, jen děláme svoji práci,“ řekla Jenny, jako kdyby mu četla myšlenky. Zněla skoro vesele a Warren usoudil, že je asi zkrátka zvyklá.\n„To je právě ten problém. Lidi, co jen dělají svoji práci,“ řekl spíš pro sebe.\n„Zníš jak Selig, myslela jsem, že máš větší koule než on,“ protočila panenky v přehnaně dramatickém gestu, než se obrátila zpátky k monitoru. Zřejmě si nevšimla, jak moc Warrena její slova vykolejila.\n„Co o něm vůbec víš?“ řekl, jakmile se trochu vzpamatoval. Urážku vmžiku zapomněl, když mu došlo, že má jedinečnou šanci se něco dozvědět. Raymonda obklopovala jistá aura tajemnosti, která jako kdyby s každou další informací jen houstla.\n„O Seligovi?“ ušklíbla se, jako kdyby pohrdala i jeho jménem. „Kdyby chtěl, tak by s celým projektem mohl pořádně hnout, ale on se radši omezí na konvenční postupy, a ještě nám tu bude kázat o morálce o zodpovědnosti. Myslim si o Arlingtonový svoje, ale ohledně něj má teda pravdu. Selig nedokáže překousnout, že úspěch někdy vyžaduje překročení některých hranic.“\nZa běžných okolností by Warren snad i souhlasil, ale teď když věděl, o jaké hranice přesně jde, si nebyl ani trochu jistý. Jistý si ale byl tím, že se s Jenny nechce pouštět do křížku ohledně jejích světonázorů. Raději zkusil trochu změnit téma: „To nezní, že máš naši šéfovou moc v lásce.“\nSvou chybu si uvědomil záhy. Jakmile otázku vyslovil, Jenny se na něj zkoumavě zadívala a zvážněla. „Myslíš, že ze mě budeš tahat rozumy bezplatně?“\n„Ne, jenom bych chtěl vědět, do čeho jsem se vlastně namočil,“ snažil se znít lhostejně. Jenny jeho otázka evidentně zasáhla do citlivého místa, ale Warren nechtěl, aby to vypadalo, že si všimnul.\n„Hm. Od Arlingtonový se drž dál, jestli ti můžu poradit. My jsme tady většinou na stejný lodi, a ona je jak otrokář, co práská bičem. Nevystupuj moc z řady, a budeš v pohodě, ale nesnaž se být ani moc průměrnej, nebo ti řekne, že flákače nepotřebuje, a poletíš.“ Pak se zarazila a zadívala se na monitor, který začal vypisovat výsledky. „A heleme se. Carl Nowak, projekťák v SharkCoders, to nezní jako nezajímavý profil. Možná jste na něco kápnul, pane Davisi!“\nO tom Warren upřímně pochyboval, a i kdyby měla pravdu, rozhodně šlo spíš i její zásluhy. Bránit se úspěchu ovšem nehodlal. Vynutil ze sebe úsměv a když mu Jenny poslala podklady, které spolu našli, poděkoval jí.\n„Měl by sis nechat narůst hroší kůži, jinak tu dlouho nevydržíš,“ poradila mu ještě, když se zvedal a vracel vypůjčenou židli. Neodpověděl, ale radu si zapamatoval.\nNemohl říct, že by Rayovo oddělení bylo nějak výrazně přátelské, ale aspoň si nepřipadal jako vhozený do nádrže se žraloky. A největší rybou v jezírku byla zřejmě Katherine, což ho ale nepřekvapilo. Vykašlal se na další úvahy a vrátil se k práci. Druhý zbabraný report už by mu projít nemusel.\nNaštěstí mu Jenny spolu s informacemi poslala i nějaký předpřipravený dokument se seznamem předinstalovaných aplikací a jejich stručný popis. Dobrá desítka jich pocházela z NSA. Warren z nich ten den viděl už tři, a všechny tři byly extrémně efektivní. Aplikace na procházení kamerových záznamů, program na identifikaci z fotek a videí, a zjevně obsáhlá databáze lidí. Jakých přesně, to si Warren nedovolil ani odhadnout. Ne že by o informaci vůbec stál.\nProšel si vytažené informace a zabrousil na Nowakův Facebook. Jak se dalo očekávat od někoho, kdo děla v IT, měl soukromí nastavené rozumně, ale ne úplně neprodyšně. Z veřejných profilových obrázků ale Warren moc nevykoukal. Trochu mu napověděly sledované stránky. Bylo mezi nimi dost pokročilých technických záležitostí. Příliš technických na obyčejného projekťáka, byť v IT firmě. Warren následoval instinkt a zkusil muže najít na Twitteru. Úspěch se dostavil brzy. Hacker se opřel do křesla a přemýšlel. Facebook měl každý mezi dvaceti a čtyřiceti, ale Twitter používala jiná sorta lidí. Rozhodně nešlo o žádný přesvědčivý důkaz čehokoliv, ale o vodítko jít mohlo.\nStrávil dobře hodinu projížděním starých tweetů, a sám začínal mít podezření, že na něco narazil. Pořád neměl v ruce nic přesvědčivého, ale sdílené programátorské vtipy vyžadující k pochopení znalost více či méně odborných věcí, ukazovaly na hlubší zájem o programování. Což ale z člověka pořád nedělalo hackera, natož takového, který porušuje zákon. Jenže jak si být jistý jedním nebo druhým? Warren mu přeci nemohl napsat na Twitter zprávu a zeptat se. Ačkoliv…\nZaložil si nový, dostatečně anonymní účet, a odeslal zprávu obsahující kousek z onoho kódového označení, které stopoval. Možná Nowaka vystraší, nebo ho zaujme natolik, aby na sebe něco prásknul. Možná se bude chtít pochlubit, nebo naopak vytahat informace z Warrena, tak či onak, pokud s tím má něco společného, určitě zprávu nenechá bez odezvy.\nS pocitem alespoň částečného úspěchu se Warren sbalil a vyrazil domů. Snažil se nemyslet na všechna morální dilemata, která ten den prožil, ale příliš se mu nedařilo. Selig měl aspoň nějaké zábrany a nechoval se k němu jako ke kusu hadru. Katherine ho vysekala z vězení, ale jestli Rayovým důvodem byla neochota plýtvat talentovanými lidmi, tak Katherine v něm s největší pravděpodobností viděla jen jedno malé, vcelku bezvýznamné kolečko v mašinerii, která ji zaměstnávala. Warren by se ani nedivil, kdyby mu pomohla i proto, aby se vysmála Rayovi. Už ve vězení nijak nezapřela, že ho zná, a její názor na něj Warrenovi dnes prozradila Jenny. Zjevně měli nějakou společnou historii a Warren měl pocit, že dobře spolu rozhodně nevychází. Tím horší byla jeho pozice. Navíc pořád pracoval v budově CIA, a ještě k tomu s jistotou věděl, že Ray na projektu dělá také. Čistě technicky muselo být jen otázkou času, než se setkají. Co mu Warren řekne? Co řekne Raymond jemu? Ukradené nástroje NSA se mu proti jeho životní situaci jevily jako banalita nehodná pozornosti.\nVykašlal se na dosavadní bezpečností zásady a vytočil číslo jednoho ze svých starých známých. Potřeboval si nutně vyčistit hlavu, ideálně ve společnosti a s alkoholem.\n„Warrene? Ty ještě žiješ chlape?!“ Andy zněl v telefonu upřímně překvapeně. Warren jen doufal, že je překvapený příjemně.\n„No jo, promiň, potřeboval jsem se na chvíli zdejchnout, chápeš.“\n„Jasně, to je v pohodě, hlavně že seš celej.“ Andrew samozřejmě chápal. Věděl, čím se Warren živil, a v jeho očích se tím stále ještě živí. Hacker mu tu představu nechtěl ani v nejmenším vyvracet.\n„Hele, máš nějaký plány na dnešek? Potřeboval bych si vyčistit hlavu.“\n„Ty mě zveš na kalbu? Určitě tě emzáci nevyměnili?“\n„Jestli jo, tak se jim to moc nepovedlo. Jak teda?“\n„Že váháš! Hele, vzal bych ještě pár kámošek, jestli nemáš něco proti?“\n„Ne, ale pokud plánuješ zase nějaký orgie, tak mě vynech.“\n„Jenom chlast, dobře, píšu si. Za hodinu v centru jako obvykle?“ Warren souhlasil. Musel se usmát při Andyho ‚jako obvykle‘. Jako kdyby byli naposled na tahu předevčírem.\nAndy se dle očekávání nevyptával a chtěl si zkrátka jen užít. Třem holkám, které, jak slíbil, vzal s sebou, muselo být jednadvacet opravdu čerstvě. Warren nikdy nechápal, kde je Andrew bere, ale nikdy se ani neptal. Slušně se připili už během první hodiny a jedna z nich se po Warrenovi v průběhu večera začala ochotně sápat. Nevymlouval jí to. Trocha zábavy bez následků a vyměňování telefonních čísel mu přišla jako dobrý nápad.\nO několik panáků vodky a rumu a pár sklenicích nevyslovitelných exotických koktejlů skončil i s brunetou u sebe doma. Matně si vybavoval, že se jmenuje Lana, ale jméno ho na ní zajímalo asi tolik, jako ji na něm. Dopotáceli se do postele, ruce šátrající pod oblečením, které se nešikovně pokoušeli jeden druhému sundat. Ona byla zjevně dost nezkušená, on na mol. Z rovnice vzešel sex, který byl krátký, impulzivní, a dost špatný, ale Warren usnul dřív, než si cokoliv z toho uvědomil.\nNevzpomínal si ani kdy, ani jak se dostal předchozí noc domů, a svinčík, který našel ráno kolem záchodu, mu kocovinu ještě o něco zhoršil. Slečna, jejíž jméno musel mít v paměti někde vedle oné cesty domů, už naštěstí odešla, takže byl ušetřen jakéhokoliv trapného tápání.\nCesty do práce s hlavou jako střep ale ušetřen nebyl. Měl si nechat pijatiku na pátek nebo víkend. Jeho chyba, kterou si uvědomil pozdě. Vytřel záchod a ke snídani si dal jen kafe. Žaludek měl na vodě a když tak nad tím přemýšlel, bylo klidně možné, aby byl svinčík jeho návštěvy. Opřel čelo o chladnou desku stolu a snažil se nemyslet na osm hodin práce před sebou.\nAni nejčernější scénář, který si u ranní kávy vymyslel, ale nepočítal s tím, že by po příchodu do podzemní kanceláře našel Raymonda Seliga, jak sedí na jeho stole a pročítá si nějakou hodně tlustou složku. Warrena jen suše napadlo, kolik nabouraných aut a spadlých letadel za sebou musel po cestě do práce nechat, protože tak gigantická smůla, která se ho držela, už se zkrátka musela manifestovat i někde jinde.\nSmířil se se svým nepříznivým osudem a vyrazil vpřed.


Výkopové práce Ostrava a okolí - Extra Služby\nStavba základové desky pro rodinný dům, inženýrské sítě, jímka, nebo budování bazénu či jezírka – všechny tyto záležitosti si vyžadují výkopové práce. Pokud se však nechcete udřít s lopatou v ruce, objednejte si firmu, která tyto práce provádí.\nKaždý rodinný dům samozřejmě vyžaduje také inženýrské sítě. Pokud se chystáte na stavbu domku, potřebujete realizovat inženýrské sítě a jste z Ostravy či okolí, pak pro vás máme užitečný tip:\nVýkopové práce Ostravsko\nKdyž potřebujete vykopat jámu pro základy domu, pro inženýrské sítě, jímku či retenční nádoby, nebo pro bazén či jezírko, vždy je možnost vzít do ruky krumpáč a lopatu a vykopanou zeminu odvážet na kolečkách. Tento postup je však velmi namáhavý a zdlouhavý a nejeden nadšenec si takto zničil záda. Rozumnější je objednat si firmu, která tyto práce provádí.\nVýkopy a hloubení rýh pro inženýrské sítě Ostrava\nPojem inženýrské sítě zahrnuje několik různých typů přípojek. Jedná se o přípojku elektřiny, přípojku vody, plynu, kanalizační přípojku a přípojku pro telefon. Na stavbě se jako první provádí přípojka elektřiny, která je zpočátku jen provizorní. Elektřinu do již vystavěného domu lze vést klasicky nadzemními dráty ale i pod zemí. Podzemní vedení elektřiny se u novostaveb využívá stále častěji a to kvůli tomu, aby přes zahrady nemuselo vést nevzhledné elektrické vedení na sloupech. Dále se hloubí rýhy pro vodovodní potrubí, které může být napojeno jak na veřejný vodovod, tak i na vlastní studnu nebo také retenční nádrž na užitkovou vodu. Retenční nádrž sbírá vodu z okapů. Tato voda se nevyužívá jako pitná, ale jako užitková – je tedy vhodná například ke splachování nebo zavlažování zahrady apod.\nVelmi důležitý je také odpad, který může být sveden do kanalizace a pokud ta není k dispozici, tak do septiku. Septik samozřejmě nezůstává na povrchu. Pro septik je potřeba vyhloubit jámu, do níže se septik uloží. V případě plastového septiku je nutné je zabetonovat, následně se provede napojení na odpad a zahrnutí zeminou. Mezi další důležité sítě patří plyn. Rýhu pro plyn vám vyhloubí jakákoliv firma, která nabízí výkopové práce, avšak přípojku plynu může provádět jedině plynař. Mezi další přípojky pak patří telefonní pevná linka. Ta v dnešní době mobilních technologií není nezbytná, přesto stále mnoho lidí pevnou linku s oblibou využívá. Kromě telefonování nabízí pevná linka také internetové připojení.\nVýkopy mini bagrem Ostrava\nPři výkopech na staveništních bytových domů a průmyslových nebo komerčních objektů se většinou používá velký bagr. Na zahradách je však vhodnější použití mini bagru. Oproti velkému bagru je mini bagr podstatně menší a lehčí, takže je k zahradě mnohem šetrnější. Při každých výkopech se část zahrady poškodí, s tím nelze nic udělat. Avšak díky mini bagru, který zabere jen málo místa, je obratnější a dokáže se protáhnout i malými mezerami, bude poškození zahrady výrazně menší. Z mini baru je navíc na výkopové práce přímý a velmi dobrý výhled, takže výkopy jsou díky tomu přesnější.\nPři kopání drobnějších rýh pro inženýrské sítě, či při kopání na exponovaných místech je mini bagr zcela ideální, protože má vyměnitelné násady, takže umožňuje dle potřeby vykopat i dvaceticentimetrové rýhy, které však mohou být hluboké až tři a půl metru. Pokud nechcete zbytečně poškodit stromy či keře na své zahradě nebo mít v trávníku vyježděné hluboké koleje od velkého bagru, pak je použití mini bagru ideální. Mini bagr může v případě potřeby pracovat dokonce i v budově, neboť dokáže projet standardními vchodovými dveřmi.\nVýkopy ruční i strojní Ostrava\nStrojní výkopy jsou samozřejmě podstatně rychlejší než kopání krumpáčem a lopatou. Přesto je někdy lepší použít výkopy ruční. Jde o situace, kdy je potřeba dbát zvýšené opatrnosti a kde je cit lidských rukou důležitější než rychlost. Může jít o taková místa, která jsou v těsné blízkosti již zavedených inženýrských sítí, hned u zdi domu nebo plotu apod. Samozřejmě to neznamená, že se v takovém případě musíte do práce pustit vy sami, neboť i ruční výkopy najdete v nabídce příslušných firem.\nAutodoprava Ostrava - odvoz přebytečné hlušiny\nKdyž jsou práce na stavbě hotovy, část zeminy se použije na zahrnutí výkopu, kvalitnější ornici je možné použít na záhony nebo terénní úpravy, avšak přebytečná hlušina, což je méně kvalitní půda z větších hloubek, se většinou z pozemku odváží. Solidní firma samozřejmě zajistí odvoz přebytečné hlušiny vlastním nákladním automobilem. Před odvozem však dobře popřemýšlejte, zda nebude lepší přebytečnou zeminu na pozemku ponechat. Pokud plánujete terénní úpravy pozemku, přebytečná zemina i horší kvality může posloužit jako základ pro úpravy a následně se zahrne zeminou kvalitní, do které se vysadí rostlinstvo. Méně kvalitní až kamenitá zemina je dobrá také jako základ pro skalku, neboť zajistí dobrý odtok vody, díky čemuž se na skalce nebude dařit plevelům ale jen suchomilným skalničkám.\nÚprava terénu Ostravsko\nÚpravy terénu se nejčastěji provádějí ve svahu. Čím prudší sklon zahrada má, tím více se nabízí vybudování terasovité zahrady. Terasovitá zahrada má své nezaměnitelné kouzlo, avšak její vybudování je velmi pracné a náročné. Aby zůstaly zářezy do prudkého svahu stabilní, je vhodné jejich zpevnění pomocí kamenů a výsadby rostlin, jejichž kořeny mají schopnost zpevňovat a stabilizovat půdu. V prudkém a jinak obtížně využitelném svahu dovolí terasy vybudovat příjemné posezení, hřiště pro děti nebo pěstovat zeleninu a jiné užitkové rostliny.\nZcela jiná situace nasává na pozemku, který je v úplné rovině. Ne že by zahrada v rovině nemohla být krásná, ovšem náročnější majitelé mohou požadovat terénní úpravy, které zahradu nějak ozvláštní, vytvoří v ní zajímavá a originální zákoutí. Jde o terénní vlny a mírné kopečky, které na zahradě v rovině mohou vytvořit zajímavou terénní dominantu.\nAutodoprava materiálů na stavbu v Ostravě a okolí\nBudete stavět dům? Firmy, jež provádějí výkopové práce, mívají k dispozici nákladní vozy a proto v některých případech nabízejí také dopravu materiálu na stavbu. Je výhodné této možnosti využít, protože budete jednat stále s jednou firmou, se kterou už máte zkušenosti. Práce se tím urychlí a možná dostanete si slevu v rámci zakázky.\nPrávní prohlášení: Obsah internetového magazínu i jednotlivé jejich prvky jsou právně chráněny. Jakékoli užití spočívající v kopírování a/nebo napodobování obsahu a/nebo prvku tohoto internetového magazínu bez výslovného souhlasu provozovatele internetového magazínu je protiprávní, porušující práva společnosti k autorskému dílu a databázi a zakládající nekalosoutěžní jednání. Neoprávněným užitím obsahu a/nebo prvku interntového magazínu může dojít též k naplnění skutkové podstaty trestného činu porušení předpisů o pravidlech hospodářské soutěže dle § 248 trestního zákoníku a/nebo trestného činu porušení autorského práva, práv souvisejících s právem autorským a práv k databázi dle § 270 trestního zákoníku, za jejichž spáchání může být uložen trest zákazu činnosti, propadnutí věci nebo jiné majetkové hodnoty nebo trest odnětí svobody. Pokud máte o užití obsahu a/nebo prvku internetového magazínu zájem, kontaktujte redakci internetového magazínu. id8260 (extra-sluzby.cz#244)


SCi-LiNE - Unikátní technologie pro umělé oplodnění a významná role informací pro zvýšení pravděpodobnosti otěhotnění\nUnikátní technologie pro umělé oplodnění a významná role informací pro zvýšení pravděpodobnosti otěhotnění\nNa konci června se uskutečnil briefing pro novináře a návštěva laboratoře a pracovišť pro reprodukční medicínu kliniky Prague Fertility Centre, která patří k nejvýznamnějším inovátorům v oboru a k dlouhodobě nejúspěšnějším klinikám v Evropě. (více o klinice zde)\nV procesu umělého oplodnění využívá klinika řadu progresivních metod a postupů, které buď sama vyvinula, zavedla jako první do praxe, či jejich vývoj iniciovala, nebo potvrdila jejich prospěšnost.\nV případech pacientek, které za jakéhokoli důvodu neakceptují darování vajíček, je využívána metoda\nOptifert (optimisation of fertilisation), která určuje optimální čas oplodnění vajíčka podle jeho zralosti, což je pro tyto pacientky často jediná možnost, jak otěhotnět.\nMetoda umožňuje neinvazivní detailní sledování vajíčka pomocí polarizovaného světla. Soustavné sledování stavu embrya je rozhodující pro jeho další osud. Nejen, zda je v pořádku či nikoli, ale jde i o optimální načasování jeho transferu do dělohy.\n„Ví se například, že vadné buňky se od zdravých liší v délce jednotlivých etap dělení, a proto sledujeme vývoj embrya kontinuálně, v závislosti na čase,“ potvrzuje Dr. Hlinka.\nSpecifikem kliniky je práce s informacemi. „Kvalitní data a jejich vyhodnocení hrají obrovskou roli. Už v okamžiku, kdy se poprvé setkáme s pacientem, bychom měli mít strukturované informace o jeho zdravotním stavu, ale realita je taková, že obvykle máme k dispozici několik naskenovaných zpráv, které většinou nejsou ani všechny. A my bychom měli znát našeho pacienta komplexně, vyvíjíme tedy systém, kterému pracovně říkáme diagnostický Avatar, připravujeme jeho nasazení v rámci kliniky a pochopitelně bychom ho rádi rozšířili i na další zařízení,“ vysvětlil Dr. Hlinka.\nJedním z projektů kliniky související s informacemi je Fertilitypedia (www.fertilitypedia.org), web který umožňuje zájemcům, ještě než přijdou na kliniku, zjistit pravděpodobnost otěhotnění v závislosti na jejich zdravotním stavu.\nZcela převratný je projekt CATI (Cognitive Automation of Time-lapse Images), který využívá pro sledování a vyhodnocování vývoje embrya umělou inteligenci. Neuronová síť se soustavně „učí“ na reálných případech vývoje embryí z několika specializovaných pracovišť a vzniká tak jedinečná databáze, která bude sloužit pro další pracoviště a odborníky kdekoli na světě.\nMVDr. Daniel Hlinka, PhD,\nSokolovská 810/304, 190 00 Praha 9 - Vysočany\nTelefon:+ 420 233 311 523, E-mail: info@pragueivf.cz\nEmbryolog Daniel Hlinka je „otcem“ prvního dítěte narozeného 1994 pomocí ICSI (přenos jedné spermie do vajíčka pod mikroskopem), přispěl k zavedení preimplantační genetické diagnostiky (PGD) do klinické praxe, jako první zavedl monitoring embryí s predikcí výskytu chromozomálních anomálií do praxe a je autorem projektu CATI (Cognitive Automation of Time-lapse Images).