Nadační fond pro nezávislou žurnalistiku tají své dárce - CNN Prima NEWS\nKdo financuje nezávislou žurnalistiku v Česku skrze nadační fond, si můžeme jen domýšlet. Zdroj: Profimedia.cz\n„V pondělí nám tiskárny pana Křetínského sdělily, že kvůli výpadkům v dodávkách nemají papír na tisk našeho předvolebního vydání. Nevytisknou nám 2 mil. výtisků speciálu, k čemuž se písemně zavázaly,“ napsal 16. září ne svůj twitterový účet Pavel Šafr, majitel společnosti FORUM 24, která začala v létě vydávat tištěný Týdeník Forum.\n„Jdeme na trh velmi schválně před volbami. Netajíme se tím, že chceme přispět k pozitivní změně na naší politické scéně, třebaže se nechceme spojovat s konkrétními stranami nebo politiky,“ prohlásil Šafr začátkem května, když vznik týdeníku oznamoval. O bývalém šéfredaktoru týdeníku Reflex je známo, že dlouhodobě kritizuje vládní hnutí ANO, což je leckdy patrné z obsahu platforem, jež FORUM 24 provozuje.\nŠafr, Evropské hodnoty či Echo24\nSpolečnost FORUM 24 na svůj časopis o rozsahu 32 stran, který měl původně vycházet v nákladu od 62 do 84 tisíc výtisků, získala grant od Nadačního fondu nezávislé žurnalistiky (NFNŽ) ve výši 2,5 milionu korun. Šafrovo vydavatelství se tak stalo rázem největším příjemcem peněz z tohoto fondu v letošním roce. Na dosud rozdělené částce v roce 2021, která zatím činí 7,8 milionu korun, se FORUM 24 podílí bezmála z jedné čtvrtiny. Loni přitom jeho podíl činil asi 12 procent a v pomyslném žebříčku podpořených subjektů obsadilo třetí místo.\nRozdělení finančních prostředků Nadačním fondem nezávislé žurnalistiky v roce 2020 Zdroj: CNN Prima NEWS\nRozdělení finančních prostředků Nadačním fondem nezávislé žurnalistiky v roce 2021 Zdroj: CNN Prima NEWS\nMezi další významné beneficienty finanční podpory patří například think-tank Evropské hodnoty, mediální platforma Echo24, Reportér Magazín, ale i portály Hlídací pes nebo Neovlivní. Nadační fond nezávislé žurnalistiky financuje zmíněné projekty prostřednictvím darů, které získává od donátorů. Přispívat lze pravidelně či jednorázově, a to v jakékoli částce.\nVlády špehují novináře pomocí programu izraelské firmy. Dva z nich byli zavražděni\nFond ve své výroční zprávě uvádí, že nepřijímá peníze od orgánů jakéhokoli státu či samosprávy a politicky exponovaných osob. „U darů převyšujících 50 000 Kč je výkonný ředitel Nadačního fondu povinen vypracovat analýzu vazeb potenciálního dárce na jiné subjekty včetně jeho účasti v orgánech jiných subjektů a v případě potenciálního rizika pro dobrou pověst Nadačního fondu předložit dar správní radě ke schválení,“ stojí dále v dokumentu.\nMáme přísná pravidla\nJenže pokud vás zajímá, od koho naopak peníze přijímá, máte smůlu. „Jmenovitě naše dárce nezveřejnujeme. Nicméně Nadační fond nezávislé žurnalistiky má nastavená přísná pravidla pro přijímání darů,“ odpověděla CNN Prima NEWS výkonná ředitelka Fondu Kateřina Hrubešová na dotaz, kdo patří mezi deset největších donátorů NFNŽ. Hrubešová redakci odkázala na Směrnici o přijímání darů, kde jsou pro to stanovené podmínky.\nV pondělí nám tiskárny pana Křetínského sdělily, že kvůli výpadkům v dodávkách nemají papír na tisk našeho předvolebního vydání. Nevytisknou nám 2 mil. výtisků speciálu, k čemuž se písemně zavázali. Šel jsem dnes kolem jejich skladu a je plný papíru. Co si mám o tom myslet? pic.twitter.com/c9VsV2ktRN\n— Pavel Šafr (@pavelsafr) September 15, 2021\nJenže ani sebepřísnější pravidla nemusí být dostatečnou zárukou transparentního financování médií, která se snaží vystupovat jako nezávislá. „Já tomu říkám promarněná příležitost. Je to zbytečné oslabení autority této instituce a její práce a je to rovněž zbytečné oslabení jejích kritických argumentů vůči majitelům médií, inzerci jednotlivých médií, redakční politice médií, případně etickým kodexům jednotlivých médií,“ řekl CNN Prima NEWS politolog Jan Kubáček.\nNa Západě dárce zveřejňují\nPodle něho jde o velice nestandardní skutečnost a nejen proto, že se nacházíme krátce před volbami do Poslanecké sněmovny. „Mně to vadí i v čase mezivolebním, protože politické strany dělají politiku průběžně. Stejně tak o nich po celou dobu píší média. Nejsem z toho tedy (z nejasného financování NFNŽ, pozn. red.) zamračenější než jindy, protože to není hodno instituce, která se jinak přihlašuje k západoevropským či euroatlantickým příkladům, kde podobné nadace fungují po desítky let nebo i staletí. Jsou ale charakteristické tím, že si jejich dárce najdete poměrně snadno, a ony si na tom dávají záležet,“ dodal Jan Kubáček. Podle něho jde o první věc, na kterou mohou kritici NFNŽ poukázat a „bude to oprávněné“.\nNadační fond nezávislé žurnalistiky vznikl v srpnu 2016, kdy ho založil tucet podnikatelů. Posláním fondu je „přispět k zajištění a šíření svobodných, názorově pluralitních a společensky důležitých informací, které ctí a obhajují základní hodnoty západního světa a principy liberální demokracie“. Fond dále usiluje o svobodnou diskusi o důležitých společenských, politických nebo ekonomických tématech a má rovněž ambici kultivovat veřejný prostor.\nPozn.: V původní verzi článku jsme uvedli podíly jednotlivých projektů na objemu rozdělených peněz v roce 2021, které vycházely z jiné metodiky výpočtu. Podpořený projekt společnosti FORUM 24 má však přesah do roku 2022, a tak jsme pro letošní rok vzali v potaz alikvótní část, která činí 1 666 667 korun.\nBojoval až do konce, ale prohrál. V Nizozemsku zemřel postřelený novinář, rodina truchlí\npeníze média podpora novináři projekty granty Nadační fond nezávislé žurnalistiky


Basketbalový talent procvičuje nepravidelná slovesa. Pojede za Jordanem - iDNES.cz\nKaždý malý basketbalista ho obdivuje. Každý má nad postelí jeho plakát a každý by ho chtěl alespoň na pár vteřin spatřit osobně. Málokomu se to však podaří, zvlášť pokud je z Evropy. Český basketbalový talent Adam Pecháček to štěstí má. Byl totiž vybrán do kampu Jordan Brand Classic.\n"V polovině dubna budu trénovat s těmi nejlepšími basketbalisty mého věku z celého světa," těší se šestnáctiletý basketbalista Sokola pražského.\nNa prestižní kemp, který se uskuteční od 13. do 18. dubna v americkém Charlotte, byl vybrán ze širší nominace, která o místa do Spojených států bojovala před třemi týdny v Londýně. Martin Peterka z Pardubic neuspěl, Pecháček ano.\n"Tam nás bylo čtyřicet, do Ameriky ale poletí už jen desítka nejlepších," vypráví nadšeně úspěšnější z obou Čechů. "Tam s námi bude i Michael Jordan," dodává vzrušeným hlasem. "Každý ho obdivuje. Není jediný člověk na světě, se kterým bych se chtěl setkat radši."\nRadost z tohoto setkání musí mít i Adamovi rodiče, i když bude pár dní chybět ve škole. "To je sice pravda, ale zase si teď procvičuji angličtinu," usmívá se student gymnázia Přípotoční. "Donutilo mě to mrknout na nepravidelná slovesa, rodiče budou rádi," dodává.\nA má už rozmyšleno, co by případně rád s basketbalovou legendou probral? "To vůbec," směje se. "Budu rád, když se mi nerozklepou kolena. Bude to něco neuvěřitelného."\nPodobný zážitek už za sebou má jeho spolužák Martin Kříž, který byl do kempu vybrán před dvěma lety. "Vyprávěl mi o tom hodně. Sbírám každou informaci, abych věděl, co mě čeká."\nMráz po zádech běhá Pecháčkovi i při představě, že půjde ve stopách takových hvězd, jako je LeBron James nebo Amar’e Stoudemire, kteří rovněž prošli Jordanovým kempem.\n"Ale já jdu zatím malinkatými krůčky. Nevím, zda tam budou nějací skauti, ale já se rozhodně zatím nechystám odejít do Ameriky. Na to mám ještě hodně času," říká uvědoměle Pecháček. V létě se reprezentant do 16 let postěhuje do italské Boloni.\nA co až se mu splní sen a setká se s Michaelem Jordanem, o čem bude snít dál? "Potkat Shaquilla O’Neala," směje se Pecháček. Aspoň na chvíli tak odhodil svou skromnost.\nPatnáctiletý basketbalový talent zamíří do špičkového italského týmu\nTajná zbraň českého basketbalu udeří v Evropě. Díky reprezentaci\nTémata: NBA, Pardubice, Praha, LeBron James, Londýn, Michael Jordan, Sokol pražský


Tréninky všeobecné kondiční přípravy probíhají každou středu od 19:10 do 21:00. Sraz účastníků je na vrátnici KTV. První část tréninku je většinou venku na atletické dráze, druhá část od 20:00 v malé tělocvičně.\nAktuálně: První trénink 6. 10. 2021!!! máme úspěšne za sebou, přidej se příště!!!!\nPředsezoní soustředění 2021 - Horní Mísečky - 8. - 12.12. 2021\nZBOŘILI NÁM MASARYKOVU BOUDU, kam jsme poslední roky jezdili. :( ... ale nezoufejte, rozhodili jsme sítě, a ulovili nové ubytování, a to http://www.chatamisecky.cz/\nPo letech se tedy vracíme k luxusní péči ve formě polo/plné penze, výčepu, masáží, a pochopitelně dřiny a odříkání. :)\nTréninky budou vedeny přísně a nekompromisně. Pokud bude sníh, budeme hoblovat co se dá, pokud bude jinovatka i ta nezůstane bez povšimnutí a pokud bude bláto budeme ladit techniku běhu v bahně, ... zkrátka bude co dělat to se nebojte. :) Večerní posezení, porady a utužování kolektivu nebude chybět.\nTakže pokud se někdo, před lety nechtěl soustředit, páč chybělo zázemí jako u repre, tak už se nemusí bát a může opět vyrazit s námi. :)\nTermín: 8. - 12.12. 2021\nChalupa má kapacitu 23 lůžek + 5 přistýlek ... takže místa máme hodně a kdo by chtěl vyrazit, pište prosím do 10.10. kdy budu muset finálně chalupu búknout.\nJinak máme domluvenu "spešl prajz", páč jsme školní výprava, a to cca 850Kč/den za plnou penzi (záleží na počtu nás všech), čím víc tím lepší cena, ale budete se to pohybovat +/- takto ... každopádně bude potřeba aby většina vyrazila na 3 a více nocí, ať to za něco také stojí ...\nKdo má tedy zájem hlaste se mi prosím, závazně, sem do tabulky.\nPak dle situace budu vybírat zálohu a pošlu další info.\nPokud máte někdo nějaké dotazy, tak pište, volejte, doufám, že se uvidíme ve velkém počtu na Mísečkách. :)\nMartin Pávek - PavekMartin@seznam.cz\nOddíl lyže běh je otevřen všem příznivcům běžeckého lyžování a zároveň združujeme běžce, cyklisty, závodníky OCR a další sportovní nadšence, kteří mají rádi výzvy a chtějí se společně udržet ve formě. Za celou dobu existence oddílu, který je součástí TJ od jejího vzniku, prošla oddílem celá řada vynikajících sportovců i zájmových lyžařů. Členové oddílu se účastní vrcholových závodů i oddílových sportovních či nesportovních akcí. Oddíl pravidelně pořádá letní i zimní soustředění, na kterých probíhá sportovní příprava na zimní sezónu a nácvik techniky běhu na lyžích. Pravidelnou sportovní aktivitou jsou tréninky v areálu KTV ČZU v Praze-Suchdole, které se konají ve středu od 19:10 do 21:00. Oddíl se pravidelně zúčastňuje závodů Ski tour, Pražského poháru a Vysokoškolské ligy. Nejpočetnější zastoupení našich členů je na lyžařských maratonech v rámci ČR (Jizerská padesátka, Šumavský maraton atd.) i zahraničních závodech série Euroloppet a Worldloppet. Nejzdatnější členové se účastní republikových kvalifikačních závodů a Mistrovství ČR.\nAktuality, fotky a více informací o činnosti a závodech naleznete na FB stánkách oddílu.


Setkání se Setkáním Milana Kundery | Časopis HOST\nKdyž vyjde nová kniha Milana Kundery, je to vždy mimořádná událost. Soubor esejů Une Rencontre (Setkání) nebyl v tomto ohledu výjimkou. Kritická odezva proběhla snad všemi českými médii jen několik dní poté, co se kniha objevila na pultech francouzských knihkupectví. Ještě větší ohlas však pochopitelně vzbudila právě ve Francii. Následující blok přináší úryvky z nejzajímavějších textů, které o Setkání vyšly. Vybrala je a přeložila Nora Obrtelová.\nKundera — apoštol modernismu\nMilan Kundera, francouzsky píšící spisovatel v exilu, rozmnožil řadu svých esejistických knih, kterými vždy prokládal své románové dílo: známe Zrazené testamenty, Umění románu. Umělecká kritika, kritika pomlouvaných krás, je vždy nesmlouvavá ke kritice univerzitní a novinářské. V posledním z těchto esejistických souborů, v Setkání, je Kundera rozhodně nejživěji nadšen i rozčilen. Mluví tak, jak by mluvil poslední domorodec z vlasti vymazané z mapy globalizovaných národů, na něž neexistuje jiná vzpomínka než výsměch a pohrdání, jakými jsou obdařovány zmizelé národy.\nCestujícími tohoto exodu jsou umělci — malíři, hudebníci, romanopisci, básníci, moderní filmaři všech národností, všech politických přesvědčení — od Célina po Malaparta, od Janáčka po Schönberga, od Ejzenštejna po Felliniho —, kteří jsou dnes házeni, potají nebo veřejně, do „postmodernistického“ propadliště.\nKdyž čteme Kunderu, napadne nás, co by tak asi napsal malíř de Kooning, kdyby se nevěnoval malbě, umění ze své podstaty tichému, a kdyby v roce 1953 uviděl na výstavě v jedné newyorské galerii jednu ze svých kreseb, kterou kdysi věnoval svému velmi mladému kolegovi Rauschenbergovi. Ten nevděčník ji počmáral a posměšně k ní připsal: Erased de Kooning Drawing. Tečka za moderním americkým malířstvím a za jeho velkou generací abstraktních expresionistů. Tímto obrazoboreckým činem zahájil pop artovou éru současné postmoderny, onoho ne-umění, s nímž se obchoduje na burze.\nKundera přináší další příklad takové symbolické vraždy, z jeho pera poněkud nečekaný, poněvadž ji spáchalo několik jeho milovaných modernistů: Breton a jeho surrealistická skupina, na niž navázal Paul Valéry, v roce 1924 promptně a definitivně pohřbili „mrtvolu“ Anatola France. Kundera vykupuje dávný zločin „svých“ druhů obdivuhodným výkladem románu Bohové žízní a po právu ho staví vysoko nad politický pamflet George Orwella 1984.\nOd šedesátých let minulého století museli modernisté stále častěji snášet ostrakismus, překotné soudy, spiknutí ze strany postmoderních životopisců a mediálních oligarchů, jež je měla umlčet. Zapomnění se sneslo na velký prorocký román Hermanna Brocha Náměsíčníci. Mučení pomocí životopisu bylo použito proti Eliotovi, Cioranovi, Brechtovi, Bergmanovi, Greenovi. Všichni do jednoho byli veřejné haněni a vystaveni neuvěřitelnému morálnímu soudu. A zatím dosazuje velmi sehraný plebiscit každý den na trůn geniality, mimo kategorie dobra a zla, všechny ty Armani a Michelangely módního průmyslu.\nToto převrácení hodnot už se stalo tak běžným, že nositel Nobelovy ceny za literaturu (a baronet) V. S. Naipaul raději sám podpořil vydání své oficiální biografie, kde je vylíčen jako nelidské a snobské monstrum, aby zabránil údělu, který by ho stejně — jako Philipa Larkina či Güntera Grasse — čekal. Tato metoda vynesla Naipaula na první stránky londýnských tabloidů a předem odstrašuje ty, kteří by chtěli čenichat v jeho soukromém životě. Preventivní sebemrskačství vynáší!\nV souboru esejů Setkání je však více estetických soudů o kráse než textů rozhořčených nad poníženou, „zplesnivělou“ (jak by řekl Sollers) Evropou, kde se to hemží snaživci, kteří ochotně rozdmychávají vzpomínky na zločince, a obviňujícími čmuchaly, kteří ostrakizují umění a umělce. Kundera věnuje brilantní obdivné texty Bretonovi, Aragonovi, Aimé Césairovi, Chamoiseauovi, Janáčkovi, Rothovi, Baconovi, Malapartovi. Malaparte, autor románů Kůže a Kaput, je skvěle rehabilitován za to, že vynesl románovou prózu do alegorické a symbolické výšiny Eliotovy Pusté země.\nV panující poušti nachází Kundera ještě jednu útěchu — vzpomínku na hřejivé chvilky přátelství a souznění mezi modernistickými umělci. Tento poklad radostí, například těch, které za sebou zanechal André Breton na Antilách, bohatě vyvažuje stíny, které vrhají na poslední mohykány moderního umění krkavci kroužící dnem i nocí nad svou budoucí kořistí.\nPro Kunderu je tato velká vzpoura, kterou modernismus byl, věčná a univerzální, a je mu jedno, je-li zrazována či hanobena. Skládá se jednak z tvůrčí věrnosti klasikům evropského umění, jako jsou Rabelais, Cervantes, Sterne, Diderot, Velázquez, Beethoven, Chopin, a z náročného hledání nové formy, která by dokázala odhalit lidskou pravdu tam, kde ji nejméně čekáme. Poetika, která dnes obtěžuje, ale která nestárne. | Marc Fumaroli\nAutor (nar. 1932), historik a esejista, od roku 1995 člen Francouzské akademie.\n„Kundera — apôtre du modernisme“, Le Monde des livres, 21. 3. 2009\nMarie-Laure Delormeová: Krása světa\nV Setkání se Milan Kundera-spisovatel vrací ke všem svým románovým tématům. Doba není lepší. Nedostatky společnosti, stejně jako lidí, se s věkem jen zhoršují a zvýrazňují. Autor Žertu se v devíti kapitolách snaží zachránit ze zapomnění trochu mizející krásy světa. Vzdává hold jiným. Malířům (Bacon, Breleur), hudebníkům (Xenakis, Janáček), spisovatelům (Dostojevskij, Céline, Roth, Goytisolo). Malbu Francise Bacona popisuje jako „brutální gesto“, snažící se vyrvat násilím lidskému obličeji jeho pravdu: umíme dnes meditovat o významu gest? Cituje Célinův popis agonie jeho milované feny v románu Od zámku k zámku, fascinuje ho umírání bez pompy: umíme dnes žít a umřít bez pompy? Odsuzuje všechny monografie, které se hrabou v odpadkových koších, aby našly něco o Heideggerovi, Cioranovi či Brechtovi: umíme dnes obdivovat umělce, aniž bychom je šacovali? Setkání je melancholická meditace o možné smrti krásy. Mnoho věcí zmizelo a jednoho dne zmizí i hudba, navždy, nahrazena hlukem.\n„La beauté du monde“, Journal du Dimanche, 22. 3. 2009\nMarc Weitzmann: Tichá krutost Milana Kundery\nSetkání začíná překvapivou osobní vzpomínkou: v roce 1972, v Československu okupovaném sovětskou armádou, vyslýchala jednu mladou dívku, Kunderovu dobrou známou, celý den kvůli němu policie. Ona se s ním chce setkat, aby ho o výslechu informovala. Během jejich tajné schůzky ve vypůjčeném bytě musí dívka — jindy elegantní a dobře se ovládající, teď v šoku z prožité zkušenosti — odcházet každých pět minut na toaletu — „strach“, píše Kundera, „ji otevřel jako velký nůž“. Ale tentýž Kundera náhle cítí vzrůstající touhu dívku znásilnit.\n„Znásilnit ji, ne se s ní milovat. Nechtěl jsem její něhu. Chtěl jsem položit brutálně ruku na její obličej a v jediném okamžiku se jí celé zmocnit se všemi jejími protiklady, tak nesnesitelně vzrušujícími. S jejími dokonalými šaty i s jejími vzbouřenými vnitřnostmi […], s jejím hovnem jako s její duší.“\nČtenáři Kundery tuto epizodu znají, poněvadž se stala zdrojem jednoho z jeho největších románů, Knihy smíchu a zapomnění, odkud je tento odstavec téměř doslovně citován. To nemění nic na jeho šokujícím tónu.\nO co zde jde? Milan Kundera není nad krásou svých nemravných pohnutek u vytržení. Rovněž se nesnaží ve čtenáři nenápadně vzbudit narcistickou rozkoš ze sadomasochistického spiklenectví. Abych to vyjádřil polemicky, není ani Richard Millet, ani Jonathan Littell („žádné nacistické stvůry, nehledejte v tomto románu klišé,“ píše dále o málo známé knize Twórki polského autora Marka Bieńczyka). Spokojí se s tím, že podá zprávu o skutečném a smutném detailu — takové jsou všechny pravdy o nás samých — a prostřednictvím románu a meditace o něm se snaží vytěžit úvahu o lidském údělu.\nAle nejpozoruhodnější, dokonce nejskandálnější na tom je, že tato úvaha, která by u spisovatele jiného kalibru získala humanistický nádech — například by posloužila k demonstraci mnohoznačnosti každodenního života v totalitním režimu —, slouží Kunderovi jen k uvedení poznámek k dílu Francise Bacona a k vytvoření paralely. „U Bacona,“ pokračuje Kundera, zděšení „nad tím, co jsme fyzicky, hmotně,“ nutí „znásilňující“ ruku malíře, aby se položila „v brutálním gestu na tělo, na obličej v naději, že v něm a za ním najde něco, co se tam schovalo, (to znamená) skryté ,já‘. V tomto baconovském hledání neztrácejí formy podrobené ,dokonalému pokřivení‘ nikdy povahu živých organismů, připomínají jejich tělesnou existenci, jejich tělo, vždy si uchovávají trojdimenzionální vzhled. A co víc, podobají se svému modelu! Ale jak se portrét může podobat svému modelu, když je jeho vědomým pokřivením? […] Baconovy portréty jsou tázáním po hranicích ,já‘.“\n„La cruauté paisible de Milan Kundera“, Transfuge, č. 29, duben 2009\nAdam Thirlwell: Vše je odsouzeno ke směšnosti\nV jednom eseji o Paulu Valérym poznamenal Cioran, že „je opravdovým neštěstím pro autora, je-li pochopen…“ ano, pokračuje Cioran, ten chudák Valéry „byl tak neopatrný a dodal příliš mnoho vysvětlujících informací o sobě a svém díle, že rozptýlil mnohá nedorozumění, jež jsou nezbytná k tajemné prestiži spisovatele…“\nOsud Milana Kundery je přesto ještě strašlivější. Kvůli stále větší jasnosti, jež je mu vlastní, je spíše špatně pochopen než pochopen. Kundera má svůj vlastní přízrak, své klišé: politický disident, existencialista v exilu. Jeho opravdová velikost je zatím mnohem hlubší: spočívá ve skandální jasnosti komedie, kterou inscenuje, jež je spojena se skandální jasností použité formy. Jeho umění je odvozeno z absolutní drzosti. A tuto drzost bych se pokusil definovat takto: navrácení předmětů do jejich přesného a miniaturního rozměru. Jsem jen začínající romanopisec, ale kvůli této škodolibé věrnosti nevážnosti považuji Milana Kunderu — tohoto antimoderního modernistu — za nejmladšího žijícího romanopisce. Je také nejsoučasnější.\n„Tout est condamné à être risible“, Le Figaro littéraire, 19. 3. 2009\nFrançois Taillandier: Kundera, umění dešifrovat svět\nKundera je člověk, který bere prožitou skutečnost vážně. A na pochopení této skutečnosti je naroubováno setkání s uměleckým dílem — jinak jde jen o trávení volného času kulturou. Proto také bere vážně umění. Agonie Célinovy feny, smích knížete Myškina, sexualita z pohledu D. H. Lawrence a Philipa Rotha: ne, to nejsou jen fikce romanopisců: jsou to zrcadla, o nichž mluvil svatý Pavel, zrcadla, v nichž se konečně vidíme takoví, jací jsme. Umění opakuje ono Baconovo „brutální gesto“, destruktivní a oživující, abychom našli to, co je hluboko v nás.\nNení možné se vydat po všech cestách, které otevírá tento vynikající vykladač, jenž jako by z oka vypadl romanopisci: viz meditaci o skutečných vztazích sentimentality a brutality; viz text o Věře Linhartové, další Češce žijící v Paříži a píšící francouzsky, který osvětluje kunderovské téma exilu blízké tématu svobody.\nNeboť u Kundery najdeme paradoxy, to je známé. Milovníci laciných senzací zaznamenají, že na straně 69 Kundera přiznává, že nikdy nečetl ani řádku od Solženicyna. Odhalení! Šťavnaté komentáře! Ale abychom pochopili, co toto přiznání znamená, musíme číst esej o Anatolu Francovi. Ten byl v lidových demokraciích přijímán, jeho skvělá kniha Bohové žízní však podrývala totalitního ducha. Anatola France surrealisté odsoudili. Ti surrealisté, které přitom Kundera tak obdivuje — z jiných důvodů. A Solženicyn v celé záležitosti? To je něco jiného. Jinde. Ano, je to složité. Ale nechte se vést spisovatelem: ani chvilku se nebudete nudit a pochopíte, proč jsou složité věci nezbytné. […] Milan Kundera není velký romanopisec, světově slavný, není to monumentální totem, jehož dílo je obdivováno a komentováno na všech univerzitách. Ne. Kundera je prostě fenomén. Velmi zvláštní úkaz, který se vynořil z dějin, zpoza železné opony, z exilu, z osudu, a který nechce být exulantem ani disidentem, ale chce být především romanopiscem; který zpochybňuje všemocnou politiku, všemocnou ekonomii a všechna ostatní náboženství, jimiž nás chtějí zahltit. Úkaz, který chytá do svých sítí — s erudicí a přesností téměř asketickou — zapomenuté dějiny, v nichž se zjevují jiné úkazy — don Quijote, Panurgos, Josef K., voják Švejk. A který neochvějně, mistrovsky prohlašuje, že oni nám říkají, kdo jsme.\n„Kundera: l’art de déchiffrer le monde“, Le Figaro littéraire, 19. 3. 2009\nAlain Finkielkraut: Kunderův panteon\nKundera spojuje metafyzický skepticismus s nesmlouvavou obranou umění jako takového. Dvojí důvod, proč před břitkým slovem roztržka dává přednost slovu skromnému a poetickému — setkání. Setkání tradice a nových estetických forem kolem stejné touhy objasnit svět; současní autoři hloubající o autorech minulé doby, poněvadž tváří v tvář závratnému zrychlování dějin nechtějí zanechat své postavy „v prázdnotě, kde už by nebylo slyšet hlas předků“; setkání Francie, Ameriky a Afriky na Martiniku Aimého Césaira; setkání fugy a sonáty, tedy polyfonie a homofonie, u „autentického dědice evropské hudby“ — Beethovena; a pro čtenáře nádherně nepředvídané setkání se spisovatelem, jehož přítomnosti v Kunderově literárním panteonu nic nenasvědčovalo: s Malapartem.\n„Le panthéon de Kundera“, Le Nouvel Observateur, 19. 3. 2009\nBernard-Henri Lévy: Milan Kundera: Aplikovaná Lévinasova filozofie\nDonatien Grau: Jak jste objevil Kunderovo dílo?\nBernard-Henri Lévy: První jeho text, který jsem neměl jenom v rukou, ale opravdu jsem jej přečetl, bylo Umění románu. Bylo to v době, kdy jsem začal pomýšlet na Ďábla v hlavě, který byl mým prvním románem. Kladl jsem si mnoho otázek, technických i zásadních, zásadních, protože technických, o přechodu k románové fikci. Kunderova kniha na většinu těchto otázek odpovídá. Vzpomínám si, že to bylo okouzlené, téměř zázračné čtení, během něhož se rozpletly všechny ty zamotané uzly, které mi v hloubi duše bránily přejít k činu a psát. Otázka úhlu pohledu… otázka slučitelnosti filozofie a románu… jaká musí být postava, aby se filozofie neutopila ve vyprávění, ale obohatila je… Odpovědi na tyto otázky nacházím u Sartra, v jeho slavné polemice s Mauriakem, a také v jeho — budiž to řečeno — vlastních románových pokusech, které jsou podle mě velmi nedoceněny. Od Danila Kiše, kterého jsem v té době hodně vídal, jsem se naučil používat historická a dokumentární fakta v románové fikci. Ale musím říct, že mým zásadním „osvícením“, hlavní „rozbuškou“, která odstranila mé nadjá, bránící mi v psaní románu, bylo Kunderovo Umění románu.\nDonatien Grau: Má jeho dílo filozofický dosah? Jestli ano, v jakém smyslu?\nBernard-Henri Lévy: Už jen tento moment: to, že odmítá upřednostňovat jedno hledisko. Myšlenka, že svět je nespočítaná totalita, navždy nespočitatelná. Což je — jak napovídá samo slovo — naprostý protiklad totalitarismu. A protiklad — jak už slovo nejen napovídá, ale přímo říká, například u Lévinase — ontologie. Je to tedy aplikovaná Lévinasova filozofie, opravdová lekce filozofie.\n„Milan Kundera: du lévinassisme appliqué“, Transfuge, č. 29, duben 2009\nHOST, 2009, roč. XXV, č. 6, s. 20-23


Agentura Fitch dá Španělsku čas na reformy. Na rating mu proto v tomto roce nesáhne | Hospodářské noviny (HN.cz)\n1. 10. 2012 14:01 / 2 minuty čtení\nveřejné finance Španělsko Fitch rating dluhová krize\nŠpanělsko má v současnosti u agentury Fitch rating BBB s negativním výhledem. Tamní parlament v posledních dnech schvalují jedno úsporné opatření za druhým. Fitch si ale i tak myslí, že prognózy španělské vlády pro rok 2013 jsou moc optimistické.\nAgentura Fitch nepodnikne žádnou akci týkající ratingu Španělska nejméně do příštího roku. Řekl to v pondělí v rozhovoru pro Bloomberg TV výkonný ředitel oddělení Fitch zaměřeného na ratingy státních dluhopisů David Riley.\nŠpanělsko má u agentury Fitch nyní rating BBB s negativním výhledem.\nAgentura Fitch snížila rating Španělska o tři stupně. A může být ještě hůř - čtěte ZDE\nRiley současně varoval Madrid, že odhad růstu zahrnutý v rozpočtovém plánu na 2013 je možná až moc optimistický, napsala agentura Reuters.\nVláda v návrhu rozpočtu očekává ve 2013 pokles ekonomického růstu o půl procenta po snížení o 1,5 procenta v letošním roce.\nPůjde Španělsko ve šlépějích Řecka?\nO Španělsku se nyní na trzích spekuluje jako o horkém kandidátovi na finanční pomoc formou nákupu dluhopisů Evropskou centrální bankou. Vláda však zatím žádost o pomoc odmítá podat, protože se bojí přísných podmínek, které mají být s pomocí spojené.\nŠpanělsko má zatím slíbeno až 100 miliard eur (2,5 bilionu Kč) pro svůj bankovní sektor.\nVýsledky nezávislého auditu ukázaly, že španělské banky budou pro zajištění přežití potřebovat 59,3 miliardy eur.\nKyperské banky budou potřebovat další peníze na záchranu svých bank, které jsou provázány s bankovním sektorem v Řecku. Třetí velká ratingová...


Peugeot 207 CC: Dvě kabelky v jedné | Reflex.cz\nPeugeot 207 CC: Dvě kabelky v jedné\nMartin Šidlák26. srpna 2010 • 00:15\nV Česku je Peugeot 207 CC nabízen s benzínovými motory (88 a 115 kW)\nPod zkratkou CC se většinou skrývá „coupé cabrio“, tedy vůz, jenž v sobě díky plechové skládací střeše spojuje dva modely v jednom. Se střechou nahoře plnohodnotné kupé, se střechou dole kabriolet. Světu ho zpopularizoval Peugeot v podobě modelu 206 CC, jejž uvedl na trh v roce 2001. Díky přijatelné ceně se zákazníci naučili tato auta nakupovat. Této první generace se prodalo 370 000 kusů, zejména v Německu.


Štítky článku: dluhy • ekonomika • EU • politika • rozhovor •\nPŘEPIS rozhovoru pro magazín Golden Gate:\nPřed čtyřmi lety jste přirovnávala tehdejší stav Evropy k historickému období před pádem Římské říše a uvedla jste: „Ještě 10 let můžeme v klidu spát, než dopadneme jako Řím.“ Během uplynulých čtyř let se situace v EU příliš nestabilizovala, ale naopak. Probíhá Brexit, nespokojenost voličů roste, krize v Itálii je na spadnutí… Je opravdu možné, že zbývá už jen několik let, než se EU tak, jak ji známe, rozpadne?\nVíte, já nemám ráda přehnaný alarmismus. Nechci to stavět do světla, které je dneska tak populární třeba v ekologii, kdy se říká: „Ještě tolik a tolik let a pak přijde taková a taková katastrofa…“ Já bych nemluvila o katastrofě.\nNa druhou stranu pořád si myslím, že srovnání s rozpadem Římské říše sedí, a sedí podle mne pořád víc a víc. Ty čtyři roky nás rozpadu zase o něco víc přiblížily. Vlastně se už v procesu „rozpadu Říma“ nacházíme. Vždyť co jiného je Brexit? Co jiného je opravdu silné rozštěpení společnosti na liberály a konzervativce? Taky je ale potřeba dodat, že civilizace existovala i po pádu Říma — jen prostě byla jiná, mnoho zkušeností se ztratilo, HDP kleslo…\nA přesně to prožíváme nyní. Evropa ztratila konkurenceschopnost, populismus dosáhnul nebývalých rozměrů, hospodářský růst máme jen na papíře, je ale umělý, nekvalitní, je postavený na existenci takzvaných zombie firem, socialismus se do Evropy vrátil ze západu. EU své postavení silné světové ekonomické zóny již nejspíš nevratně ztratila.\nExistuje ještě nějaká šance, jak zachránit v EU status quo a společnou měnu?\nMyslím, že je záhodno tu otázku trochu otočit. Má smysl zachraňovat v EU status quo a společnou měnu? A odpověď na takto položenou otázku zní, že ne. Od prvopočátku, co bylo euro zavedeno, jsem byla přesvědčená, že ten projekt sice není principiálně úplně špatný, ale je chybně prováděn. Přesněji řečeno euro přijímají i země, kterým to škodí. Teď se to potvrdilo.\nStudie tvrdí, že na zavedení eura nejvíc vydělalo Německo a Nizozemsko: Němci díky zavedení eura od roku 1999 v průměru kumulovaně zbohatli o 23 tisíc eur a Nizozemci o 21 tisíc.\nA kdo naopak nejvíc prodělal? Možná čekáte, že Řecko. Ale chyba lávky. Řecko sice prodělalo, ale nejvíc prodělala Itálie! Ital v průměru přišel kumulovaně o neuvěřitelných 74 tisíc euro. A Francouz o 56 tisíc. Zkrátka Francie do eurozóny nikdy neměla patřit, nemá na to.\nStudie navíc ukazuje, že výhodnost i nevýhodnost eura se pro tu kterou zemi v čase mění. Tak třeba Řecko na euru podle německých ekonomů nejprve vydělávalo, aby následně prodělávalo. Nic tedy není tak jednoduché, jak se může zdát na první pohled. O žádný závod národů v přijetí eura nejde. Jde — tedy mělo by jít — o chladnou ekonomickou kalkulaci. A z ní plyne, že nekritické zachraňování eura v každé zemi je kontraproduktivní.\nNa VF 2015 jste také uvedla, že nejlepším způsobem, jak se připravit na důchod je nákup nemovitostí (hlavně půdy) a zlata. Doporučila byste to samé i dnes? Z jakých důvodů?\nAno, to stále platí, i když situace už není tak výhodná, jako byla v roce 2015. Od té doby ceny zlata i nemovitostí již výrazně stouply, takže samozřejmě tu nejlepší chvíli už investor propásnul. Na druhou stranu ale pořád neznáme nic lepšího, jak dlouhodobě v tento dějinný okamžik a v české ekonomice relativně bezpečně uložit úspory na důchod. Centrální banky totiž zavedly tak extrémně nízkovýnosové prostředí, že vše jiné — od akcií, přes dluhopisy až po bankovní účty či penzijní fondy — v tomto srovnání vychází ještě mnohem hůř.\nJak hodnotíte konferenci Vyšehradské fórum? Proč se vyplatí ji navštívit?\nTa akce mě hodně baví, protože přináší neotřelé přednášky lidí, kteří se ve financích skutečně dlouhodobě pohybují. Už mě nebaví poslouchat politické výlevy politiků, kteří čím méně o ekonomice vědí, tím víc o ní mluví. Vyšehradské fórum do toho přináší svěží vítr.\nNeodpustím si osobní poznámku, ale chtěla bych Vám poděkovat za knihu Zlatý poklad pro děti, moje dcera díky ní ví, že smlouvy si musí vždycky přečíst a že zadlužování je cesta do pekla. Teď tedy otázka: Nastal od doby, kdy jste Zlatý poklad vydávali, nějaký pokrok ve finanční gramotnosti? Změnil se například přístup institucí?\nDěkuji! To jste mě opravdu potěšila! Popravdě řečeno jsem ale ve společnosti jako celku moc velký posun nezaregistrovala. Můj manžel Vladimír Pikora, druhý spoluautor vámi zmíněného pohádkového Zlatého pokladu, často chodívá přednášet dětem na základní školy o finanční gramotnosti, ovšem že by za ty roky viděl nějaké zásadní zlepšení, to se tedy říct nedá. Dokonce mnohdy máme dojem, že vysvětlit finanční gramotnost potřebují nejen děti, ale i jejich učitelé…\nJe podle Vás v pořádku, když si finanční vzdělávání dětí berou na starost banky a jiné finanční instituce?\nNo, já bych tady byla dost opatrná. Samozřejmě kdyby se to dělalo opravdu pořádně a s dobrými úmysly, bylo by to skvělé. Jenomže já jsem principiálně nedůvěřivá. Velmi dobře si totiž pamatuju jednu příhodu. Právě v době, když jsme psali Zlatý poklad, jsme obcházeli banky s tím, jestli by neměly zájem na knize nějak participovat a šířit finanční gramotnost mezi děti. A byli jsme překvapení mírou nezájmu. Korunu tomu ovšem nasadila jedna banka, která nám natvrdo řekla: „Víte, není zrovna v našem zájmu mít moc vzdělané klienty. Takový vzdělaný klient je až moc emancipovaný a to není dobré.“ Zkrátka je nutné dát si pozor, aby taková „výuka finanční gramotnosti“ v režii nějaké finanční instituce nebyla spíš propagací služeb té které instituce.\nČas od času býváte dávána do souvislosti s nějakou politickou stranou, ale zatím jste nikdy do politiky aktivně nevstoupila. Co by se muselo stát, abyste změnila postoj?\nJako externího konzultanta pro různé ekonomické otázky mě oslovila v minulosti už řada stran. Některým jsem dokonce i v makroekonomických otázkách radila. Do jaké míry se pak mými radami ta která strana či politik řídili, to už je věc jiná.\nAktuálně jsem se stala autorkou jisté menší části ekonomického programu Trikolory — konkrétně té části, která se zabývá rozvojem ekonomiky. V tomto případě skutečně na rozdíl od předešlých konzultací různým stranám, které zůstaly spíš na papíře, mohu mluvit o svém autorství, za touto konkrétní částí programu si stojím. Nicméně jde o odbornou záležitost. Dál platí to, co jsem říkala vždy, totiž že dělat politiku aktivně formou nějaké volitelné funkce není pro mě. Lépe mi pasuje odborná pozice.\nA co by se muselo změnit, abych změnila názor? Začala bych tím, že hlavně bych musela mít větší děti. Teprve potom bych o tom začala byť jen uvažovat. A stejně si myslím, že bych názor spíš asi nezměnila.\nLetos na podzim vychází vaše devátá kniha S androidkou v posteli, kterou jste napsala spolu s manželem. Řekla jste o ní, že „mnoha lidem šlápne na kuří oko a hodně je rozzuří“. O čem kniha je a komu bude nejvíc ležet v žaludku?\nTa kniha je krom jiného o tom, jak moc je společnost vnitřně rozštěpená. Na liberály a konzervativce. Na eko-alarmisty a na jejich odpůrce. Na přívržence migrace a jejich odpůrce. A tak dál. No a my v té knize vysvětlujeme, kde se vlastně vzala ta novodobá vlna socialismu, která k nám aktuálně přichází hlavně ze severozápadní Evropy. Jaké jsou jeho kořeny, proč nemůže fungovat a proč nás mentálně i ekonomicky vrací o desetiletí zpátky.\nA právě to se mnoha lidem nebude líbit. Ta kniha totiž nikterak nelavíruje mezi těmi současnými dvěma nesmiřitelnými pozicemi, nechodí kolem horké kaše, ale jasně si vybírá stranu pomyslné barikády. Říká, které filozofie nemohou fungovat a proč. Myslím, že to v dnešní rozdělené společnosti opravdu hodně lidí rozzuří.\nNedávno jste na svém blogu upozornila na důležité změny ve výnosových křivkách dluhopisů, které ve zkratce naznačují, že se ekonomický cyklus láme a přichází nová recese. Co by v této době měli dělat firmy, nebo obyčejní lidé?\nMnohdy tím, co stačí, je jen „vědět“. Neboli být mentálně připraven. Nenechat se překvapit. Když třeba víme, že roste riziko ztráty zaměstnání, tak se chováme automaticky jinak než v dobách, kdy je nezaměstnanost extrémně nízká a je snadné zaměstnání střídat. Když firma ví, že nejspíš poklesne poptávka po jejích výrobcích, nejspíš nezačne zdražovat… A tak dál. Podstatné je zkrátka umět zhruba budoucnost odhadnout, vědět, jestli trend je sestupný či vzestupný. A pak už nemusíme být žádní géniové, abychom intuitivně vzhledem k takovým očekáváním jednali správně.\nJaký je Váš názor na současný jev, kdy pohyby na finančních trzích ovlivňují hlavně příspěvky politiků na sociálních sítích a centrální banky?\nTo je právě jedna z věcí, kterou v knize S androidkou v posteli popisujeme. A která je od základů špatně. A která asi hned tak neskončí, naopak se bude nejspíš čím dál víc prohlubovat. Ale nemá smysl nad tím lomit rukama. Prostě musíme vzít na vědomí, že to tak je, a přizpůsobit se tomu. Čím lépe si uvědomíme, jak ekonomika funguje, že je nepřiměřeně ovlivňována tweety politiků a tím, jak (neinteligentně) je umělá inteligence vyhodnocuje, tím méně se necháme těmito jevy ovlivnit a napálit a tím menší budeme mít ztráty z našich úspor.\nŘíkáte o sobě, že ráda sledujete společensko-ekonomické dění kolem sebe. Jako profesionál musíte proto být ze současného dění nadšená, ale jak vnímáte riziko přicházející krize jako člověk a máma šesti dětí? Nebojíte se, co bude dál?\nNe, nebojím se. Já raději používám slovo recese než krize, protože je pregnantnější — pod slovem „krize“ si leckdo může představit kdovíjaké hrůzy. A právě to je další z velkých mýtu. Lidé recese nenávidí, protože se jich bojí. Bojí se jich, protože mají strach ze změn. Každá změna je pro jistý typ lidí něčím negativním, čemu je nutno zabránit. Ať už je to klimatická změna, nebo změna v ekonomické situaci. Ti lidé se v podstatě bojí života samotného. Proto ho touží zregulovat, aby zabránili změnám. Jenomže to nejde, nedaří se jim to, a odtud plyne jejich frustrace a zlost.\nJá změny přijímám jako něco, čemu nemá smysl bránit, ale čemu se musíme přizpůsobit. Recese je prostě jen dočasná změna fungování ekonomiky. A je naprosto nutná — opakuji: NUTNÁ — k tomu, aby se ekonomice dlouhodobě dařilo. Recese není zlá, je nedílnou součástí vývoje. Bez recesí není budoucí prosperity.\nJestli se něčeho bojím, tak se bojím těch lidí, kteří mají strach ze života a ze změn a snaží se recesím zabránit. Tito lidé totiž nevědomky ničí naši budoucnost.\nPřetiskuje paní Marketa Šichtařová na blogspot.com\nAutor článku: Šichtařová M. | Vydáno: 25. 9. 2019 | Přečteno: 426 × | Prestiž Q1: 12,46\nSouvislé články: :: ↓ ↓ :: Jak euro a evropské dotace dorazily Řecko Průměrná životnost fiat měn je 27 let; selže i euro Experiment euro končí Euro je kolonizační nástroj Říše na Bosporu Říše Excelu Říše na Bosporu II. Euro a lokální peníze Říše na Bosporu III. Říše na Bosporu (a na Rýně) — V. Říše na Bosporu (a Rýně, Labi, Sprévě) — V. My si euro vzít nedáme! Peníze, euro, měnová zóna Říše na Bosporu VI. — A je tam! Euro a měnová zóna Euro rozkládá unii Nepotřebujeme být součástí nějaké nadnárodní říše! Říše na Bosporu (a Rýně, Labi…) VII. — Nevolte nepřátele Turecka! Euro je neštěstí, EU se rozpadne Euro klidně přijmu. Až se ho vzdá Itálie Vzdát se koruny a přijmout euro? Skončíme jako protektorát Euro je neštěstím Evropské unie. Zničení EU se blíží Kdy bitcoin nahradí euro? Prý musíme přijmout euro… Euro má značné vady. Nenálepkujme jeho odpůrce Říše na Bosporu VII. — Stále na šikmé ploše Říše na Bosporu VIII. — začíná předvolební kampaň Euro, symbol italských problémů Říše na Bosporu IX. — pád liry Říše na Bosporu X. — triumf sultána Až bude euro za dvacku, plat 40 tisíc a Itálie na uzdě… Nadcházející bankrot americké říše Jak euro nemusí přežít následující krizi Kdo nemá rád euro, má rád Putina? 10 let euro, 9 let krize Franská říše vstala v Cáchách z popela Euro jako automobil Progresivisté: Reálný svět versus Říše pohádek Euro je past na šváby (The Euro is a Roach Motel) Měla by česká republika podle Vás přijmout euro? Ne! Než přejdeme na euro, budeme mít měnu Facebooku Klimatický alarmismus Nebýt Klausova odporu, tak už máme euro Předlužená říše Euro je primitivní měna, objeví se měna globální Euro? Dobré jen pro Němce… Říše na Bosporu XV. — Nechť Alláh požehná našim zbraním Euro je bomba, říká nobelista. Dál od něj Gemeinnutz geht vor Eigennutz (9) — Říše korupce (1. část A) Gemeinnutz geht vor Eigennutz (9) — Říše korupce (1. část B) Gemeinnutz geht vor Eigennutz (10) — Říše korupce (2. část A) Gemeinnutz geht vor Eigennutz (10) — Říše korupce (2. část B) Gemeinnutz geht vor Eigennutz (10) — Říše korupce (2. část C) Gemeinnutz geht vor Eigennutz (10) — Říše korupce (2. část D) Pád říše Římské, jako varování Inventura — díl 6: euro a Schengen Euro může skončit kvůli koronaviru\nJohn Brown 25. 9. 2019 13:27:30\nNo, ja bych se trochu obaval, ze ekonomicka recese bude spoustecem spolecenske krize. Dovedle bych si predstavit i obcanske valky v Nemecku nebo ve Francii.\nRedakce 25. 9. 2019 16:29:30\nBohužel, vidím to podobně. Odtrženost tzv. „elit“ a návyk na moc u tzv. systémových stran je už nesnesitelná. Volby jsou vlastně jen formální akt, který na výsledné politice nemění vůbec nic. (I u nás.) A zatím jen roste deep state. Lidi už toho mají plné zuby.\nBorsuk 26. 9. 2019 00:02:44\nPaní Šichtařová, chápu, že máte malé děti ale nestálo by právě i kvůli nim trochu se v té politice angažovat. Hodně lidí čte Vaše knihy, Vaše články vždy nasbírají hodně plusů a tak by Vaše angažovanost či dokonce kandidatura měla určitě ohlas. Půjde-li to takhle dál, za čas už ty své věci nebudete tady smět ani uveřejnit!!\nPeTaX 26. 9. 2019 05:44:34\nJá jí docela dobře rozumím, proč nechce. Jakmile se člověk dostane mezi vlky, už s nimi musí nějakým způsobem koexistovat a stává se zaujatým. Jako nezúčastněný je svobodnější a může tepat do všech, kteří si to podle něj zaslouží. (Vzpomeňme jen VKml, jak s ním ODS vyběhla, když si ji dovolil kritizovat zevnitř…, nebo Tomáš Haas a stovky jiných bývalých ODSáků.)\nZe stejného důvodu jsem se i já zařekl, že nikdy do žádné partaje nevstoupím. Abych nemusel být loajální proti svému přesvědčení.


Mateřská škola Kamarádi | Kam s dětmi – aktivity pro děti a jejich rodiče\nMateřská škola Kamarádi\nMateřská škola byla uvedena do provozu v roce 1985 jako zařízení pro potřeby předškolního vzdělávání. Sídlíme blízko centra města v zástavbě rodinných domů. Zřizovatelem je Město Vysoké Mýto a v současné době máme pět tříd. Třídy spolu se školní jídelnou jsou umístěny ve třech jednopatrových pavilonech, které jsou navzájem propojeny spojovací chodbou. Mezi pavilony uprostřed je atriový dlážděný dvůr. Společně s dětmi jej užíváme každý den po většinu roku, ale především za méně příznivého počasí, kdy si nelze hrát na travnaté části zahrady. Přírodní zahrada je nedílnou součástí mateřské školy a je výsledkem rekonstrukce v roce 2015 s využitím grantové dotace a finanční podpory zřizovatele. Nabízí našim dětem řadu příležitostí k přirozenému pohybu. Máme k dispozici zastíněné pískoviště, dřevěné herní prvky, přírodní učebnu, umělý svah na sáňkování, vrbové iglú, mlhoviště a vodní hřiště, bylinkovou zahrádku, hmyzí hotely pro pozorování života hmyzu a mnoho dalšího pro dětské objevování.\n465 424 480


Fazolové kari s hlívou a špenátem - Ve hvězdách TV\nÚvod Zdraví Zdravé recepty Fazolové kari s hlívou a špenátem\nFazole červená ledvina. Foto: Pixabay.com\nNejen pro milovníky exotiky máme tento skvělý recept. Pokud v našem receptu použijete sterilované fazole, máte pokrm na stole raz dva. Nejlepší je s rýží, jako příloha se hodí i pečivo nebo placky.\nPorce 4-6, 35 minut + příprava fazolí\n2 plechovky kokosového mléka (celkem 400 ml)\n2 kari pasty thajské zelené kari (celkem 160 g)\n60 g jemného arašídového másla\nDen předem dejte namáčet fazole a poté je uvařte v nové osolené vodě doměkka.\nNa olivovém oleji osmahněte na kostičky nakrájenou cibuli, poté přidejte na kousky nakrájenou hlívu a za občasného míchání 5 minut restujte.\nK cibulce a houbám přidejte kari pastu a promíchejte.\nPřidejte sekaná rajčata, mražený špenát, uvařené fazole, kokosové mléko, arašídové máslo, cukr, sůl a 10–15 minut vařte.\nPodávejte například s basmati rýží a ozdobené koriandrem.\n*pro rychlou variantu použijte 2 plechovky sterilovaných fazolí červená ledvina\n*pokud vám nevadí, že kari nebude veganské, použijte místo oleje přepuštěné máslo ghí\nvíce informací na: https://www.celostnimedicina.cz/fazolove-kari-s-hlivou-a-spenatem.htm#ixzz56JBtAtz5\nPředchozí článekCelestinské proroctví (film)\nDalší článek11 znamení, která jsou důkazem toho, že jsme v životě potkali někoho z naší duchovní rodiny


Snad nikdo si neumí představit akci bez kvalitního cateringu. Právě proto klademe na výběr a doporučení toho správného cateringového partnera velký důraz.\nVždyť co jiného než vzpomínku na vybrané lahůdky společně s dobrým vínem, unikátní prostor a zábavu si Vaši hosté odnesou?\nSlavnostně nazdobený sál, z dálky zní příjemná hudba a prostor se pomalu začíná zaplňovat přicházejícími hosty ve večerních toaletách. Jako přípitek nic jiného než kvalitní šampaňské a Vaše gala večeře může začít ...\nPo usazení hostů číšníci ve smokingu nebo kostýmech přinášejí první šéfkuchařovy lahůdky a kvalitu z prožitku celého večera doplní již jen živá hudba ...\n... Gala večeři ve stylu tak, jak bývalo zvykem u „dvora" a hosté seděli dle pevně stanoveného zasedacího pořádku, můžeme nabídnout v historických prostorách. Moderně pojatý gala večer, stylový, tématický či netradiční se bude odehrávat v neotřelých prostorách, ve kterých bude důležitá hra světel, dekorací a květinových aranžmá pro dotvoření celkového obrazu akce.\nKde jinde, než při slavnostní příležitosti máte možnost ochutnat nejvybranější delikatesy mezinárodní kuchyně? Po uvítání hostů a podaného welcome drinku se Vám nabídnou kulinářské lahůdky od středomořské kuchyně, přes japonské sushi, indické karí, speciality z woku, řeckých suvlaki, amerických steaků, ale i to nejlepší z babiččiny kuchařky.\nHosté se mohou obsloužit sami u buffetových stolů, kde jim budou u teplých delikates asistovat mistři kuchyně. Pro akce, kde je zapotřebí společenské konverzace doporučujeme tzv. „standing buffet", kdy obsluhující personál proplouvá mezi hosty s pokrmy připravenými na talířcích a hosté se věnují jen své společnosti.\nOdpolední čí podvečerní, formální nebo neformální setkání Vašich hostů při cocktailu nebo číši vína. Kanapky nebo chtele-li po staru „chuťovky" budou roznášet usměvaví číšníci společně s botahou nabídkou kvalitních vín, doplněnou o výběr z nealkoholických nápojů.\nObohaťte svou plánovanou akci o barmanskou show, ohnivou nebo UV show. Pro hosty připravíte ojedinělý zážitek, při kterém si mohou také zkusit namíchat svůj vlastní drink nebo se mohou pokusit získat základní barmanské triky. Barmani mohou připravit recepty speciálních cocktailů pro Vaši party.\n... nebo také známé grilování je tím nejlepším doplňkem pro jakoukoliv garden party, dětský den nebo korporátní oslavu v prostorách firmy. Mistři kuchyně připraví lahodné grilované selátko, šunku od kosti, ale i dobře nakořeněná masa. Domácí marinády a zeleninové saláty by neměly chybět na žádné správné „grilovačce".\nMAC Cosmetics - předst...\nNaše agentura zajišťovala kompletní produkční a cateringové za...\nŠkoda Auto, Rusko\nTato akce - dealerská konference ŠkodaAuto Rusko byla velmi ro...\nClearstream - Top Sta...\nPro společnost Cleastream - Deutsche Boerse group agentura zaj...


Nezávislý Chovatelský Klub - Zdraví - Progresivní atrofie sítnice u siamských a jim příbuzných koček\nÚvod » Zdraví » Progresivní atrofie sítnice u siamských a jim příbuzných koček\nProgresivní atrofie sítnice u siamských a jim příbuzných koček\nProgresivní atrofie sítnice (PRA) je onemocnění, které vede k oslepnutí postiženého jedince. Doba, kdy dojde k oslepnutí je závislá na druhu dědičnosti.\nTato choroba byla popsána v recesivní i dominantní formě u habešských a somálských koček a u koček perských (recesivní model dědičnosti). U lidí existuje více jak 25 různých forem tohoto dědičného onemocnění. PRA u koček slouží jako zvířecí model pro výzkum PRA u lidí.\nMutace zodpovědná za recesivní formu PRA byla detekována v genu CEP290 a byla objevena v roce 2007 pracovní skupinou profesorky Kristiny Narfstömové z University of Misouri-Columbia, USA u habešských a somálských koček. Profesorka Narströmová se věnuje PRA u habeškých a somálských koček ve Švédsku, odkud pochází, již více jak 25 let. Soustředěným úsilím chovatelů a veterinárních lékařů se podařilo snížit výskyt onemocnění PRA v populaci habeškých a somálských koček ve Švédsku z původních 45 % na 4%.\nMutace v genu CEP290, která se dědí autosomálně recesivně (rdAc), byla nalezena i u dalších plemen. Výzkum byl prováděn u 41 plemen, tj. 846 jedinců se zaměřením na stanovení výskytu alely, její frekvenci a zjištění klinických důsledků genu rdAc u těchto plemen. Bylo zjištěno, že tato mutace se vyskytuje celosvětově a to ne jen pouze u ušlechtilých koček, ale též u koček domácích. Největší frekvence mutované alely byla zaznamenána u populace severomerických a evropských siamských koček a jejich příbuzných (javánské, balinéské, orientální). Klinické příznaky jsou podobné příznakům popsaným u habešských koček. Alelová frekvence může u výstavních siamských koček dosáhnout 27 až 36 %, což znamená, že 7 – 13% koček z této populace může být postiženo PRA.\nNěmecká laboratoř Laboklin nabízí genetický test pro tuto mutaci též pro siamské kočky a kočky jim příbuzné metodou profesorky K. Narnströmové.\nGlobe- Newsletter of the International Society of Veterinary Opthalmology, 2009\nLaboklin- The Newsletter 1/10


Partneři & Sponzoring\nProstor pro dobrosrdečné lidi, kteří nám v historii našeho webu pomohli hmotně i nemhotně, radou, sdílením, příspěvkem, darem pomohli\nVe svém životě jsem dostal velkou lekci a mohlo mě to zlomit, jenže … Když vás to zažene někam, kde není zrovna úniku a přesto se nevzdáte, můžete uvidět něco, co vám jinak zůstává utajené. Moc rád nabídnu takový vzhled i dalším. Máte možnost využít to jiné vidění světa pro sebe. I vy můžete svojí touhu zhmotnit.\nWeb československých zakladatelů ekologicko-ekonomické subkultury. Přinášíme nový pohled na dosud známé věci. Šetření, investování, na ekosféru, potřebu neplýtvat a dobře hospodařit již s tím co máme. Kulturně ideologický směr se promítá od ekonomiky až po kreační a uměleckou oblast. Je úzce propojen s našim humoristickým občasníkem a částečně jej živí.\nNebagatelní zajímavá vizážistka pro Frýdecko a Ostravsko, přichází s novým pojetím ekologické kosmetiky a v tom duchu nabízených služeb.


Bude zkrácený pracovní úvazek znamenat vyšší zdravotní pojištění v roce 2015 ? | Daňový portál\nBude zkrácený pracovní úvazek znamenat vyšší zdravotní pojištění v roce 2015 ?\nPříští rok nám přinese řadu změn a s tím souvisejících dopadů. Jedna z těchto změn negativně zasáhne zaměstnance pracující na zkrácený pracovní úvazek. Proč to tak je? Dá se této skutečnosti bránit?\nDatum článku: 05. 10. 2014\nMnoho zaměstnanců pracuje na zkrácený pracovní úvazek. Zkrácený pracovní úvazek vychází ze smluvního vztahu mezi zaměstnavatelem a zaměstnancem. V případě sjednání kratší pracovní doby náleží zaměstnanci mzda, odpovídající délce takto sjednané pracovní doby.\nZvýšení minimální mzdy a zvýšení částky na zdravotní pojištění\nOd ledna 2015 se zvýší minimální mzda ze současných 8 500 Kč na 9 200 Kč. V důsledku toho vzroste i minimální částka, kterou musí dostat zdravotní pojišťovny za každého zaměstnance. Dosud tato částka činí 1 148 Kč, ale u nové minimální mzdy to bude 1 242 Kč.\nKratší pracovní úvazek a stejná částka pojištění\nJak vyplývá z výše uvedených poznatků, kratší pracovní úvazek se pojí s nižší mzdou. Tato nižší mzda často nedosahuje výše minimální mzdy. Výše minimální mzdy odpovídá plnému úvazku, což je 40 hodin týdně. V praxi to znamená, že za zaměstnance s nižším úvazkem a nižší částkou hrubé mzdy musí být odvedena stejná částka na zdravotní pojištění jako u zaměstnance s běžnou hrubou mzdou.\nDopočet zdravotního pojištění\nU zaměstnanců s kratším úvazkem a nižší hrubou mzdou se provádí takzvaný dopočet zdravotního pojištění. Tento dopočet do výše minimální částky, kterou je potřeba odvést, hradí zaměstnanec.\nV praxi je možné, aby dopočet za zaměstnance hradil zaměstnavatel. Záleží na vzájemných vztazích a dohodě obou stran. Při práci na zkrácený úvazek je možné a vhodné si toto se zaměstnavatelem předem dohodnout.\nU státních pojištěnců se dopočet neprovádí\nU skupiny státních pojištěnců, za které hradí zdravotní pojištění stát, se dopočet neprovádí. I tato skupina lidí může pracovat na zkrácený úvazek a mít příjem ze kterého odvádí zdravotní pojištění. Tito pojištěnci odvedou pojištění z příjmu kterého dosáhli a dopočet se neprovádí.


Design rule for Camera File system – Wikipedie\nDesign rule for Camera File system (DCF) je specifikace, která definuje systém a formát souborů digitálních fotoaparátů, který používá většina výrobců. Obsahuje strukturu adresářů, způsob pojmenování souborů, formát souborů a metadat. Formát souborů je založen na specifikaci Exif 2.21.\n2 Struktura souborů podle DCF\nPrvní verzi DCF 1.0 uvedla asociace JEIDA v prosinci 1998. Byla založena na standardu Exif 1.0, ale lépe definovala pravidla pro správu souborů a zajistila kompatibilitu mezi systémem souborů používaným u různých fotoaparátů. Tato verze používala výhradně barevný model sRGB.\nNová verze DCF 2.0 (uvedena v září 2003) dovolovala použít kromě sRGB i Adobe RGB.\nStruktura souborů podle DCF[editovat | editovat zdroj]\nKořenový adresář v digitálním fotoaparátu obsahuje adresář DCIM (Digital Camera Images), kde se nachází jeden nebo více podadresářů nazvaných například "123ABCDE". Žádné dva adresáře nemají na začátku stejný trojciferný kód. Písmena následující za tímto kódem se většinou vztahují k výrobci fotoaparátu. Každý soubor s číslem 1234 se jmenuje třeba "ABCD1234".\nTouto specifikací se řídí většina výrobců. Například u fotoaparátu Nikon D40 je kořenový adresář pojmenován "NIKOND40", ve kterém se nachází podadresář "DCIM". Ten obsahuje další podadresář s názvem "100NCD40", kde jsou uloženy samotné fotografie. Tyto soubory jsou pojmenovány "DSC_xxxx", kde xxxx reprezentuje číslo v sekvenci.\nSpecifikace DCF 1.0\nExif Page with a little DCF information\nDiddly.com: List of filename prefixes for various cameras\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Design_rule_for_Camera_File_system&oldid=16944951“\nStránka byla naposledy editována 12. 2. 2019 v 18:06.


Zobrazeno celkem: 38012\nPrávě probíhající CeBit je největší událostí roku na poli mobilní techniky a spotřební elektroniky. Pro každou velkou společnost je tato akce událostí, při které prezentuje svoje novinky, představuje kam se asi bude ubírat budoucnost a dochází zde k prvním kontraktům. Navíc je to ohromná show plná světel, krásných žen a ohromných investic do reklamy.\nPo rozpacích s budoucností mobilní divize Siemens, o které byl svět informován cca před dvěma měsíci to vypadá, že je vše již zažehnáno. Zda byla situace skutečně taková, nebo jestli to byl pouze marketingový tah dnes již nemá cenu spekulovat. To, co Siemens prezentuje na CeBitu rozhodně jako ukončení divize nevypadá ani zdaleka. Přejděme tedy k našim odhadům a komentářům jednotlivých modelů řady x75 a pojďme se spolu ještě jednou podívat na fotografie. Tento článek je jedním ze čtyř článků o celkovém přehledu akce jakou je právě probíhající CeBit. Můžete se těšit na další zajímavé informace, které si běžně nepřečtete včetně samotné cesty na CeBit od našeho kolegy Darka Hurónského, který ji svým nezaměnitelným způsobem již právě zpracovává ;o).\nPrezentované novinky A70, A75 a AX75 byly první, které se objevily v tomto roce oficiálně. Zcela lowendový přístroj A70 nadchne nenáročné uživatele, kteří nepotřebují barevné displeje, extra funkce, MMS, foťáky, a kteří potřebují jednoduchý telefon se základními funkcemi a velmi dobrým ovládáním. A70 je velmi lehký, ale konstrukčně pevný telefon s velmi příjemnou klávesnicí. Stisk tlačítek je velice podobný jako na A65, tzn. příjemné a rychlé. Jeho jednoduché klasické siemensovské menu jej řadí na opravdový začátek řady. Vzhledem připomíná zmiňovanou A65, ale funkčním vybavením je následovníkem A57. Z dostupných funkcí můžeme zmínit 16-ti hlasé polyfonní vyzvánění.\nA70 je na samém začátku nabídky telefonů Siemens\nNáš subjektivní názor: telefon bude nejlevnější variantou mobilního přístroje Siemens, ale své zákazníky si zcela určitě získá pro svojí nenáročnost.\nA75 je vyšším modelem áčkové řady s novým designem a s konceptem jednoduchosti a elegantního vzhledu. Nabídne svým majitelům barevný displej s 4096 barvami, 16-ti hlasé vyzvánění a přístup na WAP. Menu je podobné z řady x55 pouze u zkoušeného přístroje nebylo možno zjistit jak vypadají ikonky v hlavním menu. A75 je lehký telefon s dobrou ergonomií a snadným ovládáním vhodný pro ty, kteří občas potřebují navštívit některou z wapových stránek.\nŘekli byste, že je to jeden z nejnižších modelů?\nNáš subjektivní názor: Designově povedenější a celkově vyrovnanější přístroj než A70. 4096 barev displeje není v dnešní době příliš závratná hranice, ale v této třídě dostačující. Pokud bude A75 jen o pár stokorun dražší než A70, bude pro budoucí majitele rozvaha složitější, po kterém modelu sáhnout.\nAX75 zatím uzavírá lowendovou řadu A. U tohoto modelu je sporné, zda mu lze ještě přiřadit hanlivé slovo lowend, neboť je na tuto třídu až příliš dobře vybaven. Displej s 65 tisíci barvami, podpora MMS, polyfonní vyzvánění a IrDA jsou na nejnižší třídu poměrně neobvyklé vybavení. Zcela jistě se bude líbit design telefonu, který se z celé řady povedl nejvíce. Vzhled je dokonale sladěný s ovládacími prvky a chromované doplnění lišt mezi řadami kláves a v okolí reproduktoru mu dává na pocitu nečeho vyjímečného. Při zkoušce ovládání jsme u prezentovaného modelu nenašli žádnou výtku a telefon nás příjemně překvapil.\nAX75 je až příliš povedený model na lowendovou řadu a zcela jistě bude oblíbencem v řadě A\nNáš subjektivní názor: Pokud se dostane cena AX75 na cenu kolem 3500,- a níže, bude to hojně kupovaný model, který si oblíbí převážně děti (IrDA, MMS) a ti náročnější z nenáročných uživatelů ;o). Má líbivý vzhled, dobré ovládání a plno funkcí z vyšších modelů. Má tendenci být podporován operátory v jejich sadách\nModely z řady A se pro letošní rok opět dostávají někam dál, než předchozí rok. Otázkou ale zůstává, zda je rozumné mít v lowendové třídě tolik zástupců a jestli není tato velká nabídka pro budoucí zájemce až příliš velká dezorientace. Možná by řadě A více slušelo mít pouze dva modely v různých nabídkách, než modely tři s poměrně velkými odskoky v nabízených funkcích. .\n11.03.05 01:12 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... weitless\n11.03.05 01:43 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... Anonymous\n11.03.05 01:44 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... Framkie\n11.03.05 08:20 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... Bond\n11.03.05 08:29 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... BEZY\n11.03.05 08:46 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... haldyr\n11.03.05 10:26 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... romulus\n11.03.05 10:45 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... Jack2\n11.03.05 10:48 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... Gwin\n11.03.05 12:24 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... jakub.karasek\n11.03.05 13:30 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... kesu\n11.03.05 15:00 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... BEZY\n11.03.05 15:06 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... haldyr\n11.03.05 15:44 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... Framkie\n11.03.05 17:21 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... Framkie\n11.03.05 17:39 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... BEZY\n11.03.05 18:00 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... Borix\n11.03.05 18:08 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... weitless\n11.03.05 18:10 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... BEZY\n11.03.05 18:13 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... weitless\n11.03.05 18:16 Re: CeBit 2005 aneb nové telefony přic... Borix


Elektronický platební přízrak - Euro.cz\nElektronický platební přízrak\n11. srpna 2008, 08:00 - Petra Sýkorová\nREFORMA JUSTICE - Pouhých 236 žadatelů využilo v červenci možnost návrhu na vydání nového platebního rozkazu elektronickou cestou. Ministerstvo spravedlnosti je přesto novou službou nadšeno. Zdá se však, že lidé, kteří ji mohou anebo musejí využívat, nadšení úředníků nesdílejí.\nElektronický platební rozkaz mají lidé v Česku k dispozici od letošníhočervence. Zpráva o zbrusu nové službě však poněkud zanikla v každodennímmediálním přívalu tragédií, kuriozit a zvířátek. Možná i kvůli tomu si částveřejnosti plete platební rozkaz s příkazem k úhradě.\nPlatební rozkaz je přitom velmi zajímavá listina. Jde o rozhodnutí, kterésoud vydá buď na základě vlastní úvahy, nebo žádosti žalobce. Uplatňuje sev případech peněžitých pohledávek, o nichž, alespoň na první pohled, není sporu.Má takřka neuvěřitelný transformační potenciál. Za pouhých patnáct dní sez obyčejného kusu papíru, jímž je v okamžiku vzniku, může změnit v dokument,který adresáta připraví třeba o statisíce korun.\nDoloží-li žalobce ve svém návrhu dostatečně své tvrzení (kupříkladu smlouvou,fakturou a podobně), že mu žalovaný dluží určitou částku, soud se již nemusízdržovat slyšením žalovaného. Jednoduše vydá platební rozkaz. Žalovanému v němuloží buď aby do patnácti dnů od doručení rozkazu zaplatil žalobci uplatněnoupohledávku, nebo aby v téže lhůtě podal proti platebnímu rozkazu odpor. Dojde-liodpor soudu včas, platební rozkaz se bez dalšího zruší a soud nařídí jednání vevěci. Ovšem platební rozkaz, proti němuž odpor podán nebyl, má účinkypravomocného rozsudku.\nUž tento institut sám o sobě soudní řízení značně zjednodušuje a zrychluje.Jeho elektronická podoba by pak měla podle slov ministra znamenat další výraznézlepšení. Využitelná je přitom pro všechny spory, v nichž nebude žalobcepožadovat více než jeden milion korun.\nPomalá cesta k rychlosti\nA jak se na elektronický platební rozkaz dívají ti, kteří ho mohou využítnejvíc? Profitem dotázané advokáty zaujala zejména cena elektronického podání.Soudní poplatek se totiž v případě elektronického návrhu snižuje na polovinučástky, kterou je třeba zaplatit za podání papírové. Mnohem méně už všakadvokáti ocenili skutečnost, že bude třeba se smířit s dalším, ne zcelajednoduchým formulářem (k dispozici je na internetových stránkách www.justice.cz v aplikaci ePodatelna).\nDalší zádrhel pak spočívá v nutnosti doplnit podání zaručeným elektronickýmpodpisem. „Ten jsem míval, ale k ničemu jsem ho nepoužíval, a tak jsem ho zasezrušil,“ vyjádřil se k elektronickému podpisu jeden z oslovených advokátů, kterýsi nepřál být jmenován. Přitom zašel mnohem dál než většina jeho kolegů, kteřío vlastním elektronickém podpisu zatím ani neuvažovali. Ministerstvospravedlnosti však věří, že právě poloviční soudní poplatky by měly advokáty,ale i ostatní občany přesvědčit, aby se začali podepisovat elektronicky.\nJenže neochota praktiků k novým postupům není úplně neopodstatněná. Soudce,který si rovněž nepřál, aby zde bylo jeho jméno uvedeno, přirovnal jednáníministerstva k chování automobilky, která uspořádá reklamní kampaň na nový typvozidla. Pak ale začne prodávat jen některé náhradní díly (elektronický platebnírozkaz), nikoliv auto samotné (eJustice). Nicméně zároveň podotkl, že taksložitý proces, jakým je reforma soudnictví, se bez komplikací může obejít jentěžko.\nOficiální a mnohem umírněnější vyjádření k prvnímu měsíci s elektronickýmplatebním rozkazem poskytl tiskový mluvčí Obvodního soudu pro Prahu 1 KryštofJanek: „Význam nové úpravy se naplno projeví teprve po zavedení elektronickéhospisu. Zatím totiž musí být, tak jako doposud, veden spis papírový.“ Podle Jankamají teď soudy paradoxně více práce. „Nově musíme vyhotovovat písemnou podobupříloh, které na soud došly v elektronické podobě. Snížení soudního poplatkuz návrhu na polovinu tak v současné situaci poklesu nákladů na administrativnípráce u soudu neodpovídá,“ říká mluvčí.\nNa papíry nezapomeňte\nPapírové spisy zřejmě hned tak nahrazeny nebudou. „Proces elektronizace byměl být dokončen do roku 2012. Do té doby se postupně zelektronizují jednotlivéagendy,“ tvrdí mluvčí ministerstva spravedlnosti Zuzana Steinerová.\nDalším nedostatkem zpomalujícím úspěšný rozjezd elektronického platebníhorozkazu jsou povinné datové schránky, do nichž má být elektronický platebnírozkaz doručován. Ty totiž zatím neexistují. Zákon o datových schránkách mánabýt účinnosti až v polovině příštího roku. Do té doby má být elektronickýplatební rozkaz zasílán prioritně v papírové podobě. Elektronický platebnírozkaz tak bude minimálně do příštích prázdnin elektronický spíše jen podlejména.