economic clickbeetle: 2017\nOhlédnutí za K. sezónou\nOhlédnutí již poosmé; poprvé jsme začali s ohlédnutím v roce 2009\nŠtítky: orienteering, run4fun\nNa seno s hráběmi, na běh do Senohrab\nVávrův palouk nad Senohraby je místo, kde vždycky fouká, vždycky se hlásí zima a vždycky na podzim se pořádá Podzimní běh lyžařů. Což je jeden z nejrozmanitějších krosů po Praze a okolí, se spoustou bahna, výběhů a seběhů, navíc s bohatou škálou sportovců, od lyžníků po běžce, orienťáky a kajakáře.\nKamče se letos podařilo nejen vyhrát na delší ženské trati 8 km, ale zároveň si i zlepšila svůj (loňský) traťový rekord o několik vteřin na 32:22, což by jí vyšlo na 9. místo v mužích. Jakoby si chtěla zopakovala své umístění z předchozího dne na MČR v krosu, kde byla také 9., i když v ženách.\nPohled jak na model TT 1:72 (foto: Matěj Machytka)\nO tom, že je Kamča díky již pátému vítězství "vládkyně Senohrab", píše i bezvabeh.cz. Pro páté vítězství si mimochodem doběhl i Petr Pechek, který také trénuje v Kerteamu.\nKdo běží v oboře, nožky má nahoře\nSpadané dubové listí, štiplavý chladný vzduch a všudypřítomná napružená atletická tělíčka - takové podzimní atrakce nabízí obora Hvězda při tradičním běhu 17. listopadu, který je zároveň Akademickým mistrovstvím ČR.\nKamča se po čtyřech letech vrátila na místy kluzkou, ale jinak do puntíku vymetenou trať 4400m. Na startu byla řada závodnic, které letos zaběhly pěkné časy - kromě fenomenální Kristiiny Mäki i Lucka Maršánová (9:24 na 3000m), Adéla Stránská (35:45 na Běchovicích) nebo Bára Jíšová (9:52 na 3000m).\nV prvním kole se vyběhlo solidním tempem; Kristiina odběhla zbytku, za ní kousek Lucka Maršánová a za ní trojice, kde byla i Kamča. Na konci prvního kola, tj. kolem poloviny závodu, se zrychlilo a Kamča se propracovala na druhé místo; v závěru se jí podařilo zrychlit a nakonec doběhla za 14:56.2, což znamenalo pěkné mezičasy 7:39 a 7:17\nNa čase je skvělé, že šlo o zlepšení osobáku z roku 2009 hned o 20 vteřin, tj. o cca pět vteřin na kilometr. Pro srovnání, předchozí časy byly 15:17-15:20-15:36-15:32.\nŽe by na čtvrtém místě doběhl lev???\nNa téhle trati je také zajímavé, že Kamča se ochomýtá vždycky kousek pod nejvyšším stupínkem - 2. v roce 2009, 4. v roce 2011, 2. v roce 2012, 3. v roce 2013 a 2. v roce 2017.\nMizuno vs. Inov-8, 3:0\nMizuno tým to při letošní Velké Kunratické natřel týmu Inov-8 3:0, když vyhrál všechny tři hlavní kategorie: muži, ženy a ženy Hrádek.\nKamča se postarala hned o úvodní vítězství týmu a to na hlavní ženské trati, když na loni inovované trati vyhrála o 13 vteřin nad Adélou Stránskou. Obě si tak zopakovaly loňské pořadí. Čas bylo sice o 3 vteřiny horší než loni, nicméně na trati ležel spadlý strom, který trať kosmeticky prodloužil.\nNa vyhlášení u pánů vládly teplé verze "klackáčů"; Nike konečně pochopilo, že je potřeba běloskvoucí model prodat pomocí Jakuba Koháka a jeho kulicha\nNecelé dvě hodiny poté se postavila na start vedly Pavly Schorné a bok po boku vyrazily směr Hrádek. Pavla jako špičková vrchařka šla do kopce hodnů aktivně, Kamča ji pak sbíhala, ale do závěru už to nestačilo. Díky tomu kalupu si zaběhla osobák 13:57.1 - Pavla se těsně na 0.7 vteřiny přiblížila ke svému ženskému traťovému rekordu 13:55.2. Jak jsem psal už loni, obě jsou tak historicky jediné dvě české ženy, které se kdy dostaly pod 14 minut.\nVítězka a vítězka\nTřetí vítězství pro Mizuno dal Honza Janů, který zaběhl historicky 6. nejlepší čas. Měl tak i pěkný prostor v reportáži na ČT. Letos potěšil i Běhej.com pěkným informativním článkem.\nOhlédnutí za MČR klubů\nO letošním mistrovství klubů jsem zatím psal jen na oddílovém bločku. A myslím že ten text za CTRL-C + CTRL-V stojí.\nLetošní mistrovství klubů předznamenalo hektické ladění naší dospělé sestavy, kdy bylo potřeba vyřešit Alčino nachlazení, Pavlovu naraženou nohu a k tomu všeobecný respekt mužů z úvodního úseku. Nakonec černý Petr 1. úsek zůstal v ruce mně.\nHned úvod byl zajímavý - smečka byla zahnána paspulemi do lehce zeleného hustníku, kde se lokty určovalo pořadí ke startovnímu lampionu. Pak pokračoval delší postup na K1, kde jsem se záhy objevil na cestě a zjistil jsem, že jsem úplně sám, že ostatní jdou úplně jinam.\nO pár kontrol dále mne překvapilo, že vidím z jiné strany přibíhat poměrně silné týmy (např. Tomáš Dlabaja - Turnov 1) - tím mi bylo jasné, že farsty jsou musí být velmi nevyrovnané. Pokračoval jsem fakticky stále sám a nejvíc mne překvapilo až vyděsilo, když jsem před polovinou závodu potkal loni bronzový tým Luhačovic 1. V druhé části jsem šel opatrně a po "profesorském výkonu" jsem přivedl tým na slušném 29. místě, jen pár vteřin za Honzou Kopáčkem z Chrasti, našeho hlavního rivala.\nNa 2. úseku naše nová akvizice Jana bezpečným výkonem stáhla na 23. místo (19. na úseku). Nejkratšího úseku se tentokrát ujal Pavel, který trochu bojoval s některými dohledávkami (34. na úseku). Z 27. místa to Alča stáhla až na 22. místo (15. na úseku a tím vůbec nejlepší výkon z nás všech). Hubánek na nejdelším úseku zaběhl velmi solidně (37. na úseku mezi vlčáky) a udržel 28. místo.\nCíl bylo dostat se do třicítky a v téhle chvíli jsme si mnuli ruce, že to díky Kamče určitě tak bude. Nicméně na dalším úseku Kamča neměla svůj den (20. na úseku) a Karlosovi předávala 26. Naštěstí Karlos běžel s přehledem (32. mezi finišmeny), což nás udrželo na 28. místě. Což krásně vyjadřuje naši vyrovnanost - v okolí tohoto umístění jsme byli po každém z mužských úseků. Navíc, věřte nebo nevěřte, je to na chlup stejný výsledek jako loni. Na naše rekordní 24. místo nám přitom chybělo jen sedm minut.\nMůžete se podívat i na dokument České televize, kde tři vážně se soustředící týmy Vysočiny jsou hrdiny pěti vteřin začínajících od 23:59.\nCituji komentář: "Nicméně přípravy elitních běžců probíhaly se stejnou porcí vážnosti a soustředění jako den předešlý..."\nTrocha bolavé inspirace: tři roky poté\nBlíží se zimní období s tréninky kopců v Tiché Šárce. Před třemi lety jsem zde zveřejnil mapku největších laskominek a určitě nebude na škodu si je připomenout.\nDalší z variant je prodloužit 3. trať až k silnici na Horoměřice, OR 7:39\nNašel jsem i ošuntělý papírek s časy ze zimy 2013/14. Z nich vyjímám nejlepší časy:\n1. Červená - prudké, po letech ještě o kus vymletější koryto, závěr pevný, OR 3:48\n2. K Matěji - pozvolné, nyní dost kamenité, závěr prudší, finále schody, OR 2:56\n3. Krátká sjezdovka - začátek sjezdovka, pak krásná stezička, OR 2:17\n4. K Hanspaulce - střídavé, pro delší trénink do kopců nejlepší cesta, OR 3:58\n5. Soborská - terénem - začátek prudký a bahnitý, zbytek po asfaltu, OR 4:00\n6. Soborská - asfaltem - pro atlety; pozvolná, celá po asfaltu, OR 3:37\n7. Betonovka - asfalt a beton, extrémně prudké, echt test žaludku, OR 3:13\nAč o čtyři roky starší, doufám, že se jim na jaře dokážu přiblížit.\nKamče se podařil majstrštyk, když epesně zvládla dvě travnaté desítky ve dvou dnech.\nPrvní byla RunTour v Pardubicích na závodišti; závod, který byl o dost příjemnější, slunečnější a teplejší než loni. Kamča díky přízni počasí a také díky kontaktnímu průběhu závodu zvládla zlepšit svůj loňský čas o minutu na 36:08 (17:53 a 18:15). Což nezní vůbec špatně, když si na trati představíte překážky, trávu a k tomu nutnost předbíhat masu hobíků.\nZávod probíhal ve stylu běží Kamča, za ní její ukrajinský stín a kolem milionový kompars (na rozdíl od filmu si ale kompars za účinkování zaplatil). V závěru Valentyna Kiliarska vystoupala z Kamčina stínu a finišem si doběhla pro zlato. Což zamrzelo, ale alespoň si Kamča před dalšími závody mohla vyzkoušet, jaké je to finišovat s rychlonožkami.\nNevaž se, zavaž se!\nNedělní Kilpi Trail Running Cup na golfové trati na Motole je pro nás už tradiční zastavení. Před třemi lety se tu Kamče podařilo na pěkně obsazeném závodě získat medaili. Letos se závod o další kolo prodloužil. Trať na 10km má nyní cca 250m převýšení a na profilu je vidět, že prakticky jediná rovinka na dvoukilometrovém okruhu má délku 100m. Zkrátla okruh, před kterým má každý smrtelník respekt.\nKamča se na úvod nechala strhnout k velmi ostrému začátku (první kola za 7:33, 7:52). Pak jsme jí s Aličkou museli trochu napumpovat gelem (8:10, 8:07). V posledním kole ji začal sbíhat olympionik David Svoboda, který - ač sympaťák - nechtěl Kamče ponechat třetí místo v absolutním pořadí.\nNekompromisně nastoupil v posledním kopci, Kamču předběhl, ale aspoň se vybičovala k velmi rychlému závěru (7:45) a celkovému času 39:26. Což je impresivní, když si uvědomíte, o jaké kopečky se jednalo. Pěkný závod, pěkná trať, k tomu pěkné počasí a pěkné výkony.\nStanda Bartůšek hecoval diváky slabikováním sloganu "Ka-mi-la!!!" (foto: KTRC)\nPo roční pauze mi letos vyšla účast na Dušičkovém závodě. A stejně jako předloni bylo krásně, což byla zásadní vzpruha pro tři těžké hodiny úprku.\nTentokrát byla I. kategorie - slovy stavitele - "zkouška morálky". A Honza Krejsa si nás vskutku prosvištěl do detailu. Může se zdát, že na 30 kontrolách (22,6 km) toho nelze moc předvést, ale opak je pravdou. Navíc když se člověk snaží neustále zvyšovat tempo, aby dohnal své předchozí chybky, je každý další kilometr solí do mokvajících ran. Ale po pořadě.\nMapa I aneb Masochismus. Hned od startu zahajují bratři Martin a Vládík Krejsové úprk. My ostatní se snažíme v ostružinovém království u Skutče najít si vlastní, co nejméně bolestivu stopu. Jde se trhavě, skupinky se neustále prolínají. Na K4 volím dřívější sestup do velkého lomu, čímž se odpoutávám a sbíhám si efektně Martina Krejsu - a s ním jsem až na drobné volby v kontaktu až do konce mapy. Po průběhu téhle krvavé části závodu vypadám jak nedokončený impresionistický motiv od laciného tatéra.\nDokonce jsem se dostal i na stránky O-news\nMapa II aneb Kluci, najděte mi mé oči! Po povinném úseku mám Martina už kus za sebou. První delší postup volím odvážný traverz, přece nepůjdu trapně po vršku; mám ale nakonec neodbytný pocit, že to nebylo dokonalé. Na dalších kontrolách dohledávám, zejména na K11, kde ztrácím dvě minuty a pak na K12, kde volím postup zespodu. A hle, dobíhají mne bratři v triku a s nimi i Karlos. Na K13 je zajímavá volba, volím silnici, pak sešup ke kontrole - ale ouha, větev prásk, a kde mám brýle? Po chvilce hledání ve čtyřech je nachází Vládík - díky všem za pomoc! Na místě slavnostně slibuji, že až spolu budeme svorně dobíhat do cíle, tak nebudu spurtovat.\nMapa III aneb Není čára jako čára. Na první občerstovačce si Vládík bere camelbak, což z vraníka udělá velblouda a tak se snažím trošku přidat plynu na pile. Na kopii staré mapy se vydávám suverénně směrem k černé čáře, která vypadá jako jasná transportní cesta. Ale ouha, ona je to jen čára vzniklá z kopírování původně přehlé mapy... Na konci mapy mi lidé z kratších tratí nicméně říkají, že jsem zřejmě první. Což je fajn, odpovídám, ale zatím jsme v půlce závodu.\nMapa IV aneb Tomíkův stín. Začátek probíhá dobře, tempo vysoké, i když často se prodírám podrostem a nemám ideální mikrovolby. Na občerstvovačce se hlásím o svoje gely, ty ale nikdo nemá - kdybych ale chtěl cukr v podobě rumu, tak není problém - volím ale jen cukry bez rumu. Což se později ukazuje jako zásadní chyba. Na K21 dohledávám dvě až tři minuty v pasece zašitou kontrolu, pak nevidím ani K22 a hle, někdo je za mnou. Aha, Vládík - ale kdepak, je tady Tomík. Toho jsem, díky tomu že běží jen pár měsíců po operaci, skutečně nečekal. Na další kontrolu nasazuji, ale už cítím deku pana Ivoše Nováka. A je pěkně těžká. Tomík mi v kopci nastupuje a já se proměňuji na duchaprázdné čisté lepítko. Modlím se, abych se už našel na občerstvovačce. A slibuji si, že tam sežeru, na co přijdu. Naštěstí, když se tam dobelhám, moje gely na mne čekají! Pak už stačí jen pár minut, až se dostanou do krve. No a pak se rozbíhám dolů jak křtem znovuzrozený.\nMapa V aneb Z cíle rovnou do léčebny? Cíl byl zvolený těsně vedle léčebny u Košumberku, kde se léčí nemoci pohybového ústrojí. To se po Dušičkáči může hodit. Když vybíhám kopec v Luži, štěkající psi pod kopcem mi ještě nedávají signál, že by se Tomík blížil a tak dobíhám v klidu za 2:58 do cíle.\nDušičkáč se mi opět nesmazatelně zapsal do paměti - ne ani díky celkovému umístěním, ale tím, o jaký boj šlo. Bylo to těžké tím, že závod byl trhavý, plný chybek, že jsem běžel velkou většinu sám a pak že mi i dost došlo. Holt poučení do další sezóny, pokud čtyřicetiletého veterána vůbec lze ještě poučovat.\nKdo se bojí, nesmí do lesa...\n... natož do lesoparku. Konkrétně myslím do Prokopského údolí, jednoho z geologických a botanických království Prahy.\nNicméně opatrnost během Prague Park Race v Prokopském údolí byla namístě - ranní vichřice Herwart a pokračující silný vítr budil skutečný respekt, přece jen pojem "letecký závod" se obvykle nebere až tak doslova. Pořadatelé naštěstí vyšli obavám vstříc a posunuli start o dvě hodiny; dokonce i velkoryse váhajícím účastníkům nabídli přeložení na jeden ze závodů příštího roku.\nZ obou stran paneláky, ale mezi nimi skvostné výhledy na pestrém profilu\nKamča sice na rozdíl od loňska nebojovala s Pavlou, které se přes spadlé stromy nepodařilo dojet do Prahy, i tak si ale zaběhla svižně díky kontaktu se Zuzkou Krchovou, která reprezentuje ve skyrace a zvítězila o 1:40. I když její čas je o něco horší než loňský, podmínky byly nesrovnatelné; a hlavně, v absolutním pořadí (mužů i žen) by stačil na 5. místo (loni 7. místo) a v kategorii mužů nad 30 let by znamenal, pánové držte se, stříbro.\nVtipné je, že všichni čtyři před ní jsou nebo nedávno byli reprezentanti, každý navíc z jiného sportu (sic!): 1. Janů - vrchy, 2. Procházka - orienťák, 3. Holuša - atletika a 4. Remeš - běžecké lyžování.\nHra, která měla premiéru před 12 lety a stále se hraje, je buď fenomén nebo odrhovačka. V případě Teremina v podání Dejvického divadla není žádných pochyb, do jaké kategorie ho zařadit.\nLev Těrmen je až tak neuvěřitelná osoba, že jsem si musel v detailu projít internet, zda na nás Petr Zelenka neušil nějakou mediálně dobře pokrytou fikci. Kus úspěchu téhle hry spočívá v tom, že se našla postava, která kombinuje genialitu, špionáž, pokroky v elektronické hudbě a to navíc v rámci historických zvratů meziválečného období.\nAnsámbl divadla je po tolika letech do detailu sehraný. Vedle Ivana Trojana je perfektní především David Novotný v roli Hanse Goldberga jako židovského obchodníka a hlavního partnera Teremina. Navíc poté, co soubor loni po dvacetiletém angažmá opustil, jde o příležitost si ho stále v Dejvicích užít.\nNejméně "dejvický" je podle mne třetí zprava Jiří Bábek, který je ve skutečnosti principálem Komorní činohry Praha\nPozitivní recenze z divadelních webů by člověk jen opakoval na x-tý způsob. Takže stačí jen zkopírovat, co o Dejvickém divadle napsala herečka Marie Doležalová v knize Kafe a cigárko a co vděčně koluje po internetu: "Málokdo ví, že svět herců je kastován podobně jako společnost v Indii: poslední kastou jsou herci z oblastních divadel, střední třídou jsou herci ze všech pražských divadel včetně Národního, pak dlouho nic a bráhmani hereckého světa jsou herci z Dejvic."\nTrofeo Vanoni - trofej jak na Vánoce\nPřed pěti lety Kamča běžela s Pavlou štafetu v běhu do vrchu v Morbegnu a zaběhly si pro stříbro. A protože platí, "never change the winning team", letos si tento "jihočeský tým" dal repete ve stejné sestavě a stejném pořadí úseků. Opět šlo o mezinárodní mistrovství Itálie; a opět konkurencí byly nejen Italky, ale i silné Britky.\nTrať v Morbegnu děvčata znají, protože sem pravidelně jezdí na individuální závod; loni zde byla Pavla 1. a Kamča 3. Štafety jsou ale jiná káva. Navíc došlo za rok ke změně bot ze Salomonu na Mizuno, takže byla otázka, jak úspěšně se vypořádají s kluzkými cestičkami a seskoky ze zídek.\nJeště kousek nahoru, traverz a pak hurá neohroženě dolů\nA dopadlo to na jednušku. Na 1. úseku Pavla rozeběhla výborně, nechala před sebou jen Britku, u kterých věděla, že finišmenka je výrazně slabší. Kamča na 2. úseku vyrazila a brzy se dostala na čelo závodu. V zádech ale neustále cítila fenomenální Alici Gaggi, která letos vyhrála Světový pohár v běhu do vrchu. Nicméně neustále nad ní navyšovala náskok, aby nakonec protnula pásku s minutovým náskokem.\nNejen Andrej Babiš byl v sobotu v záři reflektorů\nHlavní trofejí z Trofea byl obrovský bochník sýra. Italové nezklamali, stejně jako Češi nezklamou, když obdaří vítěze tekutým mokem. Kamča si navíc užila pár minut slávy i díky nejlepšímu času na obou úsecích.\nBěhem babího léta jsme podnikli výlet do Fredrikstadu, který leží co by kamenem dohodil od Haldenu, Mekky orienťáků celého světa. Možnost zaběhnout si během "indiánského" léta v norských bažinkách, borůvčí, na žulových kamenech a v hustníčkách byla zkrátka neodolatelná. Stejně tak uvažovala i spousta dalších Čechů, kteří okolí Fredrikstadu znají z lyžařských závodů, a tak na závodě byla hojně slyšet čeština.\nZádumčivé terény v okolí Fredrikstadu (foto: pořadatel)\nV závodě Kamča srdnatě bojovala a s místními specialistkami vybojovala 4. místo. Se svým umístěním 40. ze 83 mezi muži "lang" musím být také spokojen. Alička si také vyzkoušela severský terén, naštěstí trať D10 byla výlučně po cestičkách v okolích lyžařského areálu místního lyžařského klubu.\nMimořádně pěkná střední pasáž mužského závodu\nNejvíc pohádkově ale zní, že závod byl dobře dostupný autem - na rozdíl od 14 hodin do skutečného Fredrikstadu je to sem z centra Čech jen o něco více než hodinu. Teď už jste se asi dovtípili, že je nutné si norštinu přeložit do češtiny a že Fredrik = Frederic = Bedřich; tudíž že myslím epesní závod v Bedřichově.\nKdo nevěří, ať tam běží; anebo se alespoň podívá na video, které poetikou vůbec nepřehání.\nŠtítky: nedělní chvilka, orienteering\nBahno a mlha\nPoslední tři víkendy jsem měl možnost objevit se v Jizerkách. A pokaždé pršelo. Po mistrovském víkendu by se mi skoro chtělo použít i jiné, o dost barvitější slovo.\nNa podzimní mistrovství na klasice ale takové počasí asi zkrátka už patří; bez mlhy by v bučinách byla jinak zbytečně velká viditelnost. Celkově je bučina nad Raspenavou, lemující Jizerky ze severu, o dost jiný než smrkový zbytek. Průběžnost je poměrně velmi dobrá a nálet není ani tak hustý. Ve svazích se navíc rychle tvořily pěšinky, což dost zjednodušilo orientaci. I proto odstupy v řadě kategorií nebyly nijak velké a bylo potřeba se nebát a valit.\nTo nicméně platilo hlavně pro semifinále, které pro mne veterána v H40 znamenalo o trochu delší middle na 47 minut a 12. místo. Ve finále se hlavní kategorie zpotily o dost víc, když v mužích jen 6 mužů dal závod pod 110' a jen 2 ženy pod 80'. Stejně jako loni jsem měl velkou část fakticky téměř stejnou jako elita žen a tak bylo dobré se porovnat - zatímco na prvním dlouhém postupu se mi cesta spíše nevyplatila, na druhém postupu to byla zlatá volba, která mne vynesla v té chvíli na průběžné 7. místo. S ženami jsem měl navíc společných posledních 6 kontrol, kde jsem dost chyboval a od Kamči dostal dvě minuty, což byla škoda, protože každé vítězné porovnání s mojí drahou polovičkou se počítá. (I když pro rodinnou pohodu je možná lepší pravý opak.)\nČást mužské elity, dlouhé postupy jsme měli velmi podobné\nNakonec jsem doběhl spokojeně 11. a pár posledních chybek by mi stejně mnoho nevyřešilo. Takže spokojenost, vlastně jde o můj možná nejlepší výkon v konkurenci mých dávných soupeřů, na které jsem se vždycky díval z uctivé vzdálenosti. Moje drahá polovička závod rozeběhla špatně první delší volbou, pak ji doběhla Vendula Horčičková a v tandemu si doběhly pro 1. a 4. místo. Pro Kamču to znamenalo pár bodíků pro cenné celkové 3. místo v Českém poháru. Nicméně i kdyby doběhla poslední, o bronz by nepřišla, protože měla stále ještě jeden dobrý výsledek v rezervě.\nJelikož se do Dejvického divadla nedá dostat jinak než hacknout servery Ticketpro, nezbývá než si ansámbl užít při štacích na jiných jevištích.\nLetos byla příležitost zažít Jaroslava Plesla při Hamletovi v rámci Letních shakespearovských slavností. A jelikož jsme na divadle venku a dokonce před Míčovnou Pražského hradu nikdy nebyli, volba byla jasná. Navíc si člověk mohl připomenout pouze rok starou oslavu padesátin pana Nejedlého, kde se mastnými tácky likvidoval Letohrádek královny Anny. (Mimochodem si tipněte, kolik z hostů je nyní subjekty trestního řízení.)\nJedním z prvků Dejvického divadla bylo využití mobilního telefonu, anebo sborové sledování hodinek poté, co na nedaleké věži začaly odbíjet hodiny\nJaroslav Plesl ukázal, že je skutečně zdatným nástupcem Ivana Trojana a že zvládá široký rejstřík poloh, zejména labilní, vyděšené, zmatené a nenávistí svírané typy. Jeho expresivní výjevy, které v Černé díře vypadaly až přehnaně, se na velkém jevišti vyjímaly výborně. Hodně se mi líbila i Lenka Vlasáková jako Hamletova matka; krásně se stylizovala do role matky, čímž navázala na docela velkou tradici českých dam-hereček. Hynek Čermák byl trochu schematický, ale co čekat od role, kde se v zásadě jen postává opodál. Nicméně pro zážitek z Hamleta bylo nakonec zásadní jiné - to, že organizátoři měli dostatečnou zásobu dek a podušek pod zadek.\nDruhým divadelním zážitkem byla Pýcha a předsudek v Národním divadle. Ve srovnání s komorními scénami, kam běžně chodíme, zde byly impresivní kulisy velkého jeviště; dokonce v jedné části hry, kdy se využívala hloubka jeviště, byly vzadu postavené mikrofony. Pavel Batěk jako Darcy měl neuvěřitelný účes a s tím spjatý i neuvěřitelně aristokratický projev. Magdalena Borová, kombinující křehkost a temperament, potvrzuje, že se v roce 2004 zcela zaslouženě stala Talentem roku. Celkově jde o lehčí repertoár, s koncem trochu jak z červené knihovny, ale s vtipnými detaily, třeba když si David Prachař jako pan Bennet neustále čte v knížce, přičemž její velikost symbolizuje jeho aktuální ekonomickou situaci.\nCíl zněl jasně - provdat pět dcer, a to za každou cenu\nJen o několik dní později nás čekala audience u Jejího Veličenstva, královny Alžběty II. Představení jsme si užívali z krajní řady na 3. galerii, což bylo fakticky jak z ptačí perspektivy. Hra je poměrně netypická svým jednoduchým formátem, kdy se střídají jednotlivé audience, záživná je myslím zejména pro ty, kdo si dobře pamatují reálie poválečné britské politiky, včetně posledních několika premiérů. Iva Janžurová navzdory svému věku (76) a nedávné operaci srdce hraje neuvěřitelně s přehledem a na postavě královny ukazuje, jak se "normálnost" a čistota charakteru dokáže kombinovat s obrovským tlakem její funkce. Myslím, že nejzajímavější je část s princeznou Dianou, která byla i ve skutečnosti kritickým bodem pro celou monarchii a možná by si proto zasloužila delší zpracování; málokdo z nás plebsu dobře chápe, o jak složitý problém se jednalo. Na závěr si Iva Janžurová zasloužila standing ovation celého Stavovského divadla.\nCo kdybychom tu lednovou šaškárnu zrušili a vrátili se k monarchii, když už máme tak úžasnou královnu?\nPěkné prázdniny 2017\nPo přečtení profilu legendy českého OB Jany Cieslarové na O-news mi došlo, že by bylo záhodno své reportáže osolit či opepřit retrospektivami do minulosti. Protože legendy budou žít, jen když se o nich bude vyprávět.\nDnes dojde na Honzu Vokurku. O něm Vám, děti, Google mnoho nepoví, pokud si nespojíte, že právě tento Honza Vokurka je úspěšný a odvážný zakladatel značky sirupů Kitl. Ale pojďme na něj oklikou. Připomeňme si, že příští rok se poběží Světový pohár na Petříně (nebo na Vyšehradě). A kdeže se v roce 1995 konala "oficiální světová premiéra" parkového orienťáku? Na Petříně! (viz str. 14)\nK závodu se váže studentská legenda, kdy se v jedné z menz Honza Vokurka s kamarády vsadil, že si závod také zaběhne. Ale jak to vykoumat? Jednoduše. Ze svého kamaráda z ciziny udělal cestovního agenta, který do Prahy údajně přivezl závodníka z Jižní Afriky. V té době nebylo tak jednoduché provětrat Internet a něco z nějak dostat, nemluvě o tom, že Jižní Afrika nebyla naší optikou úplně spořádané místo na zemi; Nelson Mandela byl tehdy prezidentem sotva rok a mimochodem ještě dalších 13 let si pobyl na americkém seznamu teroristů.\nCelý kanadský žertík dopadl na výbornou a Honza Vokurka (jméno jeho alter ega si už bohužel nepamatuji) se skutečně postavil na start a závod docela slušně zaběhl vedle světových hvězd, včetně tehdy famózního Rudolfa Ropka. O tom všem píše časopis Orientační běh z roku 1995, který tehdy perfektně (řekl bych až legendárně) vedl Kamil Arnošt.\nA jak že to souvisí s Pěknými prázdninami 2017? Téměř nijak, ale právě proto o tom píšu. Pro mne nebyly Pěkné prázdniny příliš pěkné - chytil jsem střevní chřipku, která s rodinou cestovala z Plzně přes jižní Čechy, do Prahy a pak do Jizerek. A tak jsem se dostal do akce až na E3. Protože tedy nemám o víkendu o čem jiném psát, musíte vzít zavděk jen tím, že zmíním perličku související s mojí startovní pozicí; startoval jsem - a teď přichází dramatická pauza - dvě minuty za Honzou Vokurkou.\nJelikož jsem terénem cestoval polopěšky, překvapilo mne, když jsem na K18 zaslechl rytmické hekání jak od tenistky Moniky Selešové. Ha, Honza Vokurka a takový projev? To hekání asi nevydržím, říkal jsem si. Naštěstí se ale vydal postupem přímo ke kontrole, přičemž mně bylo z detailního přečtení jasné, že skalní sráz je zrádně souvislý. Postup šikmo napřímo pak znamená velkou obíhačku až dozadu. Zvolil jsem tedy výstup zprava a kochal se tím, jak jsem nad reprezentantem Jižní Afriky vyzrál. Když jsem se blížil ke kontrole, měl jsem jako zadostiučení ještě jednou akustický kontakt, tentokrát ale zespodu od skal.\nTo byl ve zkratce můj hlavní, a přiznám se bez mučení, poněkud bizarní zážitek z Pěkných prázdnin. Zbývá jen dodat to hlavní: Aličce se podařilo v E1 být na 2. místě v D10 a Kamča celkově vyhrála elitu, i když v E1 i E2 běžela v útlumu, daném agresivní (zřejmě) rotavirózou. Jen škoda, že místo elity neběžela H55, mohla vyhrát krásnou sekeru. Na druhé straně, kdyby běžela D55, dostala by jen slipové vložky - a mohla by řešit, k čemu je dámy v tomto věku potřebují.\nPražský kros Dvě kola při zdi je stálicí pražského krosového nebe. Možná je za jeho oblibou tombola s nářadím, možná tekutý chléb, nelze vyloučit ani podprahový efekt rozdávaného chleba se slaninou.\nPro nás jde hlavně o tradici, kdy si zaběhnou i naše děti a kdy se Kamča porovná se svými historickými časy, ať už jde o rok 2010, 2012 či 2013. Letos je potěšitelné, že se jí - opět na kratší trati jednoho kola - podařilo o 8 vteřin vylepšit skvělý čas z roku 2010; na trati cca 4,2 km s kopcem je 14:50 slušný kalup.\nNa prvním místě je úsměv pro média\nJeště o stupínek větší radost nám udělala účast Majdy a Marečka na trati 200 metrů. Jak je již v naší rodině tradicí, děti tento závod běžely v sandálkách; Magdalenka dovedla úborovou etiketu k dokonalosti, když k sandálkům přidala i šatičky.\nMareček chlapce o dvě hlavy vyššího do cíle přespurtoval ve stylu Petera Sagana (ani k tomu nepotřeboval lokty)\nŠtítky: Magdalena, Marek, run4fun\nBez dětí se šlape líp\nOberbergensee - Grubenjoch (2337): První zastávkou na cestě do Dolomit byl kultovní terén u Oberbergensee. Hned u jezera vidíme startovní lampionek; holt místo orienťáku vskutku zaslíbené. Nicméně sami jsme usoudili, že lopuchy jsou příliš vlhké a kameny příliš četné na to, abychom z tréninku "na tušáka" něco měli a tak jsme lopuchy nechaly vlastnímu osudu. Na vrcholu, kde ostře fičelo, jsme podle vrcholové knihy byli první po 3 dnech a pod vrcholem potkali jen stádo koz a kozlů. Ti na nás šli stejně urputně, jako dole v údolí mladí býčci u napajedla. Že by se jim nelíbila červená reprezentační bunda od Nike?\nGrubenjoch nabídl výhledy hned na několik různých alpských ledovců\nKarerpass - Pas dal Vaiolon (2560) - Rif. Rod di Vael: Pochodem okolo Rotwandu v masivu Rosengartenu zahajujeme túry s hlavním cílem vyzkoušet kvalitní capuccino na horských chatách. Ještě předtím se ale rozehříváme orienťákem lety v kamenitém labyrintu pod Latemarem. Mapa z roku 2010 (já běžím na střídačku WE, Kamča MA) je úžasně spolehlivá, jen je kuriozní, že se lesem posouvají štěrkovité splazy, dokonce až o stovky metrů. Dělat zde revizi mapy může být pěkná lekce z geologie a ze studia erozních procesů.\nPrvní dny bylo trochu více akce v povětří\nPasso Rolle - Mt. Mulaz (2906): Tento trek doporučuji, nabízí ojedinělou možnost dostat se na jeden z vrcholků impozantního masivu Pale di San Martino. Nahoře se nabízejí krásné panoramatické výhledy. Poblíž na Rif. G. Volpi di Misurata je i dobré capuccino.\nZvon na vrcholu Mt. Mulazu\nPasso di Vallés - Cima della Venegiotta (2401): Krátká procházka, která ale nabídla podobně skvostné výhledy jako Mt. Mulaz, jen výrazně více zadarmo; pěkný cíl pro děti. Pěkný je i kříž na Cima Vallés o Venegiota. V jezírku neváháme a dáváme krátkou očistu. Jinak zde jsme si potvrdili, že se Italové překvapivě málo věnují značení odboček na menší vrcholy, kam nezavítá tolik lidí. Minimálně tři odbočky nebyly - na rozdíl od mapy z roku 2013 - vyznačené.\nNa hřbítku za Kamčou je vojáky skrznaskrz provrtaná skála\nPasso Rolle - Cavallazza (2324): Opět kratší "znouzectnost" po vydatném závodě. Nicméně výlet opět stál za to, nejprve průlezy chodbami z 1. světové války, potom na vrcholek a nakonec hurá do jezírek jak z Pána prstenů. Zpátky procházka magickým lesem z JWOC 2009. I když krátké, opět se nabídly pěkné rozhledy.\nV pozdním odpoledni jsme měli Marmoládu jen pro sebe\nPasso di Fedaia - Belvedere (2479): Na cestě domů ještě volíme atraktivní hřebínek mezi Piz Boe a "Marmeládou". Nabízí úžasné panoramatické výhledy, včetně Alp, Marmolada jak na dlani. Za málo potu hodně muziky. Jinak při dojezdu v noci na jih Čech jsem za Třeboné intuitivně zpomalil, protože jsem si vzpoměl, jak zde loni bylo v noci živo. A skutečně, i letos jsem na silnici potkal srnku a to u Horního Žďáru, prakticky na stejném místě jako při loňských návratech.\nTřídenní v Dolomitech\nItalský orienťák jsme si před 10 lety užívali na Altiplánu; před 7 lety na Karersee mezi Rosengartenem a Latermarem; a loni na Monte Agaro a nad údolím Valsugany. Letos možná přišel vrchol - zatímco se světová elita brodila v estonském bahně a rasovala v estonských křovinách, my jsme v každé ze tří etap Dolomity 3 Days běhali v luxusních italských terénech, za nádherného počasí a z arén s dechberoucími výhledy na štíty.\nE1 - údolí Venegia, start 1780 m.n.m.: Middle probíhal v poměrně náročném terénu, zjednodušil ho ale malý počet kontrol v lese, tudíž se vytvářely pěšinky a v orientaci pomáhali i dohledávající veteráni. Malý počet kontrol a malá variabilita tratí byly asi jediný pořadatelský hřích, který byl nabíledni zejména v takto úžasném terénu, kde zajímavých objektů je přehršel. Ve startovním koridoru bylo ještě zajímavé staccatto v minutě, kdy probíhal zároveň clear, check a vydávání popisů. A to i proto, že popisy byly na širokém papíře a nevešly se do řady popisníků.\nI takto může vypadat volba umístění startu\nPak nás ještě pobavila organizace autobusu z hromadného parkoviště do centra - stejně jako loni se ukázal fundamentální střet italské a švédské kultury, když Švédi poctivě stáli frontu, aby je potom při vstupu do busu smetla masa předbíhajících. Italové samozřejmě ani nestíhali přepravit závodníky včas, ale to při vícedenních moc nebolí; při zpoždění se mohlo jít na krabičku.\nNejzajímavější část E1; chyboval jsem na K7, když jsem se držel příliš nahoře a v hůře přehledném terénu se špatně dohledával na všudepřítomné vodě\nE2 - Passo Rolle, start 1960 m.n.m.: V této etapě se mi opět vybavily momenty stavění kontrol při našich oblastních závodech ("Dej tam maximálně 35 kontrol, víc stojanů stejně nemáme."). Závod začínal pekelným postupem dolů-nahoru-dolů po kravské louce, kde jsem si zavařil mozek a pak z louky seběhl o 90 stupňů jinam a chvilku jsem se hledal i mimo mapu. Což bylo poučení, že nejhorší, co se může stát, je přejít z "objektového" mapování na "český styl" mapování, totiž na styl "já to přece všechno vidím".\nDo této části (mapa není mé trati) jsem naběhl střemhlavě a bezhlavě\nPoté hlavní část závodu proběhla v pěkném mírně zvlněném plateau. Na závěr byl servírovaný (pro pár hard kategorií) dezert, totiž přeběh do panenského horského terénu JWOC 2009, kde suché větve trhají kůži, voda v trávě je z velké části ještě původem sníh (co zde napadl v červnu) a kde se člověk zastaví 30m od kontroly zoufalý, zda dohledávka bude na minutu nebo na 5 minut.\nShromaždiště téměř jak na českých Béčkách (vpředu stan Martinky a Petra Zvěřinových)\nE3 - San Martino di Castrozza, start 1500 m.n.m.: V poslední etapě jsme si s Kamčou spravili chuť, když Kamča byla 2. a mně se podařil poměrně čistý závod (3. místo, 17 vteřin za 2. místem) a jen mne trochu rozladila obíhačka spodem, kde jsem se trápil chůzí v horku a kopci. Mimochodem na závodech byl i pan Adolf Kempf, kterého potkáváme prakticky na všech evropských vícedenních, včetně Prague Easter. Jezdí ve své dodávce, na shromaždišti vytahuje solární panel a vůbec vypadá neuvěřitelně. A to jsem neřekl to nejdůležitější, totiž že jde o ročník 1926; ano, tohle číslo skutečně není překlep.\nTakticky bylo zajímavé, že na čísle nebyla nikde vidět kategorie\nNa závěr se přiznám, že nechápu, proč 500 Čechů dalo přednost brodění v pasekách a hustníkách pod Tatrami před pobytem ve 2000 m.n.m. Že by solidarita s "astonishingly/estonishingly" zeleném MS v Estonsku? Stačilo přitom jen přidat 19 euro na startovném, dvě a půl hodiny cesty navíc a místo Pribyliny byl člověk ve Fiero di Primiero s výhledy podobnými, jako když se startovalo před pár lety přímo pod Matterhornem. Pro mne osobně byla volba jednoznačná - s pobíháním v (mezinárodně uznaném standardu) fekálního napalmu si raději vystačím celoročně na domácí mapě U potkana.\nUkázala Kamča v Africe všem akademičkám záda?\nProlog k článku: V předchozím příspěvku jsem citoval názor, že běh do vrchu je "sport na poblití". Když jsem článek psal, jaksi jsem opomenul, že totéž platí i pro orienťák, pokud se nepovede dát do cíle nezávadnou vodu. Abych si uvědomil svoje novinářské opomenutí, skutečnost se mne rozhodla krutě potrestat a se mnou i další pokolení; opakované vyprázdňování zákeřných bakterií jsem si vyzkoušel na vlastní kůži a se mnou dalších šest členů naší rozšířené rodiny. Nu, aspoň jsem před létem zhubl do plavek (58 kg).\nNedělní hromadnou otravu v Litošicích přežila z naší rodiny bez úhony jen Kamča. Což se jí hodilo, neboť hned v úterý a ve středu následovaly České akademické hry na Suchdole. Jelikož se letos neběží Akademické MS, obsazení špičky mělo daleko k úplnosti, ale i tak se závodu účastnila řada reprezentantek. Sprint v prostoru Lysolaj a Suchdola byl poměrně jednoduchý a Kamča ho - v rámci veřejného závodu - vyhrála, 10 vteřin před Denisou Kosovou. Proto se dostala do netradiční upoutávky na článek v O-news, totiž do otázky, zda všem akademičkám ukázala záda.\nÚvodní partie mužského sprintu\nMiddle proběhl na Vrabcovi, nicméně se využil i prostor skalek na Kozích hřbetech a i jižní svah směrem k Úněticím (Alšova vyhlídka). Díky vyprahlosti si ho závodníci přejmenovali na Afriku. V trochu už zřídlém poli (bakterie skolila další kusy) došlo k historickému úspěchu děvčat z CTB, kdy Kamča byla 2. (23 vteřin za mistryní ČR Vendulou Horčičkovou) a Alča 3., v pořadí Akademického MČR tedy Alča brala cenné stříbro. Děvčata, klobouk dolů.\nPo pěti letech opět na MS\n"Je to sport na poblití," řekla o běhu do vrchu Kamča v roce 2010 v památném rozhovoru pro časopis Orientační běh. To jí ale nezabránilo, aby se letos nevydala do České Třebové na kvalifikační závod na MS v běhu do vrchu. Budíž jí omluvou fakt, že letos se MS běží nahoru/dolů, což je přece jen o něco stravitelnější než jen čistě nahoru.\nV okolí sjezdovky Peklák bylo větrno, 12°C a k tomu ostrá konkurence děvčat vrchařek, které kromě síly v nohách mají i rychlost, např. Lucie Maršánová, aktuální vicemistryně ČR na 5000m, která letos zaběhla 3000m za 9:24. Tomu odpovídal i start, kdy po prvním kopci byla Kamča mezi ženami poslední.\nNahoře tedy pochopila, že by bylo záhodno přidat. A tak nezbylo než pustit to bezhlavě dolů, s cílem využít hřeby a k tomu letité zkušenosti z orienťáku. Téhle taktice nahrávaly blátivé pasáže a traverzy ryzím terénem, kde se Kamča cítila jak ryba ve vodě. Zisk ze seběhu byl klíčový pro získání náskoku, který se pak už jen navyšoval, až v cíl dal minutu na druhé místo. Nakonec 10km (600m převýšení) Kamča zvládla za 49:33; mezi muži by skončila 10.\nBlahopřání od fenomenálního Vítka Pavlišty\nPůvodně jsem čekal, že mi moje drahá polovička z České Třebové přiveze maximálně nějaké ty železniční pražce. Jsem rád, že jsem se mýlil a že - vlastně po pěti letech - přivezla nominaci na MS v běhu do vrchu. Pokud tedy všechno poběží, jak má, pak Kamča vyběhne v italské Promeně 30. července od 10:30 na trať 13km s převýšením 860m.\n4. místo ve Světovém poháru\nO víkendovém MČR v malebné Lipnici se mne hodně lidí ptalo, co že je s Kamčou. Žádné obavy, užívá si na Světovém poháru v běhu do vrchu. A koneckonců proč by ne - kdo z vás by nezvolil víkendový výlet na hezké místo s výhledy na Savojské Alpy, s trochou francouzské kuchyně a k tomu poměrně snesitelný výběh (9km, 820m převýšení), i když v těžké konkurenci zkušených (a vyschlých) soupeřek?\nI díky respektu ke zkušeným (a vyschlým) soupeřkám Kamča zahájila svůj závod opatrně. Pak se slušně rozeběhla a začala mohutně stahovat, přičemž se v závěru dostala až na dohled ke stříbrnému místu. A finiš to byl mimořádně těsný. Nakonec se Kamče jen o vteřinu nepodařilo dotáhnout Pavlu Schornou (3. místo) a ani tuhnoucí Valentine Belloti (2. místo), která doběhla jen o další dvě vteřiny dříve.\nPavla s Kamčou na výklusu po závodě\nSkončit 4. na Světovém poháru v běhu do vrchu je ale i tak obrovský úspěch. A to vzhledem k tomu, že drtivá většina Kamčiných tréninků (dráha a cestičky ve Stromovce) má převýšení v jednotkách metrů. Pro srovnání jak je orienťák náročnější si vezměte, že kdyby Kamča hypoteticky chtěla být 4. ve Světovém poháru v OB, pak by se musela zlepšit tak, aby na klasice byla o parník lepší než naše reprezentantky; jak ukázal poslední závod SP, rozdíl na 4. místo by znamenalo mít minimálně 16 minut k dobru.\nNa rozdíl od loňska jsme na hlavním pražském atletickém klání nesbírali autogramy, ale rovnou účasti. Do předprogramu se na 60m dostala nejen Alička (TJ Dukla Praha), ale i přespolní Magdalenka (SK Chotěboř).\nAlička v čele v oddílovém tričku\nO dvě hlavy menší Majdička jako David mezi Goliáši\nA nakonec si zazávodil i Mareček\nŠtítky: Alice, Magdalena, run4fun\nTak kampak, do Řitky?\nPořadatelský oddíl OK Kamenice se na svém dresu ptá "KAM?"; a v neděli nám jako pořadatelé konečně odpověděli, co tím myslí - do Řitky. Ale neplatilo nomen omen, ba naopak. Konečně se mi podařil závod bez "červeného políčka v ORISu", a bylo z toho na klasice v H21B 11. místo.\nNavíc mne kromě jedné výjimky porazili jen kluci o 10-20 let mladší. Mezi nimi mimochodem i tací mudrlanti jako Štěpán Mudrák, který den předtím doběhl 5. v elitě, aby druhý den doběhl 3. v béčkách. Díky němu mi tedy jednoduchým přepočtem (jedno místo na jednu kategorii dolů) vychází, že jsem vlastně nebyl 11. v béčkách, nýbrž 9. v elitě.\nMami, ty jsi první! A mimochodem, koupíš mi další kopeček zmrzky?\nKdyž už je řeč o heroických výkonech, musím zmínit Kamču, která se na klasice opět na úvod trochu vychybovala, aby pak sbíhala ztrátu a vytvořila pro diváky v aréné drobné drama. Když jsme se shodou náhod seběhli na sběrce, tak jsem v očekávání, že určitě zase půjde o vteřiny, jí maličko vyhecoval. Čímž jsem možná pomohl tomu, že dlouhý úsek do cíle dala za 1:38 (stejně jako Baptiste Rollier), zatímco já za 2:13 (a další holky na bedně za 1:54). Tudíž podobně jako na Paprsku nakonec o jejím vítězství rozhodly pravidelné úseky na dráze na Olympu. A pak že to lízání tartanu k ničemu není.\nPoznáte, čí dres je na stupních aneb jak si aspoň moje oblečení konečně užilo pocity vítězství v elitě\nMimochodem perlička: Kdyby gel od Enervit potřeboval reklamu, tak by se mohl použít příběh o jeho odolnosti - stačí nespotřebovaný přeložený sáček nechat omylem v kapsičce kalhot a pak jen zírat, jak přežije praní a odstředění na 1200 otáček. Ten den byl zkrátka plný příběhů o odolnosti.\n3000m za 9:49.87\nPo dvou dnech, opět jen pár kroků od Petřína, ale tentokrát na Stadionu Evžena Rošického, se odehrávala Praga Academica. Před třemi lety zde Kamča ve slušné konkurenci zaběhla 10:09.41. Letos se závod posunul ještě na vyšší úroveň - prize money, černošky v závodě, k tomu online video přenos a navrch raketa Simona Vrzalová, která na závodech působí, jakoby si odskočila v pauze z večerky.\nOpět konkurence děvčat i o 18-20 let mladších (zdroj: atletika.cz)\nBouřky notně zkropily tartan, ale samotnému závodu na 3000m se vyhnuly. Kamča v dusném počasí a dusné konkurenci vyrazila opatrně a postupně stupňovala tempo. Poslední km šla za úctyhodných 3:11 a celkově 9:49, poprvé v životě pod 9:50. Navíc cenné 6. místo. Opravdu skvělý výkon. Další úspěšnou matkou byla Kamčina sparingpartnerka, jen o rok mladší Daniela Havránková, která se výrazně zlepšila na 10:05.\nJak Kamča honila missky\nKdyž už se vyautovat ze Světového poháru, tak alespoň s grácií a s nějakým výsledkem. Něco podobného si říkala Kamča, když se hlásila na závod Kilpi Trail Running Cup na Petříně. Právě na Petřín je právě uvalené embargo pro orienťácký Světový pohár 2018; Kamča realisticky zvážila, že jí se asi týkat nebude a tak bude lepší se s roční pauzou opět podívat na trailové závody, které úspěšně pořádá Martin Dvořák.\nLetos teprve podruhé v barvách Mizuno (zdroj: ktrc.cz)\nTrať byla o něco mírnější a pro hobíky stravitelnější než před 2 lety. Zpestřením byla účast missek, které si člověk alespoň mohl prohlédnout zblízka, včetně nějakého toho kila na citlivých partiích navíc. Kamče se na delší trati (9.5 km) běželo parádně, vítězství bylo drtivé a v cíli ji předběhlo jen 10 mužů. A stejně jako vítěz mužů Ondřej Fejfar se při honění missek zvládala i dívat na Pražský hrad.\nPaprsky formy na Paprsku\nK Jeseníkům máme vskutku ambivalentní vztah. Na straně jedné, komu by se chtělo v té naší kotlince jezdit někam 4 hodiny autem? Na druhou stranu Jeseníky vyvolávají hodně formativních zážitků - první Kamčino vítězství v dámské elitě při závodě Českého poháru (u Vrbna pod Pradědem v roce 2009), první Kamčina nominace na MS v běhu do vrchu (běh na Kralický Sněžník v roce 2010) a nakonec i můj zoufalý boj s kupkami na Kunčické hoře (v roce 2013 na MČR v middle, poprvé jako veterán).\nNa závody na Paprsku jsme se skutečně těšili; bylo za tím asi to pnutí a svrbění, které má každý orienťák, který si ve velkoměstě vzpomene na to, že ho čeká víkend v horách. Těšili jsme se dvojnásobně vzhledem k tomu, co závodům předcházelo - na začátku května, pouhé 2 týdny předem, byly ještě v okolí centra rolbou upravené stopy. A jelikož se do centra musela vyjít sjezdovka, závody nakonec téměř připomínaly italské či švýcarské vícedenní.\nV pohodě do cíle (foto: Hubánek)\nSkutečnost ještě předčila očekávání: výhledy krásné, počasí příznivé, les parádní a mapa i závody perfektní. Co se týče tratí, klasika byla v dámské elitě poměrně zajímavá; v H21B byla citelně horší, i když i tam se daly vyrábět chyby. Takticky zajímavým prvkem bylo vysoké borůvčí, které výrazně zpomalovalo běh a které se nacházelo jen v části prostoru; při volbě postupů bylo dobré ho vzít v potaz, pokud si člověk dokázal udělat z omezených informací relevantní odhad. Co se týče nedělní middle, nastupoval jsem do ťukačky mezi kupkami s velkým respektem, ale nakonec stavba byla výrazně jednodušší než např. middle v Kunčicích.\nVíkendové výsledky mé drahé polovičky připomínaly hod mincí. V sobotu jí padl orel (pouhá vteřina za bronzem), aby jí v neděli naopak padla panna (bronz o pouhých 10 vteřin). Ale jen ona sama ví, jak málo by stačilo k ještě lepšímu umístění... Oba výsledky jsou v každém případě skvělou vzpruhou po jejím mapovém propadáku na MČR ve sprintu (kdy jí alespoň nemuselo být líto, že pro polovinu startovního pole šlo - slovy Kenta Olssona - o přebor v zahrádkaření na domácí zahrádce).\nPro děti to vypadá docela těžké a ono to asi také bylo těžké.\nZa hlavní hrdinku víkendu bych ale prohlásil Aličku. V sobotu zvládla D10C s úsměvem a v neděli se s Terkou Kamenickou odvážně vydaly na trať P (příchozí), která děti skutečně nešetřila. Za hodinu byly zpátky, bohatší o zážitky boje s horským lesem. A my jen zíraly, jak zkušeně si počínaly: "Jak jste našly tu jedničku? Normálně, daly jsme si azimut..."\nNa rozdíl od mnoha bezhlavých ratolestí se naše děvčata detailně orientují hned na startu\nÚplně nakonec: do kategorie lesních legend lze zřejmě zařadit i prohlášení pořadatelů, že v lese zřejmě viděli losa. Kdo ví, faktem je, že do Jeseníků los občas z Polska zavítá. Co se týče nás, vzhledem k tomu, že Paprsek nám evokuje toužebně očekávané paprsky slunce (a formy), losem se někdy brzy rádi necháme zase inspirovat.\nPo neuvěřitelných sedmi letech jsme opět zavítali do Mariánských lázní, kde místní mloci v květnu pravidelně pořádají komorní třídenní. A jako vždy jsme si v nádherných terénech západních Čech lebedili.\nÚvodní sprint na stadionu pro plochou dráhu byl poměrně nápaditý, nabízel varianty díky plotům a i probíhání ve stopách motorek mělo netradiční nádech. Pak následovaly dvě etapy na Kameništi, kde se nacházely nádherné (a trochu kapří) bažinaté pasáže; přesně kvůli takovým místům stojí zato si s Pet Shop Boys zazpívat "Go West!".\nZde jsem si náramně užil tandem s Honzou Škrabálkem, který za mnou od 1. kontrol letěl, jako kdyby měl padák na zádech. To byla mimochodem kuriozní situace - dva dny za sebou jsme měli sice zcela odlišný start, ale první kontroly byly od sebe 10 metrů. A hned na K1 jsem Honzu doběhl o 8 minut, poté co on běžel na posed, který si pamatoval z předchozího dne (ten byl ale o 200m jinde).\nMarečkův protokol ze závodu; obrázek je výjimečný tím, že na něm není žádná bojová formace\nFinále proběhlo v Maršových Chodech, v nádherném terénu Českého lesa, odkud si ještě živě pamatuji, jak předloni v září foukalo. A podobné drsnější počasí panovalo i nyní, takže si alespoň můžu do bločku zapsat, že i v květnu se stále mají nosít zimní péřové bundy. Což nám ale nebránilo užít si místních krás - zříceniny hradu Kynžvart, rašeliniště v Kladské a pálení čarodějnic v Michalových Horách, kde Mareček dával místním pubertálním pobertům lekce z katy Heian Shodan.\nPrague Easter 2017\nI když letošní Pražské Velikonoce spadly až do poloviny apríla, opět se nesly v duchu nerozhodnosti. Chce počasí říct, že začíná jaro, nebo že končí zima?\nPro každého z našeho oddílu šlo letos tak trochu o premiéru. Pro mne v H40A. Pro Aličku v D10. Pro Janu Benešovou šlo o jeden z prvních závodů v dresu SK Chotěboř. A pro Kamču návrat ke kořenům, když nám úkryt před nevlídným severákem poskytl stan Jindřichova Hradce.\nTak trochu čekáme, kdy se Alička na své buzole uškrtí, ale bláhový, kdo zkouší radit svému dítěti.\nPřed dvěma lety jsem zmínil závěrečnou etapu a na mojí K8, připomínající himalájskou K2. Letos pro Kamču byla zajímavá K4, kterou si spletla s K6, čímž krásně doplnila sekvenci sudých čísel. Mapovat na K6 (viz žluté kolečko) pro ni znamenalo vydat se na přímou (modrou) variantu namísto poměrně jednoznačné (červené) obíhačky. Až na kopci si chybu uvědomila a správně se rozhodla dokončit postup obíhačkou a vyhnout se neúprosné stěně. I tak dostala na postupu od Louise Oram z Bakkelagetu jen 18 vteřin.\nK3 vlevo dole, K4 vpravo nahoře\nPruský kámen, kde proběhla druhá i třetí etapa, je z hlediska výletů parádní destinace. Jde spíše o pozapomenutou vyhlídku, odkud je výhled jak na severní kopce k Ralsku, tak jižně do Kokořínska. Nahoře se nachází plošinka se zvětralým pískovcem, přičemž zvětrání má unikátní tvar pyramid.\nŠtítky: Alice, orienteering


O Přednádraží chce licitovat i ostravský obvod. Skandál, říká majitel - iDNES.cz\n3. září 2013 18:01, aktualizováno 18:01\nDo dražby, v níž mají být kvůli dluhům prodány domy v ostravské ulici Přednádraží, chce vstoupit i místní radnice. Podle současného majitele Oldřicha Roztočila je to paradox. Právě chování radnice totiž podle něj vedlo k současnému stavu.\nMinulost. Z Přednádraží už všichni obyvatelé odešli, domy se mají prodat v dražbě. | foto: Alexandr Satinský, MAFRA\nRadnice ostravského obvodu Moravská Ostrava a Přívoz chce podle své tiskové mluvčí zabránit, aby tam vzniklo ghetto s ubytovnami.\n"Nechceme, aby zde vznikly ubytovny, případně ghetto a problémy s tím spojené. Proto chceme jednat s městem o možnostech odkoupení daných nemovitostí," řekla mluvčí ostravského obvodu Jana Pondělíčková.\nRadnice už k jednání vyzvala ostravský magistrát.\n"Vzhledem ke skutečnosti, že se daná lokalita nachází na území našeho městského obvodu a vzhledem k tomu, že je tato oblast vnímána jako lokalita sociálně vyloučená, není nám lhostejný její další osud po realizované dražbě," vysvětlila Jana Pondělíčková s tím, že obvod v současnosti nemá s Přednádražím žádné konkrétní plány.\nPodle současného majitele domů, Oldřicha Roztočila je zájem obvodu skandální.\nFotogalerie: Jak šel čas\n"Je to úplně skandální přístup. Nejdříve přijdou s demoličními výměry a pak se chtějí přihlásit do aukce, která zatím ani není jistá," komentoval situaci.\nDražba, do které domy na Přednádraží spadly kvůli dvousettisícovému dluhu, je podle něj právně neobhajitelná a její pozadí provází podivné skutečnosti.\n"Jak je možné prodávat deset domů kvůli dvou set tisícům?" ptá se. "Navíc součástí odhadu není kanalizace, o které Ostrava tvrdí, že je moje. Tomu už se nedá ani smát, těžko se hledají slova. Jsem zvědavý, jak by za mnou musela Ostrava jít a jednat se mnou," dodal Oldřich Roztočil. Postupu obvodu i Ostravy označil za účelový s cílem lokalitu Přednádraží zlikvidovat.\nPřed měsícem prý primátoru Petru Kajnarovi nabízel, ať Ostrava koupí Přednádraží, když mohla koupit pozemky fotbalového klubu Baník.\n"Říkal mi, že Ostrava nikdy neměla zájem ty domy kupovat. A najednou obvod postupuje přesně naopak," diví se Roztočil.\nDomy na Přednádraží mají jít do dražby 30. září, nejnižší nabídka je stanovena na milion korun, což jsou dvě třetiny z ceny odhadnuté znalcem.\nTémata: Dluh, Moravskoslezský kraj, Ostrava-město, Přívoz, skandál, Ubytovna, Aukce, dražba, Kanalizace, Ostrava, Petr Kajnar\nOstravské ghetto Přednádraží zřejmě skončí v druhé polovině září v dražbě kvůli dluhům majitele bytových domů. Znalec... celý článek\nPoslední rodina opustila ostravské ghetto Přednádraží. Manželé Kratochvílovi závěrečné dny prožili ve strachu - kvůli... celý článek


KOMIKS: DCKK Smrt v rodině | sarden.cz\nV DC univerzu existuje několik ikonických příběhů. Ikonických a zároveň dobrých. U komiksových kompletů mám občas problém s tím, že obsahují příběhy, které jsou označovány za zlomové a obsahují opravdu některou ze světodějných událostí toho kterého univerza, ale jinak jsou neskutečně špatné nebo vytržené z kontextu. Proto jsem nejásal u několika předchozích Batmanů z DCKK, kteří tímto problémem do jisté míry trpěli, ale o tom radši samotné recenze. Tady se spokojím s konstatováním, že ač jde o RETRO, Batman: Smrt v rodině tímto hendikepem netrpí. Ba právě naopak, jde i přes mírnou naivitu dostatečně aktuální, i když má na krku necelých 30 let.\nA přitom vše začalo potřebou zbavit se jedné neoblíbené hlavní postavy, tedy důvodem, z něhož většinou legendy nevznikají. Kolem roku 1988 si DC řeklo, že se zbaví Jasona Todda, tehdejšího Batmanova pomocníka – Robina. Robin motající se kolem Batmana, to byly jen potíže. Byl prchlivý, zbrklý a svéhlavý. Tedy velmi špatný společník pro pečlivě plánované akce Temného rytíře, a i když se nakonec vše v dobré obrátilo a akce dopadla dle očekávání, rozhodl se Batman, že Robinovi umožní vzít si pauzu a vyrovnat se se smrtí rodičů, po které se ho Batman ujal. Nápad to je jistě dobrý, ale Batman byl odjakživa špatný opatrovník a empatie nepatřila k jeho hlavním přednostem. Robin si to vezme jak jinak než osobně, a tak nad ním Bruce Wayne ztratí dohled. Což má dalekosáhlé následky, protože se Jason dozví, že je adoptovaný, a začne po světě hledat svou žijící matku... Batman (a svět celkově) má mezi tím jiné problémy. Na scénu se totiž vrací Joker, tentokrát vlastnící jadernou hlavici.\nSpousta z nás má Batmana spojeného pouze s Gothamem, ale Batman za svými nepřáteli velmi často cestuje po světě. Ve Smrti v rodině se proto podíváme do Libanonu, Etiopie nebo třeba Iránu. Batman stíhá Jokera a Robin po vlastní ose hledá svou pravou matku, kupodivu na těch stejných místech. To není berlička, to je pořádná berle. Naštěstí to ale jako celek funguje. Dostáváme dynamický detektivní příběh plný soubojů a cestování ve stylu Jamese Bonda. Karate, hračky, teroristi, jaderná hlavice, ještě šílenější terorista Joker, zrada milované osoby. Vše to tam je. A hlavně, když si odmyslíme starší kresbu, stejný příběh by se mohl odehrát klidně dnes. Ty konflikty i geopolitická situace jsou na Blízkém východě a v Africe stále stejné, i po třiceti letech.\nKresba je klasika přelomu osmdesátých a devadesátých let. Ta pravá moderna má teprve přijít, ale klasické retro už je za námi. Panely hýří barvami, Batmana zde zastihnete ještě v jeho staré modro-šedo-žluté barevné kombinaci a kresba je maximálně anatomicky realistická. Jedinou výjimkou je Joker, který svým rozmáchlým stylem a deformovaným obličejem vystupuje z každé strany, na které se objeví, a vnáší neklid a chaos.\nJako bonus dostaneme první sešit, ve kterém se zapojil Jason Todd do boje se zločinem. Shodou okolností také v zahraničí, v Guatemale. Příběh sám o sobě není špatný a svým způsobem je také stále aktuální. Co se týče kresby posledního sešitu, stylem je velmi podobná příběhu z roku 88, vždyť je od sebe dělí jen pět let. Co je jiné je coloring, který díky použité technice působí kupodivu dospěleji. Přitom jde, pokud v tomto případě nejde o záměr, pouze o starší techniku tisku barev s větším rozptylem.\nCelkově je osmnáctá kniha DCKK jednou z nejlepších knih kompletu a ani stáří příběhu jí neubralo nic na působivosti a čtivosti. Mohl bych ji doporučit i těm, kteří komplet nesbírají, pouze mají rádi Temného rytíře a chtějí mít doma jeden z jeho milníků.\nBatman: Smrt v rodině (Batman: A Death in the Family)\nScénář: D. Moench, J. Starlin\nKresba: Jim. Aparo, Don. Newton\nVydavatel: DC Comics, Eaglemoss Collections


Možnosti a způsoby montáže ochranných sítí - Berger-Huck\n+420 466 673 306 info@berger-huck.cz\nDětská lanová hřiště\nSportovní hliníkové vybavení\nOchranné sítě na míčové sporty\nSítě na fotbal\nSítě na hokej a florbal\nSítě na plážové sporty\nSítě a plůtky na lyžařské svahy\nSítě pro ostatní sporty\nSítě antivandalské z oceli\nOchranné sítě na přání\nKrycí plachty na přání\nOchranné sítě pro sklady a regály\nKontejnerové sítě a plachty pro dopravce\nSítě a plachty pro dům a zahradu\nOchranné sítě pro dopravníky a dílenské jámy\nSítě pro transport nákladu\nSítě pro různé účely\nLana a šňůry v návinech\nZáchytné sítě proti pádu osob a materiálu z výšky\nBoční ochranné sítě a plachty na lešení\nPtačí ochranné sítě na budovy\nOchranné ploty pro staveniště\nKrycí plachty na stavby\nLanové hrací prvky dle věku\nLanové pyramidy a věže\nLanové kolotoče Hally-Gally\nLanové houpačky, Ptačí hnízda\nLanové šplhací sítě, žebříky, lana\nBezbariérové lanové prvky\nLanové síťové mosty a tunely\nPlachty na pískoviště, rohože, krytky, doplňky\nAntivandalské ocelové sítě\nDoskočiště pro skok vysoký a tyč\nGymnastické koberce a vybavení\nOchranné žíněnky proti nárazu\nPodložky na cvičení a terapii\nDětské pěnové prvky\nVozíky pro žíněnky\nFotbalové branky a vybavení\nTenisové sloupky a vybavení\nBranky na hokej a florbal\nBranky na vodní pólo\nBranky na rugby\nLanová hřiště Huck\nMožnosti a způsoby montáže ochranných sítí\nDřevěné nebo kovové tyčky\nTyče nebo profily (např. dřevěné tyčky, hliníkové tyčky) vytvářejí trvalou a čistou fixaci. Tyčky se protáhnou sítí a pak se zafixují.\nDoporučujeme průměr dřevěných tyčí: Ø 14 mm\nDoporučujeme průměr hliníkových tyčí: Ø 8-14 mm\nTip: Všechny tyče by měly být protaženy přes síť a upevněny lepicí páskou před montáží.\nDoporučujeme interval: Potáhnout každým okem, tyče fixovat v intervalu 30 cm\nS ramínkovým adaptérem dosáhnete čisté fixace bez ostrých hran. Možnost kombinace tyče a adaptéru. (viz obrázek dole).\nDoporučujeme interval: 15-30 cm\nTyče s ramínkovým adaptérem\nTyčky v kombinaci s ramínkovým adaptérem. Tímto typem fixace zabraňujete rozštěpení dřevěných tyčí a nevyžaduje žádné vrtání skrz tyče (zejména kovové).\nDoporučujeme interval: Tyč protáhnout každým okem, adaptér fixovat po 30 cm\nRychloupínací pásky jsou jednoduchou formou fixace, která může být i rychle odstraněna. Zbytek pásku může být odstraněn.\nDoporučejeme interval: 30-75 cm\nPopulární a výhodný způsob montáže ochranné sítě pomocí háčků.\nDoporučujeme interval: 15-20 cm\nHáčky do dřeva\nTento typ instalace doporučujeme pro rychlou montáž a demontáž.\nDoporučujme interval: 15-20 cm\nKarabina 60x6 mm\nIsilink je systém pro montáž bezpečnostní sítě na lešení budovy. Jednoduše položte dlouhý konec na trubku lešení a umístěte otvor ve šňůře Isilink kolem klipu jako knoflíkovou dírkou. Rychlá montáž není problémem ani při ochranných rukavicích. Plně funkční i v mokrých, studených a znečištěných podmínkách.\nDoporučený interval: 15-75 cm\nProvazy a napínací lana\nLana a šňůry se používají, pokud není potřeba vrtat nebo opracovat nosnou konstrukci. Je také možné dosáhnout trvalé fixace. Pro metr čistého okraje je potřeba 2-3 metry spojovacího lana.\nTip: Utáhněte a zafixujte lano každý metr pro udržení napnutí.\nDoporučený interval: každé oko\nPletená šňůra 2,5 mm - dodáváno volně\nPoužití kabelových pásků je levný typ instalace. V závislosti na počtu pásků je možné dosáhnout konstantní fixace. Mohou být také odstraněny zbytky pásků. Je důležité, aby se pásky byly dotáženy přiměřeně.\nTip: Po montáži odřízněte výčnělky.\nDoporučený interval: 5-20 cm\nUpínací pásky 7,8x300 mm\nOcelová lana umožňují rozměrově stabilní a trvalé upevnění sítí. Používají se zejména k překlenutí mezery mezi dvěma kotevními body. Pokud je síť zavěšena jako závěs, může být posunuta posunutím na jednu stranu.\nOcelové lano 4 mm\nKarabina 60x6 m\nSuchý zip je vhodný pro sítě s rychlou montáží a demontáží. Pozor: Zcela nevhodné pro záchytné bezpečnostní sítě !\nDoporučený interval: 15-30 cm\nKotvící oka do betonu\nKotvící zátěžové oko může být použito pro osobní ochranu do neporušených betonových povrchů.\nDoporučený interval: 2.50 m maximum\nKotevní šroub s okem\nPožárnická karabina 120x11 mm\nMožnosti instalace krycích sítí pro přívěsy, kontejnery nebo korby\nZde najdete různé možnosti pro montáž krycích sítí.\nGumové lano slouží k vedení ochranných sítí a plachtoviny přes kontejnery ve tvaru krabice (pískoviště, přívěsy, nákladní kontejnery atd.). Mohou být nataženy přes okraje kontejneru nebo na stávající ukotvení.\nGumové lano 6 mm\nGumové lano 8 mm\nŠroubované plastové knoflíky usnadňují zavěšení ochranných sítí nebo slouží jako kotvící místo pro napínací lana. Obvykle nemají ostré hrany.\nDoporučený interval: 50 cm\nHáky na korby\nJednoduché vrtané háky mohou být použity pro fixaci krycí sítě. Použití hlavně pro přívěsy a nákladní kontejnery.\nDoporučený interval: 30-50 cm\nHák k našroubování s háčkem\nHák k našroubování s okem\nUpínací gumové smyčky\nGumová smyčka je vhodná pro rychlé uchycení krycích sítí do háčků. Háček se provlékne gumou okolo kraje sítě a zavěsí do korby.\nDoporučený interval: 15-50 cm\nMožnosti instalace sítí na ptáky, sítí na kočky nebo sítí na listí\nTip: Utáhněte a zafixujte lano každý metr pro udržená napnutí.\nDoporučený interval: každé oko sítě\nOcelová lana umožňují rozměrově stabilní a trvalé upevnění sítí. Používají se zejména k překlenutí mezery mezi dvěma kotvícími body. Pokud je síť zavěšena jako závěs, může být posunuta posunutím na jednu stranu..\nKleště na Hog svorky\nMožnosti instalace sítí Huck\nOchranné standardní sítě pro různé účely\nZáchytné bezpečnostní sítě proti pádu osob\nTechnické údaje sítí Huck\nRegistrací souhlasím se zpracováním mého emailu pro účely zasílání novinek, nabídek nebo slev, více na Ochrana osobních údajů.\nVyhrazujeme si práva a vlastnictví na všechny vzhledy,výrobky, katalogové ilustrace, nabídku na internetu, nákresy, skeče, a další dokumenty. Jakékoliv používání nebo kopírování třetí stranou vyžaduje písemné povolení.


Byl vytvořen první interaktivní model mitózy - dělení lidských buněk | Rehabilitace.info\nByl vytvořen první interaktivní model mitózy – dělení lidských buněk\t4.71/5\t(7)\nVydáno v kategorii: Aktuality, Zajímavosti, Zdraví | Dne: 14 září, 2018 | Autor: Tým rehabilitace.info\nSledování proteinů v průběhu mitózy v reálném čase je nyní možné pomocí 4D počítačového modelu.\nMitóza (více zde) – proces, ve kterém se jedna buňka dělí a stává se dvěma – je jedním ze základních procesů života. Výzkumníci z EMBL nyní vytvořili první interaktivní mapu proteinů, která ukazuje, jak se dělí naše buňky. To umožňuje uživatelům sledovat přesně, kde a v jakých skupinách proteiny řídí proces dělení.\nV roce 2010 rozsáhlá studie vedená stejnou skupinou EMBL určila, které části lidského genomu jsou potřebné pro rozdělení lidské buňky (tento výzkum byl součást projektu EU MitoCheck). Ale buňky nefungují na genomické DNA. „Běží“ na bílkovinách, které kóduje. Bílkoviny provádějí většinu práce v buňce. Procesy, jako je mitóza, vyžadují koordinaci stovek různých proteinů v prostoru a čase. Proteiny často pracují ve skupinách, podobně jako odborné týmy stavebních dělníků na velkém staveništi.\n„Až dosud se jednotlivé laboratoře většinou zaměřovaly na jednotlivé bílkoviny v živých buňkách,“ říká Jan Ellenberg, vedoucí skupiny v EMBL, který vedl tento projekt. „S podporou následného projektu EU MitoSys jsme byli nyní schopni přijmout systémový přístup a podívat se na větší obraz studiem dynamických sítí, které tvoří mnoho bílkovin v živých lidských buňkách.“\nVýsledný atlas Mitotic Cell integruje tato data do interaktivního 4D počítačového modelu. V tomto veřejně dostupném zdroji mohou vědci volně volit libovolnou kombinaci mitotických proteinů a v reálném čase vidět, kde a s kým pracují během dělení buněk.\nBěhem dělení buněk (od metafáze po telofázi – poslední fáze dělení buňky) je sledováno pět různých proteinů:\nDomovská stránka atlasu mitotických buněk: http://www.mitocheck.org/mitotic_cell_atlas/.\nDělení buněk je zásadním procesem života. Pokud se v něm něco pokazí, mohou nastat závažné problémy, jako je problém s plodností a nebo rakovina. Ellenberg: „Kromě mitózy zde mohou být vyvinuté technologie použité ke studiu bílkovin, které řídí jiné buněčné funkce, například buněčnou smrt, buněčnou migraci nebo metastázu rakovinných buněk. Při pohledu na dynamické sítě můžeme identifikovat kritické zranitelnosti.“\nCelkově existuje asi 600 různých proteinů, které se podílejí na mitóze v lidských buňkách. Dokončení datové sady pro všech 600 proteinů by vědcům umožnilo plně porozumět přenosu informací v dělicí buňce. Bude to trvat i několik let práce. „V EMBL nepřetržitě přidáváme informace k atlasu tím, že zobrazujeme více proteinů stejným standardním způsobem,“ říká Stephanie Alexander, manažerka výzkumu ve skupině EMBL Ellenberg. „V dlouhodobém horizontu nám celkový přehled na všechny buněčné proteiny umožní zjistit, jak jsou různé důležité životní procesy, například rozdělení buněk a buněčná smrt, spojeny mezi sebou“.\nVIDEO: Atlas mitotických buněk: proteinové dráhy během dělení buněk\nJódové tablety a radiace – proč lidé brali jódové tablety po explozi Černobylu?


Online školení pro začínající a mírně pokročilé mzdové účetní - Tuesday.cz\nDvoudenní online školení se zaměří především na úvod do pracovního práva, pojistné a daň z příjmů.\nProběhne pod taktovkou PhDr. Dagmar Kučerové, která se lektorskou činností zabývá od roku 2009. Zaměřuje se na oblast mzdového účetnictví a personalistiky, včetně legislativních novinek a aktuálních právních výkladů z dané oblasti.\nPracovní poměr, dohody, pracovní doba, odměna, pojištění, nemocenské dávky, daň z příjmů\nOnline školení je dvoudenní, každý den od 9 do 13 hodin a bude probíhat pomocí aplikace Zoom. Účastníci obdrží ID akce, do které se připojí.\nÚčastníkům školení doporučujeme objednat si publikaci Lexikon mzdového účetnictví, která obsahuje základní informace týkající se pracovního práva, odvodů sociálního a zdravotního pojištění, daní a dalších povinností spojených se zaměstnáváním. Pro účast na školení není publikace podmínkou.\nPrvní den – úvod do pracovního práva\npojem závislá práce pracovní poměr (uzavření, skončení, změny atd.)\nŠkolení je dvoudenní, konat se bude ve čtvrtek 24. února od 9 do 13 hodin a pokračovat bude v pátek 25. února od 9 do 13 hodin. Je online, proběhne přes aplikaci ZOOM. Připojení je velmi jednoduché, dva dny před školením vám zašleme návod na připojení a v den školení od nás dostanete přístupové údaje. Pokud byste měli s připojením jakýkoliv problém, samozřejmě vám jej pomůžeme vyřešit.\nod 24. února 2022 do 25. února 2022 9:00 13:00


Marie-Madeleine de La Fayette | Klaretův encyklopedický klub\nVětšina světových médií referovala o zvláštním jevu, který zachvátil Francii: lidé masově čtou knihu, které se posmívá jejich prezident. Nicolas Sarkozy prý již od školních let nemá rád román Kněžna de Clèves, který v 70. letech 17. století napsala hraběnka Marie-Madeleine de La Fayette. Navíc mu vadí, že se znalost této knihy běžně testuje u uchazečů o práci ve státní správě. Ve své volební kampani na toto téma žertoval: Také jste se už úřednice u přepážky ptali na Kněžnu de Clèves? Bonmot měl úspěch, lidé se smáli, a tak Sarkozy o kněžně de Clèves mluvil při každé možné příležitosti. Ani si nestačil všimnout, že se žert již lidem přejedl. Na přelomu roku skončil Sarkozyho velký půlrok v čele Evropské unie (a skončil trochu trapně snahou si předsednictví prodloužit na úkor České republiky), hospodářská situace se zhoršuje z týdne na týden a Sarkozyho popularita rychle klesá. Francouzi mu to dávají najevo originálním způsobem, knihou starou přes 330 let. Čtou ji na veřejnosti, mluví o ní a nosí odznaky s nápisem „Já čtu Kněžnu de Clèves“.\nMarie-Madeleine Pioche de la Vergne, pozdější hraběnka de La Fayette, se narodila roku 1634 v Paříži. V Evropě zuří třicetiletá válka a francouzský král Ludvík XIII. doma buduje absolutistickou vládu, jak známo za pomoci mocného kardinála Richelieu. Obě jména nám připomenou, že nedávno – v roce 1628 – skončil děj románu Tři mušketýři Alexandra Dumase. Do okruhu přátel kardinála Richelieu patří také Mariin otec Marc Pioche de La Vergne a díky němu Marie-Madeleine vyrůstá v prostředí pařížské intelektuální elity. Již ve školním věku navštěvuje salon známé spisovatelky Madeleine de Scudéry (1607–1701), kde se seznámí s vlivným lingvistou Gillesem Ménage (1613–1692), autorem francouzského etymologického slovníku a několika známých knih o latině či italštině. Zejména jeho zásluhou získala budoucí spisovatelka vynikající jazykové a literární vzdělání. Významnou postavou salonu paní de Scudéry byla také markýza de Sévigné, dnes známá jako autorka úctyhodné sbírky dopisů, které představují základní zdroj informací o životě ve Francii v druhé polovině 17. století.\nVe 40. letech 17. století se situace trochu změnila, Ludvíka XIII. na trůnu vystřídal Ludvík XIV. a francouzského kardinála Richelieu nahradil italský kardinál Mazarin. Píše se rok 1648, po dvaceti letech se na scénu vracejí Tři mušketýři, třicetiletá válka končí a ve Francii začíná válka občanská. Tradičně se nazývá fronda, podle praků, jimiž nespokojení Pařížané vrhali kameny do oken Mazarinových stoupenců. Svržení nenáviděného ministra byl totiž jeden z cílů tohoto více méně šlechtického povstání podporovaného královými příbuznými. V roce 1649 otec Marie-Madeleine zemřel a matka se ihned znovu vdala. Její druhý muž je René de Sévigné, strýc markýzy de Sévigné a jako mnoho dalších šlechticů i on patří k Mazarinovým odpůrcům. Roku 1652, po porážce frondistů, je s celou rodinou vypovězen z Paříže do Anjou, jeho neteř musí odejít do Bretaně.\nMarie-Madeleine nehodlala ve vyhnanství zůstat do smrti, jejím světem byla Paříž. V roce 1655 se vdala za hraběte de la Fayette, který byl skoro o 20 let starší, silně zadlužený, ale byl příslušníkem váženého hraběcího rodu. Ze sňatků z rozumu bývalo více trvalé lásky než v manželstvích, která velkou láskou začínají. Také Marie-Madeleine se do svého manžela zamilovala, manželé žili několik let na panství de la Fayette v Auvergne a zde se jim krátce po sobě narodily dvě děti. V roce 1660 se však hrabě musel vypravit do Paříže, kde jej čekal soud kvůli dluhům, jeho žena se rozhodla ve sporu angažovat s celou svou energií a ženskou chytrostí. Pomohl ji v tom přítel z mládí, vlivný Ménage, který zajistil kontakty potřebné k úspěchu v soudním sporu.\nHraběnce de la Fayette bylo nyní 26 let a návrat do Paříže pro ni znamenal obrovský impuls. Cítila se plná života a celou svou energii nyní mohla vložit do své zatím tajené vášně, kterou bylo psaní. S jejím prvním dílem – historickým románem Kněžna de Montpensier – ji pomáhali dva přátelé, kteří již věhlas ve světě literatury získali: Pierre Daniel Huet (1630–1721) a Jean Regnault de Segrais (1624–1701). Dílo vyšlo v r. 1662, avšak anonymně, pro hraběnku se literární činnost nehodila. Paní de la Fayette se pohybovala v nejvyšší sféře pařížské společnosti, tedy především na královském dvoře.\nPařížskou společnost v oněch letech silně ovlivňoval teologický směr zvaný jansenismus. Šlo o hnutí uvnitř katolické církve vycházející z myšlenek biskupa Cornelia Jansena z Ypres (1585–1638), který zdůrazňoval přísnou morálku, částečně jako reakci na protireformační působení jezuitů („účel světí prostředky“). Také Marie-Madeleine de la Fayette vyznávala toto učení a navštěvovala salony, v nichž se jansenisté scházeli. Jedním z nich byl kníže François de La Rochefoucauld, významný literát a autor slavných aforismů, přátelství s ním, jeho inspirace a rady měly prý velkou zásluhu na úspěchu románu Zayda, který madam de la Fayette vydala v roce 1668. K trvalé slávě tohoto románu, odehrávajícího se v 9. století ve Španělsku, přispěla také Huetova předmluva známá pod názvem Traktát o původu románu. Huet již tehdy cítil, že je svědkem vzniku literatury nové úrovně. Ani tentokrát se však autorka neodvážila na román dát své jméno, na titulním listu byl uveden de Segrais. A tak tomu bylo i o deset let později v případě jejího nejslavnějšího díla Kněžna de Cléves, i ten vyšel pod Segraisovým jménem.\nDěj románu se odehrává na dvoře francouzského krále Jindřicha II. (1519–1559), a to v posledních letech jeho vlády. Hlavní postavou je krásná mademoiselle de Chartres, která se vdá z donucení za knížete de Cléves, bohatého, o dost staršího, ale jinak v podstatě sympatického muže. Zde sňatek z rozumu lásce nepřál, alespoň ne té manželské. Mladá kněžna se brzy zamiluje do knížete de Nemours, vyhlášeného svůdce a miláčka žen. Láska je oboustranná, hluboká, ale jen platonická, de Nemours však i tak zanechá záletného života. Kněžna si svého manžela hluboce váží, navíc je pro ni nevěra – alespoň její fyzická forma – nepřípustná i z důvodu víry. Autorce se podařilo vytvořit román, jehož napětí spočívá v psychologii, ne v dobrodružstvích, ať smyšlených nebo reálných. Není zde vpravdě záporný hrdina, kníže de Cléves svou ženu nevýslovně miluje, když se dozví, že jeho žena miluje jiného, zemře žalem. Čtenář začíná doufat, že nyní se ctnostná kněžna bude konečně moci vdát za muže, po němž touží. Nestane se tak, nemůže si vzít člověka, kvůli němuž zemřel její manžel. Zruší s de Nemoursem veškeré styky a zcela se stáhne ze společenského života.\nRomán se stal téměř okamžitě senzací, něco takového do té doby ještě nikdo nečetl. V románu se navíc mnoho žen doslova „našlo“. A nacházejí se v něm dodnes. Sláva románu skutečně vydržela až do dnešních dob, přes poněkud rozvláčný úvod, který je připomínkou barokní doby. Přestože u nás, na rozdíl od Francie, román nepatří do okruhu povinné četby, míval mnoho čtenářů. Kniha u nás vyšla dvakrát, v roce 1959 ve Státním nakladatelství krásné literatury, hudby a umění (v edici Světová četba) a znovu pak v r. 1974 v Lidovém nakladatelství, s několika dotisky. Možná je škoda, že Kněžna de Cléves nemá v naší středoškolské výuce literatury významnější místo, je to totiž jedna z knih, od níž lze datovat moderní literaturu.\nRomán byl celkem čtyřikrát zfilmován, neslavnější byla asi první adaptace z roku 1960 s Jeanem Maraisem v hlavní roli. O 40 let později přenesl děj do moderní doby polský režisér Andrzej Żuławski ve filmu Věrnost, přičemž do hlavní role úspěšné kanadské fotografky obsadil stále krásnou Sophie Marceau (s níž má syna Vincenta). Každá filmová adaptace se ve Francii logicky projeví přechodným zvýšením prodeje, podobný efekt má i každé uvedení v televizi. Avšak to, co zažila francouzská knihkupectví začátkem roku 2009, nedokázal ani film, ani televize. Román Kněžna de Cléves se stal hitem březnového Pařížského knižního veletrhu, nakladatelé i tiskárny si mnou ruce a tiše děkují svému prezidentovi za tuto značně kuriózní podporu francouzské literatury.\n[článek je chráněn autorským zákonem; copyright © maxdorf, 2010]


Recepty | Dobré špecle\nHorké špecle sypeme mletým mákem s moučkovým a vanilkovým cukrem. Přeléváme rozpuštěným máslem. Místo máku můžeme použít jemně osmaženou strouhanku nebo mleté ořechy.\nZobrazit recept 30.10.11\nKuřecí díly (nejlépe stehna) osolíme a opepříme. Na dno pekáče dáme trochu oleje, nakrájenou cibuli, nahrubo postrouhanou mrkev, celer, na to dáme kuře, trochu utřeného česneku, několik zrnek jalovce a bobkových listů. V 0,5 dcl vody rozpustíme lžičku moučkového cukru, přidáme rajský protlak, kečup. Vzniklou směsí zalijeme kuře, hustě posypeme provensálským kořením a v troubě upečeme doměkka. Podle potřeby podlijeme vodou. Jako přílohu podáváme teplé špecle.\nZobrazit recept 04.09.11\nŠPECLE NA ČÍNSKÝ ZPŮSOB\nZmrazenou čínskou zeleninovou směs podusíme na pánvi, přidáme sojovou omáčku, pokrájenou čerstvou červenou papriku, cibuli, česnek pokrájený na plátky, špecle a vše prohřejeme. Nakonec dáme kousek másla a pórek pokrájený na nudličky. Zdobíme čerstvou nakrájenou salátovou okurkou.\nZÁPÉKANÉ ŠPECLE S RAJČATY\nOsmahneme větší množství cibule, dáme do zapékací mísy, přidáme špecle, uzeninu, nadrobno nakrájená rajčata, osolíme, opepříme a dobře promícháme. Zalijeme rozšlehaným vejcem s mlékem a přikryté zapečeme. Před koncem můžeme posypat strouhaným sýrem.\nŠpecle orestujeme na pánvi, přidáme sojovou omáčku, rozehřátou mrazenou zeleninu (mrkev, kukuřici, hrášek), na kostičky pokrájenou čerstvou papriku a cibuli, krájené sterilované žampiony a šunku na nudličky. Vše prohřejeme a nakonec dáme kousek másla.\nNa olivovém oleji zpěníme cibulku, přidáme mleté maso (vepřové + hovězí), osolíme, okořeníme italským kořením, oreganem a orestujeme. Přidáme nakrájené žampiony, sterilovaná krájená rajčata, popř. kečup a vše podusíme. Nakonec vmícháme krájené olivy a sekanou bazalku. Směsí poléváme prohřáté špecle a sypeme strouhaným sýrem.\nŠPECLE S BRYNZOU\nŠpecle vhodíme na 1 minutu do vařící vody. Ihned vyjmeme, scedíme, pomastíme rozškvařenou uzenou slaninou a zlehka promícháme s rozdrobenou brynzou. Jednotlivé porce můžeme sypat sekaným koprem.\nŠPECLE S NIVOU\nOsmahneme nakrájenou anglickou slaninu nebo klobásu, zalijeme smetanou, přidáme rozdrobenou nivu a krátce povaříme. Vzniklou směsí poléváme prohřáté špecle.\nŠPECLE S NIVOU A ČESNEKEM\nDo kastrolku dáme trochu mléka, tavený sýr, strouhanou nivu a vše na mírném ohni spojíme v hustou kaši. Odstavíme a vmícháme utřený česnek. Směsí polijeme teplé špecle, posypeme strouhanou nivou, sladkou mletou paprikou a ozdobíme sekanou petrželkou.\nŠPECLE S HOUBAMI\nZpěníme nadrobno nakrájenou cibulku, přidáme očištěné, nakrájené houby, pepř, sůl a podusíme. Do hotového vmícháme prohřáté špecle.\n© JENIX s.r.o


Vinetúúúúúúúúúúúúúúúúú « Pražská Češka\nčvc10 by Mirka\nPředstavte si, že je vám sedm, osm, neexistují počítače a černobílou televizi rodina zakoupila s velkou slávou nedávno. Štěpánka Haničincová vám povídá pohádky, nechají vás koukat na Tři chlapy v chalupě a taky na mistrovství světa v krasobruslení. A to je asi tak všechno.\nA pak vás jednoho dne váš táta vezme na barevný širokoúhlý film „Vinnetou“ (a vy máte navíc to štěstí, že jste nikdy před tím májovky nečetli). Jednoduše – váš svět se promění. Nic už není jako před tím.\nNosíte čelenku s indiánskými péry, mluvíte indiánsky, přebíráte všechna indiánská gesta. Vyřezáváte totemy, lepíte do alba fotky z filmu, táta vám maluje indiány i do památníčku a dokonce vás vezme i do Drážďan do muzea Karla Maye.\nVčera po padesáti letech – to tedy byly emoce! Vrátily se mi pocity, vůně té doby. Byla jsem zas Nšo-či i Ribannou. Vrátila jsem se v čase. Na chvíli jsem se vrátila.\nVaše Bílá Holubice\n← A je to tak prosté – žít dneškem\nJá ale nemůžu…nic →\n15 comments on “Vinetúúúúúúúúúúúúúúúúú”\nMarie Kostyrova napsal:\nAhoj Miruš, přesně tak jak píšeš,i já jsem koukala a vrátila se do svého mládí. Škoda,že se už nikdy ta doba nevrátí. Myslím si,že jsem byla o hodně šťastnější. Moc ráda čtu tvé komentáře, jsou plné emoci a hlavně pravdivé. Někdy bych se s tebou chtěla vidět, jsi fajn ženská :-)\nV naší ulici jsme říkali „Bílá holubice“ nebožce starý Doušový.\nTak přesně tak. Bohužel mým dětem už Vinetůůů nic neříká, je málo akční.\nA to mé sedmileté dceři říká :-) Poprvé ho viděla někdy v 1 roce, když ležela doma se salmonelou :-) Naposledy teď a u babičky pak sjížděla všechny ostatní díly a dokonce mi je pak zkoušela vyjmenovat. Ani já sama netušila, kolik jich je :-) Já Vinnetoua vždycky radši četla, než v kině. Podobně Kara ben Nemsí. Lex Barker býval můj idol :-))))\nRočník 1919. Taky jsem mu dávala přednost před náčelníkem Apačů. Zvlášť jeho čelisti mě fascinovaly. Když byl vzrušen nespravedlivostí, smutkem a tak.\nJo, jo :-) On, Harrison Ford a můj manžel… jediní blonďáci, kteří mě kdy fascinovali :-))))\nNa starší děti musejí zvláště určité scény působit komicky. Maličké to ocení spíš, řekla bych.\n:) takhle jsem to mela taky, akorat me okouzlily knihy…\nTeď už mám krásné dětství, ale tenkrát si Vinetů a Old Šetrhenda rozebrali starší kluci, na mě zbyl Sam Hawkins, nebo, v tom lepším případě, jsem mohl být Hatátitlá. Když jsem se konečně dopracoval k roli Vinetů, zůstal jsem na vidoulských pláních sám. Ale stejně jsem už musel na vojnu, ale tam to zase nebylo vono, Bledé tváře hovořili jazykem kterému jsem nerozuměl. Nepozorovaně jsem časem metamorfoval do Klekí Petry, teď zrakem, kdysi sokolím, poměřuji vidoulské pláně pokryté podivnými wigwamy. Zítra za úsvitu sejmu obřadní čelenku, pečlivě složím náčelnický šat a jako každý den vklouznu do toho směšného úboru bledých tváří. Lstivě se mezi ně vmísím hledaje druhy kdysi svobodné, dnes zotročené. Kdesi na severu snad ještě žije Bílá Holubice, prý je to dosud čiperka, snad mi tedy Manitou ještě umožní setkání. Ještě že ta ohnivá voda být tak dobrá.\nTvé havraní vlasy s leskem do modra Tě prozradí…v každé městské mase. A do Klekí Petry Tě čeká ještě dlouhá cesta…\n(P.S. Moc dobře víš, jak slovo „čiperka“ Bílou Holubici dráždí…)\nTak stará Doušová už je na pravdě Boží? A taková to byla čiperka! Tu jsem měl na mysli pochopitelně!\nJo jo, celá desetiletí živa jen o pivu a buřtech s cibulí Na Cikánce. Ta měla kořínek!\nA ty dlouhé bělostné vlasy do půli zad a o čtvrt století mladšího druha. Odešel do věčných lovišť dřív než jeho věrná družka. A jaký to byl fešák! I na Cikánku chodil vyšňořen v kravatě a kostkovaném saku. Jako ze škatulky a to neměli ani žehličku ani pračku ne, neměli vlastně vůbec nic, než starou matraci pro dva. Spali v tom, v čem se s Cikánky, láskyplně se podpírajíc, dopotáceli a přikrývali se svými zimníky. A vůbec nesmrděli. Ani trochu. Matka Příroda to tak zařídila. Anebo Manitou.\nMoje maminka by mohla vyprávět! Snažila se Bílé Holubici cestu do těch věčných lovišť usnadnit. Jediné, co do ní, ležící osamocené na té staré matraci na betonové podlaze, dostala, byl banán. Jeden každý den.\nAni sluneční paprsek k té svaté ženě přes překližkou pobitá okna neprošel a přesto! Těch banánů než se odebrala za svým věčným druhem!\nHowgh ! PS: nemohu si odpustit nezapomenutelný komentář z archivu – krasobruslení. „Škoda, že nemáte barevné televizory :( On v černém, Ona v bílém“ .. jo, to byly časy\nAnebo Jak Gabo Zelenay komentoval zápasy Slovanu Bratislava: Mrukvia krůží, krůží a Čapla! Čo urobí Čapla? Davá zpët na Mrukviu ten na Waltera! A žrďka! Keby chcel nenastrelil by! A Čapla palí! Vedla! Má snad oči ze lva Clarensa?!\n(pamatujete na toho šilhavýho lva s jednoho seriálu o Africe?. Onehdá byl velmi populární)\nTak tohle už je „vyššia televízna“.


Tasty Win Hrací automat ᐈ Recenze, NKH, Variace. Hrajte doopravdy 🎰\nTasty Win od Spinomenal ➤ Recenze automatu, informace a atributy hry ✔ Seznam kasin, kde můžete hru hrát - červen 2021 ✔\nTasty Win recenze hry\nJedná se o nejsladší hru, se kterou se někdy setkáte! Vstoupit do světa medvědi Gummy a užít si sladkého pocitu vítězství! Odstranili jsme všechny řádky a vytvořili 12 kombinací výher. Pravidlem je jednoduché kliknutí, každé kombinace 5 nebo více výher! Navíc, pokud jste byli nešťastní po dobu 5 po sobě jdoucích kol, získáte nekonečné volné otočení, dokud vyhrajete. Klepněte na tlačítko Play a cítit chuť vítězství!\nČeská republika. Tasty Win k dispozici v 0 z naskenovaných kasin 0. Celkově jsme naskenovali kasina na 47 různých trzích. Tasty Win je k dispozici v zemích 21. Trhy s největším počtem kasin jsou: DE, NO, RU, IN\nDE 526 9 0 8343 Viz data\nNO 432 6 1 2252 Viz data\nRU 185 5 0 9928 Viz data\nIN 140 5 0 7455 Viz data\nTasty Win Data SlotRank\nSledujeme většinová kasina, kde najdete Tasty Win z Spinomenal pro mnoho různých zemí. Umisťují tato kasina hru do haly nebo ne? Jaká je průměrná pozice Tasty Win v hale kasin a jak se časem změnila? Máme odpovědi. Denně na základě shromážděných údajů vypočítáváme SlotRank, který odráží popularitu hry. Kliknutím na tlačítko zobrazíte podrobné statistiky a výpočet SlotRank.\nTasty Win Atributy\nOstatní : Bílý, Černá, Červené, Hnědý, Modrá obloha, Modrý, Růžový, Šedá, Zelená, Lehkost, Radost, Duha (vícebarevná), Medvědi, Zvířata, Candy\nTasty Win Otáčení zdarma a žádné bonusy za vklad


Životní prostředí | Design, Inovace, Architektura | January 2020\nThe Midget Bushtrekka je chladný podvozek Mini-táborník určený pro cyklisty\nŽivotní prostředí Letní měsíce jsou vpřed, a pro mnohé z nás to znamená dny plné jízdy na kole a spoustu výletů na táboření. Ale pro vás outdoorové dobrodruhy, kteří nechtějí obchodovat s čtyřkolkami na dvoukolkách, nyní můžete kombinovat dvě aktivity s vlastním přívěsem na kole! Tento vzhled, nazvaný Midget Bushtrekka a vyrobený firmou Kamp-Rite, vychází z ultrakompaktního nosiče do chladného stanu s postelemi a útulným vybavením.\nŽivotní prostředí Každý stát má plán na to, co dělat v případě katastrofy, konkrétně "Státní plán zmírňování rizik", ale není žádoucí, aby tyto plány zohledňovaly globální oteplování. V důsledku toho se jednotlivé státy navzájem velmi liší od úrovně přípravy na bouře, záplavy, vlny horúčavy a jiné klimatické katastrofy.\nŽivotní prostředí Whisky není jen dobré pro tvrdý nápoj na konci dne; je to také praktický nástroj pro pohon elektrických vozidel. Alespoň to je to, co Bruichladdich Whisky Distillery na skotském Isle Islay používá pro jejich Nissan Leaf. Destilace whisky je mimořádně vodní a energeticky náročný proces.\nŽivotní prostředí Zatímco řeka Ganges je od doby nejstarší Indie nejsvatější řekou a zdrojem čištění, stala se v průběhu let stále více znečištěná lidským odpadem. Hindský duchovní vůdce doufá, že její dárcovství ve výši 15 milionů dolarů na nákup tisíců toalet pro vesnice podél řek bank pomůže vyčistit věci a učinit Gangy bezpečnou pro miliony duchovních uchazečů, kteří se každoročně sbírají do svých bank.\nŽivotní prostředí Musíme přiznat, že když jsme viděli název knihy Christophera Steinera, trochu jsme se posmívali. Dvacet dolarů na jeden galon plynu se zdá jako nehorázná, nepřekonatelná cena, i když jste věřící ve vrcholné ropě. Ale součástí krásy Steinerovy knihy je jeho schopnost sledovat účinky stále vzácnějšího oleje ve věrohodných detailech.\nŽivotní prostředí Nová studie ukazuje, že tragická ropná skvrna v Mexickém zálivu z roku 2010 zanechala delfíny v zálivu Barataria mnohem nemocnější, než se původně domnívalo. Po studiích 32 delfínů, které žijí ve vodách Louisiany, vědci zjistili, že mnoho z nich je ve špatném stavu kvůli trvalým účinkům úniku.\nNávrhář prostředí Ai Hasegawa předložil návrh na boj s nedostatkem potravin a je více než trochu neortodoxní. Chci doručit delfín rekrutuje lidské ženy, aby se staly náhradníky za ohrožené živočichy, které jsou loveny pro jídlo. Fantazijní projekt představuje syntetizující placentu pro žraloka, tuňák nebo delfín, který by byl přenesen do termínu jeho lidským hostitelem a následně sloužil na večeři.\nŽivotní prostředí Podle nové zprávy oddělení pro podnikání, inovace a dovednosti zaznamenalo v loňském roce zelené hospodářství Spojeného království rekordní růst o 5,4 miliardy liber. To znamená, že britský trh s ekologickým zbožím a službami nyní překonává značku 122 miliard liber. Studie také zjistila, že odvětví je odpovědné za vytvoření jednoho milionu pracovních míst ve Velké Británii.\nProstředí Šťastný slunný stav Arizony se chystá stát se domovem největšího solárního závodu na světě! Díky právě oznámenému kontraktu mezi společností Abengoa Solar a Arizona Public Service Company (APS) bude obrovská solární elektrárna s názvem Solana napájet až 70 000 domácností a bude prvním příkladem v zemi, kde bude hlavní pomocná společnost získána většinu svých energie ze slunce.\nPodlahy generující energii do tokijských podchodů\nŽivotní prostředí Když se východní japonská železniční společnost (JR East) rozhodla investovat do alternativních zdrojů energie, měla pouze na své uživatele hledat perfektní zdroj energie. Nedávno se společnost rozhodla aktualizovat svou tokijskou stanici revoluční novou podlahou na výrobu piezoelektrické energie. Systém shromažďuje kinetickou energii generovanou davu na napájecí vstupní brány a zobrazovací systémy!\nŽivotní prostředí Minulý týden jsme informovali o tom, že Solar Impulse 2 by mohl být uzemněn až na jeden rok, pokud experimentální solární pohon letounu zmešká jeho okno, aby se vzlétlo přes Tichý oceán. Když byl pokus o zrušení 23. června kvůli zhoršujícím se předpovědím počasí, spoluzakladatel Bertrand Piccard popíral prostřednictvím živého webového kanálu o obtížnosti rozhodování o letu s celosvětovým sledováním.\nSluneční impulsní solární impulsy bezpečně přistávají na Havaji po nejdelším sólovém letu v historii letectví\nŽivotní prostředí Solar Impulse 2, pilotovaný Andrem Borschbergem, úspěšně dokončil rekordní letový let z Japonska na Havaj. Letadlo přistálo dnes v 5:55 hodin místního času a setkalo se s tradiční havajskou recepcí, která byla zahrnuta v ceně. S tímto přistáním dokázal švýcarský tým Solar Impulse, co je možné v oblasti nulové přepravy paliva.\nŽivotní prostředí Rozšíření zemního plynu je v podstatě další výmluvou pro ropný a plynárenský průmysl, aby se zabránilo řádné regulaci a dělá cokoliv, co chtějí, aby získalo více peněz. Uvolňování nebezpečných toxinů do atmosféry prostřednictvím obřích plamenů na obloze vypaluje spalování nežádoucího kyselého plynu, který není pro plynárenský průmysl úsporný.\nŽivotní prostředí Susquehanna obyvatelé okresu byli šikanovaní v plynárenském průmyslu od fracking začal v roce 2006. Průmysloví pracovníci nemají ohled na lidi, které dláždějí, což nevyhnutelně vede k nepřátelským setkáním mezi oběma stranami. Kvůli tomuto zničení se obyvatelé Susquehanny bojí.\nŽivotní prostředí Tím, že budeme umožňovat budování terminálu Cove Point Export Terminal, USA by ztratily energetickou nezávislost a zavázaly náš svět k neustávající změně klimatu. Navzdory varování vědců v oblasti klimatu a světových představitelů o výrazném snížení emisí skleníkových plynů chce průmysl fosilních paliv pokračovat ve svých obvyklých postupech znečišťujících uhlí tím, že staví exportní terminály a lodní zkapalněný zemní plyn (LNG) do zámoří na světovém trhu s energií a hledá dalš\nŽivotní prostředí NPR se v poslední době zabýval příběhem o dvou bývalých zaměstnancích ministerstva veřejného zdraví v Pennsylvánii, kteří říkali, že jim bylo řečeno, aby si udrželi ústa zavřená, když lidé volali o frakci a souvisejícím vývoji. Bývalý zaměstnanec Tammi Stuck řekl: "nebyli jsme s nimi naprosto dovoleni mluvit", pokud jde o lidi, kteří volali, trvají na tom, že fracking a související procesy způsobily krvácení z nosu, migrény, kožní vyrážky a spoustu dalších problémů, které jsou\nŽivotní prostředí Když se Rachel Heinhortzova dcera zeptala: "Nemůžeme je jen požádat, aby to neudělali, mami?" nevěděla, jak reagovat. Heinhortzova rodina je nejbližší rodinou, která se nachází v Cove Point v Marylandu, kde Dominion Energy chce přeměnit na exportní zařízení pro zkapalněný zemní plyn (LNG), aby přepravil zemní plyn do zahraničí prodávat na světovém trhu v Asii a Evropa.\nŽivotní prostředí Jaký lepší způsob, jak předvést svůj nový frakcionovaný dokument než turné bez emisí v USA v elektrickém zařízení? Spoluřešitelé Melissa Troutman a Josh Pribanic ze společnosti Public Herald se spojili s firmou Tesla, aby otestovali celoplošný systém společnosti Supercharger, když cestují do země v modelu Tesla Motors Model S.\nToxická cesta: Porušení, lži a nebezpečí odvětví břidlicového plynu\nŽivotní prostředí "Říkají, že nemám důvěru," řekla Vera Scrogginsová, místní fraktivní aktivistka z Montrose, PA. Vera byla nedávno zaměřena průmyslem, aby se vyjádřila proti těžbě břidlicového plynu. Často vede skupiny prostřednictvím Dimock a Montrose na "Toxic Tour", vysvětlující historii vrtání a fracking v kraji.\nŽivotní prostředí Zdroj: CNET Nové zprávy jsou bzučení, ne, ráno, ráno v očekávání oficiální odhalení Bloom Box. V případě, že nejste ještě schopni dosáhnout rychlosti, je to velice pravděpodobné, že toto zařízení, které mění svět, slibuje, že v poměrně malém objemu prostoru bude mít dostatečné množství energie za méně než 3000 dolarů za jednotku.\nTurbína Supermassive Aerogenerator je 3X výkonnější\nProstředí Právě když jste si mysleli, že prach se usazoval na nejlepším designu větrné turbíny, stávky se zvýšily - nebo v tomto případě širší. Nový design, nazvaný Aerogenerator X ("X", který bude znít chladnější?) By měl masivní rozpětí 275 metrů a produkoval neuvěřitelných deset megawattů elektřiny - to je trojnásobek výrobní kapacity typických moderních komerčních horizontálních os. Turbín.\nDesign, Inovace, Architektura © Copyright 2020 | Životní prostředí


Čtyři směry business myšlení - MotivP KNIHKUPECTVÍ\nDomů / knihy / Manažerská literatura / Čtyři směry business myšlení\nKniha Čtyři směry business myšlení se zabývá tím, jak vlastně myslíme v různých, i nebyznysových, situacích, a také nám napoví, jak můžeme myslet jinak. Je inspirativní a rovněž hravá a neváhá užít vtipu či protimluvu. Není výčtem, návodem, ale podnětem k vlastnímu myšlení. Je určena spíše pro zvídavé než jen zvědavé.\nNOVÁ KNIHA FRANTIŠKA HRONÍKA.\nKniha se snaží najít odpovědi na otázky, proč kritické myšlení není jen prací s informacemi, jak strategicky myslet, a proč designové myšlení je o funkčnosti, nikoli o tom, jak to vypadá. A kniha vám dá rovněž nahlédnout do zvládání nejistot, které začíná v uvědomění si, že kdybychom nejistoty nezakoušeli, už nejsme mezi živými.\nPhDr. František Hroník je autorem řady publikací z oblasti řízení lidských zdrojů, které výrazným způsobem přispěly k modernímu chápání personální práce. Původním povoláním je klinický psycholog s psychoterapeutickou praxí. Od devadesátých let se jako jeden z prvních v českém a slovenském prostředí věnuje kognitivně behaviorální psychologii, kterou úspěšně propojuje s business prostředím. Je to zkušený lektor, kouč a významný odborník v oblasti řízení lidských zdrojů, ale také úspěšný manažer. František Hroník založil vlastní poradenskou a vzdělávací společnost agentura Motiv P, která působí na trhu od roku 1996. V současnosti je jednou z předních osobností v oblasti psychologie práce v České republice i na Slovensku. Díky svému progresivnímu přístupu ke vzdělávání také poprvé představil v českém a slovenském prostředí psychodiagnostiku online. Své zkušenosti předává ve škole Cílevědomého a Týmového koučinku, jejíž kurzy každoročně pořádá agentura Motiv P.\nVydavatel: Motiv Press s.r.o.


Banquet Pánev s nepřilnavým povrchem PREMIUM Dark Brown 24 x 4,8 cm jen za 299 Kč - Levná koupě.cz\nUnikátní Banquet Pánev s nepřilnavým povrchem PREMIUM Dark Brown 24 x 4,8 cm se známou značkou Banquet - tento produkt obchodujeme s výjimečnou slevou za 299 Kč. Nabídku e-shopu pro vás připravuje tým odborníků. Na vámi zadanou adresu bude BEZPLATNĚ dopravena objednávka v hodnotě 1000 Kč nebo víc. Pokud budete spokojeni, doporučte nás prosím svým známým.\nNo a tohle chcete: Banquet Pánev s nepřilnavým povrchem PREMIUM Dark Brown 24 x 4,8 cm s osvědčenou značkou Banquet - tento produkt obchodujeme za mimořádně nízkou cenu 299 Kč. U nás nakoupíte vždy kvalitní zboží za bombastické ceny. Jen nyní je POŠTOVNÉ ZDARMA, když si vyberete zboží nad 1000 Kč. Záleží nám na tom, abyste ušetřili.\nHliníková litá kovaná pánev řady Premium má kvalitní nepřílnavý povrch s tmavě hnědým granitovým dekorem. Nepřilnavý povrch je velmi tvrdý a odolný proti poškrábání. Pánev je odolná proti nárazu a deformaci tvaru. Vysoká tepelná vodivost zajišťuje rychlé a ekonomické vaření - dlouho drží teplotu. Tloušťka stěny 3 mm, plně indukční dno, soft-touch rukojeť..\nParametry produktu Banquet Pánev s nepřilnavým povrchem PREMIUM Dark Brown 24 x 4,8 cm\nNázev: Banquet Pánev s nepřilnavým povrchem PREMIUM Dark Brown 24 x 4,8 cm


volné ihned29.09.2020 Kamýk\nNabízím ubytování v rodinném domě, který dříve sloužil jako penzion. Momentálně je volný jed..\nvolné ihned29.09.2020 Chodov\nNabízím ubytování v rodinném domě, který dříve sloužil jako penzion. Momentálně je volný jeden jednolůžkový pokoj (15 m2) v podkroví a lůžko na dvojlůžkovém pokoji (20 m2) ve 2. patře, kde bydlí pracující, nekonfliktní muž středního věku.\nCena za jednolůžkový pokoj je 5.500,- korun, cena za lůžko na pokoji pro dva 4.500,- korun. Pokoje jsou samostatné, zamykatelné a vybavené nábytkem. Koupelna je na patře. V přízemí k dispozici pračka a kuchyň vybavená lednicí, vařičem, mikrovlnou troubou a varnou konvicí.\nChodov, ul.Obrovského 7 mapa »\nvolné za 1dní29.09.2020 Chodov\nvolné ihned29.09.2020 Libuš\nvolné za 2dní29.09.2020 Krč\nAhoj hledám fajn spolubydlícího hlavně zodpovednyho&9786;&65039;v případě dotazů volejte na ..\nvolné ihned29.09.2020 Háje\nAhoj hledám fajn spolubydlícího hlavně zodpovednyho&9786;&65039;v případě dotazů volejte na číslo 792308544\nHáje, ul.Steinerova mapa »\nK DISPOZICI IHNED! Nabízím k pronájmu samostatný neprůchozí pokoj v suterénu rodinného domu...\nK DISPOZICI IHNED! Nabízím k pronájmu samostatný neprůchozí pokoj v suterénu rodinného domu. Pokoj je nevybaven (pouze postel). V domě bydlí 7 lidí. Možnost využívání zahrady a společných prostor RD vč. terasy. Dobrá dostupnost na metro Kačerov (cca 15 minut) nebo Smíchovské nádraží (cca 25 minut). Dům se nachází v klidné lokalitě, v okolí je veškerá občanská vybavenost. Výhodou je blízkost lesoparku Kamýk. Měsíční nájem je 4500,- (komplet) + kauce 2 nájmy při nastěhování. Prosím pouze o vážný zájem. Více info na emailu.\nKamýk, ul.Krhanická mapa »


Úzká borovicová vitrína Charlotte II 425 | Biano\nÚzká borovicová vitrína Charlotte II 425\nKnihy či jídelní soupravy jemně vystavíme za zavřenými dvířky této úzké, borovicové vitríny. Dvířka klasické vitríny obsahují četná přesklení, které nám umožňují vidět její obsah a současně ji nabízejí diskrétní ochranu. K dispozici máme také tři zásuvky ve spodní části vitríny. Boky jsou zdobeny jemným ornamentem. Úzká vitrína se dokonale hodí do obývacího pokoje, příruční knihovny či jídelny. Ruční výroba a materiál, jakým je 100% přírodní borovicové dřevo nám zaručuje, že bude stabilním a odolným kusem nábytku s dlouhou životností.Nábytek z kolekce Charlotte II je vyroben výhradně z masivního borovicového dřeva. Použitý byl systém dřevěných výsuvů, vyroben podle starých truhlářských technik.Nabízíme vám nábytek v syrovém stavu a vy rozhodněte o:- barvě korpusu- barvě vnitřkuVyberte si lak s oděrem a zakomponujte nábytek do interiéru v romantickém stylu. Vyblázněte se na doplňcích v barvách žluté, růžové, béžové, šedé či blankytně modré. Ponořte se do nádherné vůně levandule interiéru v provensálském stylu. Vyberte si barvu nábytku v odstínech bílé, žluté, modré a jemné fialky. Dejte na klasiku. Rozhodněte se pro tmavší odstíny laku nebo vosků v přírodních barvách dřeva, s viditelnou strukturou. Zbavte se nostalgie dávnych časů volbou šťavnaté žluté, růžové a pomerančové, hovějíc si v avantgardním stylu vintage. Buďte ekologický. Zvolte nábytek ošetřen výlučně přírodním voskem. Oživte a zvýrazněte váš moderní interiér nábytkem klasického designu.Můžete si vybrat ze tří provedení: vosk, lak či odřený lak.Standardní cena zahrnuje produkt v jedné barvě v provedení vosk.


Britská média oznámila protiponorkovou operaci Královského námořnictva - Sputnik Česká republika\n19:24 13. srpna 2020\nBritská média oznámila protiponorkovou operaci Královského námořnictva\n19:02 14.11.2016 Získat krátkou URL\nBritské noviny The Sun oznámily sledování Královským námořnictvem několika ruských ponorek, které se nacházejí u břehů Západního Skotska.\nPodle informace tabloidu se operace účastní britské ponorky typu Trafalgar a raketová fregata Sutherland. Kromě toho jsou nasazena tři letadla NATO, která létají v průběhu posledních 48 hodin u pobřeží Západního Skotska.\n© Sputnik / Konstantin Čabalov\nRogozin o plánech Británie zapůsobit na USA: Ocas chce vrtět psem\nThe Sun oznamuje, že operace začala v souvislosti s dálkovou plavbou ruské skupiny lodí v čele s letadlovou lodí Admirál Kuzněcov. Žádné oficiální komentáře ruské ani britské strany zatím nebyly.\nV říjnu už zareagovalo britské vojenské námořnictvo na plavbu ruských lodí, a poslalo pro jejich sledování torpédoborec Duncan a fregatu Richmond.\n15. října se vydal těžký letadlový křižník Admirál Kuzněcov a těžký atomový raketový křižník Petr Veliký na plavbu do severovýchodního Atlantiku a Středozemního moře. Ve složení skupiny jsou také velké protiponorkové lodě Severomorsk, Viceadmirál Kulakov a pomocné lodě.\nRusko očekává od Británie kroky k překonání situace s konty RT\nVe Velké Británii byly zablokovány veškeré účty stanice RT\nMZV RF požádá britské úřady o vysvětlení blokování účtů RT ve Velké Británii\nkřižník, ponorka, námořnictvo, Admirál Kuzněcov, Velká Británie, Rusko