Poznámky k filosofii a náboženským představám Františka Matouše Klácela 1 - PDF\nDownload "Poznámky k filosofii a náboženským představám Františka Matouše Klácela 1"\n1 CÍL VEŠKERÉ LÁSKY A VĚDY Poznámky k filosofii a náboženským představám Františka Matouše Klácela 1 Vědomá vesměrnost jest cíl veškeré lásky a vědy. Toto heslo si napsal František Matouš Klácel ( ) pod svůj portrét. 2 Proto jej můžeme směle považovat za jakési jádro filosofova poselství. Pečlivý badatel by tu snad mohl namítnout, že vykládat myšlenky, jejichž vývoj trval celá desetiletí, pouze z jediné věty nutně znamená, že se tu dopustíme vážného zploštění. Ale právě u Klácela se ukazuje takový přístup jako mimořádně vhodný. Pojem vesměrnost se v jeho díle poprvé objevil ve spise Dobrověda z roku S úvodním heslem téměř totožné formulace najdeme v často citovaném dopise Veronice Vrbíkové z roku Frekvence tohoto výrazu v Klácelově díle vrcholí ve spisech z amerického období. Pojem vesměrnosti se tedy vine autorovým dílem jako souvislá nit. 5 Pozornější studium Klácelovy filosofie prozradí, že se idea jednoty, ať už nazývaná vesměrností, Láskou, Ladou či jinak, vyskytovala ve všech fázích jeho intelektuálního vývoje. Miloslav Trapl se dokonce domnívá, že se myslitel pokusil tuto ideu připsat (nevíme, zda právem) svému filosofickému iniciátorovi Bonifáci Buzkovi ( ): V Mostku (s.22) připisuje Klácel Buzkovi učení o jednotě kosmopolitismu a vlastenectví, k němuž spíše dospěl sám vlastním filosofickým vývojem. 6 Klácelův spis Mostek vyšel v roce 1842, ze stejného roku je i článek Kosmopolitismus a vlastenectví, v němž se vesměrná tendence tohoto uvažování vyskytuje již zcela silně. 7 Poslední větší autorovo dílo, vydané roku 1882, nese slovo vesměrnost přímo ve svém názvu. 8 Vesměrnost je tedy také jeho poslední téma (pokud měl vůbec jiná témata). Slovo vesměrnost můžeme etymologicky rozčlenit do dvou základů. První obsahuje praslovanský kořen vъsъ s původním významem ves, vesnice, později ovšem veškerý, všechen. Klácelův novotvar upomíná na složeninu vesmír, v níž se tento kořen spojuje se substantivem mirъ ve významu svět. 9 Vesměrnost tedy můžeme chápat jako vesmírnost, celosvětovost. V již zmíněné Dobrovědě toto slovo použil jako překlad výrazu kosmopolitismus výrazu,který se ostatně už dříve objevil v názvu výše uvedeného článku. 10 Tento překlad však není zcela přesný. Zatímco řecké slovo vyjadřuje doslova mít vesmír za rodnou obec, tedy světoobčanství, Klácel význam domova, obce (polis) zcela opomněl. Čekali bychom také, že slovo bude znít spíše vesmírnost, avšak zde se základ 1\n2 mirъ překvapivě nahrazuje kořenem -měr-. Abychom tuto svévoli pochopili, musíme poukázat na autorovu básnickou svobodu. Takto pozměněná podoba totiž dovoluje i následující výklad: Vesměrnost by mohla znamenat ves směrnost, tj. směřování k celku, všesměřování (kosmocentrismus), popř.směřování všeho. Konečný překlad slova by potom zněl: vesmírné směřování všeho ke všemu. 11 Vzpomeňme na Ladimírovu" urputnou snahu směrovat lidi k celku, vytvářet společenství jednotných. Podtitul jeho téměř posledního díla přináší jakousi definici tohoto obsáhlého pojmu. Klácel tu tvrdí, že obsahem spisu Vesměrnost je domýšlení se Nejvyšší Jednoty všeho, či toho, co jest, pro všecky, vždycky, všudy nejsvětější, Rozumu co Pravdy, Života co Dobra, Lady co Slušnosti a Krásy; Osvědčení cesty ku Vědě, Statečnosti a Blahobytu." 12 Pomineme-li celkovou výstřednost autorova vyjadřování, můžeme vesměrnost považovat za zvláštní filosofickou kategorii, asi na způsob aristotelského to agathon (Dobro) 13, za něco, z čeho vychází a kam směřuje svět, za jakýsi svorník světa a zároveň jeho vnitřní puzení k jednotě, vnitřní vedení společnosti k této jednotě, projevující se však rovněž v umění a vědecké činnosti. Vesměrnost je metafysický princip (arché), filosofem odkrývaná podstata veškeré skutečnosti. Z poznání tohoto principu pak vychází i určité jednání, jež musí respektovat poznanou povahu reality. 14 Naše vžitá představa Františka Matouše Klácela jako utopického socialisty nám možná brání vidět, že jeho úsilí vytvářet jednotné komunity vycházelo z určité představy dokonalého vesmíru, tj. jeho sociální filosofie byla zakotvena ontologicky. Vesměrnost není jen volání po harmonii, v jeho podání jde o pokračování přirozené vesměrnosti tohoto světa. Vesmír jest věčná jednota všeho, ale tito údové rodí se, rodí, vyvíjejí se, umírají, jako kupř. v člověčenstvu jednota vždy jest a údové vždy rodí se, vyvíjejí se a mrou. 15 Realita je podle Klácela projevem jediného principu, který drží svět v kosmické jednotě. Celý svět jest jedné podstaty. 16 Na rozdíl od zvířat je však člověk povolán k uvědomělé vesměrnosti, může tedy tuto jednotu uplatňovat svou činností a prostřednictvím svých institucí. Člověk ale teprv to vnitřní puzení, to vnuknutí poznává, vyslovuje, činí vědomým cílem a vědomou cestou; člověk věda o sobě, věda o svém centrum, věda o všemmíru, vědomě může se státi vesměrným. 17 Zde bychom mohli poznamenat pár slov o Klácelově pojetí přírodních věd (a vlastně i veškeré vědy - viz úvodní heslo). Vědecká práce je pro tohoto myslitele vždy spojena s vysokým etickým posláním. Hodnotově neutrální (exaktní) přírodovědu si snad ani nedovede představit, ačkoli za jeho života již prakticky fungovala. Rozhodně odmítá strohý kauzální nexus, který je pro něho sice ve vědě možný, ale pouze jako její nižší stupeň. Poznávat realitu pouze na základě prostých vztahů mezi příčinou a následkem připadá 2\n3 syntetikovi Klácelovi až příliš triviální - ztrácí se pojem celku. Rozlišuje tudíž přírodní vědu jako mechaniku ( mechanismus ), prostě skládající poznání podle banálních příčinných vztahů, a chemii ( chemismus ) s jejím pro Františka Matouše zajímavějším syntetickým pohledem. Vztah těchto dvou typů věd mu byl jakousi vzestupnou cestou, jež měla být dovršena vědomou vesměrností. Jeden nemyslí jináč nežli podkládaje všemu příčinu a účinek, a sice vedle sebe neb po sobě, ale dvojí; jmenujme tuto kategorii mechanismus. Tento rozum, protože jest první, jest obyčejný; vyšší jest chemismus, ještě vyšší život, jakožto samopohyb, pak duše, pak duch. Kdo se ale o těchto stupních nepřesvědčil, ten si k.p. život myslí v podobenství jako hodinky. 18 Z poslední věty tedy vyplývá, že Klácel tzv. exaktní vědou (hledající přísně kauzální vysvětlení) vlastně pohrdal. V pojednání o Darwinovi (z roku 1877) se vedle vysvětlení nauky o přírodním výběru objevují vzletné formulace, které svědčí o tom, že Darwinovu knihu O vzniku druhů četl spíše jako doklad teorie o vesměrném směřování přírody k dokonalosti. Radostně poznáváme, že jest jeden život v přírodě, že jest Jedno ve Všem a Vše v Jednom, a že zde na Zemi jest člověk, ne něco zvláštního, ale dovršení života zemského. 19 Příklad Charlese Darwina tak ukazuje, že vědecké bádání nutně musí vést k uvědomělému odkrývání kosmické vesměrnosti. Zpytatelé přírody hledají rozum v předmětech, to jest to zkoušení, přezvídání, ale filosofové domýšlejí se jednoty ve všem. 20 I když to Klácel neformuluje takto ostře, přírodní vědy vlastně poskytují filosofům intelektuální servis, dodávají jim argumenty ve prospěch vesměrné teorie. Klácel neuvažuje o jejich autonomii, snad proto, že nikdy nestály v popředí jeho zájmu. V duchu hegeliánského idealismu staví zkoumání přírody na nižší stupeň než umění a filosofii (hmotná skutečnost je jen projevem obecných duchovních principů). Z hegeliánské filosofie se však přece jen vymyká Klácelovo vysoké hodnocení hudby. Zatímco Georg W.F. Hegel popisoval skutečnost jako stupňovitý proces (s revolučními zvraty) 21, Klácel akcentuje proměnlivou harmonii, jednotu, Ladu. 22 Z tohoto důvodu si Ladimír Klácel vážil hudby jako metafyzického umění, jež svými tóny odhaluje dokonalý soulad vesmíru, tedy jeho vesměrnost. 23 Když ruch zní (ač ne pro náš sluch vždycky) a všecko tvorstvo jest v neustálém ruchu, a všecko jest směřené a přiměřené, souladné; tož vesmír jest věčná neustálá hudba, jež vidí ten Logos, který by ji složil;to jest ta věčná hudba v makrokosmu. 24 Hudba se zdá filosofovi nejvesměrnějším z druhů umění. V její souzvučnosti cítí Klácel vesměrnost, filosofické uvědomění jsoucna, napsal J.Trojan v článku F.M.Klácel v české hudbě. 25 Klácelovu představu vesmíru si proto nejlépe evokujeme poslechem klasické kompozice, v níž můžeme obdivovat zejména vztahy jednotlivých nástrojů, např. citlivý doprovod klavíru, střídání motivů v sonátě, nástupy nástrojů 3\n4 v orchestru, nezbytnost stát se součástí celku a sledovat jeho logiku. 26 Odtud zbývá už jen krůček k takto harmonickým mezilidským vztahům. Hudba je Klácelovi živým organismem, který má analogii s lidskou společností. 27 V podtitulu brožury Vesměrnost jsme vedle jiných, málem podivínských, výrazů četli i nesrozumitelnou trojici slov: pro všecky, vždycky, všudy. Tuto triádu filosof používal na mnoha místech, dokonce se s ní setkáme ve zmíněném dopise člence Bratrstva - Veronice Vrbíkové. František Matouš jí píše, že jeho jakési nové náboženství jest tedy pro všecky vždy všude (sic!), a to jest právě dle významu řeckého slova καθολικος - katolické. 28 Doslovná etymologie tohoto řeckého slova zní skutečně: týkající se celku, Klácelovy výrazy tedy docela přesně zdůrazňují jistou demokratičnost (vesměrnost!) jeho vize. 29 Ačkoli náš myslitel vždy eklekticky využívá mnoho různých zdrojů, aniž by je uváděl, u těchto pojmů můžeme jejich původ snadno určit. Až ve 20.století objevená Všeobecná porada o nápravě věcí lidských Jana Ámose Komenského si dala obdobný výklad tohoto řeckého slova přímo do názvu: tato porada je totiž katolická, to jest obecná, týkající se všech. Rovněž zmíněná Klácelova trojice je jen neobratným překladem Komenského triády: omnia omnibus omnino, česky obtížně překládané všechno všem veskrze. 30 Tato stopa nás přivádí na myšlenku, že celá Klácelova filosofie je Komenskému myšlenkovému odkazu podivuhodně blízká, rozhodně bližší než k častěji uváděnému Hegelovi nebo utopickým socialistům. I Klácel pojímal svou činnost jako rozšiřování světla (Via lucis), jako systematické vzdělávání vedoucí k jednotě. I Klácel se snažil počínat si v této didaktice názorně a systematicky (výčty, etymologie), vytvářet globální projekty, jež by měly zdánlivě rozdílné části skutečnosti uvést do harmonie. 31 Vzhledem k tomu, že v jeho době se česká veřejnost začala s Komenským teprve seznamovat (z popudu J.G.Herdera), můžeme se ptát, jakými cestami se Komenského myšlenky dostávaly ke Klácelovi. Miloslav Trapl zaznamenal jeho pochvalné zmínky o Komenském v článku O smrti (1843) a v rozsáhlé Ladovědě (1869), v níž píše o podobě ideálního pomníku tohoto reformátora. 32 Už to, že Klácel zmiňuje ve vlastních uvahách jiného myslitele, je mimořádné (činí tak jen občas). 33 Zdá se také, že od Komenského převzal metafory světla jako růstu pravého poznání v lidstvu. Jestliže jsme tedy vesměrnost načrtli jako vizi dokonalého, soudržného světa (tíhnutí reality k jednotě), musíme se ještě dál zabývat otázkou, jak se stává vesměrnou celá lidská společnost. Vědomá vesměrnost je cíl veškeré lásky, jak Klácel prohlásil ve svém heslu, jak se však mohou lidská individua sjednotit na této cestě? Jak je vůbec možné, že se nepřátelé vesměrnosti - neboli lakomci, sobci a polovičkáři 34 - přece jen spojí a podlehnou úsilí 4\n5 o harmonický celek? Klácel odpovídá se všemi etickými intelektualisty: řešením je vzdělání, vlastní sebeuvědomělost. Vzdělání jest tedy převedení podstaty na pravou ukázalost, jádra svého ku květu a květu k ovoci. Nevzdělaný člověk jest, který ještě nedospěl ku vesměrnosti. Sebevědomý zákon člověka jest duch člověčí. 35 Najde tu ani tak o obyčejné vzdělávání, nýbrž doslova o duchovní procitání. Příroda se prostřednictvím člověka zduchovňuje, přichází k sobě, neboť duch v ní zatím jen spal. Teď teprve rozumíme spojení vědomá vesměrnost z úvodního hesla. V živé i neživé přírodě vesměrnost působí, ale téměř mimochodem, zatímco v lidském počínání se vesměrnost děje nebo bude dít uvědoměle. 36 Zde se bezpochyby projevuje hegeliánská inspirace. Hegel takové rození pravdy chápal jako konečné sebeuvědomění absolutního ducha, prostřednictvím vyspělé filosofie. Svět se tak přivádí ve vědě k sobě samému, neboť svět je ve své podstatě duch (jehož charakteristikou je podle Klácela vesměrnost). Klácel to popisuje například těmito slovy: Ten sebevědomý zákon tvořící či rodící a přerozující jmenujeme přírodu a ten sebevědomý zákon či rozum jmenujeme ducha. 37 Duch je podle této definice vlastně vědomá vesměrnost. Je překvapivé, že si Ladimír Klácel tento porod ducha představoval docela idylicky - jako by byl málem hotový a my se do tohoto nového světa mohli zčistajasna probudit. To nás také zaráží při četbě novel Klácelovy Luděnky - Boženy Němcové. V zámku a v podzámčí a v Pohorské vesnici se dosavadní individualistická společnost takřka skokem mění ve vesměrně solidární. K tomu, aby se v ratibořickém údolí daly věci do pořádku, stačí jen malá rada uvědomělé babičky. 38 Šiřitelé dobra v dílech Boženy Němcové se neřídí křesťanskou morálkou, ale stačí jim pravé uvědomění. 39 Sám Klácel usiloval o vytvoření takových ideálních ostrůvků dobra, bohužel jeho pokusy často vyvolávají škodolibý úsměv. Václav Tille označil Klácela jako naivního neobratného snílka. 40 O to víc vyniká, že Klácelův inspirátor Hegel líčil onen vzestupný proces uvědomování zcela jinak - jako nepředstavitelně bolestný, neustále hrozící skepsí nebo nihilismem. Na jednom místě dokonce mluví o zoufalství (Verzweiflung). 41 Podobně i Augustin Smetana ( ) psal o ukrutné bolesti, o bolesti, která už nemůže být větší, ale která přesto přetaví náš svět do harmonické lásky: největší bolesti této doby jsou také jejími posledními bolestmi. 42 Proč se tedy František Matouš Klácel obracel k budoucímu věku s takovým optimismem? Víme o mnoha jeho osobních prohrách, přesto svou vizi vesměrnosti deklaruje stále znovu a znovu s neutuchajícím nasazením. I tento rys ho připodobňuje ke Komenskému, který se ke konci života dokonce ztotožnil s prorokem Eliášem. Klácelova energie má vskutku prorocký charakter. Zdá se, že mu tato vize přímo naplňovala smysl života - cítil se být jakoby povolán vesmírem k takovému dílu. Žijme ideám našim, podejme sobě ruce k pobratimství. 43 5\n6 Ladimír je ze své podstaty člověk živený ideály, jak se ostatně naučil u Bonifáce Buzka, člověk, který neumí žít jinak než pro přesahující poslání. Jde tu tedy o záležitost především psychologickou. 44 Poučeni totalitními ideologiemi 20.století se musíme právem ptát, zdali Klácelův sociální program s sebou nenese rovněž potlačování individuální jedinečnosti. Není Klácel další z totalitních myslitelů? Zdá se, že většina badatelů Klácelovi vytýká výstřednost a naivitu, nikoli však snahy necitlivě podřizovat druhé jednotnému schematu. Vesměrnost není v jeho představách přivedením světa k jednomu zobecněnému způsobu bytí, jinak bychom totiž jen hypostazovali jeden určitý (a omezený) moment, ne celek. Jak ale tedy dojít ke skutečné univerzalitě, která by neutlačovala? Jak být vesměrnými, když všechno, co pojmeme, je už vždy částečné? Klácel tento problém zřejmě prožíval dost intenzivně, ale poučen Hegelovou dialektickou syntézou jej nemohl (na rozdíl od postmodernismu) považovat za neřešitelný. Proto také napsal: Jedno o druhé se musí tříti, Kde má z drobků celek býti; K celku ať se mysl pne, Ruka však jen částkou hne. 45 Vesměrnosti se podle našeho myslitele dosahuje vědomím celku. Nikdy ne úředním stanovením toho, co celek je a co má být, nýbrž úsilím o postupnou harmonizaci - aby se všechen náš život automaticky zapojoval do vyšších souvislostí. Vesměrnost je cíl (a projev) veškeré lásky. Když Klácel podrobně rozvrhoval programy pro svá dvě společenství (Českomoravské bratrstvo, Svobodomyslná jednota) a snažil se jim stanovit přesná pravidla života (po vzoru řeholí), předpokládal, že komunita bude žít na bázi přirozené družnosti a že společná pravidla budou vyplývat z jejich nenuceného souhlasu. Ve slavném článku Na pováženou (1848) například napsal: Slibujeme, že povedeme život opatrný, střídmý a skromný. Hanba budiž nám skvostně jísti a píti a nádherně odívati se, pokud bratr nouzi trpí. 46 Nebo v dopise Marii Mikšíčkové ještě idealističtěji: Když tři přítelkyně sobě ruce dají, jsou sobě povědomy, že jsou svorné, snášelivé a dychtí o (sic!) osvojenosti myslní a vesměrnosti v poznání, jednání a celé ukazalosti, tak jest posestrymstvo založeno. 47 Klácel odštěpence nemínil nijak trestat, rozpad Českomoravského bratrstva neřešil větším tlakem na jeho členy, ale pouze se od nich s bolestí izoloval. Skutečně naivně předpokládal, že se komunita bude rozvíjet sama, tj. organicky, bohatými kontakty, studiem, solidaritou. Proti 6\n7 jiným tvůrcům podobných programů, se Klácel nikdy nepasoval na vůdce komunity, spíše sám sebe chápal jako inspirátora, učitele. Kde panuje láska, tam není představených. 48 Že Klácel pokušení všech sektářů (manipulovat s oddanými) spíše odolal, je zřejmé například z jeho dopisů Veronice Vrbíkové. Ačkoli se v nich soustavně pokoušel nabourat její vřelý katolicismus, ponechává jí možnost rozhodnout se sama a nevyhrožuje. Když Ladimír Klácel nesouhlasil s Veroničinou volbou manžela (Matěje Mikšíčka), vyslovil svůj nesouhlas jen stručně, bez zastrašování: Říci ne? Jakým právem? A jak by to mohlo přijato býti? Viz, milá Verunko, pana Matěje jest se co báti. 49 V tomto úryvku jako by se Klácel důvěry své duchovní sestry přímo obával, vnucovat jí svůj názor by bylo proti jeho přesvědčení o lidské svobodě. Inspirátor vesměrnosti možná ponechával svým duchovním svěřencům tolik volnosti, že můžeme hovořit o nedostatku organizačních schopností. Klácel nebyl muž činu, jeho akcí bývalo pouze psané slovo. K významným změnám ve svém životě se odhodlával vždy jen pomalu a obtížně (neschopnost veřejně deklarovat nesouhlas s církví, jak učinil Augustin Smetana již v roce 1850, zdlouhavé rozhodování o cestě do Ameriky). Klácel neuměl být rozhodný, proto mu zmíněné pokušení manipulovat nehrozilo. 50 František Matouš si spolu s Hegelem uvědomoval, že jedinečné vlastnosti ( zvláštnosti ) jsou pro budování vesměrného celku nezbytné. Rozdíly bytostí se harmonicky doplňují. Ale hleďme; vesmír má největší rozmanitost, a jest Jednota, tak tedy i my učiňme z různa shodu, a poznáme, že rozmanitost národů prospěla člověčenstvu. 51 Avšak proti Hegelovi, u něhož krůček po krůčku sledujeme, jak se individuální sobectví zvolna proměňuje v morálku a mravnost a jak sebe překonává v rodině a státu, Klácel jako by tento vývoj předbíhal. Zatímco nás Hegel v Základech filosofie práva podrobuje náročnému hledání (které přímo spoluprožíváme), František Matouš tu vystupuje už jako tiskový mluvčí obecna - nehledá, jen proklamuje. Tím je také o dost méně filosofem než Smetana. Hledí na osobní životy vždy už jen z pozice obecného, třebaže je nechce lámat, ale pouze osvítit:. Proto nás patrně nepřekvapí jeho jakási verze kategorického imperativu: Co nemůže býti pro všecky, vždycky, všudy, nemůže býti ani pravda ani dobro. 52 Nad tímto prohlášením nás možná napadne otázka, co vlastně Klácel soudil o lidské individualitě, tolik zdůrazňované v tehdy se rozvíjejícím liberalismu. Zejména III.kapitola Vesměrnosti dává tušit, že Klácel americký liberalismus jednoznačně odmítal, ba dokonce zesměšňoval. 53 Jeho (výše popsaná) úcta k jednotlivci zase naopak vylučuje, že by chtěl člověka zbavit samostatnosti ve jménu velkých idejí. Filosofův koncept lidské jedinečnosti by mohl být chápán v duchu křesťanské představy 7\n8 o jednotě různých údů v jednom těle, jak ji sugestivně načrtl Pavel z Tarsu. 54 V tomto církevním smyslu dostává jednotlivý člověk specifická a originální obdarování, jež však nemají sloužit jemu samému, ale bratřím a sestrám v komunitě. Klácel tuto organickou vizi jednoty v různosti mlčky předpokládá jako samozřejmou (v augustiniánském řádu ji ale asi osobně takto neprožíval). Život v komunitě pro něho vlastně nikdy nebyl důležitým tématem, neboť společenství, která zakládal, nikdy nedospěla do fáze, kdy by bylo nutné hledat jednotu v početném a různorodém členstvu. 55 Onu různost zatím viděl spíše v různých cestách, po nichž jednotlivci přecházejí k uvědomělé vesměrnosti: Kdož by byl tak pošetilý, že by žádal, aby všichni šli jednou cestou, a sice za ním, na chlum pravdy! Přijďte od západu neb od východu, od jihu neb od severu, jen jděte vzhůru s chutí upřímnou; tam nahoře sejdeme se všichni. 56 Ladimírova jistota, že k vesměrnosti dojdou všichni rozumní lidé, je zde pozoruhodná. Je však také pravda, že v pozdějších jeho dílech bývají podobná vyjádření spíše vzácná. Zdá se, že lidská osobitost pro něho nikdy nebyla významným tématem (ostatně jako pro všechny filosofy ovlivněné Hegelovou koncepcí světového ducha). Mnohem častěji cítil potřebu se vyjadřovat k jiné individualitě - k národu. Dobové vlastenectví (nacionalismus) však pojímal osobitě, vedle zodpovědnosti k vlastnímu národu ještě cítil zodpovědnost k lidstvu a vesmíru jako celku (podobně jako J.G.Herder). Při putování k vesměrnosti však nesmíme etapu vlastenectví přeskočit. Teprve prostřednictvím národa se totiž stáváme sami sebou, teprve národ nás činí účastníky vesměrnosti. Např. v Dobrovědě ukázal, že rodina, rod a národ překonávají prapůvodní (pudový) egoismus. Národ se tak v jeho očích stává jakousi převodní stanicí mezi sobcem a vesměrným nemýlencem. Ale pokud se tato cesta k jednotě na svém vlasteneckém mezistupni zastaví, dojde k nebezpečnému zkratu - jedna identita se staví proti druhé, rozlišuje se nějaké my a nějaké oni. Klácel tu odhaluje jen poněkud zahalenější egoismus: Byťby jste vypočetli více a větších obětí, kterých vlasti přinášíte; předce vždy při svém ostanu, že vlastenectví vaše egoismus jest, arci ne tak hrubý, patrně zisku hledající, ale zahalený, sama sebe neznající, jinému, čistějšímu oku vždy ošemetný. 57 Zde pravděpodobně zahlédl, že to, co na první pohled může vypadat jako ušlechtilá láska k národu, se v globálnějším hledisku stává utlačovatelským vyvyšováním nad jiné. Tento postřeh vyniká o to víc, že Klácel dosud neměl zkušenost s destruktivními účinky evropských nacionalismů. František Matouš se nepřestává v Americe rozčilovat, že jeho krajané zapomínají na své češství, že se tak vlastně připravují o svou identitu, jejímž prostřednictvím jsou lidmi. Kulturní asimilace je podle něho zrada původního rázu v sobě. 58 Tomuto povzdechu můžeme rozumět jako upozornění na zrádnou možnost nenásledovat vlastní přirozenost, 8\n9 nechat se vyvlastnit něčím cizím. 59 Skrze národní identitu se do jednotlivce vtisklo jeho vesměrné poslání jako obecná idea.. Základ, původ, počátek čili možnost člověčenstva jest idea, kterážto ve množství osob rozptýlena jest, takže základ všech základem jest celku. 60 Vrátíme-li se k Pavlovi z Tarsu, můžeme v této myšlence vidět obdobu pojetí částí jako údů těla - každý národ je údem lidstva se svým jedinečným (nezastupitelným) posláním v tomto celku. Patrně nejpropracovanější verzi tohoto konceptu národů předložil už před Klácelem Johann Gottfried Herder ( ), který však místo vesměrnosti hovořil o abstraktní lidskosti, jakémsi povolání každého národa ke svobodě a humanitě. Nahradíme-li Herderovu lidskost vesměrností, objevíme podobné zacílení filosofie tohoto německého osvícence: Lidskost je účel lidské přirozenosti a s tímto účelem vložil Bůh našemu rodu do rukou jeho vlastní osud. 61 Herder se domníval, že právě slovanské národy jsou povolány k rozvoji mírnosti a laskavosti (kultivují Germány) a tyto vlastnosti představil na Komenském. Zdá se, že i Klácel viděl specifické duchovní povolání českého národa - k vesměrnosti (Chelčický, jednota bratrská). 62 Vesměrnost jest cíl veškeré nemýlené lásky a vědy a umění. 63 Proti první verzi tohoto hesla, uvedené na začátku našeho textu, se k lásce a vědě přidává umění. Již z výkladu o Ladimírově pochopení hudby jsme poznali, že jeho estetické názory jsou zcela podřízeny koncepci vesměrnosti. Proto považuje umění za schellingovské tvoření spolu s přírodou, zjevování dosud jen tušeného souzvuku. Tak jako je úkolem vědce objevovat jednotu vesmíru, jako je úkolem společnosti dojít k souladu, musí se i umělec nechat proniknout vesměrným duchem, aby se jeho dílo stalo obrazem kosmické harmonie. Jeden duch zírá více ku straně zákona, a z toho zírání nadsmyslného vykvétá pravda a vyslovení její jest věda. Jiný duch zírá bedlivěji k uladění, vtělenosti, to jest ladimilství a schopnost umělecká. Tohoto nadsmyslného zření možnost jmenujme zor a plnost jeho jest vzor. Nadsmyslné jest tedy vzorné. 64 Projev vesměrnosti v umění je tedy pro něho Lada, krása, soulad, harmonie. Lada znamená vyváženost všech částí, jemnou kompozici, organismus. 65 Jestliže jsme tedy něco vytvořili, má to nárok na existenci pouze podle vlastního uspořádání a vřazenosti do vyššího vesmírného kontextu, tedy na základě Lady. Mezi jednotlivými způsoby tvoření je dle Klácela přece jen nejdokonalejší básnictví (ačkoli tolik vyzdvihl hudbu). Stejně jako Hegel si i on cení domnělé abstraktnosti (přesněji obecnosti) poezie, neboť básníkovo slovo (myšlenka) již vede k oproštění od smyslových vjemů směrem k univerzálním principům. Básnická řeč už nepotřebuje obraz ani zvuk, její slovo je přímým odrazem myšlenky. Básnictví tedy jednotí předmětné s myslním a jest tedy dovršení všeho umělství. 66 Srovnáme-li tato slova s Klácelovým určením role vědy, vidíme, 9\n10 že poezie činí prakticky totéž co věda - ztotožňuje subjekt a objekt, zvnitřňuje duchovní podstatu světa - tedy činí vesměrnost vesmíru uvědomělou (v myslích lidí). Jeho estetika může být pro současného čtenáře určitým zklamáním: neměl smysl pro autonomii uměleckého díla, ale podřizoval ho vlastním ideovým konceptům. Poznamenejme však, že moderní pojetí estetiky se v jeho době teprve rodilo - zejména v české herbartovské škole u Josefa Durdíka. 67 Podřízení estetiky duchovním vizím dokládá rovněž i jeho záhadné schema - téměř zapomenuté v rukopisu Ladovědy (uvádíme je jako přílohu našeho příspěvku). 68 Tento ojedinělý obrazec (nemá jinak v jeho díle obdobu) na první pohled působí dojmem jakéhosi esoterického symbolu. Ve skutečnosti však shrnuje dosavadní myšlenky o smyslu vesmíru a lidské společnosti a zároveň též potvrzuje jeho inspiraci v německém idealismu. Klácelova filosofie je podle tohoto schematu mystická - začíná u Boží všemohoucnosti (Α) a končí znovu zpět v Bohu (Ω). Všemohoucnost povolala svět k bytí (nikoli však stvořením z nicoty), které se postupně produchovňuje od neživé hmoty přes zvířata až k lidské osobě, která jako by byla spojujícím článkem mezi nevědomým a duchovním. Odtud se jednotlivý člověk přibližuje Bohu svým začleněním do rodné obce, národa, až nakonec objeví ve vesměrnosti pravé náboženství a dojde ke svému zbožnění. 69 Tak se může ve vesmíru realizovat svatá Trojice : Vševědoucnost. Všeláska. Všelada. 70 Veškerý dějinný pohyb není než přelévání Boha (tj. ducha) v sobě, ze sebe v sebe, spirála vedoucí od sebezapomenutí v hmotě znovu zpět k uvědomění. Celý svět nezadržitelně spěje ke konečnému spočinutí. Schema se svým tvarem podobá přesýpacím hodinám, které se však přesypávají směrem vzhůru - realita se zduchovňuje, sublimuje, každý stupeň je o něco vesměrnější než předchozí. Jinou metaforou by mohl být symbol žebříku, který sám Klácel použil v dopise Veronice Vrbíkové: Poznávání však jde po stupních nesčíslných, po tom Jakubovém řebříku až do nebe sahajícím. 71 V Hegelově řeči by takto interpretovaná realita stoupala od abstraktní nevyhraněnosti (hmoty) až k absolutnímu duchu. Základním principem této systematizace je potom integrace partikularit do stále vyšší a vyšší jednoty (vesměrnosti) - tak trochu podobně jako u stále rostoucí sněhové koule. 72 Jak si však tento katolický kněz a augustiniánský mnich představoval Boha? Ačkoli František Matouš Klácel vždy znovu zdůrazňoval poslání vědy, sám vystupoval spíše jako učitel a duchovní vůdce. Dokonce i svou estetickou teorii psal jako fiktivní korespondenci se vzdělanou pannou. Klácel nepřemítá, nespekuluje, neargumentuje, ale poučuje a káže. Proč se tedy jakožto kněz nestal náboženským reformátorem? Proč místo abstraktní vesměrnosti nemluvil o milujícím Bohu? Ve všech etapách svého intelektuálního života 1\n11 pojem Boha používal, avšak zdá se, že tato představa pro něho nikdy neměla velkou atraktivitu. Asi od padesátých let Klácel netajil, že slovo Bůh pro něho neznamená Osobu, ale spíš symbol jednotného kosmu. Zákon sebevědomý všehomíra sluje bůh. Bůh tedy jest vším mírem, poznání boha ve všem míru jest věda, filosofie; bděsnilství o pámbelíčku jest teologie. 73 Nebo později (roku 1879) napsal ještě důrazněji: Vesmír jest zákonem svým, jest bohem a vše jest božné a bůh jest jedno, ve všem, a ta těha všeho k bohu jest náboženství. 74 Mnohem častěji než o Bohu se cítí nucen psát o náboženství, zdá se, že ho jinak teologická témata vůbec nezajímala. 75 Vrátíme-li se ke schematu z Ladovědy, zůstane nám i po těchto osvětleních spousta otázek. Do spodní části obrázku Klácel napsal veliký nápis Všemohoucnost. Víme však, že o deset let později bude všemohoucnost jako Boží atribut striktně odmítat: Bůh prý jest všemohoucí; ale kdo musí se pachtit tak s tím stvořením, že pak sedmý den musí odpočívat, ten věru není všemohoucí. 76 Nemusíme tu nutně předpokládat nějaký dramatický myšlenkový vývoj, spíše se zdá, že Klácel ono slovo použil jako tradiční metaforu pro vznik světa. (Ostatně v užívání pojmů nebývá nikdy přesný, spíše je volně spojuje, nežli rozlišuje.) Další obtíže mohou nastat při pokusu představit si, jak onen Bůh ( Všemohoucnost ) neboli Vesmír vytvořil svět. Klácel totiž v Americe vícekrát popřel víru ve stvoření, ačkoli ještě v roce 1848 tvrdil: Věříme v Boha Otce, jenž jsa stvořitelem (sic!) zadost činí sobě vesmírem. 77 Podle něho bylo dostatečně vědecky prokázáno, že svět nemohl být stvořen. 78 Ve Vesměrnosti se objevuje dokonce formulace, že vesmír nemá nějaký počátek v čase a že byl tento fakt již vědecky prokázán. Věda tu nepočátek všehomíru vzala co článek do knihy své. 79 Pak bychom museli již schema zcela revidovat a interpretovat je pouze jako zdola neuzavřený vývoj k Bohu čili vědomé vesměrnosti. Tajemné slovo byvo je již srozumitelnější, neboť jím Klácel překládal pojem bytí (esse, existence) - na počátku vývoje stojí dosud nerozlišené, neohraničené bytí, které se postupně zdokonaluje (zbožšťuje). 80 Za záhadné naproti tomu považujeme slovo ether - Aristotelés jím rozuměl pátý element vyplňující mezihvězdný prostor (aithér). Snad je Klácel použil (poněkud nevhodně), aby vyjádřil představu čehosi lehoučkého, mlhavého, jako když mluvíme o éterické bytosti. Naopak zde uvedené světlo již snadno pochopíme s poukazem na Komenského Cestu světla a celý středověký proud metafyziky světla. Horní část schematu, týkající se věcí lidských, je pro nás již daleko jasnější a téměř nepotřebuje komentář. Lidská osoba se tu začleňuje do stále obsáhlejších celků - do rodné obce, národa a posléze i lidstva, v němž realizuje pravou vědu, lásku a pravé umění, a tím zároveň i pravé náboženství. Ladimír Klácel na mnoha místech opakuje, co pro něho znamená 1\n12 pravé náboženství. Činí tak zejména proto, aby uštědřil ránu církvi, která podle něho tolik ublížila pravdě. Například zde již mnohokrát citovaný dopis Veronice Vrbíkové: Víš, Verunko, co jest mi náboženství? Ten všemohoucí cit, jenž vším vládne, jenž tu jednotu všehomíra činí, jenž všecky různosti na obvodu přidružuje k centrum, jenž kdyby ustal, ihned svět by se rozpadl. A o pár řádků níže pokračuje: Vidíš, sestro drahá, věda a láska jest mi tedy náboženství. 81 Tato Klácelova definice náboženství nás možná až unavuje, vždyť je natolik široká, že zahrnuje všechny lidské aktivity. Ano, Klácelovy pojmy se spíše rozšiřují, než aby ostře vymezily subtilní rozdíly - vyplývá to tak z povahy jeho filosofie. V této souvislosti se jistě mohou vynořit otázky, jak se František Matouš Klácel vlastně identifikoval se svým kněžstvím, jak se vyrovnával s katolickou teologií atd. Většina pramenů i Klácelových životopisců se shoduje na názoru, že Klácel ani v jedné etapě svého života neprojevoval výraznou religiozitu (na rozdíl od Boženy Němcové nebo Augustina Smetany, kteří v dětství prožívali silné citové náboženské zanícení). 82 Např. Dušan Jeřábek o něm rozhodně píše: už od svého vstupu do brněnského augustiniánského kláštera (1827) projevoval odhodlání rozhlížet se co nejdále za hranice ortodoxního církevního učení. 83 Dále konstatuje, že jeho motivace k přijetí duchovního stavu byla u něho spíše pragmatická - umožňovala mu získat vzdělání a zabývat se vědeckou činností. Zdá se, že jeho tak raný odklon od tradiční zbožnosti (bez obvyklého vývoje od nadšení po vystřízlivění) souvisel s fascinací osobností Bonifáce Buzka, jež se mu bezpochyby stala iniciačním vzorem. Srovnáme-li Klácelův vztah ke křesťanství s příběhy jiných osvícených kněží 19.století (např. Sychra, Bolzano, Vydra a další), vychází nám František Matouš jako jeden z nejméně konfesních. 84 Zatímco u většiny vlasteneckých kněží zůstávalo křesťanství alespoň jako symbol humanity (roli rituálů často zpochybňovali), Klácel se vyvíjel od lhostejnosti až k bouřlivému odmítnutí nejen katolických, ale i obecně křesťanských obsahů víry. V době svého amerického působení se již postavil proti křesťanství jako nepříteli pravé vesměrnosti. 85 Už v 50.letech vystupoval v soukromí velmi ostře proti všem katolickým tradicím. Citujme znovu myšlenkově hutný dopis Veronice Vrbíkové: já ty komedie náboženské, to kejklířství, to lapání duší do smyslných klecí, to hulákání s Kristem od srdce nenávidím. 86 Dále Ladimír pokračuje ve vysvětlení, že pravé náboženství se od nepravého liší uvědomělostí ( vědomou vesměrností ): Ale až posud bylo to náboženství nesvobodné, to jest nemyslelo samo sebe. 87 Jeho náboženství (vesměrnost) je naopak založené na vědě a již nepotřebuje hloupé redemptoristické ( liguriánské 88 ) lidové misie, pouti a mše. Místo Boha kněží zavádí boha vědy. Místo křesťana velebí ateistu - tedy toho, kdo uctívá boha ne 1\n13 v chrámech na kolenou, ale v přírodě, v lidstvu. Ateist jest kapka boha samého. 89 Ladimírova bratrstva tedy měla být místy nového typu zbožnosti - jak sám zdůraznil, v těchto obcích nesmí být žádné bohoslužby, neboť boha uctíváme láskou, vědou a uměním. 90 František Matouš Klácel se tedy nábožensky vyvíjel přibližně na této stupnici: Bůh jako symbol a garant etických hodnot (srov. Dobrověda) - bůh jako vyjádření celistvého vesmíru (např. dopis Vrbíkové) - bůh jako prázdné slovo, jež by mělo být nahrazeno vědomou vesměrností (Ateismus). Mnozí badatelé konstatovali, že Klácelova představa Boha přinejmenším připomíná panteismus. Obvinění z panteismu se ostatně objevilo už ve vyšetřování brněnského biskupa Antonína Arnošta hraběte Schaffgotsche z roku Sám filosof se nařčení z panteismu (na rozdíl od ateismu) bránil. 92 Náš pohled na tento problém vychází především z předpokladu, že označení panteismus bývá jen u málokterého filosofa výstižné a mnohdy slouží víc jako nadávka a nařčení z hereze. I když u Klácela čteme i takové provokativní věty jako: Vesmír jest Tělo Boží, 93 nesmíme si představovat, že by ztotožňoval hmotu s živoucím Bohem. Přesnější by snad bylo mluvit o panenteismu, tedy o hledání božského v celku vesmíru. I katolická ortodoxie předpokládá ve vesmíru a v přírodě Božího Ducha (ačkoli je Bůh světu transcendentní), Ladimír Klácel však považuje tento způsob zjevení Boha za jediný a výsostný. Vlastně tedy omezuje možnost prožívat Boha na jednu jedinou - vesměrnost. Zejména v posledním svém období by se však patrně ze všech -teismů raději vyvázal a mluvil jen o vesměrnosti, nikoli už o Bohu či bohu. Označení monismus je v Klácelově případě rozhodně vhodnější. 94 Ke konci svého života se ještě Klácel pustil do otevřeného boje proti křesťanství (včetně reformovaného). V jeho článcích a překladech zaskočí zejména neskrývaná agresivita a naivita mnohých argumentů. Můžeme se domnívat, že některé laciné myšlenky vznikly vlivem nedostatečného teologického vzdělání kněží, na něž upozornil také Augustin Smetana. 95 V mnoha vydaných publikacích se František Matouš Klácel snažil dokázat, že křesťanství je promyšlený podvod zatemňující cestu vědě. 96 Někdy si počíná s nevybíravou ironií, jeho myšlenka vesměrnosti tak dostává vysloveně konfrontační (ikonoklastický) charakter: Ale ty mašiny těch dělníků samopánů se zmatou, nikdo nebude jich chtět napravit, a tak ta mašinerie sama, a to bude poslední zázrak, dá se do smíchu hlasitého a zapálí připravenou hranici, spálí všecko i mnoho tabernákul, knih, kadidelnic a kropáčů; a když kouř přejde, osvěta bude trvanlivá ve světě a v historii bude znamenána ta doba co samozmar svaté teologie ve věnci z ratolestí 1\n14 klášterské chvojky, blínu a rulíka. 97 I v tak ostrém textu ale nevyzývá k likvidaci nenáviděné církve, předpokládá, že mu budoucí vývoj dá za pravdu a křesťanství samo zahyne. Po tomto výkladu bychom mohli Františka Matouše nazvat filosofem jediné myšlenky - totiž vesměrnosti. Vidíme, že jeho filosofické dílo není ani tak výsledkem jemného tříbení, ale spíše výlevem horoucí energie. Klácel neupřednostňuje bedlivý rozbor, nýbrž má blízko k ideologickému heslu, k opakování ustálených pouček (např. naše úvodní heslo používal i po 24 letech jen s malou obměnou 98 ). V popředí jeho zájmu stojí etika, což v době spekulativních filosofií překvapuje, etickým požadavkům podřizuje jak své estetické, tak i ontologické názory ( etický, tj. vesměrný vesmír). Umění a věda mají podle něho vlastně sloužit etice. Proti utopickým socialistům se jeho teorie netváří jako úsilí po změně sociálněekonomického řádu, ale vycházejí výhradně z etické motivace - žít ve skutečném přátelství (bez známky egoismu). V Klácelově duchu bychom mohli obměnit slavnou Aristotelovu větu takto: Všichni lidé od přirozenosti touží po celku. Ladimír si představoval, že trochu poučení lidé musí dojít k harmonickému soužití zcela přirozeně, stačí, když seznají, jak po této jednotě touží a jak dokonale je tato unie obrazem celistvého vesmíru. Jeho myšlenkový odkaz lze tedy shrnout do volání po jednotě, aniž bychom se museli obávat totalitních tendencí. Tento etický intelektualismus, jisté ušlechtilé rysy Klácelova učení (respekt k různosti, relativizace vlastenectví, neformální vztahy mezi lidmi a další) ho sbližují s osobností Sókratovou a s velkým humanistou Janem Ámosem Komenským. 99 Touha po světě bez umělých společenských hradeb jistě patří k obecně lidským snům, ale málokdo jí věnoval tolik energie jako Ladimír Klácel. 100 Zatímco před rokem 1989 promlouvala tato filosofie jako jedna z alternativ nebo raných fází komunismu, a proto byla často vykládána, v současné době působí téměř jako milá kuriozita. 101 Je-li současná epocha skutečně časem fragmentarizace, odmítnutí velkých vyprávění o pokroku, časem, kdy se uplatňuje nekonečná pluralita různých cest i cílů, potom si jen stěží představíme myslitele, který by se nám hodil tak málo jako Klácel. Každý postmodernista by ho mohl uvádět za příklad totalizující snahy modernity, která jen náhodou neskončila cenzurou a likvidací jinak smýšlejících. 102 Viděno současnýma očima: Klácel si vybral nevhodný filosofický proud, vsadil na trend, který byl už tehdy poněkud archaický. V době, kdy Klácelův řádový spolubratr Mendel formuloval genetickou teorii, kdy Josef Durdík vytvářel koncept svébytnosti uměleckého díla, kdy se začíná prosazovat autorita přírodních věd, jakýsi Ladimír přichází s quasináboženskou vizí jednotného sbratřeného lidstva. Zdá se, že se tu jedná o slepou větev evropského myšlení - o pokus nahradit tradiční náboženské představy jakýmsi filosofickým náboženstvím, jež by (sice jen selektivně) 1\n15 vyhodnocovalo poznatky věd. Tento proud snad zanechal pozoruhodné plody v českém umění - například tři novely Boženy Němcové (Babička, V zámku a v podzámčí, Pohorská vesnice) nebo později básně Otokara Březiny, roztoužené prorockými vizemi láskou propojeného lidstva (zejm. báseň Ruce), ale jinak než citově nás možná ani neoslovuje. Budeme-li ale tuto filosofii jednoty pozorovat zjednodušeně na ose kauzálního a teleologického myšlení, patrně nám odtud nevyjde jako tak zastaralá. Připomínáme, že Klácelova filosofie vychází vlastně z tehdy ještě tradičního teleologického modelu, v němž je svět chápán jako směřující, tj. mající cíl (srov. cíl veškeré lásky a vědy ), účel, smysl, řecky telos. 103 Na půdě tohoto uvažování tak v 19.století vznikaly četné filosofie dějin (Herderova, Hegelova, Palackého koncept smyslu českého národa aj.). Naproti tomu myšlení kauzální, vůči němuž se Klácel v Dobrovědě poněkud ohrazoval (srov. s.3/4 našeho článku), si podobné definice budoucnosti zakazuje. Zajímá jej pouhá struktura věcí, logická propojenost, stavba, a to sama o sobě (jako pouhý stroj - Klácelův příklad hodin). Typickým zástupcem tohoto způsobu by mohl být každý nevěřící Tomáš, badatel, který chce všechno sám vidět a ohmatat a který především netvrdí nic, co by nemohl jasně a zřetelně dokázat. 104 Jeho nástup v dějinách Evropy však byl velmi pomalý a obtížný, dokonce se zdá, jako by se myslitelé takového modelu obávali (jeho důsledkem je, řečeno s Maxem Weberem, odkouzlení světa ). V Klácelově době se tento styl prosazoval zejména skrze nauku Johanna Friedricha Herbarta ( ), který prosazoval filosofii jen jako bedlivou práci s pojmy. 105 Ve 20.století se kauzální myšlení (pod vlivem přírodních věd a scientismu) stalo dominujícím typem vědeckého uvažování. Avšak zdá se, že teleologické hledání jednoty nebylo zcela odbyto. Vůči kauzalismu (přírodovědeckému redukcionismu) se již dlouho ozývají námitky. Specializované poznatky jednotlivých přírodních věd jako by vedly k rozpadu naší představy světa. 106 Kromě toho tyto dehumanizované vzorce, výpočty, grafy atd. neposkytují lidem žádnou hodnotovou orientaci. Z takové vědy nelze vyvozovat pravidla pro život, jak se kdysi domníval František Matouš Klácel. Vesmír se nám stal studeným prostorem, v němž vládne chemie a fyzika, není už dávno harmonií a ladou. V posledních desetiletích se dokonce objevily teorie, jež počítají s chaosem a náhodou jako s principy podstatně utvářejícími náš svět. Proto snad nikoli jen z nostalgie přicházejí nové alternativní vize světa, ve kterých se znovu počítá s pojmem jednotného, komplexního celku. Teleologie se vrací zejména u ekologicky motivovaných intelektuálů. Např. James Lovelock nabídl (biologicky zdůvodněnou) představu planety Země jako jediného živoucího superorganismu a jejím řeckým názvem Gaia poukázal na antické myšlenky o dokonalém kosmu (jako by se zde přímo ozýval Klácel). 107 Podobné tendence lze 1\n16 pozorovat i u Fritjofa Capry (mystika a věda nejsou v protikladu) nebo u Ruperta Sheldraka (dění ve vesmíru ovlivňuje sdílená informace). Současný zájem o alternativní (tj. holistickou) medicínu již nemusíme ani připomínat. Jiný Klácelův přesah do současnosti vidíme v jeho náboženských návrzích. Většina z nich by byla přijatelná pro nové religiózní proudy, někdy označované jako New Age, vždyť koneckonců i sám Klácel používal spojení nový věk. 108 Stejně jako tyto různorodé spirituální proudy se chce Ladimír emancipovat od falešných křesťanských dogmat a vyzývá ke svobodnému hledání. Katolická studie, usilující o pojmenování rozdílů mezi křesťanským a emancipovaným pojetím spásy, popisuje tuto novou představu Boha slovy, která nápadně připomínají Klácelovu koncepci: Bůh, o kterém New Age mluví, není ani osobní, ani transcendentní. Není ani svobodným Stvořitelem, milujícím vládcem vesmíru, nýbrž neosobní energií, imanentní světu, se kterým tvoří kosmickou jednotu : vše jedno jest. Jedná se o monistickou, panteistickou jednotu, přesněji o jednotu panenteistickou. Bůh je životní princip, duše nebo duch světa, veškeré vědomí přítomné ve světě. 109 Pojem vesměrnosti by patrně vyhovoval těm, kteří mluví např. o společné vesmírné databázi informací, přístupné meditací či jiným duchovním ponorem (Stanislav Grof, Rupert Sheldrake), ačkoli Klácel vystačil s pouhým uvědoměním. Podle Dvořákové popíral univerzalitu Ježíše z Nazareta a byl ochoten tohoto rabína považovat za jednoho z mnoha zjevovatelů vesměrnosti. Proto by se podle Klácela o Vánocích měly oslavovat i narozeniny dalších - stejně významných - duchovních vůdců: toho dne se narodil i Krišna v Indii, Changti v Číně, Chris v Chaldei, Sakia v Indii. 110 V literatuře 19.století málokde čteme pasáž, která by tolik souhlasila s alternativní spiritualitou současnosti. 111 Ačkoli nám Klácelovy texty mohou připadat směšné, touha, jež vedla k jejich vytvoření, už rozhodně banální nebyla. Františka Matouše Klácela můžeme dnes číst jako krystalicky čistou výpověď o nutnosti existenciálního zakotvení člověka. Ve chvíli, kdy se tradiční křesťanské odpovědi jevily jako nevěrohodné (a zdiskreditované), předložil alternativní koncept životního cíle, který jemu a několika blízkým přinášel nejen důvod k životu, ale též důvod k nesobecké a heroické práci pro druhé. Zdali by toto odůvodnění (v nějaké své současné mutaci) stačilo i nám, to musíme ponechat svobodné polemice. 112 Přesto však lze s jistotou konstatovat, že se žádné hodnotové koncepty neobejdou se skutečností, kterou Ladimír Klácel svým celoživotním úsilím tolik zdůraznil - s potřebou harmonických lidských vztahů. Ani postmoderní akcentace rozporů a plurality tuto touhu nedokázala zapřít, i když tak často metamorfuje do podob totalitního sektářství. Proto ke Klácelovi nepřistupujme jako k labutí písni naivního utopismu, ale zkusme se s jeho výzvou poměřit v řádné disputaci 1\n17 a zjistit, co jsme svým odklonem od vesměrnosti získali a co ztratili. V České Třebové 1.září 2008 Jakub Brdíčko 1\n18 Příloha Klácelovo schema (o něm na s.13-15). Průklesť ku ladovědě v listech jež (sic!) psal vzdělané panně F.M.Klácel. V Brně S.13. Rukopis uložen v Moravském zemském archivu, pozůstalost F.M.Klácela, g 48, KARTON 2, FOL Ω Bůh Vševědoucnost. Všeláska. Všelada. S p l y n u t í v B o h a Z b o ž n ě n í N á b o ž e n s t v í V e s m ě r n o s t Věda. Láska. Lada. Člověčenstvo N á r o d O b e c Osoba R o d Č l o v ě k Z v í ř e Živočišství / Rostlinství T v o ř i v o s t H m o t a S v ě t l o E t h e r B y v o Α V š e m o h o u c n o s t Α 1\n19 Poznámky 1\n20 1 Příspěvek vznikl přepracováním a rozšířením nepublikované práce Cíl veškeré lásky a vědy. K pojmu vesměrnost ve filosofii Františka Matouše Klácela, která vznikla při mém studiu na Filozofické fakultě Masarykovy univerzity v Brně v roce Autorem tohoto (patrně nejznámějšího) Klácelova portrétu je J.Zelený. Shodou okolností byl zařazen hned do popředí dvou významných klácelovských monografií Zora DVOŘÁKOVÁ: František Matouš Klácel.Melantrich. Praha S.4.(Dále jen: Dvořáková.) Na s.3 je navíc zvlášť zvětšeno citované Klácelovo heslo. Miloslav TRAPL: František Matouš Klácel. Život a dílo.katedra historie FFUP. Olomouc (Dále jen: Trapl.) Portrét hned na obalu knihy (bez hesla). Ani na jednom přetisku portrétu není vidět vedle autorových iniciál údaj o roce vzniku portrétu. Jde o litografii podle kresby J.Zeleného z r (rok uveden na portrétu), která by měla být uložena v Národní galerii. Srov.:Vítězslav RZOUNEK (ed.): Božena Němcová v obrazech a dokumentech.orbis. Praha S.64, František Matouš KLÁCEL: Dobrověda. Praha 1847.S.228. (Dále jen: Dobrověda.) Citováno dle: Dvořáková, s Dopis Fr.Matouše Klácela Veronice Vrbíkové z In: Dušan JEŘÁBEK (ed.): František Matouš Klácel. Výbor z díla. SNKLHU. Praha Zejm. s.276. (Dále jen: Výbor z díla.). 5 Dovolujeme si ještě poznamenat, že typ filosofie představovaný Ladimírem Klácelem se zakládá spíše na syntetickém spojování představ (ujednocování), proto se snáze vykládá z jediného místa než analytické práce mnoha jiných myslitelů. Klácel ve všech etapách sleduje týž cíl najít skutečnou Jednotu který jen různě formuluje či precizuje. 6 Trapl, s.112, text pozn.33. O souvislosti kosmopolitismu a vesměrnosti viz dále. 7 Celé názvy děl: Mostek, aneb sestavení skromných myšlének o tom, na čem každému záležeti má (1842), Kosmopolitismus a vlastenectví s obzvláštním ohledem na Moravu.(ČČM 1842). In: Výbor z díla, s O Bonifáci Buzkovi a jeho žácích (mezi nimi i Klácelovi) viz: Martin BOŠTÍK: Profesor Bonifác Buzek a jeho českotřebovští žáci František Matouš Klácel, Emanuel Müller a František Rybička. In: I.ročenka Městského muzea Česká Třebová, K vydání připravil Stanislav Vosyka. Městské muzeum Česká Třebová S Na této studii oceňujeme zejména kritickou práci s mnoha prameny. 8 O něm viz dále. 9 Srov. dnes archaicky znějící gen.sg. všehomíra.slovo vesměrnost Jungmannův slovník neuvádí, jde tedy o originální novotvar. 10 Dobrověda, s.228. Dle: Dvořáková, s To jest slovo vznešeného smyslu; patrně jest odvozeno od Vesmír - a to jest průhledné; viděti totiš (sic!) Ves -Vše -Všecko; a Mír, rusky svět a v českém a vůbec slovanském - shoda, jako i v různu shoda", čehož obraz jest hudba, ale i svět, jak dalece světlo zasahuje. V řeckém bylo pro to


KupLyze.cz | Lyžařské helmy / snowboardové přilby\nNacházíte se zde: Úvodní strana → Zboží → Helmy / přilby\nLyžařské helmy / snowboardové přilby\nPokračujte v nákupu v: Alpina, Blizzard, Dainese, Elan, Hatchey, Haven, HMR (Hammer), K2, Kask, Marker, POC, Scott, SH+, Woox, Carrera, Head, Uvex\nSlevy z kategorie „Lyžařské helmy / snowboardové přilby“ (190):\nBlizzard Power black matt/lime\nBlizzard Power black matt/neon blue\nBlizzard Power black matt/neon orange\nBlizzard Power black matt\nZ kategorie „Lyžařské helmy / snowboardové přilby“ doporučujeme (130):\nV kategorii „Lyžařské helmy / snowboardové přilby“ vyprodáváme (36):\nZnačky: Vše, Alpina (helmy, brýle, chrániče), Blizzard, Dainese, Elan, Hammer / HMR, Hatchey, Haven, K2, Kask, Marker, POC, Scott, SH+, Woox\n1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, ... 24, Další » | Stránka: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 / 24\nNejmenší lyžařská přilba s visorem z nabídky Alpina, která je vhodná pro ženy a všechny s menším obvodem hlavy. Speciálně vyvinutý jednovrstevný visor se výjimečně rychle přizpůsobuje světelným podmínkám a zároveň dává helmě elegantní vzhled. Helma perfektně sedí, včetně klapek na uši, které jsou odnímatelné. Visor umožňuje vidění v úhlu 180° a je kompatibilní s dioptrickými brýlemi. Bílé matné provedení.\nKategorie: Lyžařské helmy Alpina / snowboardové přilby Alpina\nBěžná cena: 7.290,00 Kč s DPH\nNaše cena: 5.249,00 Kč s DPH\nAlpina Jump JV Varioflex VHM black matt\nOblíbená sjezdařská lyžařská přilba s intergovaným samozabarvovacím zrcadlovým štítem Varioflex. Výhodou štítu je neomezené periferní vidění a výborné aerodynamické vlastnosti.\nBěžná cena: 7.490,00 Kč s DPH\nNaše cena: 4.790,00 Kč s DPH\nHMR H2 carbon fibre + štít VTS1\nProfesionální lyžařská helma z karbonových vláken a kevlaru, doplněná o střízlivý a precizní design, se řadí k výrobkům nejvyšší kvality.\nPůvodní cena: 19.990,00 Kč s DPH\nSH+ Morpheus orange fluo matt\nLyžařská helma s možností upravení vnitřní velikosti. Fluorescenční oranžová matná barva.\nKategorie: Lyžařské helmy SH+ / snowboardové přilby SH+\nNaše cena: 2.691,00 Kč s DPH\nLyžařská helma Alpina Cheos je perfektní volbou pro freeride. Je vyrobena kombinací technologií In-Mold a Hardshell, kraje helmy jsou chráněny Edge protectorem. Vnější ventilaci je možné ovládat i se sjezdařskými rukavicemi. Chrániče uší se dají za přívětivých podmínek sundat. Vnitřní měkká část přilby lze jednoduše vyjmout a v případě potřeby vyčistit. Uchycení helmy je pomocí Systému Run Ergo Snow.\nBěžná cena: 3.899,00 Kč s DPH\nNaše cena: 3.509,00 Kč s DPH\nDainese Nucleo high-risk-red/stretch-limo\nLyžařská helma s lehkou, aerodynamickou hybridní konstrukcí, navrženou pro maximální ochranu. Maximální bezpečnost pro vynikající výkon. Ochrana proti opakovaným nárazům obklopuje hlavu a chrání potenciální více ohrožené místa na hlavě. Odvětrání přes vnitřní integrovaný spoiler, viz i obrázek helmy zezadu.\nKategorie: Lyžařské helmy Dainese / snowboardové přilby Dainese\nBěžná cena: 4.160,00 Kč s DPH\nNaše cena: 3.744,00 Kč s DPH\nElan Hyde Pro Visor grey\nLyžařská helma se štítem (visorem). Lehká PC/In-Mold konstrukce, Retina visor, Boa 360 Fit systém na úpravu velikosti, pasivní ventilace, chrániče uší neomezující okolní vnímání zvuků...\nKategorie: Lyžařské helmy Elan / snowboardové přilby Elan\nBěžná cena: 4.090,00 Kč s DPH\nNaše cena: 3.681,00 Kč s DPH\nHMR H3 starlets Swarovski + štít VTS1\nLyžařská přilba z vysoce odolného polycarbonátu, doplněná o krystaly Swarovski, které jsou zakomponovány do skořepiny přilby, a o perleťový efekt laku. Řadí se k výrobkům nejvyšší kvality. Inovativní helma je koncipována pro ty, kteří se chtějí odlišit i v detailech.\nMarker Phoenix MAP Carbon black\nŠpičková karbonová lyžařská přilba. Disponuje inovativními technologickými prvky, které výrazně přispívají k bezpečnosti a značně navyšují komfort užívání. Hybrid Shell + Carbon Fibre + MAP. Odnímatelné kryty uší s úpravou Audio Ready.\nKategorie: Lyžařské helmy Marker / snowboardové přilby Marker\nBěžná cena: 8.250,00 Kč s DPH\nNaše cena: 7.425,00 Kč s DPH\nPOC Super Skull SPIN Uranium Black / Hydrogen White\nŠpičková závodní lyžařská přilba se skořepinou z karbonu. Patentovaný systém ochrany mozku SPIN (vnitřní podložky sníží množství síly přenášené do hlavy a mozku během pádu), výstelka EPP vydrží opakované nárazy a integrovaný systém VPD pohlcuje opakované nárazy. Helma také obsahuje ušní komory, které byly navrženy pro lepší pocit rovnováhy i pro lepší přenos zvuku, aniž by byla ohrožena bezpečnost.\nNaše cena: 21.990,00 Kč s DPH\nStylová lyžařská přilba. Vlajková loď Alpiny.\nDainese Nucleo vibrant-yellow/stretch-limo\nLyžařská přilba s lehkou, aerodynamickou hybridní konstrukcí, navrženou pro maximální ochranu. Maximální bezpečnost pro vynikající výkon. Ochrana proti opakovaným nárazům obklopuje hlavu a chrání potenciální více ohrožené místa na hlavě. Odvětrání přes vnitřní integrovaný spoiler, viz i obrázek helmy zezadu.\nElan Hyde Pro grey\nLyžařská helma. Lehká PC/In-Mold konstrukce, Boa 360 Fit systém na úpravu velikosti, pasivní ventilace, chrániče uší neomezující okolní vnímání zvuků...\nBěžná cena: 2.830,00 Kč s DPH\nNaše cena: 2.547,00 Kč s DPH\nHMR H3 Swarovski whtite star + štít VTM006\nLyžařská přilba z vysoce odolného polycarbonátu, doplněná o krystaly Swarovski, které jsou zakomponovány do skořepiny přilby, a o perleťový efekt laku. Řadí se k výrobkům nejvyšší kvality. Inovativní helma je koncipována pro ty, kteří se chtějí odlišit i v detailech. S „tvrdým uchem" přilba poskytuje nejen vynikající ochranu, ale také přispívá k celkově lepšímu vzhledu a příjemnému pocitu při nošení.\nPůvodní cena: 20.990,00 Kč s DPH\nNaše cena: 13.990,00 Kč s DPH\nMarker Phoenix MAP Carbon black 19/20\nŠpičková karbonová lyžařská helma. Disponuje inovativními technologickými prvky, které výrazně přispívají k bezpečnosti a značně navyšují komfort užívání. Hybrid Shell + Carbon Fibre + MAP. Odnímatelné kryty uší s úpravou Audio Ready.\nNaše cena: 6.490,00 Kč s DPH\nPOC Obex BC SPIN Matt Black\nOceněná lyžařská helma, která za vás může mluvit, když vy nemůžete. Specifická backcountry verze je navržena pro lepší bezpečnost, vyhledání a pevnost. Obsahuje technologii twICEme® NFC (integrovaný NFC Medical ID Chip pomůže získat na místě nehody okamžité informace) a RECCO® Reflector (usnadní vyhledávání). Ve srovnání s "běžným" Obexem je u BC verze silnější polykarbonátová skořepina a pevnost helmy dále zvyšují aramidové panely, která současně brání vniknutí předmětů do helmy. Technologie silikonových podložek SPIN (Shearing Pad INside). Plně ovládaná ventilace. Součástí ventilace jsou otvory pro odvětrání brýlí v přední části helmy. Systém přizpůsobení velikosti. Odnímatelné ušní vycpávky.\nKategorie: Lyžařské helmy POC / snowboardové přilby POC - freeride\nNaše cena: 6.990,00 Kč s DPH\nŠpičková závodní lyžařská helma schválená FIS, Posouvá pády ve vysoké rychlosti a ochranu proti opakovanému nárazu na jinou úroveň. Deflektorový panel VPD 2.0, výstelka EPP pro opakované nárazy, aktualizovaná skořepina ABS PC, aramidová bariéra, to vše dělá helmu velmi bezpečnou. Přilba také obsahuje SPIN (Shearing Pad Inside), patentovaný systém silikonových podložek. Ušní komory pro lepší pocit rovnováhy i pro lepší přenos zvuku.\nNaše cena: 11.690,00 Kč s DPH\nJasné linie, čistý design, moderní vzhled. Velmi kvalitní lyžařská přilba.\nNaše cena: 3.149,00 Kč s DPH\nDainese D-Race stretch-limo/white\nJuniorská/dětská závodní lyžařská helma.\nPůvodní cena: 2.130,00 Kč s DPH\nNaše cena: 1.999,00 Kč s DPH


cupcakes and city: Zimní skořicové cupcakes s vanilkovým krémem\nZimní skořicové cupcakes s vanilkovým krémem\nPodle vrstev oblečení, které si na sebe každý den nakládám, už není pochyb o tom, že venku je fakt celkem zima. Nejsem moc zimní ani sněžný tvor, ale něžné vločky, cukroví a vánoční punče mě tedy chladnou rozhodně nenechávají. A právě kouzelné zasněžené krajně je věnován tento recept na skořicové cupcakes s vanilkovým krémem, kterou jsou lehké jako sníh a provoní vánočně každou kuchyni! Jojooo vánoční nostalgie zasáhla i mě. Jen místo cukroví peču i v prosinci dortíky.\nSuroviny vystačí na 18 - 20 kousků.\n110 gramů krupicového cukru\n1 smetana ke šlehání (200 ml, min. 30 % tuku)\n4 lžíce cukru moučka (nebo podle toho, jak jste zvyklí sladit)\n0,5 lžičky modrého gelového potravinářského barviva (používám značku Wilton)\n200 gramů fondánu (použila jsem bílý s mandlovou příchutí)\n1/4 lžičky modrého gelového potravinářského barviva (používám značku Wilton)\nperleťový cukrový máček, bílé cukrové perličky, jedlé třpytky\nNejprve si rozpustíme máslo a dáme ho stranou. V míse vhodné na šlehání ušleháme do pěny vajíčka, cukr krystal, skořicový cukr a lžíci teplé vody. Do této pěny přes sítko prosejeme mouku a prášek do pečiva a opatrně, ale důkladně zapracujeme pomocí stěrky, a to tak, abychom nevypudili z těsta vzduchové bublinky. Na závěr vlijeme vychladlé ale rozpuštěné máslo a zapracujeme stěrkou, dokud se nespojí s těstem.\nVzniklé těsto plníme do připravených formiček vyložených papírovými košíčky - necelý centimetr pod okraj a pečeme v předehřáté troubě dokud se na špejli, kterou do dortíku zapíchneme nelepí nedopečené těsto, ale je po vytažení zcela čistá (cca 15 - 20 minut, přičemž záleží na typu trouby a velikosti košíčků, které jsme použili).\nUpečené dortíky vyjmeme z formy necháme je vychladnout ideálně na mřížce.\nPro přípravu krému si vložíme všechny suroviny do vysoké nádoby vhodné ke šlehání, nejprve je stěrkou jemně spojíme a poté vyšleháme ručním šlehačem do tuhého krému. Ten vložíme do cukrářského sáčku a nanášíme na vychladlé dortíky. Ozdobené dortíky dáme do lednice.\nNa ozdobu použijeme fondán, který si obarvíme na modro a další zdobení v bílé barvě, abychom sněhové dortíky barevně doladili. S fondánem je fajn pracovat v rukavicích, a to nejen z hygienických důvodů, ale i protože pod rukama bez rukavic rychleji taje.\nCelý fondán nejprve ručně zpracujeme, aby nám změkl a byl tvárný. Jeho větší část si postupným přidáváním gelové barvy pomocí párátka a jejím zapracováním obarvíme na požadovanou barvu. Vyválíme na cca 2-3 mm placku a z ní vykrájíme pomocí vykrajovátka vločky, které si dáme stranou, aby nám ztvrdly. Na neobarvenou části fondánu si pomocí párátka dáme trochu barvy, kterou nedůkladně zapracujeme, aby vznikla mozaika a tvoříme cca centimetrové kuličky (již bez rukavic), které částečně obalíme v jedlých třpytkách. Část fondánu můžeme obarvit ještě na jiný odstín modré a opět vytvořit kuličky, ale menší a vyválet je celé ve třpytkách. Tak nám vznikne celé spektrum ozdobiček, kterými cupcakes dozdobíme.\nFondánové ozdoby je vhodné na dortíky umístit těsně před podáváním. Pokud je plánujete ještě nějaký čas uchovávat v lednici, či je někam dovážet, doporučuji ozdoby před vmáčknutím do krému pomazat na spodní části změklým máslem, které na chvíli zabrání proniknutí vody k fondánu a nezačne se rozpouštět tak brzy.\nPokud pečete poprvé nebo si jen chcete ověřit, že děláte při pečení cupcakes vše správně, může se Vám hodit 15 tipů pro božské cupcakes a určitě mrkněte taky na vychytávky související s pečením cupcakes. :-)\nVěřím, že se Vám dortíky vyvedou a budou všem chutnat, tak jako chutnaly u nás!\nŠtítky: cupcakes, skořice, vanilka\nRecenze: Zdobení perníčků jedlým papírem Edibles


Klíčové okamžiky (pro Milana A.) - KULTURNÍ NOVINY - nezávislé mediální družstvo (production)\nEkopublika potřetí a konference o suchu Jiří Plocek\nKterak šla mileniálka zachránit planetu Dominika Lišková (Bayerová)\nTeroristka a Parazit: víc než jen černé komedie Naďa Johanisová\nSoutěž poetů O cenu Václava Buriana 2019 Jindřiška Svobodová\nKlíčové okamžiky (pro Milana A.) Jiří Plocek\nPočteníčko: Oči chudých redakce\nŠkolní sonet redakce\nÚvaha psaná ve Vahách Yoqua Arzu Eroi\nKlíčové okamžiky (pro Milana A.)\nOsobní vzpomínka pro potěchu, naději a povzbuzení nejen milovníkům fonogramů.\nVrací se mi na mysl jeden přítel, který se mi objevil v životě jakoby zázrakem. Když jsem se rozhodl jako malý začínající vydavatel, že se pustím do přípravy nejobtížnějšího a nejprestižnějšího titulu svého života, neměl jsem ani korunu na jeho realizaci. Byl srpen roku 1997 a zasvítil na mne nápad mého rozhlasového učitele Jaromíra Nečase vydat Janáčkovy fonografické záznamy lidového zpěvu. Bylo to jako blesk: Máš před sebou nejstarší záznamy našeho zpěvu, nic staršího už prostě není! A cítil jsem, že když do toho nepůjdu, tak podvazuju svůj osud.\nZačal jsem se pídit po zdrojích peněz, protože nebylo času nazbyt – výročí Janáčkova úmrtí už klepalo na dveře. Podal jsem několik žádostí o grant, ale to víte, malý soukromník bez úctyhodné historie a institucionálního zajištění a přes sympatie mnohých neměl nic jistého. O překvapení pak nebyla nouze (pozitivní – přístup odboru regionální kultury Ministerstva kultury, negativní – přístup města Brna).\nVšechno toto snažení však mělo své vyústění až v janáčkovském roce. Jenže já jsem potřeboval začít hned, abychom to stihli. Prozkoumat dostupné podklady, sestavit kolegium spolupracovníků, a především začít obtížnou studiovou práci. Začali jsme s Nečasem analyzovat nahrávky, zajeli jsme do vídeňského Phonogrammarchivu na konzultace, ale peníze pořád v nedohlednu. Hithit a sociální sítě tehdy ještě nefungovaly.\nJednou – bylo to už v listopadu – mi přišel dopis ze Severočeské plynárenské. Na obálce logo firmy s plamínkem a pod tím „finanční ředitelství“. Hrklo ve mně. Mé proletářské duši hned naskočilo: „Průser, já jsem zas něco nezaplatil!“ A vůbec jsem si neuvědomil, že je to ze Severočeské a ne Jihomoravské plynárenské. Rozevřu dopis a čtu zhruba toto: „Vážený pane, už nějakou dobu (pozn: vydával jsem teprve třetím rokem) se sympatiemi sleduju Vaše počínaní a byl bych rád, kdybyste mi dal nahlédnout do Vaší editorské kuchyně. Rádi bychom něco podpořili. Ing. Milan Andrýsek, finanční ředitel.“\nNapsal jsem mu okamžitě, že mám rozdělán ten janáčkovský projekt. V dalším dopise mi pan ředitel napsal, že to myslel výhledově do dalšího roku, protože rozpočet je už víceméně uzavřen. A že to samozřejmě musí projít nějakým řízením. No, dobře, pomyslel jsem si, tak bude snad něco později, musím to vydržet a někde si jako obvykle půjčit a doufat, že to dobře dopadne…\nNa Štědrý den jsem zdobil s dcerkou stromeček a do toho telefon: „Tady Andrýsek, mám pro vás dárek. Ještě se nám podařilo vyškrábnout 50 tisíc, tak vám je posíláme.“ Okamžitě jsem zavolal zvukaři a po Novém roce jsme začali se studiovými pracemi, nejnáročnější částí z celé produkce.\nMilan Andrýsek mi připravil jedny z nejkrásnějších Vánoc v životě a v podstatě rozhodl o úspěchu mého nejdůležitějšího vydavatelského počinu. Tohle CD získalo celostránkovou recenzi v britském Gramophone Magazine, díky níž pak putovalo do několika univerzitních knihoven a dalších institucí po celém světě. Doma jsem za ně dostal několik cen a získal prestiž, která v posledku byla důležitější než peníze, protože mi otevírala dveře k dalším krásným titulům a lidem.\nS Milanem Andrýskem jsme se pak spřátelili. Zjistil jsem, že je synovec slavného valašského primáše Zdeňka Kašpara a život ve vzdáleném „nefolklorním“ Ústí nad Labem v něm zvýšil citlivost vůči tradiční kultuře a potřebu něčemu pomoci. Říkal mi, že ve firmě tehdy vlastně neměli žádnou propracovanou sponzorskou strategii a víceméně všechno teklo do sportu. A jemu se zdálo, že by měli udělat taky něco pro kulturu.\nNu, proč o tom píšu: Každý z nás může v životě někdy něco klíčového či osudového pro někoho udělat, ani si toho sám nemusí být vědom. A nejlepší je, když je to gesto nezištné, z lásky k věci či někomu. Pak je jeho poselství úplně čisté.\nCopyright © 2011 Kulturní noviny | About site | RSS #26348


Inspekce zadržela kriminalistu ze Zlína. Měl na starost závažné kauzy | Týden.cz\nInspekce zadržela kriminalistu ze Zlína. Měl na starost závažné kauzy\nGenerální inspekce bezpečnostních sborů (GIBS) v úterý zadržela policistu ze zlínského krajského policejního ředitelství. Podle informací je zadrženým elitní kriminalista, vedoucí oddělení obecné kriminality Ervín Dankovský, jehož tým má na starost vyšetřování řady závažných kauz.\nSandorová jeho jméno potvrdit nechtěla. Odmítla také říct, proč byl policista zadržen a zda-li byl obviněn z nějakého trestného činu. "Akce pořád běží, do jejího ukončení nechceme zveřejňovat bližší informace," poznamenala mluvčí inspekce Radka Sandorová.\nZadržení policisty potvrdila i mluvčí krajské policie Jana Macalíková. "Všechny nás to velmi překvapilo," řekla. Podle ní inspekce muže zřejmě zadržela kvůli skutku, "který se měl stát již dříve a mimo Zlínský kraj". "Co se týká dalšího postupu, budeme čekat na informace od GIBS. Je v našem zájmu, aby se případ důkladně prošetřil," doplnila Macalíková.


Čas je jen vítr... nechci se nechávat unášet, ale nemám stéblo - A každý večer pošlu bohu políbení - II. ČÁST - 4. Políbení\nÚvod » A každý večer pošlu bohu políbení » II. ČÁST - 4. Políbení\nII. ČÁST - 4. Políbení\nNarcissa se po chvilce vzpamatovala, ohlédla přes rameno na manžela a roztržitě si už několik okamžiků upravuje vlasy.\nV tu chvíli přichází i Snape.\n"Dobrý večer," podám paní Malfoyové ruku. Tu Luciusovu striktně odmítnu. S velice roztrpčeným pocitem sleduji Severuse, kterému nestačí podání ruky. Obejmou se a vlepí polibek na rty. Nechápu co se děje. Nechám ale Narcissu chytit moji ruku a vedu s ní celou skupinku do jídelny.\n"Jak se cítíte, pane Pottere?" zeptá se mě tiše, ale odkašlání za námi dává jasně najevo, že je toto téma ještě na chvíli uzavřené. Nebráním se tomu.\nUsadíme se k velkému čtverhrannému stolu, já sedím mezi Snapem a Malfoyem. Skvělá pozice, opravdu.\n"Severusi, slyšel jsem, žes udělal velký pokrok při moderní přípravě embryonálních lektvarů." První otázka večeře a hned jde víceméně k jádru věci. Jsem za to rád.\nSnape delikátně odloží příbor, utře si rty a pak se podívá na Luciuse.\n"Ano, máš pravdu. Nutily mě k tomu jisté skutečnosti... možná víš. Pan Pottere je těhotný."\n"Vím, taková skutečnost mi nemohla ujít, Severusi." Nucený Luciusův smích není vůbec příjemný. Zato Narcissa sedí strnule, každé sousto na talíři převaluje a pak dlouze žvýká.\n"Mám už všechno k vyjmutí plodu připravené, ale musíme ještě několik dní počkat."\n"Mohl bych se dívat?"\nV tuto chvíli mi dojde trpělivost. Kde berou tu drzost, bavit se přede mnou o mně a mém těle?\n"Nemohl, Luciusi." Doufám, že jsem použil dost rázný tón.\n"Proč ne, Harry? Vždyť tvoje tělo znám dokonale." Vzteky začnu zrychleně dýchat a po chvilce se mi udělají mžitky před očima. Taková... taková hnusná a odporná drzost!\n"Prostě ne, snad můžu sám zvolit, kdo moje dítě uvidí." Snažím se uklidnit hlubším dýcháním.\n"Není to jen vaše dítě, Pottere." Ozve se najednou Narcissa.\n"Vaše také ne, tak se do toho raději nemíchejte," myslím to dobře. Ale není to tak pochopené.\n"Dítě je mého manžela, takže i moje. Je vám to jasné?" Rozrušená Narcissa třískne vidličkou o nedojedené jídlo. Výběrová rýže jí ulpí ve výstřihu i na tmavě modrých společenských šatech.\nMusím se ale stejně bránit!\n"Ne, dítě je moje. Já jsem... matka. Nosím ho, starám se o jeho pohodlí, to já cítím jak kope."\n"Pottere, neoznačujte se laskavě matkou, je to stupidní. Jste nositel plodu," přeruší mě Snape.\n"To snad něco mění? Dítě je moje. Sice jsem s jeho zplozením nesouhlasil, ale je moje a nikdo jiný u tohoto stolu na něj nemá právo!"\n"Mýlíte se, pane Pottere. Cissa má pravdu, byli jsme u toho dva."\n"Ale já to nechtěl. Svým způsobem jste mě... znásilnil!"\n"Hloupost," odfrkne si Lucius. Narcissa mě propaluje nenávistným pohledem.\n"Pottere má ale pravdu. Roste uvnitř něj, je to hlavně jeho dítě. Nebylo moudré, Luciusi, takhle ho vmanipulovat do vašeho plánu." Jsem zmatený. Opravdu se mne Snape zastal? Nešálí mě sluch?\n"Myslela jsem, že budeš na naší straně! Zrovna ty, který víš, jak moc jsme po dítěti toužili. Poté, co..." Narcissa popotáhne a zavře oči. Sedne si ještě strnuleji a v ruce zmuchlá ubrousek. Odhodí ho na stůl, jakoby rezignovaně.\n"To všechno vím, Ciss. Ale ty taky víš, jak moc mě to všechno mrzelo. Víš, co jsem pro vás udělal. Tohle jste ale přehnali."\n"Můžete mi konečně všechno vysvětlit?" Opřu se lokty o stůl a mimoděk se posunu na okraj židle.\n"Dobře, Lucius vám všechno vysvětlí, Pottere. Jak jsem vám slíbil."\nOba starší muži se na sebe nehezky ušklíbnou. Nakonec asi vyhraje Snape, Malfoy se mi podívá přímo do očí. Snažím se neuhnout.\n"Je to složité, pane Pottere." Chvíli šokovaně civím na Luciusovy rty a poslouchám škodolibé chechtání Snapea.\n"To ale není vysvětlení!" Vykřiknu a možná i tím vytrhnu z letargie Narcissu.\n"Přestaňte si laskavě hrát na komedianty," nikdy bych nepomyslel, že takové označení paní Malfoyová zná. Pokračuje velice rozrušeným a trhavým hlasem, čekám, kdy se zhroutí.\n"Vysvětlím vám to já. Když Draco po vítězství nad Pánem Zla zemřel, neztratili jsme naději, že budeme mít další dítě. Ale onemocněla jsem, málem i umřela, kdybych nedala souhlas k velice náročnému zákroku. Nepovedl se, o možnost mít dítě jsem přišla. Chápete to vůbec? Modlila jsem se každý den několikrát, věřila bohu, doufala. A on se mi odvděčil tak, že první dítě ze spojení manžela a muže umřelo ve třetím měsíci. Druhé ještě dřív, třetí... Nechci na to vzpomínat," Narcissa se sesune ze židle. Lucius zavolá skřítky, poručí jim donést nějaký lektvar a manželku odvést.\nOzývá se za ní její pláč a věta: "Každý večer jsem posílala bohu políbení."\n(Kaldora, 18. 4. 2008 22:21)\nKdo by čekal Severuse a Luciuse...a Narcisu... zvláštní trojice, jakkoli očekávaná. To, že Cissa dovolila polovičnímu(S) objímat její aristokratické jedno (L)... Je zoufalá. A Harry si musí připadat, jako... v českém "Jiříkově vidění" :D...\nChci říct, že si myslím, že tomu rozumím a bere mi to vítr z plachet. Jen lapám po dechu a další části. :D\n(Profesor, 20. 3. 2008 15:09)\nDrsné. Tahle kapitola mi opravdu vyrazilas dech.\n(Memorin., 18. 1. 2008 21:50)\nTakové rozuzlení jsem nečekala!\nChce se mi brečet i za Narcissu i za sebe. Je mi spatně.\nSeverus a Lucius, se mi zdá, že tohle plánovali. Možná se příště dozvím, že Severus byl jeden z těhotných mužů... :-D\nNemůžu se dočkat, až se uzdravíš a zase se vrhneš na tuhle povídku a samozřejmě i na další.\nProsím, brzy se uzdrav!\n(Frox, 14. 1. 2008 16:29)\nA po hodně dlouhém hladování jsem se vrhla na další porci a jsem méně přejedená než předtím a cítím se skvěle!\nDobře, já tedy zanechám trapných sloganů na tvou famózní kuchyni, a uchýlím se ke kritice.\nCože? Nenacházím nic, co bych mohla zkritizovat?\nUž je to tak, Lil. Tohle je jednoznačně jedna z nejgrandióznějších povídek, která jsem měla tu čest ochutnat, a i když mi po přechodu na druhou část atmosféra vyrazila dech a donutila mě zatnout zuby, rychle jsem si na ni zvykla a vychutnávám ji nyní plnými doušky.\nOsobně je mi líto jak Cissy, tak Harryho, protože co se týče fanfiction, hodně jsem si ho oblíbila, a to mimo jiné taky díky první části tohohle příběhu a sugestivního vypravování Harryho osoby. On se chtěl oprostit od dobráckého stereotypu, naivity a klišé, a nakonec skončí takhle bídně. Jako náhražka ženy. Je to úzkostné a hořké. Ale hořké byliny prý léčí. Snad možná konečně alespoň procitne z toho svého naivního vnímání světa.\nTak to je fakt dost drsný\n(Rose, 7. 1. 2008 19:57)\nTakhle Harryho podvézt, to je fakt síla.\nNečekala jsem, že to vezme tak drsný spád ale v každém případě je to moc zajímavé.\n(Lilithka, 7. 1. 2008 17:27)\nAhoj Bilkis :). Viď, Lucius vede, tady si jeho postavu vyloženě užívám, dokonce víc, než v kterékoli jiné povídce. I když... tady si užívám psaní celé té atmosféry.\nNo a Harry prostě chtěl změnu. Vybřednout z pozice "zachránce světa, dobrého a opěvovaného člověka." Nemohl vědět, že se stane tohle. Vlastně by na to asi ani nikdo nepřišel, nebýt lsti Malfoyů. A že to je odporné? Docela je chápu... detaily toho, proč to je Harry, ještě upřesním.\nDěkuji za přání, snad to vyjde. Protože jestli ne, hrozí mi v pátém semestru vyloučení a to bych vážně nerada :(((.\n(Bilkis, 7. 1. 2008 6:37)\nTeda, já bych toho Luciuse nejradši... Zlíbala! Ty, že neděláš z Pottera trola? Ne, tohle je... Musí se cítit... Prostě jako největší děvka!!! A já ho lituju a zároveň mu to tak trochu přeju, vždyť za to nemohou ani tolik ostatní jako on. Co mu chybělo? No? Měl pohodlný život s manželkou a dětmi a o všechno se připravil... Kdyby teď stál předemnou, tak bych mu řekla (s prominutím): Posral sis to, co? Tak si to vyžer!\nLituju Narcissu, musí to pro ni být hrozné, ale využít takhle někoho... Vím, že za to nemůže, ale přijde mi to tak trochu odporné. Ale zoufalé situace vyžadují zoufalé činy. V tom jsem s ní zřejmě za jedno...\n(Lilithka, 6. 1. 2008 19:51)\nSilwen, mít tě po ruce, zaškrtím tě! Samozřejmost... to jsou snad moje komenty pro tebe taky samozřejmost? Nedráždi! Je sice fakt, že to je napsaný nešikovně, ale myslela jsem to výjimečně dobře. Vždyť ty jsi mě inspirovala už tolikrát...\nHarry je jen nositel. Zatím. Třeba se stane i otcem...\nNo a Cissa... víš, že když jsem její roli psala, taky mi jí bylo trochu líto? Protože její postavu mám od JKR ráda.\n(Silwen, 6. 1. 2008 19:11)\nSkoro jsem po přečtení úvodníku měla chuť nic nenapsat, jelikož jsem jenom stará známá osoba, jejíž komentář už se tak trochu počítá za samozřejmost.. :0D Ale, ale..\nNějak mi to nedá.\nKdyž Harry říkal, že je matka, potichu jsem se smála. To vyjádření bylo opravdu zábavně absurdní.\nTo co přišlo potom bylo ovšem.. Zdrcující. až jsem uvnitř cítila, jak je mi z toho nepříjemně a úzkostlivě. Cissy mi najednou bylo tolik líto.\nNa druhou stranu mi tahle manipulace přišla příliš krutá vůči Potterovi. Být jenom nositelem. Prostředkem. To není hezké.\n(Lilithka, 6. 1. 2008 17:57)\nSeverino, jj. Bouda století :D. Snad si nikdo nemyslel, že by byl Lucius tak milý a laskavý jen tak.\nWigy, děkuji ti :). Pevně doufám, že teď už Lu nebude všem připadat tak OOC.\n(Wigy, 6. 1. 2008 17:44)\nTAk to je hustý... Pokud jsem to správně pochopila, tak Malfoy spal s Harrym jenom proto, aby s Cissou pak měli díťe, který roste v Harrym!?! Zmijozel se asi holt nezapře=oD\nNojo, chudáček Harrýsek... Nádherná kapitolka\n(Severina, 6. 1. 2008 17:38)\nououou no mám dojem že tady někdo na Pottera vymyslel pěknou boudu...sem zvědavá jak to bude pokrčovat, je to vážně skvělý


Xiaomi Mi Dash Cam 1S | Automobilový videorekordér | WIFI DVR\nKÓD: XIAOMI DASH CAM 1S / EAN: 6934177703409\n63,00 EUR s DPH 21% (hrubé částky)\n52,07 EUR bez VAT (čistou částku)\nVylepšená kvalita záznamu při slabém osvětlení\nNedostatečné světlo může účinně snížit kvalitu obrazu a rozmazat místo, kde by měl být důležitý objekt, který chcete zachytit. Jedním z tajemství záznamu ve vysokém rozlišení je adekvátní osvětlení, proto je obtížné zaznamenat obtížné světelné podmínky, zejména v noci. Většina kamer do auta má špatnou schopnost manipulace se světlem. Společnost MiJia vyvinula fotoaparát s clonou f / 1,8 a šestičlenným skleněným objektivem, který umožňuje pořizovat ostré fotografie při slabém osvětlení.\nCitlivý obrazový snímač Sony IMX323 CMOS\nKvalitu videa v zásadě určují dva hlavní prvky: množství světla, které snímač přijímá, a účinnost přenosu světla snímače. Fotoaparát MiJia je vybaven pokročilým snímačem CMOS SONY IMX323, který vám umožní pořizovat perfektní fotografie ve dne i v noci. Citlivost snímače je až 510 mV, což umožňuje identifikovat objekty v nejslabším světle.\nČip pro zpracování obrazu Full HD od společnosti Mstar\nTento zapisovač zaregistruje registrační značku nedisciplinovaného řidiče na silnici nebo zjistí vlastnosti potenciálního únosce, když je auto zaparkováno poblíž obchodu, kde jste zastavili, abyste mohli nakupovat. Každý detail filmu je v kritickém okamžiku cenný. Rekordér MiJia dokáže vše díky technologii zpracování obrazu Full HD (1080p). Podporuje také kompresi videa H.264 v reálném čase a poskytuje podrobné přiblížení videa za všech světelných podmínek.\nStahujte filmy bez připojení k internetu\nChcete-li si prohlédnout záznamy o jízdě ve městě před několika dny, je k tomu nejlepší aplikace pro chytré telefony. Můžete si stáhnout video z palubní kamery přes WiFi. Uživatel má také možnost použít smartphone jako streamovací zařízení, aby měl bližší panoramatický výhled na dění na silnici.\nRekordér Mi Dash Cam 1S je vybaven přísavkou, díky které jej lze snadno namontovat na čelní sklo. Lze jej také snadno odstranit bez zanechání stopy na skle. Přísavka je také tepelně odolná, takže vystavení přímému slunečnímu záření neoslabí její přilnavost.\nModelka Kamera pro záznam jízdy autem MiJia (Mi Dash Cam 1S)\nRozměry 87,5 mm × 53 mm × 18 mm\nSenzorové kamery SONY IMX323, 1 / 2,9cala CMOS\nObrazový procesor Mstar MSC8328P\nObjektiv Velká clona F1,8, pozorovací úhel 160 °\nZobrazit 3,0 palcový dotykový displej TFT HD LCD\nZvuk vestavěný mikrofon a reproduktory\nSdělení Wi-Fi 802.11 b / g / n\nNapájení konektor zapalovače do auta 5V / 2,0A\nZapínání tepelně odolná plastová přísavka\nSíla baterie 240 mAh\nBalení obsahuje: MiJia Car DVR x1\nJak nainstalovat rekordér do auta?\n1. Umístěte elektrostatickou nálepku na čelní sklo. Doporučuje se umístit jej do blízkosti zpětného zrcátka.\n2. Připojte kameru k základně.\n3. Nalepte základnu na elektrostatický štítek\n4. Připojte napájecí kabel k zapalovači cigaret.\nJaký je nejlepší způsob vedení napájecího kabelu do zapalovače cigaret?


Rakovina se hlásí nenápadně, ale včas – pokud si všimnete těchto příznaků, měli byste zpozornět -\nProSvět.cz Rakovina se hlásí nenápadně, ale včas – pokud si všimnete těchto příznaků, měli byste zpozornět\nRakovina se hlásí nenápadně, ale včas – pokud si všimnete těchto příznaků, měli byste zpozornět\nRakovina je strašákem této civilizace. Tato zákeřná nemoc zatím nemá žádnou spolehlivou léčbu a postihuje bohužel čím dál více lidí. Jednotlivé typy rakoviny se liší svým vzhledem, rizikovými faktory, průběhem a šancí na uzdravení. Bohužel ale všechny druhy rakoviny mohou tvořit metastáze, které obvykle mívají fatální následky.\nLze zabránit 30-50 % rakoviny\nPodle WHO lze velmi vysokému počtu rakovin, téměř polovině, zabránit, pokud se vyhneme některým rizikovým faktorům životního stylu. Jedná se především o kouření, pití alkoholu, nezdravé stravování nebo sedavý životní styl. Včasná diagnóza také hraje klíčovou roli v naději na uzdravení. V tomto případě se nejen významně zvyšuje šance pacienta na přežití, ale i použitá léčba není pro pacienty tak stresující.\nJe velmi důležité, aby si lidé byli vědomi základních příznaků, prostřednictvím nichž tělo naznačuje, že něco není v pořádku. Jejich včasné rozpoznání je základní součástí úspěšné diagnostiky a léčby.\nVšímejte si řeči vašeho těla\nExistuje hned několik příznaků, které jsou s rakovinou často spojeny. Měli byste je znát i vy:\nPřetrvávající kašel a chrapot.\nZměna návyků při močení.\nNeobvyklé hrudky nebo hrboly na těle.\nNepodceňujte i drobné příznaky\nI drobné obtíže mohou vést k závažným zdravotním komplikacím. Pokud se vás týkají některé z výše uvedených problémů, raději nepodceňte prevenci a konzultujte situaci s odborníkem. Především neignorujte dlouhodobou nevysvětlitelnou bolest, nadměrnou únavu bez příčiny, pocity dušnosti, krvácení bez důvodu nebo další potíže, pro které nemáte žádné vysvětlení nebo opodstatnění. Raději absolvujte pár nadbytečných vyšetření, které vás uklidní a potvrdí, že jste v pořádku než později zoufat nad tím, že je na efektivní léčbu již pozdě.


Komplex na vyvýšeném místě\nK dispozici relaxační zázemí hotelu se SPA centrem\nhotelový komplex leží na vyvýšeném místě cca 1,2 km od střediska La Herradura a 4 km od centra Almunecaru. Nejbližší písečná pláž je cca 1 km od hotelu.\nHotel 4* kategorie nabízí klientům recepci s lobby, restauraci, bar, bar u bazénu, Wi-Fi připojení zdarma, několik venkovních bazénů, jacuzzi, zahradu s lehátky a slunečníky, za poplatek hotelové SPA – vnitřní bazén, jacuzzi, sauna, turské lázně, relaxační místnost. K dalšímu zázemí patří kadeřnictví, kosmetický salon, bowlingová dráha.\n2-lůžkové pokoje s možností jedné přistýlky, koupelna s WC, klimatizace, lednička, SAT-TV, telefon, fén, trezor za poplatek, balkon. Další možností jsou 2-lůžkové pokoje s možností 2 přistýlek ve formě apartmánů. Navíc oproti standardním pokojům je vybavená kuchyňka, oddělená spací a obytná část s rozkládacím gaučem.