AKORDY - HOHNER Unsere Lieblinge 48 - Hudební nástroje\nZboží 73 / 144\nHOHNER Unsere Lieblinge 48\nŽádné hodnocení. Kód: HN118266 Produktové číslo: 4009126023760\n2.090,00 Kč , plus doprava\nUnsere Lieblinge 48 je tou větší ze dvou oktávových foukacích harmonik od německé značky Hohner s tímto názvem. Její zakřivený tvar dokonale sedí na rty a poskytuje tak hráčům mimořádné pohodlí. Otvory harmoniky jsou, podobně jako u tremolo modelů, rozděleny na dvě poloviny, přičemž plátky každého páru jsou laděny přesně o oktávu od sebe. Při foukání oběma kanálky současně tak vzniká charakteristický dvojzvuk. Tento typ harmonik je používán především v lidové a folkové muzice.\nKorpus nástroje je vyroben z javorového dřeva. Dvojitý lak zabraňuje absorpci vlhkosti a následnému rozpínaní dřeva. Harmonika dále disponuje kryty z nerezové oceli, osmačtyřiceti mosaznými hlásky, mosaznými plátky o tloušťce 0,9 mm a rozsahem tří a půl oktávy. Používá Richter/Knittlinger octave ladění.


Smetanova Litomyšl - Streamy i testování. Festivaly klasiky se letos připravují na vše\nWEB , Datum: 04.04.2021 , Zdroj: zpravy.iDNES.cz +2 , Strana: 0 , Autor: Věra Drápelová , Datum importu: 04.04.2021 09:07 , RU / den: 660 316 , RU / měsíc: 3 420 957 , Celková návštěvnost: 1 240 000 , Rubrika: Hudba , Země: Česko , GRP: 7,34 , Návštěvy za měsíc: 82 400 000\nObsahové duplicity: 04.04.2021 - kultura.iDNES.cz N1 URL, 03.04.2021 - Mladá fronta DNES N1\nDo začátku Pražského jara zbývá něco přes měsíc. A už teď je zřejmé, že ani letošní program se neuskuteční tak, jak byl naplánován. K jeho vrcholům měla patřit vystoupení zahraničních orchestrů z Londýna, Mnichova či Budapešti, které měli řídit sir Simon Rattle, Jakub Hrůša a Iván Fischer.\n„Nezastírám, že jejich účast je ohrožena. Nejen kvůli situaci u nás, ale i v dotyčných zemích. Jde třeba o to, jestli mohou orchestry společně zkoušet,“ vysvětluje ředitel přehlídky Roman Bělor. V případě zahajovacího večera už rozhodnutí padlo: Rundfunk-Sinfonieorchester Berlin a dirigent Vladimir Jurowski nejsou schopni kvůli nařízením, aktuálně platným v Německu, Smetanovu Mou vlast nastudovat.Zachránit, co se dá\nO „jiné“ pojetí Mé vlasti však posluchači nepřijdou. Festival ji totiž svěřil souboru dobových nástrojů Collegium 1704 a jeho šéfovi Václavu Luksovi. Ti se věnují hlavně barokní hudbě. „Chceme přinášet různé pohledy na tuto skladbu. Když bylo jasné, že berlínský orchestr nepřijede, diskutovali jsme o tom, jakou jinou přidanou hodnotu nabídnout. Z debaty vyplynulo, že by to mohl být pohled moderních mladých lidí, kteří dělají starší hudební období. Václav Luks je navíc jedním z našich nejlepších dirigentů a hudebníků,“ zdůrazňuje Bělor.\nKdo ze zahraničních umělců přijede, nedokáže říct. „Doufáme, že zachováme aspoň komorní koncerty se zahraniční účastí. Chceme zachránit, co se dá, jít cestou kompromisu. Aby Pražské jaro bylo menší, jiné, ale luxusní,“ přeje si Bělor.\nZatím také netuší, jestli na koncerty budou moci přijít diváci. V tomto ohledu už má aspoň zkušenost z loňska. „Připravili jsme tři varianty. První počítá s diváky, i když je otázka, kolik jich bude povoleno. Pak je alternativa, které říkáme hybrid, to znamená, že do sálu bude vpuštěna jen malá část diváků a současně poběží internetový přenos. A pak je pesimistická verze, to jest pouze internetový, respektive televizní přenos. V tom případě bychom dle loňského modelu nabízeli přenosy v maximální kvalitě,“ popisuje.\nVstupenky prozatím zůstávají v platnosti. „Zabrzdili jsme prodej přibližně na polovině kapacity sálů. Kdyby se restrikce přece jen hodně uvolnily, třeba i v průběhu festivalu, tak bychom určitě druhou polovinu kapacit doprodali,“ uvažuje.Umění improvizace\nNa rozdíl od Pražského jara se dva naše přední letní festivaly – pražské Letní slavnosti staré hudby a Smetanova Litomyšl – loni konaly, i když v notně pozměněné podobě.\nA improvizace přijde určitě ke slovu i letos, jakkoli se pořadatelé upínají k výhodě pozdějšího termínu a postupujícímu očkování. „Stále žije naděje, že se naše akce budou moci konat živě, s účastí zahraničních umělců a s větší či menší účastí publika. Je však jasné, že po loňské a ještě stále probíhající zkušenosti již skutečně není možné plánovat jakoukoli koncertní akci bez náhradních řešení. Proto pracujeme i na ‚audiovizuální‘ verzi festivalových projektů, ať už prostřednictvím živých streamů, nebo záznamů. Dnešní pořadatel musí být připraven téměř na všechno...“ poznamenává ředitelka Letních slavností Josefína Knoblochová. Zveřejnění programu zatím přehlídka odložila.\nTaké Smetanova Litomyšl vyčkává. „Stále věříme, že se letošní festival uskuteční. Připraveny máme dvě termínové varianty, první od 10. června do 6. července a pozdější, zkrácenou, od 1. do 11. července,“ přibližuje ředitel Jan Pikna. V obou se počítá i s operními inscenacemi a orchestrálními koncerty.\nNejpozději 16. dubna chce management rozhodnout, zda má první varianta ještě šanci. V takovém případě by program zveřejnil 17. května a předprodej vstupenek by byl zahájen 26. května. Pokud rozvolnění opatření nebude v dohledu, začne se finalizovat druhá varianta. „Kdyby nebylo možné použít žádnou z připravených variant, zaimprovizujeme jako loni. A pokud by do hlediště vůbec nesměli návštěvníci, budeme vysílat koncerty z rodného bytu Bedřicha Smetany, ze zámeckého divadélka, zámecké kaple a dalších míst,“ ujišťuje Pikna.Ke vstupence test\nOproti loňsku festivaly nejspíš čeká jedna další komplikace, která by však paradoxně mohla napomoci jejich konání: testy diváků na koronavirus. Jestli je budou muset předkládat spolu se vstupenkou, anebo se budou moci otestovat před vstupem do sálu, pořadatelé nevědí. Jsou však odhodláni se přizpůsobit.\n„Na toto téma se teď hojně diskutuje mezi uměleckými institucemi a ministerstvy zdravotnictví, kultury i průmyslu a obchodu. Jisté je, že lidé budou muset mít respirátory a nějakým způsobem prokázat test. Měla by být možnost se otestovat i u vstupu, ale musí se myslet na to, jestli se to dá zvládnout“ upozorňuje za Pražské jaro Roman Bělor.\nTaké ředitelka Letních slavností počítá s oběma možnostmi. „Obě jsou reálné. Která z nich bude bezpečnější, komfortnější a proveditelnější, budeme muset vyhodnotit později,“ potvrzuje Knoblochová.\nA připojuje se i ředitel Smetanovy Litomyšle. „Věřím, že se dokážeme přizpůsobit všem požadavkům hygieniků. Akceptovali bychom i omezení jen pro držitele covid pasů atestované, testování bychom dokázali i zařídit,“ slibuje.


TVR ukazuje svoje osmiválcové srdce – Novinky.cz\nTVR ukazuje svoje osmiválcové srdce\nPo klinické smrti britské automobilky TVR a po rádoby vzkříšení ruským miliardářem je konečně firma zpátky v britských rukách a vypadá to, že ve správných. Postupné odhalování nového modelu ukazuje fantastické srdce vozu.\npátek 28. července 2017, 9:51\nNové TVR se představí až osmého září, ale už teď je prý omezená pětisetkusová edice vyprodaná. Cena je prý přitom někde kolem 2,8 miliónu korun. Ale to zákazníky neodradilo. Ti chtěli TVR zpátky. Značku, která přinesla na silnice taková jména jako Cerbera nebo Griffith.\nNové auto je pro ty, kteří nesložili zálohu, a tudíž nemají informace napřímo, odhalováno jen po částech. Teď ukázali techniku, která je pod kapotou. Jde o vidlicový osmiválec o objemu pět litrů, který volně dýchá atmosférický tlak. Autorem je Cosworth, a tak je zaručeno, že tohle bude prvotřídní agregát. Výkon 358 kW (486 koní) je hnán na zadní kola.\nPoslední fotografie ukazuje, že motor je posazen daleko za přední nápravu, takže rozložení hmotnosti bude vynikající. Nemusíme tedy pochybovat, že by auto nedosáhlo maximální rychlosti 322 km/h a zrychlení na stovku za méně než čtyři sekundy. Vždyť hmotnost auta je kolem 1200 kg, což je i hmotnost Škody Octavia, jenže s litrovým tříválcem.


Shakira chce rodit před svatbou - iDNES.cz\n5. listopadu 2003 17:28, aktualizováno 17:28\nV rozhovoru při příležitosti svého jmenování čestnou velvyslankyní Dětského fondu OSN–UNICEF šokovala populární kolumbijská zpěvačka Shakira novináře prohlášením, že chce nejdříve porodit dítě, a pak se teprve vdát. Její rozhodnutí není příliš po chuti jejímu příteli Antoniu de la Rua, synovi bývalého argentinského prezidenta.\n"Ještě jsem o tom Antonia nepřesvědčila, on si myslí, že není třeba narušovat obvyklý přádek věcí," řekla šestadvacetiletá zpěvačka s úsměvem.\nNa jaře letošního roku Shakira v rozhovoru pro argentinský list El Clarin uvedla, že se s Antoniem vezmou v příštím roce. K prohlášení o datu svatby ji víceméně donutila skutečnost, že ji novináři vytrvale spojovali s pilotem Formule 1 Juanem Pablem Montoyou.\nShakira se tímto způsobem rozhodla manifestovat celému světu svou lásku ke snoubenci i s ohledem na to, že novináři předvídali páru neslavný konec poté, co rodina de la Rua pozbyla své politické moci.\nShakiru proslavily sexy pohyby\nZpěvačka kolumbijsko-libanonského původu hovoří španělsky, arabsky a anglicky a její písničky poslouchají teenageři v Severní i Jižní Americe, Evropě i na Blízkém východě.\nProslavila se nejen hity Whenever Wherever nebo Underneath Your Clothes, ale především svými smyslnými taneční pohyby. Prdelkou prý kroutí odjakživa, jakmile uslyší rytmickou hudbu. "Nikdo mě to nemusel učit, bylo to pro mne úplně přirozené. Až později jsem zjistila, že ne všechna děvčata se umějí pohybovat jako já. Zkrátka to neodpovídá životnímu stylu lidí, kteří odmítají naši sexualitu, protože muže a ženy, kteří se snadno vzruší, nelze dobře kontrolovat."\nZa své tělo se modlí\nNovináři se často Shakiry ptají, jestli se jako žena cítí být diskriminována nebo zda se považuje za sexuální objekt. "Své tělo pokládám za dar od boha, který s vděčností přijímám. Proto se modlím každý den a před každým koncertem," vysvětluje Shakira, která je věřící katolička, třebaže její rodina pochází z Libanonu.\nAutoři: KORZO, ČTK, iDNES.cz\nTémata: Blízký východ, láska, Libanon, rodina, Poradna: Sexualita, Shakira, UNICEF\nShakira půjde po svatbě na plastiku\nPopulární kolumbijská zpěvačka Shakira zůstává věrná svému příteli Antoniu de la Rua, synovi bývalého argentinského...


Filtrační zařízení Go Berkey pro odstranění patogenů z vody\nDomů / Dárky pro cestovatele a cyklisty / Vodní filtr Go Berkey na cesty, kempování, rybaření\nVodní filtr Go Berkey je lehký, snadno přenosný a ideální pro aktivní lidi na cestách. Namontujete jej během několika minut bez použití nářadí, elektřiny, tlaku vody, nebo instalatérské práce. Velmi snadno se ovládá, čistí a udržuje. Součástí je nerezové zařízení Go Berkey, 1 filtrační vložka Black Berkey a praktický přenosný vak na sadu.\nSystém je tak výkonný, že dokáže odstranit z vody i červené potravinářské barvivo, přičemž zachovává zdraví prospěšné minerály potřebné pro vaše tělo.\nNení nutné kupovat drahé filtry na jedno použití. Filtrační vložky Black Berkey™ lze čistit! Každá filtrační vložka dokáže přefiltrovat více než 11 350 litrů vody (u dvou válců je to více než 22 700 litrů) a poskytovat vám řadu let čistou a zdravotně nezávadnou vodu.\nSníží-li se průtok filtrované vody, stačí očistit filtrační vložky Black Berkey™ pod tekoucí vodou pomocí hrubé části houbičky na nádobí, znovu je instalovat a váš systém bude opět připraven filtrovat vodu.


Megashromáždění: Nebezpečný rekord mrožů | Ábíčko.cz\n2. ledna 2015 • 12:27 Autor: Zdena Martinová\nRekordních 35 tisíc mrožů se tísní na aljašském pobřeží Čukotského moře. Tak obrovský dav těchto severských ploutvonožců ještě nikdo nikdy neviděl.\nMroži nejsou žádní mistři v potápění, nejhlubší zaznamenaný ponor je u nich asi 80 m. Protože svou potravu, především různé měkkýše, hledají na dně, musí se zdržovat v oblastech s mělkou vodou. Právě proto jedna z hlavních populací mrožů obývá Čukotské moře, jehož hloubka jen málokde přesahuje 50 m. Mroži nepatří ani mezi vytrvalostní plavce a občas si potřebují od plavání odpočinout. Jako odpočívadla jim po celá staletí sloužily ledové kry, kterých bylo v arktických mořích vždycky dost.\nPřelomový rok 2006\nBěhem roku žijí mroži roztroušeni ve větších či menších skupinách po celé Arktidě. V létě migrují za ustupujícím ledem na sever, v zimě, kdy moře zamrzá, se stěhují k jihu. Jenže v posledních letech led v Arktidě mizí. Od roku 2006 je proto všechno jinak. Poprvé bylo zaznamenáno větší shromáždění mrožů na pevnině v roce 2007 – tehdy roztál všechen led při pobřeží a ustoupil daleko na sever nad hluboké vody. V roce 2009 se na břeh uchýlilo 3000 mrožů, o dva roky později v roce 2011 už tento počet stoupl na 30 tisíc.\nBezpečí na ledě\nRok 2013 byl pro mrože příznivější, led se v mělkých zálivech udržel i v letních měsících, takže se na pevnině shromáždilo „jen“ 10 tisíc mrožů. Zato letos jejich počet opět vzrostl – na pobřeží Čukotského moře zaznamenali zoologové přes 35 tisíc zvířat. Snímky ze satelitů pak ukázaly, že stejně rekordní byl i úbytek ledu v této oblasti. Samci se na pevninu stahovali i dříve, ale samice pevnou zem nikdy předtím nevyhledávaly. Rodily a vychovávaly mláďata na ledových krách, kde byla v bezpečí před ledními medvědy a kde matky měly blízko k potravě.\nShromáždění mrožů na aljašském pobřeží je letos největší, jaké vědci dosud zaznamenali • Profimedia\nLákadlo pro šelmy\nNucené stěhování samic s mláďaty na pevninu sebou přináší rizika, která mohou v budoucnu populaci mrožů přímo ohrožovat. Prvním nebezpečím jsou lední medvědi, které přitahuje velké množství zvířat na jednom místě. Ti sice na dospělého mrože nestačí, ale bezbranná mláďata jsou pro ně snadnou (a lákavou) kořistí. Mláďata na souši také mnohem víc ohrožují různé nemoci.\nNejvětší nebezpečí pro mrože kupodivu představují samotní mroži. To jsou za normálních okolností přátelská a velmi kontaktní zvířata. I ve vodě plavou tak, aby se jeden druhého navzájem dotýkali, a když odpočívají na souši, doslova se válejí jeden přes druhého. Problém nastane v okamžiku, kdy je něco vyruší, ať už je to lední medvěd nebo třeba loď plující opodál. Zvířata zpanikaří a o překot se hrnou do vody. Neohlíží se napravo ani nalevo a na břehu za nimi zůstávají ležet ušlapaná mláďata.\nVědci odhadují, že např. V roce 2009 takto zahynula až desetina zvířat shromážděných na pobřeží. První mrtvá zvířata už zaznamenali i v letošním megashromáždění. Vzhledem k tomu, jak pomalu se mroži rozmnožují, jsou tyto ztráty mláďat opravdu citelné. A pokud bude led ubývat stejným tempem jako dosud, stále víc mrožů bude nuceno vyhledávat pevninu a ztráty na mláďatech porostou. Lidé se už dnes snaží mrože v době, kdy mají mláďata, nerušit, dokonce kvůli nim odklánějí lodní trasy. Ale ledním medvědům a dalším predátorům to nevysvětlí.\nzvire, more, mroz


JenProŽeny » Nebezpečné sexuální praktiky/na ostří nože\nLondýn, rok 1994. Sekretářka Stephena Milligana, britského konzervativního politika, ho nachází mrtvého v pracovně. Muž je nahý, sedí připoutaný v křesle, má na sobě jen ponožky a na hlavě igelitový sáček. V krku zapasovanou mandarinku…\nSydney, rok 1997. Uklízečka v hotelu Ritz se marně pokouší dostat do pokoje 524. Dveře se jí podaří otevřít silou a prožívá šok. Vidí zpěváka kapely INXS Michaela Hutchence. Mrtvého. Policie jeho případ uzavřela jako sebevraždu. Nicméně na zemi se našel kožený pásek, na kterém Michael v podřepu visel za kliku. Podle lékařského ohledání prožil těsně před smrtí orgasmus…


Deset nej mash-up videí na YouTube? Tady jsou - Aktuálně.cz\nDeset nej mash-up videí na YouTube? Tady jsou\n18. 8. 2007 17:00\nBritney vs Linkin Park? Justin vs 2 Unlimited? Proč ne?\nParis Hiltonová a její debutová deska Paris podle "uměleckého teroristy", který si říká Banksy. | Foto: Aktuálně.cz\nPraha - Trend mash-upů nebo taky bastard popu či bootlegů má na hudební scéně svou tradici již víc jak šest let. Ve zjednodušené verzi jde o zaklesnutí dvou či více notoricky známých skladeb do sebe, přičemž můžete sledovat, jak se mezi sebou poperou.\nMash-upy v počátcích úzce souvisely s rozmachem internetu, okamžitým šíření poťouchlého nápadu, kdy většinou anonymní tvůrci prezentovali svůj ironický komentář k hudebnímu mainstreamu.\nBastard pop si totiž může dovolit surfovat na vlně špatného vkusu. Proto se většinou chytá rádiových hitů, které zfackuje a přitom spiklenecky zamrká. Další logická fáze hudebního směru se týká vstupu videa a obohacení zvukové kombinatoriky o vizuální... Někdy s pokorou, někdy úšklebkem.\nAnonymní video verze skladby, jež pochází z alba American Edit. Party Ben a edit9 si dali jméno Dean Gray a vytvořili parafrázi bestselleru Green Day American Idiot. Nutno dodat, že k velké nelibosti firmy Warner Music, jež Green Day vydává, která donutila provozovatele odstranit zprzněnou hudbu z webu American Edit.\nKoktejl Boulevard of Broken Songs v různém poměru obsahuje útržky Boulevard of Broken Dreams a American Idiot od Green Day, Dream On od Aerosmith, Wonderwall od Oasis a Writing to Reach You od Travis.\nEclectic Method - Jonny's Kitchen Jam\nZřejmě nejslavnější dvojice audiovizuálního bastard popu Eclectic Method z Londýna, která se proslavila na DVD We're not VJ's. Od té doby se jejich tvorba přeměnila z neoficiální do profesionální a ke spolupráci si je zvou třeba U2, Fatboy Slim nebo Faithless. Na záznamu můžete Jonny Wilsonovi přímo koukat pod ruce.\nLilly Allen vs The Cure - Lillybye\nV současnosti silně aktivní projekt Thriftshop XL se pravidelně účastní party End of the Month v Glasgow a jeho variace vysílají i britské televizní kanály The Hits a The Box.\nJustin Timberlake vs 2 Unlimited - Sexy Twilight Back\nHighlight eurodanceové dvojice 2 Unlimited. Ray vařil v Amsterdamu na letišti Schiphol, zatímco Anita rozdávala pokuty za špatné parkování. Když je producenti dali v roce 1991 dohromady, bylo z toho No Limit a 80 platinových nebo zlatých desek ve 26 zemích. V kombinaci s Justinem Timberlakem...\nTLC vs The Cure - Scrub Close To Me\nPodle Thriftshop XL jejich absolutně nejoblíbenější bastard. "No Scrubs od TLC bylo přímo stvořeno, aby bylo smícháno s Close to Me od Cure."\nSprosťárna - sexy na druhou! Strojově přirážející Franz Ferdinad se sloganem Take Me Out, který můžete luštit i jako dost obscénní výzvu, si povídají s Kelis o mléčném koktejlu.\nVe všech ohledech názorná ikona popkultury a taky vděčná oběť Britney Spears. Její track Toxic byl propojen snad už se vším možným od aktuálního singlu Rihanny Shut Up and Drive až po třeba Linkin' Park.\nUnk vs. Avril Lavigne ft. Toni Basil - Walkin' Out Yo Girlfriend\nČinný DJ Lobsterdust, který zhruba každých čtrnáct dní naroubuje na svém webu nějaké dva tracky dohromady. Dát dohromady rappera Unka s Avril Lavigne zas nebyla tak náročná session. Video mix obstaral Guttorm Hellevik, který na svůj web dává po dvou nových ukázkách do měsíce.\nGwen Stefani vs Madonna - What You Hung Up For\nGwen Stefani s Madonnou, která si už v Hung Up tak jako tak vypůjčila Abbu, na zdvojené diskotéce. Ryzí amatérština. Čistá televizní práce na již existující mash-up.\nFoo Fighters vs. Guns´N´Roses - Sweet Times O´Mine\nStejný stylem pracuje chrysler76dotcom. Zhudebněný dopis, kterým se Axl Rose zbavoval své ex, propojený s optimistickou ódou na lepší zítřky od Foo Fighters. Optimistické poselství na závěr.\nhudba kultura Magazín.Aktuálně.cz Aktuálně.cz Krátce YouTube


Za draky, čerty i vodníky: červnový Deník + pohádková soutěž | Inspiromat\nVšechny články Novinky a soutěže\tZa draky, čerty i vodníky: červnový Deník + pohádková soutěž\nZa draky, čerty i vodníky: červnový Deník + pohádková soutěž\nSlevomat 1. června 2017\nNedaleko Hlinska se prý usídlili pekelníci a čertíci s pořádnými kotlíky, na zámku v Mníšku chodí bílá paní a dračího krále Rozumbraďáka pak potkáte nedaleko Dětenic na Starých Hradech. Seznamte se s nimi v našem Dětském deníku a vypravte se na výlet za draky, čerty i vodníky po celém Česku.\nStáhněte si nový Dětský deník na červen\nČerven: deník Za draky, čerty a vodníky po celém Česku + pohádková malovací soutěž\nNechybí ani omalovánky, spojovačky a velká soutěž o jedno pohádkové povlečení s Mimoni nebo Annou a Elsou z Ledového království. Další ceny budou polštářky s dětskými motivy jako Monster High nebo Šmoulové. Ty potěší tři šťastlivce.\nNajdi poklad krále Radovana aneb O co půjde v soutěži\nNa vědomost se dává, že strašliví loupežníci Lotrouš a Chamtislav vtrhli do hradní pokladnice a odnesli tu největší truhlu se zlaťáky. Při úprku se jim koně splašili a všechny zlaťáky se poztrácely. Král Radovan II. Usměvavý hledá statečné pomocníky a pomocnice, kteří zlaťáky vrátí do truhly a vyberou spolehlivého strážce. Více o soutěži najdete v deníku na straně 10, my už se budeme těšit na soutěžní obrázky.\nStahujte starší čísla Deníků plná omalovánek\nKvěten: téma Život na zahrádce\nJak se zapojit do hry\nNamalujte nám obrázek podle instrukcí na straně 10 v Deníku, čeká na vás prázdná truhla, kterou je třeba naplnit zlaťáky. A přimalujte i strážce, kterého králi doporučíte.\nObrázek nám pošlete na mail deti@slevomat.cz – ty nejhezčí ukážeme na dětském facebooku Rodina a děti: Co teď letí.\nTaké uveďte svou adresu, ať víme, kam případně výhru poslat. Nezapomeňte připsat jméno dítěte i to, o jaké povlečení nebo polštářky máte zájem (vyhrazujeme si právo na změnu motivu na povlečení či polštářku).\nČas na kreslení máte až do úterý 27. června 2017 do půlnoci.\nOdměňovat budeme podle pořadí zaslaných odpovědí. Povlečení dostane desátá správná odpověď, na polštářky se mohou těšit obrázky, které přijdou jako 30., 50. a 99. v pořadí.\nVýherce vyhlásíme tady na blogu a na dětském facebooku Rodina a děti: Co teď letí ve středu 28. června ve 14:00.\npovlečení Mimoni: Amálka Kožušníková, Havířov\npolštářek Šmoulinka: Natálka Řehulková, Prostějov\npolštářek Šmoula: Soňa Pokorná, Brno\npolštářek Šmoulinka: Sofinka Venzarová, Živanice\nStartuje inspirační kampaň. Naše proměna začala\nJanské Lázně – tipy na výlety s dětmi\nResort Malevil okouzlil mama blogerku roku: skvělá kuchyně,...\nKredity v hodnotě 100 000 Kč pro nové...\nDivoký západ, teepee a domy vzhůru nohama: objevili...\nInteraktivní laboratoř Nintendo Labo. V pražských Holešovicích jen...


1 qwertyuiopasdfghjklzxcvbnmqwerty uiopasdfghjklzxcvbnmqwertyuiopasd fghjklzxcvbnmqwertyuiopasdfghjklzx cvbnmqwertyuiopasdfghjklzxcvbnmq Seminární práce z anglického jazyka wertyuiopasdfghjklzxcvbnmqwertyui Překlad anglické knihy 2008/2009 opasdfghjklzxcvbnmqwertyuiopasdfg Helena Kunertová hjklzxcvbnmqwertyuiopasdfghjklzxc Vedoucí seminární práce: Petr Kubačák vbnmqwertyuiopasdfghjklzxcvbnmq wertyuiopasdfghjklzxcvbnmqwertyui opasdfghjklzxcvbnmqwertyuiopasdfg hjklzxcvbnmqwertyuiopasdfghjklzxc vbnmqwertyuiopasdfghjklzxcvbnmq wertyuiopasdfghjklzxcvbnmqwertyui opasdfghjklzxcvbnmqwertyuiopasdfg hjklzxcvbnmrtyuiopasdfghjklzxcvbn mqwertyuiopasdfghjklzxcvbnmqwert yuiopasdfghjklzxcvbnmqwertyuiopas\n2 Překlad knihy: Anna Sewell Nakladatelství Penguin Readers Level 2\n3 titulní strana informace o knize obsah úvod překlad slovníček doslov čestné prohlášení Obsah\n4 Úvod V tomto školním roce jsem se rozhodla věnovat seminární práci z angličtiny překlad anglické knihy. Docela se na to těším, protože angličtina je můj oblíbený předmět. Vybrala jsem si knihu Black Beauty. Vybrala jsem si ji proto, že jsem se kdysi zajímala o koně a tento příběh vypráví kůň a taky proto, že tento příběh už znám. Tak doufám, že to dopadne dobře.\n5 Kapitola 1 Moje máma Nepamatuji vše z prvních měsíců mého života. Pamatuji si jen velkou louku se zelenou trávou s jedním nebo dvěma stromy. V horkých dnech si moje máma stoupla pod strom a já pil její mléko. To bylo předtím, než jsem vyrostl. Potom jsem mohl začít jíst trávu. Na louce byli další mladí koně. Běhali jsme kolem dokola té louky. Drbali jsme si záda o trávu a vyhazovali kopýtka do vzduchu. Když jsem přestal pít matčino mléko, chodila každý den pracovat. Večer jsem jí říkal, co jsem dnes dělal. Jsem šťastná, protože ty jsi šťastný, řekla mi pamatuj si, že ty nejsi stejný jako ostatní hříbata. Z nich budou pracovní koně na farmě. Jsou to dobří koně, ale my jsme jiní. Lidé znají tvého otce a můj otec byl nejlepší kůň Lorda Westlanda. Až budeš starší, naučíš se vozit lidi na svém hřbetu. Nebo je budeš vozit v jejich vozíku z místa na místo. To je tvá práce, mami? zeptal jsem se. Děláš to pro farmáře Greye? Ano, řekla moje máma. Někdy na mě jezdí a někdy tahám jeho vozík. Támhle zrovna jde. Farmář Grey vstoupil na louku. Byl to hodný a laskavý muž a měl rád mojí mámu. Dobře zlatíčko, řekl jí, tady je něco pro tebe. A dal jí cukr. A co tvůj malý synek? Položil mi ruku na záda a dal mi chleba. Bylo to výborné. Nemohli jsme mu odpovědět. Pohladil mámu po zádech a odešel. Je velmi laskavý, řekla máma, vždy, když pracuješ dobře. Nikdy nekousej ani nekopej. Potom k tobě bude vždy laskavý.\n6 Kapitola 2 Výuka Vyrostl jsem a má srst začala zářit. Byl jsem černý, ale měl jsem jednu bílou nožku, bílou hvězdu na čele a něco bílého na hřbetě. Když už jsem byl velký kůň, přišel ke mně pan Gordon. Podíval se mi do očí, do pusy a prohlédl mi nohy. Výborně, řekl. Výborně. Nyní se může začít učit pracovat. Bude z něj výborný kůň. Co se musí kůň učit? Učí se, že se nesmí pohybovat, když na něj člověk dává postroj. Nebo když mu člověk dává do huby udidlo. Udidlo je studená, těžká věc a bolí to. Nejde s tím hnout. Je v puse, protože postroj na hlavu to drží a jde přes hlavu, pod pusou a přes nos. Nebyl jsem zrovna šťastný s udidlem v puse, ale farmář Grey byl laskavý ve všech směrech. Nekopal jsem ani nekousal. Moje máma často mívala udidlo v hubě, když pracovala. Ostatní koně měli udidlo také, to jsem věděl. Tak jsem se nikdy nehýbal, když mi dával udidlo. A tak mě to nikdy nebolelo. Sedlo nebylo horší než udidlo. Koně se učili mít sedlo a nosit muže, ženy nebo děti na svých zádech. Chtěli jezdit buď krokem, nebo malinko rychleji. Nebo hodně rychle. Dávali mi udidlo do pusy a sedlo na má záda každý den. Pak se mnou farmář Grey chodil kolem velké louky. Potom mi dal něco dobrého k jídlu a mluvil se mnou. Měl jsem rád jídlo i jeho laskavá slova. Už jsem se nebál udidla nebo sedla. Jednoho dne mám na zádech farmáře Greye, seděl v sedle. Další den mě řídil kolem louky. Nebyl jsem rád s muže v sedle, ale byl jsem šťastný s laskavým farmářem na mých zádech. Potom mě řídil po louce každý den. Další špatná věc byly boty na mé nohy. Byly studené a těžké. Nějaký muž mi je dal. Farmář Grey šel se mnou, ale i tak jsem se bál. Muž vzal mou nohu do své ruky. Pak něco odřízl od mého kopyta. Nebolelo mě to. Stál jsem jen na třech nohách, když mi nandával tu první. Potom mi začal vyrábět botky na nohy. Když mi je nandával, nebolelo to. Ale pohybování s mýma nohama bylo těžší. Ale později jsem je začal mít rád, tvrdé silnice tolik neboleli do nohou. Jako další jsem začal chodit s vozíkem. Patřilo k tomu malé sedlo a Farmář Grey rozhodl, že budu vozit vozík s mojí mámou. Můžeš se od ní hodně naučit, řekl, když mi nandával postroj. A já se učil. Ukázala mi jak se pohybovat a říkala, ať poslouchám jezdce. Ale jsou tu dobří a špatní jezdci, říkala. A jsou hodní lidé a špatní lidé. Farmář Grey je laskavý a myslí na své koně. Ale někteří muži jsou zlí nebo hloupí. Buď hodní a lidé Tě budou mít rádi. Pracuj tvrdě a budeš nejlepší.\n7 Kapitola 3 Birtwický park V květnu přišel muž a odvedli mě do domu pana Gordona v Birtwickém parku. Buď hodný kůň, řekl mi farmář Grey, a pracuj tvrdě. Nemohl jsem nic říct a tak jsem mu aspoň vložil nos do dlaní. Položil mi ruku na záda a laskavě se na mě usmál. Birtwický park byl velký. Byly tu obrovské domy. A také mnoho stájí pro koně a místo pro mnoho vozíků. Já jsem šel do stáje pro čtyři koně. Dali mi jídlo a poté jsem se mohl porozhlédnout. Ve vedlejším stání byl kůň. Byl malý a tlustý s krásnou hlavou a veselýma očima. Kdo jsi? zeptal jsem se. Já jsem Merrylegs, řekl, Jsem nádherný. Vozím děvčata. Všichni mě milují. Teď budeš bydlet ve stáji se mnou a tak se budeš mít dobře. Slibuji, že tě nebudu kousat. Nějaký kůň se podíval skrz stáj na Merrylegs. Měla krásnou zrzavou srst, ale zlé oči. Stáhla uši dozadu. Kousla jsem tě snad? zeptala se vztekle. Ne, ne! řekl Merrylegs rychle. Když zrzavý kůň odešel odpoledne pracovat, Merrylegs mi o ní něco řekl. Ginger kouše, řekl. Jednoho dne kousla Jamese a zranila ho. Slečny Flora a Jessie, dcery pana Gordona, se jí bojí. Nenosí mi žádné dobroty, protože tu je Ginger. Proč kouše? zeptal jsem se. Je zlá? O, ne! Myslím, že je velice nešťastná. Jednou řekla:,nikdo na mě nebyl hodný, než jsem sem přišla. Ale tady se změnila. Jsem dvanáct let starý a o životě něco vím. Není lepší místo pro koně jako je ona. John je nejlepší ošetřovatel v zemi a James je laskavý kluk. Pan Gordon je úžasný muž. Ano, Ginger se tu změní.\n8 Kapitola 4 Budu lepší Celé ošetřovatelovo jméno bylo John Manly. Bydlel s manželkou a jedním malým dítětem malinkatém domečku kousek od stájí. Dalšího dne ráno mě vyvedl ze stáje a vyčistil mě. Pracoval tvrdě a moje srst jen zářila. Pan Gordon ke mně přišel a podíval se na mě. Vypadá pěkně, řekl. Dnes ráno bych ho chtěl vyzkoušet, ale mám jinou práci. Pojedeš na něm, Johne, a potom mi o něm všechno řekneš. John mi dal sedlo na záda, ale bylo mi malé. A tak mi ho vyměnil. Měl jiné sedlo, ne velké, ne malé a tak jsme vyrazili. Byl to výborný jezdec a já rozuměl jeho slovům. Na silnici jsme šli krokem, ale potom jsme šli rychleji. Líbilo se mi, jak na mě jezdil. Potom jsme sjeli ze silnice do volné přírody s jedním nebo dvěma stromy a se spoustou trávy. Tady chtěl jet velmi rychle a já také. Bylo to skvělé líbilo se mi to. A myslím, že Johnovi taky. Potom jsme se vrátili do Birtwického parku a pan Gordon se Johna zeptal: Dobře, Johne, jak to šlo? Je dobrý moc dobrý, řekl John. Má rád cval. Rozumí vám. Když byl malý, nikdo k němu nebyl zlý a tak se nikoho a ničeho nebojí. Dobře, řekl pan Gordon. Zítra ho vyzkouším. Další den, mě John vyčistil a osedlal. Poté mě vyvedl ven ze stáje. Pamatoval jsem si matčina slova a chtěl jsem, aby se mnou cítil šťastný. Byl to moc dobrý jezdec a byl na mě laskavý. Když už jsme končili, jeho manželka stála ve dveřích velkého domu. Dobře, můj drahý, řekla, jak se ti líbí? Je černý a hrozně hezký, řekl pan Gordon. Jak ho pojmenujeme? Můžeme ho pojmenovat Black Beauty! řekla jeho žena. Black Beauty ano ano, řekl pan Gordon. Myslím, že je to moc dobré jméno. Přišel John a zavedl mě do stáje. Dali jsme mu jméno, Johne, řekl pan Gordon. Vymyslela ho má žena. Bude se jmenovat Black Beauty. John z toho byl šťastný. Pojď se mnou, můj Blacku Beauty, řekl. Jsi opravdu krasavec a je to dobré anglické jméno.\n9 Kapitola 5 Moji noví přátelé John mě měl rád. Byl to velice dobrý ošetřovatel a moje černá srst se jen zářila. Každý den mi kontroloval nohy. Věděl, když mě nějaká z nich bolela. Potom mi do ní něco dal. Často se mnou mluvil. Neznal jsem každé slovo, ale rozuměl jsem mu. Měl jsem rád Johna Manlyho více, než kohokoliv jiného. Také jsem měl rád kluka ze stájí, Jamese Howarda. John mu řekl, ať je ke koním laskavý a pomáhal Johnovi mě čistit. Po dvou nebo třech dnech jsem tahal vozík s Ginger. Bál jsem se jí. Stáhla uši dozadu, když mě postavili přes ni. Ale nehnula ani brvou, když mě zapřahovali za ni. John nás řídil a dělal to dobře. Ginger také pracovala dobře. Táhla stejnou silou jako já a kromě toho šla také rychleji. Hodně koní jde rychle pouze tehdy, když je kočí uhodí bičem. Ale my s Ginger jsme šli rychle, když kočí chtěl, abychom šli rychle. Šli jsme tak rychle, jak to šlo. John neměl rád bič a nikdy nás neuhodil. Pracovali jsme pro něj tvrdě. Když jsme s Ginger tahali vozík ještě tak dvakrát nebo třikrát, stali se z nás dobří přátelé. Měli jsme moc rádi malého Marrylegs. Ničeho se nebál a byl vždycky veselý. Malé dcerky pana Gordona na něm rády jezdily a nikdy se ho nebáli. Paní Gordonová měla ráda nás tři stejně a my jsme měli rádi ji. Pan Gordon dával svým lidem každý týden jeden den volna. A tak jeho koně měli také den volna. V neděli nás vodili na louku plnou dobré trávy a my tu zůstávali celý den bez opratí a postrojů. Utíkali jsme a skákali. Hráli jsme si a byli šťastní. Potom jsme stáli pod stromy a vyprávěli si příběhy.\n10 Kapitola 6 James Howard Jednoho dne přišel pan Gordon do stájí a začal mluvit s Johnem Manlym. Jak pracuje James, Johne? zeptal se. Velmi dobře, odpověděl John. Učí se rychle. Je na koně laskavý a oni ho zato mají rádi. Učí se je řídit a myslím, že z něj brzy bude dobrý kočí. V tu chvíli vešel James dovnitř. Jamesi, řekl pan Gordon. Dostal jsem dopis od mého přítele, sira Clifforda Williamse z Cliffordského panství. Hledá dobrého, mladého ošetřovatele. Dobře platí a mladí muži zde mají velkou šanci se stát hlavními ošetřovateli. Má pro ně pokoje, stájové oblečení, oblečení na ježdění a chlapce na výpomoc. Nechci tě ztratit a John bude také smutný. Ano, to budu, řekl John. Ale nebudu se ho zkoušet zastavit. Ano, všichni budeme smutní, řekl pan Gordon. Ale chceme pro tebe jen to nejlepší, Jamesi. Chceš odejít? Promluvím si s tvojí matkou při večeři a potom mi řekneš svoji odpověď. Poté ji řeknu siru Cliffordovi. Ginger a Merrylegs a já jsme byli také smutní, když jsme slyšeli Jamesovu odpověď. Chtěl odejít. Ale byla to pro něj lepší práce. A my jsme to věděli. Šest týdnů před tím, než měl James odejít, jsme pracovali tvrdě. Chtěl být co nejlepší kočí a pan Gordon a John se mu v tom smažili pomoc. A tak jsme tahali vozík každý den. Ginger a já jsme byli zapřáhnutí a James nás řídil. James se učil opravdu rychle. První tři týdny vedle něj sedával John, ale potom už James řídil bez něho. Jednoho podzimního dne, po asi dvou nebo třech deštivých dnech, chtěl pan Gordon vzít Johna do města. Byl velmi větrný den. Šli jsme k řece. Voda pod mostem byla velmi silná a na poli byla voda. Dorazili jsme bez problémů, ale bylo příliš pozdě odpoledne na to, abychom se vraceli domů. Vítr byl nyní mnohem silnější a ze stromů se ozývaly hrozné zvuky. Najednou, jeden ze stromů spadl na vozovku s hlasitým BUM! Bál jsem se, ale neutekl jsem. John seskočil z vozíku a šel přímo ke mně. Nemůžeme projít okolo toho stromu, řekl John panu Gordonovi. Musíme jet na nějakou jinou cestu k mostu. Je to dlouhá cesta a přijdeme pozdě. Ale koně nejsou unavení. Když jsme dorazili k mostu, byla už téměř tma. Mohli jsme na něm vidět vodu. Něco se stalo, protože voda byla výš. Začal jsem přecházet přes most ale zastavil jsem se. Něco nebylo v pořádku. Cítil jsem to. Jdi, Beauty! řekl pan Gordon. Ale já se ani nepohnul a tak mě švihnul bičíkem. Tak jdi! řekl. Ale já jsem nešel. Je tu problém, řekl John. Seskočil z vozíku a zkoušel mě rozchodit. Co je za problém, Beauty? zeptal se mě. Na mostě byly nějaké domy a z jedněch dveří vyběhl muž a křičel: Stát, stát! Most se v polovině zlomil. Nechoďte přes něj nebo spadnete do řeky! John se na mě podíval a usmál se. Díky, Beauty, řekl. Tak jsme šli domů po jiné cestě. Bylo již hodně pozdě, když jsme dorazili domů. Paní Gordonová vyběhla z domu. Jdete pozdě! řekla. Měli jste nehodu? Téměř ano, řekl její manžel. Ale Beauty je naštěstí chytřejší než my! Znovu musím do města, říkal pan Gordon často. A tak jsme často jezdili, i když tu bylo mnoho vozíků a jezdců. Lidé přes most jezdili k vlaku nebo domů po práci.\n11 Jednoho dne pan Gordon Johnovi Manlymu řekl: Paní Gordonová a já jedeme zítra do Oxfordu. Chtěl bych si vzít Ginger a Beautyho s velkým vozem a James bude řídit. Cesta do Oxfordu byla dlouhá 75 kilometrů. Za jeden den jsme ujeli asi padesát kilometrů a na noc jsme se zastavili v největším hotelu v Aylesbury. John řídil opravdu dobře. Táhli jsme vůz nahoru a dolů a cestou nahoru jsme často stavěli. Nikdy jsme nejeli moc rychle, když jsme jeli dolů. A když byla dobrá silnice, šli jsme rychle. Ale ne na špatných cestách. Tyto věci koním opravdu pomáhají. A pár laskavých slov k tomu a je veselý. Vyčistili nás v hotelové stáji a dal nám nějaké dobré jídlo. James řekl: Dobrou noc, moji krasavci. Spi dobře, Ginger. Spi dobře, Beauty. A potom odešel do své postele.\n12 Kapitola 7 Požár O hodinu později do stáje přijel muž na koni. Jeden z hotelových ošetřovatelů s sebou do stáje vzal koně. V Birtwickém parku nikdo nekouřil ve stájích, ale tento muž ano. Nebylo tu žádné jídlo navíc, pro toho nového koně, tak jej musel ošetřovatel donést. Jídlo pro koně bylo v horním patře nad stájí. Ošetřovatel vylezl nahoru a vzal tam nějaké jídlo. Hodil ho do boxu pro koně a odešel. Spal jsem, ale po chvíli jsem se znovu probudil. Byl jsem velice nešťastný. Ale proč? To jsem nevěděl. Zaslechl jsem Ginger. Byla také nešťastná. Potom jsem uviděl kouř. Velmi brzo byl kouř všude. Byly tu zvuky nad mojí hlavou hluk ohně. I ostatní koně ve stáji se probudili. Kopali nohama a snažili se dostat ven z toho kouře. Hrozně jsem se bál. Pak vešel hotelový ošetřovatel a snažil se vyvádět koně ven. Ale bál se taky a snažil se pracovat co nejrychleji. Báli jsme se proto mnohem víc a ostatní koně s ním nechtěli jít. Když ke mně přišel, zkoušel mě co nejrychleji vyvést ven. Tahal a tahal. Ale já s ním nešel. Ano, byli jsme hloupí! Ale neznali jsme ho a navíc jsme se hrozně báli. Bylo tam víc a víc kouře. A pak jsem uviděl červený plamen nad sebou. Někdo venku vykřikl: Hoří! a dovnitř se nahrnulo spoustu mužů. Hluk ohně byl čím dál tím silnější. A pak James stál u mé hlavy. Tiše řekl: Pojď můj, krasavče. Musíme jít. Vstávej a pojď se mnou. Musíme jít pryč z tohohle kouře. Dal mi na hlavu kabát a zakryl mi s ním oči. Pak už jsem neviděl oheň a nebál jsem se. Laskavě na mě promlouval a vyváděl mě ven ze stáje. Hej, ty, zavolal James. Vezmi si tohohle koně a už nechoď pro žádného dalšího. Velký muž mě chytil a James běžel zpátky do stáje. Byl jsem velice nešťastný, když jsem ho viděl, jak běží zpět. A tak jsem co možná nejhlasitěji zařehtal. (Další den mi Ginger řekla: Když jsem tě slyšela, nebála jsme se. A tak jsem odešla ven s Jamesem.) Napadalo mně spoustu věcí, ale pořád jsem koukal na dveře stáje. Uvnitř bylo spoustu ohně a kouře a venku z ní padaly kusy zdí a střechy na zem. Pan Gordon běžel do stáje. Jamesi! Jamesi Howarde! volal. Jsi tady? Nedostal žádnou odpověď, ale já jsem zaslechl spoustu hluku uvnitř stáje. Nějaké věci spadly dolů z horního patra na boxy. Hrozně jsem se bál o Jamese a Ginger. Byl jsem hrozně rád, když jsem viděl jak James s Ginger vycházejí se stáje a jdou přímo k nám. Šikovný kluk! řekl pan Gordon Jamesovi. Jsi v pořádku? James nemohl mluvit, protože se nadýchal kouře, ale byl v pořádku. Pohladil Ginger po hlavě a vypadal šťastně.\n13 Kapitola 8 Malý Joe Green James a Ginger byli druhý den nemocní. Kouř pro ně asi nebyl moc dobrý. A tak jsme zůstali v Aylesbury ještě jeden den. Ale další den jim bylo lépe. A tak jsme ráno vyrazili do Oxfordu. James se o Ginger dobře staral. Promluvil si s ostatními ošetřovateli a ti mu poradili tu nejlepší cestu. A tak, když jsme dorazili do Birdwického parku, byli jsme v pořádku. John si poslechl Jamesův příběh a podíval se na Ginger a na mě. Vedl sis skvěle, Jamesi, řekl. Hodně lidí nevyvede koně ze stáje, ve které hoří. Proč se vlastně nechtěli hnout? To asi nikdo neví. Pouze přítel je dokázal vyvést ven. Znají ho a mají ho rádi. Předtím než nastoupil do nové práce, se James zeptal: Kdo bude dělat mojí dosavadní práci. Už to víš? Ano, řekl John. Malý Joe Green. Malý Joe Green!? podivil se James. Vždyť je to ještě dítě. Je mu čtrnáct. řekl John. Ale je hodně malý. řekl James. Ano, je malý, ale je rychlý, řekl John. A navíc se chce se učit a je laskavý. Jeho otec je rád, že tu bude pracovat a pan Gordon tu Joeho chce. James z té zprávy nebyl zrovna nadšený. Je to hodný kluk, řekl. Ale budeš mít spoustu práce, protože on je malý. Dobře, řekl John, práce a já jsme dobří kamarádi. Já se práce nebojím. Já vím řekl James. A stejně musí zkusit něco těžšího. Další den, Joe přišel do stájí. James ho chtěl zaučit dříve, než odejde. James ho učil čistit stáj a nosit dovnitř jídlo. Joe myl postroje a pomáhal čistit vozy. Nemohl čistit Ginger nebo mě, protože byl moc malý. A tak pomáhal Jamesovi čistit Merrylegs. Merrylegs z toho nebyl moc šťastný. Ten kluk o tom nic neví. říkal. Ale po týdnu nebo dvou říkal: Já si myslím, že ten kluk může být dobrý. Pomáhám mu, aby se to naučil rychleji. Malý Joe Green byl veselý kluk. Při práci si zpíval. Však my si ho ještě oblíbíme.\n14 Kapitola 9 Jsem nemocný Jednou v noci, to už James odešel, jsem venku zaslechl Johna. Běžel do domu a potom do stáje. Otevřel dveře a šel ke mně. Vstávej Beauty! řekl. Musíme jít! Rychle mi nasadil sedlo a vyskočil mi na hřbet. Pak jsme rychle vyjeli k domu. Pan Gordon tu stál se světlem v ruce. Teď Johne, řekl pan Gordon, musíte jet, co nejrychleji to půjde. Má žena je velmi nemocná. Dej tento dopis doktoru Whitovi v Hertfordu. Chci, aby přijel co nejdříve. Můžeš se vrátit domů, až budete hotovi. John si vzal dopis a vyrazili jsme. Teď Beauty, řekl, dej ze sebe to nejlepší. Byla noc, ale já tu cestu znal. Nebyli tu žádní lidé, protože všichni byli v posteli a spali. Šel jsem rychle rychleji než kdy jindy. Když jsme přišli k mostu, John zatáhl za otěže. Přes most jsme šli mnohem pomaleji. Dobře, Beauty! pochválil mě. Když jsme přes něj přešli, znovu jsme zrychlili. Jeli jsme nahoru a dolů, okolo polí a domů a nakonec jsme dojeli do ulice v Hertfordu. Moje botky vydávaly zvuky, když jsem šel po dlažbě a zastavil se u dveří doktora Whita. Byly tři hodiny ráno. Náhle se doktorovo okno otevřelo a doktor White vykoukl ven. Co si přejete? zeptal se. Paní Gordonová je velmi nemocná, vysvětlil mu John. Pan Gordon chce, abyste přišel, nebo jeho paní umře. Tady vám napsal dopis. Já se snad zblázním, zamumlal a zavřel okno. Zanedlouho se objevil u dveří a přečetl si dopis. Ano, řekl, přijedu. Ale můj kůň byl celý den venku a nyní je moc unavený. A mí ostatní koně jsou nemocní. Co budu dělat? Nemohl bych si půjčit vašeho koně? Cestou sem jsme jeli velmi rychle, řekl John, ale myslím, že to půjde. Budu hned hotový, řekl doktor a rychle vešel zpět do domu. John si stoupl vedle mne a položil mi ruce na hlavu. Bylo mi horko. Doktor se vrátil a měl na sobě jezdecké oblečení a v ruce držel jezdecký bičík. Nepotřebujete bičík, řekl John. Black Beauty poběží tak rychle, jak bude v jeho silách. Děkuji, řekl doktor a podal Johnovi bičík. Pak mi řekl: Běž, Black Beauty! Doktor byl větší než John a nebyl moc dobrý jezdec. Ale já jsem pro něj běžel. Byl jsem opravdu velmi unavený, ale do Birdwického parku jsme dorazili rychle. Pak jsem málem spadl. Pan Gordon nás zaslechl. Vyběhl z domu a odvedl doktora do domu. Malý Joe Green vyšel ze dveří a zavedl mě do stáje. Byl jsem šťastnější, ale bylo mi hrozné horko. Má srst byla horká a po nohou mi stékala voda. Joe byl mladý a velmi malý, ale byl spolehlivý. Umyl mi nohy a záda, ale nedal mi nic na sebe. Řekl si: Koni je horko, o nic takového nestojí. Dal mi spoustu vody. Byla studená a dobrá a tak jsem ji vypil. Potom mi dal něco k jídlu. A teď spi, Beauty, řekl a odešel. Zanedlouho jsem začínal cítit chlad a bylo mi zle. Zkoušel jsem usnout, ale nešlo mi to. Když se John vrátil, bylo mi hrozně zle. Musel jít z Hertfordu pěšky, ale přišel se na mě ještě podívat. Ležel jsem na zemi. O, Beauty! zvolal. Co s tebou budeme dělat? Nemohl jsem mu odpovědět, ale on věděl, co dělat. Položil na mne nějakou věc a vytvořil tak teplo. Potom odběhl do svého domu a přinesl teplou vodu. Potom mi udělal nějaké pití. Byl naštvaný. Slyšel jsem ho, jak se baví s ostatními muži. Hloupý kluk! říkal. Hloupý kluk! Nic nedal na horkého koně! Dal mu studenou vodu! O, Beauty! Byl jsem nemocný asi týden. John za mnou chodil každý den na několik hodin a dvakrát nebo třikrát během noci. Pan Gordon za mnou také chodil každý den.\n15 Milý Beauty, řekl jednoho dne. Můj koníku! Moje žena nezemřela a my ti můžeme děkovat! Ano, my ti děkujeme. Byl jsem šťastný, když jsem to slyšel. My všichni jsme paní Gordonovou milovali. Doktor White se jednoho dne vrátil do Birdwického parku. Položil mi ruku na hlavu a řekl Johnovi. Paní Gordonová je tu s námi, protože tento krásný kůň mě sem donesl tak rychle. John řekl panu Gordonovi: Té noci běžel Beauty velmi rychle. Myslíte, to ví? Já jsem to věděl. John a já jsme běželi rychle po milou paní Gordonovou. To jsem věděl velmi dobře.\n16 Kapitola 10 Znovu se stěhuji Byl jsem v Birtwickém parku šťastný ještě jeden rok. Jen jedna věc pro nás byla smutná: paní Gordonová se uzdravila, ale byla často nemocná. Potom doktor řekl: Vy a vaše žena byste se měli odstěhovat do jižní Francie, pane Gordone. Ano, my to uděláme, řekl pan Gordon. Přestěhujeme se tam. Byli jsme velmi smutní. Pan Gordon byl také velmi nešťastný, ale začal s přípravami. Slyšeli jsme o tom mnoho rozhovorů u nás ve stáji. John byl velmi smutný. Joe si brzy přestal při práci zpívat. Malé dcerky pana Gordona přišly do stáje. Přišly se naposledy podívat na Merrylegs. Brečely, ale řekly mu: Bude ti dobře, starý příteli. Otec tě dal panu Goodovi, laskavému, starému knězi. Budeš vozit jeho ženu z místa na místo, ale nebudeš muset pracovat tvrdě. Joe tam půjde s tebou. Bude z něj ošetřovatel a bude jim pomáhat v jejich domě za kostelem. Občas uvidíš své přátele Black Beautyho a Ginger. Otec je pošle k lordu Westlandovi do East Hall. Není to daleko. Pan Gordon chtěl také Johnovi najít práci. Ale John si chtěl otevřít školu a učit mladé koně jejich práci. Mnoho mladých koní se bojí nových věcí, řekl. Koně jsou mí přátelé a mají mě rádi. Myslím, že by se měli učit od hodného člověka. Chci je učit. Nikdo není lepší než ty, Johne, řekl pan Gordon. Koně tě milují. Ale jsem velmi smutný, protože tě už neuvidím. Poslední den přišel. Ginger a já jsme vzali vozík a naposledy ho dovezli ho ke dveřím. Lidé přišli ke dveřím, když pan Gordon nesl dolů svou ženu. Když jsme odjížděli, mnoho lidí plakalo.\n17 Kapitola 11 Earlova hala Další ráno, přišel Joe a a odvedl Merrylegs do domu pana a paní Goodvých. John jel na Ginger a odvezl nás do Earlovy haly. Byl to velký dům s mnoha stájemi. Ve stáji se John vyptával na pana Yorka, ředitele jezdců a ošetřovatelů. Pan York přišel a podíval se na nás. Velmi dobře, řekl. Vypadají dobře, ale koně jsou rozdílní. Já i vy to dobře víme. Co mi o nich můžete říci? Dobře, řekl, v zemi nejsou lepší koně než tito, ale každý z nich je jiný. Black Beauty nikdy neútočí a nikdy se nebojí, protože na něj nikdo nebyl zlý. Když k nám Ginger přišla, byla velmi nešťastná. Často kousala a kopala. Ale v Birdwickém parku se změnila. Byli jsme na ni hodní a nyní je moc hodná. Ale lidé na ni musí laskaví nebo bude zase zlá. Všechno si to zapamatuji, řekl pan York. Ale je tu mnoho jezdců a ošetřovatelů a já nemohu na všechny dohlédnout. Když vyšli ze stáje, John řekl: Ještě něco vám musím říci. Ani jeden z našich koní nepoužívá pomocné otěže. Ale my tu pomocné otěže používáme, řekl pan York. Aha, řekl John. Ale já pomocné otěže nemám rád a lord Westland je na koně velmi laskavý. Ale lady Westlandová je jiná. Podle ní musí všechno dobře vypadat. Koně zapřažení v jejím voze musí mít hlavu nahoře. A tak musí nosit pomocné otěže. John si s námi naposledy promluvil. Potom odešel. Byli jsme velmi smutní. Další den k nám přišel lord Westland. Pan Gordon řekl, že to jsou dobří koně. Myslím, že je to pravda. Ale my nemůžeme mít jednoho černého koně a jednoho hnědého koně před jedním vozíkem v Londýně. Mohou tahat vozík tady a v Londýně na nich můžeme jezdit, řekl. U pana Gordona nikdy nezkoušeli pomocné otěže. řekl pan York. John mi to řekl. Dobře, řekl lord Westland, dejte jim pomocné otěže, ale zvedejte je pomalu. Promluvím si o tom s lady Westlandovou. Odpoledne nám ošetřovatelé dali postroje a vyvedli nás před dům. Byl hodně velký větší než v Birdwickém parku ale nelíbil se mi. Lady Westlandová vyšla z domu. Byla to vysoká žena. Obešla a prohlédla si nás. S něčím nebyla spokojená, ale nic neříkala. Vlezla do vozíku. York mě popohnal bičem a vyrazili jsme. Pomocné otěže nebyli zase tak špatné. Obvykle jsem chodil s hlavou vztyčenou a otěže mi ji nezvedali výše. Bude Ginger naštvaná kvůli pomocným otěžím? pomyslel jsem si. Ale byla v pořádku. Druhý den ve stejný čas jsme znovu dorazili ke dveřím. Lady Westlandová vyšla ven a řekla: Yorku, zvedni těm koňům hlavu nahoru. York slezl dolů a řekl: Prosím, nezlobte se na mě, lady Westlandová. Tito koně dříve nepoužívali otěže a lord Westland mi řekl:,zvedej jim hlavu jen pomalu. Chcete, abych jim zvedl hlavu nyní? Ano, řekla. York přišel k našim hlavám a zkrátil pomocné otěže. Když jsme šli do kopce, chtěli jsme sklonit hlavu. Tahání bylo těžší. Otěže nás brzdili a naše nohy a záda museli pracovat více. Ginger mi řekla: Není to tak zlé. Nechci nic říkat, protože jsou na nás milí ve všech směrech. Nechci být zlá, ale ty pomocné otěže mě hrozně štvou.\n18 Kapitola 12 Ginger se zlobí Jednoho dne lady Westlandová ven v drahém oblečení. Pojedeme k lady Richmondové, řekla, ale nenastoupila do kočáru. Proč nemají ti koně zvednutou hlavu, Yorku? Hned jim ji zvedněte! York šel nejprve ke mně. Zatáhl za otěže a stáhl mi hlavu dozadu. Bolelo mě to a udidlo mě řezalo do pusy. Potom šel York k Ginger a chystal se jí zvednout hlavu. Ginger si stoupla na zadní a pokoušela se utéct. Stáhla uši dozadu a bylo vidět, že je hrozně naštvaná. Chtěla vykopnout a pokoušela se utéct. York ani ošetřovatelé ji nemohli zastavit. Potom se jí zasekla noha v postroji a upadla. York se posadil k Gingeřině hlavě. Zavolal na ošetřovatele, aby mu přinesli nůž a přeřezal postroj. Lady Westlandová se vrátila do domu. Nikdo na mě neměl čas. Stál jsem vzadu. Udidlo mě řezalo do pusy. Potom přišel York a sundal mi postroj. Řekl: Proč vlastně používáme tyto otěže? Dělají z hodných koní zlé a ztěžují jim práci. Lord Westland bude naštvaný. Ale jak můžu říci ne jeho ženě, když on jí to nikdy neřekne? Už nikdy v Earlově hale nezapřáhli Ginger do vozíku. Když byla v pořádku po svém pádu, vzal si nejmladší syn lorda Westlanda jako jezdícího koně. Pracoval jsem zapřáhnutý do kočáru a každý den po dobu čtyř měsíců mi udidlo ubližovalo a řezalo. Pracoval jsem s Maxem, starším koněm. Byl z londýnské stáje lorda Westlanda. Proč nám ubližují s udidlem a otěžemi? zeptal jsem se ho. V Londýně takové věci dělají, řekl. V Londýně chtějí mít bohatí lidé hlavy svých koní nahoře. Škodilo mi to a tak jsem teď tady. Brzy umřu. Smutně se na mě podíval. Doufám, že nebudeš muset nosit postroj každý den. Ale stejně umřeš dříve, než budeš starý. Lidé jsou velmi hloupí.\n19 Kapitola 13 Reuben Smith V dubnu odjeli lord a lady Westlandovi do jejich Londýnského domu a vzali Yorka s sebou. Ginger a já, a tři nebo čtyři další koně, jsme zůstali v Earlově hale. Synové Westlandových a jejich kamrádi na nás jezdili. Reuben Smith byl šéf stáje, když byl York pryč. Byl to výborný jezdec a dobrý ošetřovatel. Měl rád koně a koně měli rádi jeho. Tak proč byl jen obyčejný ošetřovatel a nebyl šéf? Max mi to řekl. Reuben Smith byl občas opilý. Když nepil, byl výborný ve své práci. Všichni ho měli rádi. Ale když byl opilý, byl to jiný člověk. Už nikdy nebudu opilý, řekl Yorkovi. A tak se mu York nebál důvěřovat a svěřil mu chod stáje, když byl pryč. Jednoho dne chtěl mladší syn lorda Westlanda jet do Londýna. Chci jet na vlak do Hertfordu, řekl Smithovi. A chci, abyste mě tam dovezl v mém vozíku. Zůstane u opravářů, protože je třeba na něm něco spravit. A tak si vezme i sedlo a odjedete zpět na Black Beautym. Reuben Smith mě vzal k opravářům vozíků. Potom mi dal sedlo a vzal mě do Bílého Koňského hotelu. Tady se zeptal hotelového ošetřovatele, jestli by mi nemohl dát něco dobrého k jídlu. Potřebuji ho mít připraveného ve čtyři hodiny. řekl. Vešel do hotelu a potkal nějakého muže u dveří. Vrátil se zpátky v pět hodin a řekl ošetřovateli: Nebudu chtít vyrazit dříve než v šest hodin. Potkal jsem starého známého. Ošetřovatel ukázal Smithovi jednu moji přední nohu. Podkova mu brzy spadne, řekl Smithovi. Chcete, abych s tím něco udělal? Ne, řekl Smith. Nespadne dřív, než dojedeme domů. To byla divná slova. Reuben Smith byl většinou opatrný, když šlo o podkovy. Nepřišel v šest hodin, nebo v sedm hodin a dokonce ani v osm hodin. V devět hodin vyšel s halasem ven. Ty! zakřičel na ošetřovatele. Připrav mi koně! Byl velmi zlý na ošetřovatele i na ostatní v hotelu. Proč? To jsem nevěděl. Ještě jsme ani nevyjeli z Hertfordu, když mě začal bít svým bičem. Šel jsem tak rychle jak jsem mohl. A znovu mě uhodil bičem. Byla tma já jsem moc dobře neviděl. Cesta byla obtížná se špatnými místy a má botka mi brzy spadla. Ale Smith byl opilý a neviděl to. Nazaslavil. Uhodil mě bičem a řval. Rychleji! Rychleji! křičel. Špatná cesta mě sekala do nohy bez podkovy a bolelo mě to. A potom jsem spadl a vyhodil Smithe přes hlavu na silnici. Byla to nehoda. Nehýbal se. Moje noha bolela, ale postavil jsem se. Přešel jsem na trávu kousek od silnice a čekal.\n20 Kapitola 14 Nehoda Čekal jsem tu hodně dlouho. Bylo kousek po půlnoci, když jsem zaslechl koňské kroky. Potom jsem spatřil Maxe a káru. Jeli po silnici. Zavolal jsem na Maxe a on mi odpověděl. V káře byli dva ošetřovatelé. Chtěli najít Reubena. Jeden z nich seskočil a běžel se podívat na muže ležícího a silnici. To je Reuben a nehýbe se, řekl. On...on je mrtvý...studený a mrtvý! Druhý ošetřovatel vylezl z káry a šel ke mně. Rozsvítil jedno světlo a podíval se na moji zraněnou nohu. Beauty spadl! Black Beauty! Co se stalo? Zkoušel mě vzít do káry, ale já brzy spadl. O! řekl. Beautyho chodidlo je také velmi špatné. A podívej žádná podkova! Proč jel Reuben na koni bez podkovy? Podíval se na druhého ošetřovatele a řekl: Byl zase opilý! Dali Rebena Smithe do káry a jeden z ošetřovatelů s ním jel do Earlovy haly. Druhý muž mi dal něco kolem nohy a šli jsme po trávě kousek od cesty. Zranění na noze a má bolavé chodidlo mě boleli, ale po nějaké chvíli jsme byli doma. Byl jsem ještě týden potom nemocný. Ošetřovatelé pro mě dělali vše, co mohli, ale zranění bylo stále špatné. Když jsem mohl chodit, dali mě na malou loučku. Moje chodidlo a noha se zlepšili, ale až po mnoho týdnech. Jednoho dne přišli lord Westland a York na louku. Podíval se na moji nohu a byl naštvaný. Prodáme ho, řekl. Je mi to líto, protože můj přítel pan Gordon chtěl, aby tu Beauty měl krásný a šťastný domov. Ale pošlu ho do Hampsteadu. A tak jsem šel do Hampsteadu. Jednou týdně se tady prodávali různí koně. Hodně lidí se na mě chodilo dívat. Bohatší lidé odešli, když viděli moji nohu. Ostatní lidé mi koukali na zuby a oči a osahávali mi nohy. Občas jsem jim musel předvést svou chůzi. Někteří lidé měli studené a hrubé ruce. Pro ně bych byl kůň pouze pro práci. Ale jiné ruce byli laskavé a jejich majitelé na mě mluvili velmi přívětivě. Ti se o mně dozvěděli více než ostatní. Líbil se mi jeden muž. S ním se budu mít dobře, pomyslel jsem si. Má rád koně a je na ně milý. Byl to malý muž, ale pohyboval se dobře a rychle a jeho ruce i oči byly přátelské. Dám dvacet tři liber za tohoto koně, řekl. Řekněte dvacet pět a můžete si ho odvést, pane Barkere, řekl jiný muž. Prodával koně to byla jeho práce. Dvacet čtyři, ale výš nejdu, řekl malý muž. Dobře, dejte mi dvacet čtyři, řekl druhý muž. Máte moc dobrého koně za tyto peníze, Jerry Barkere. Bude dobrý v tahání kočárů. Budete s ním velmi spokojený. Malý muž zaplatil a odvedl mě do hotelu. Měl tu pro mě sedlo. Dal mi nějaké moc dobré jídlo a pak jsme vyrazili na cestu do Londýna.


Sportovcem navždy: Fikotová cvičí s lidmi i na prahu devadesátky | Český olympijský tým\nSport je její život. Olga Fikotová letos v listopadu oslaví už osmaosmdesáté narozeniny. Tahle vitální dáma, která na LOH v Melbourne 1956 vyhrála disciplínu hod diskem, však zůstává fyzicky stále aktivní. V Las Vegas pracuje jako fitness trenérka.\nZažila příběh jako z románu. Na LOH v Melbourne 1956 se Olga Fikotová zamilovala do amerického kladiváře Harolda Connollyho, který si stejně jako ona odvezl z Austrálie zlatou medaili. Jenže jejich lásku komplikovala studená válka.\nFikotové nechtěli soudruzi v Praze povolit sňatek s americkým sportovcem. Nakonec se po přímluvě manželů Zátopkových u prezidenta Antonína Zápotockého mohla provdat a to přímo v Praze na Staroměstském náměstí, kam na velkolepou událost dorazilo 30 tisíc lidí!\nPřestože chtěla paní Olga nadále soutěžit za Československo, soudruzi v Praze jí to zakázali a dokonce lhali, že se reprezentace vzdala.\nNaštěstí ji nová vlast brzy přijala za svou. Olga Fikotová nastoupila v barvách USA na čtyřech olympiádách. V Mnichově 1972 dokonce měla tu čest nést vlajku americké výpravy během zahajovacího ceremoniálu jako vůbec první „neamerická“ vlajkonoška.\nS Connollym počali celkem čtyři potomky a nyní je už i několikanásobnou prababičkou. Paní Olga ale netráví čas pouze s pravnoučaty. Třetím rokem žije v Las Vegas, kde i pracuje. „Jsem osobní trenér a cvičební terapeut ve fitness klubu. Snažíme se pomoc i lidem, kterým se rozvinuly chronické problémy tím, že zanedbávali nebo špatně využívali své tělo. Akorát, že teď jsou všechny tělocvičny, kluby, ale i kasina, školy a restaurace zavřené, nebo otevřené jen na pár hodin. Takže i ten obvyklý ruch v ulicích je teď pryč,“ posteskla si paní Olga v březnovém rozhovoru pro deník Právo.\nI přes svůj věk z koronaviru strach nemá. „Určitě se Covid-19 musí brát vážně, ale bez paniky. Ti, kteří si nikdy nemyli ruce před jídlem, se to teď učí a dodržuje se dvoumetrový odstup od ostatních, což je podle mě efektivní,“ řekla olympijská vítězka z Melbourne.\nVelkou obavu má i z důsledků koronaviru, nejen co se týče zdraví lidí. „Tady v USA už jsou miliony lidí bez práce a ten počet narůstá každou hodinu, když malé obchody musí být zavřené, nebo do nich teď lidi nechodí. Jako u nás ve fitku. Normálně je otevřené nonstop, ale teď je dvacítka mladých vysportovaných lidí bez příjmu, kdo ví na jak dlouho…“\nSportovcem navždy: „Koronavirus? Sport mě zachránil!“ říká Vízek


Trixie náhradní sloupek pro škrabací stromy\nČíslo produktu: 1000015755\nNáhradní kmen v přírodní barvě představuje ideální možnost, jak vyřešit výměnu opotřebovaného škrabacího stromu – včetně šroubů. Ovinutý přírodním sisalem. K dostání v různých velikostech.\nø 11/40cm 1000015756 249,00 Kč\nø 11/50cm 1000015757 299,00 Kč\nø 11/60cm 1000015758 369,00 Kč\nø 9/30cm 1000015751 139,00 Kč\nø 9/40cm 1000015752 149,00 Kč\nø 9/50 cm 1000015755 189,00 Kč\nø 9/60cm 1000015754 219,00 Kč\nø 9/70cm 1000015753 249,00 Kč\nø 11/70cm 1000064950 429,00 Kč\nInformace o produktu "Trixie náhradní sloupek pro škrabací stromy"\nø 9/30cm, ø 9/40cm, ø 9/50 cm, ø 9/60cm, ø 9/70cm, ø 11/40cm, ø 11/50cm, ø 11/60cm, ø 11/70cm\nPravé dřevo, Sisal\nNáhradní sloupek značky Trixie vám nabízí ideální možnost výměny již opotřebovaného odpočívadla pro kočky. Náhradní sloupek ovinutý přírodním sisalem slouží jako ideální možnost škrábání pro vaši kočku a uspokojí tak potřeby kočky.\nVčetně šroubů pro upevnění.\nvčetně závitové tyče a 2 šroubů\nOvinutý přírodním sisalem\nVelikost závitu M8 (6,8 mm):\nNáhradní kmen, ø 9 × 30 cm\nNáhradní kmen, ø 9 × 40 cm\nNáhradní kmen, ø 9 × 50 cm\nNáhradní kmen, ø 9 × 60 cm\nNáhradní kmen, ø 9 × 70 cm\nVelikost závitu M10 (8,5 mm):\nNáhradní kmen, ø 11 × 30 cm\nNáhradní kmen, ø 11 × 40 cm\nNáhradní kmen, ø 11 × 50 cm\nNáhradní kmen, ø 11 × 60 cm\nNáhradní kmen, ø 11 × 70 cm


Sběratel staré munice zahynul po výbuchu v garáži - Novinky.cz\nNovinky.czKrimiSběratel staré munice zahynul po výbuchu v garáži\nSběratel staré munice zahynul po výbuchu v garáži\n22. 4. 2010, 22:23 – Hluk • Aktualizováno 23. 4. 2010, 8:46\nPětadvacetiletý muž zahynul ve čtvrtek po výbuchu a následném požáru garáže u rodinného domu svých rodičů v Hradišťské ulici v Hluku na Slovácku. ČTK to řekli mluvčí uherskohradišťské policie Aleš Mergental a mluvčí krajských hasičů Ivo Mitáček.\nMladík byl znám jako amatérský hledač válečných kovových pozůstatků a munice. V garáži byly nalezeny plynové lahve, samostatný plynový přívod i souprava na svařování. Příčinu neštěstí hasiči a policie vyšetřují. "Šetření bude pokračovat v pátek ráno za přítomnosti pyrotechnika," poznamenal Mergental.\nPodle majitelů rodinného domu se nejdříve ozvaly dva výbuchy ze dvora. Když vyběhli ven, uviděli zborcenou garáž a požár. Plameny se snažili hasit pomocí zahradní hadice, což bylo ale málo účinné. Z hasičů dorazila jako první místní dobrovolná jednotka, které se podařilo rychle natáhnout do dvora rodinného domu vodní vedení.\nPo příjezdu profesionálů část hasičů bojovala s plameny, další se soustředili na průzkum sutin. "Od prvních chvil jsme měli informaci, že uvnitř garáže je pětadvacetiletý muž," uvedl Mitáček. Po asi deseti minutách pátrání skutečně hasiči nalezli zavalené tělo.\nZásahem hasičů se podařilo zabránit rozšíření požáru na další sousední objekty a rodinný dům. Při výbuchu byla garáž takřka zcela zničena. Tlaková vlna poškodila i skleněné výplně oken a dveří domu.\nRodina zemřelého utrpěla psychický šok a velitel zásahu nechal na místo vyslat psycholožku hasičů, která poskytla pozůstalým pomoc.


Přečtěte si o tématu "kamila or mouckova". Abychom vám usnadnili vyhledávání zajímavého obsahu, připravili jsme seznam nejoblíběnějších článků s klíčovými slovy "kamila or mouckova", které hledáte. V naší encyklopedii najdete články, fotografie i videa k tématu "kamila or mouckova".\nNa devadesáté narozeniny nebude Kamila Moučková vzpomínat ráda. Před narozeninami totiž skončila kvůli bolestem v nemocnici. Navíc zemřela její…\nLegendární hlasatelka oslaví v dubnu 90. narozeniny. Párty to bude ovšem hned dvojitá, neboť její prvorozená dcera s ní rovnou zapije své …\nJen málokdo by věřil, že česká hlasatelka Kamila Moučková oslaví příští rok devadesáté narozeniny! Jak jen to Moučková dělá, že vypadá stále tak…


České potraviny mizí z obchodů. Řetězce počítají, kolik jich splní přísnější pravidla - Aktuálně.cz\nUž od 1. ledna příštího roku se zpřísní pravidla pro potraviny, které lze označit jako české. Řetězce nyní zkoumají, kolik českých výrobků jim v regálech zbude. Oproti dosavadním pravidlům může podíl tuzemských potravin klesnout o desítky procent. Objektivní porovnání však bude i nadále těžké.\nPraha – Ještě na začátku letošního roku pocházelo až devadesát procent potravin z Česka, uváděla většina velkých obchodních řetězců. K tomu, aby byly označeny jako české, jim totiž stačilo, že jsou v Česku upraveny a zabaleny. „České“ tak mohly být například okurky vypěstované v Maďarsku a zalité lákem ve sklenicích až v Česku nebo kuře vykrmené v Polsku a poražené až u nás.\nNové logo pro dobrovolné označení tuzemského původu prosadilo ministerstvo zemědělství přímo do zákona. | Foto: Ministerstvo zemědělství\nŘetězce nyní zkoumají, kolik českých výrobků jim v regálech podle nových pravidel zbude. Zveřejňovat to však nikde nemusí – případné zdůrazňování země původu zůstává u většiny potravin pouze dobrovolné.\nNa druhém až třetím místě jsou v současné chvíli řetězce Kaufland a Penny Market, které podle svého vyjádření nabízí sedm českých výrobků z deseti. Zde se ale ukazuje, že snaha o porovnání bude i nadále obtížná. Jejich údaj totiž nejde porovnat s podílem v prodejnách COOP, protože není vyjádřen v tržbách, ale jako podíl položek českého zboží vůči položkám potravin odjinud.\n"Počet položek v sortimentu není relevantní údaj, protože obchod si může nakoupit třeba sto kusů českých položek, mít je někde vystavené jen tak na oko, aby se dostal na lepší skóre, ale prodávat hlavně potraviny ze zahraničí," poukazuje na slabinu tohoto způsobu počítání Zdeněk Juračka, dlouholetý šéf sítě COOP a také předseda Asociace českého tradičního obchodu.\n"Vzhledem k tomu, že máme v sortimentu téměř dvacet tisíc produktů, bude poměr českých potravin vůči těm zahraničním v porovnání s ostatní supermarkety a diskonty vždy menší," sdělila mluvčí Globusu Pavla Hobíková.\nnakupování finance ekonomika Aktuálně.cz potraviny obchodní řetězec kvalita potravin doporučujeme Změny 2017


... na skok jinam ...: února 2015\nHoustone, máme problém aneb trosečníkem na Marsu …\nVzpomeňte si na Apollo 13 a Trosečníka, přidejte technické detaily, okořeňte nerdovským humorem a dostanete Marťana – thriller odehrávající se na rudé planetě.\nNa Marsu přistála výprava tvořená šestičlennou posádkou. Po několika dnech ale prudká písečná bouře misi ukončí, při spěšné evakuaci navíc tragicky zahyne jeden z jejích členů. Výprava se ve špatném psychickém stavu vrací na Zemi. Problém je v tom, že Mark Watney nezemřel. Zůstal trčet na nehostinném Marsu, se zásobami na 30 dní, bez komunikačního zařízení, kterým by na sebe upozornil. Příští výprava na Mars se chystá za 4 roky.\nŽe se tahle situace smrti dost blíží? Kdepak, Mark se rozhodne, že se tak snadno nevzdá a pustí se do práce. Jeho specializací je biologie, takže dokáže ledacos vypěstovat, a strojní inženýrství, což znamená, že ví, jak věci fungují a umí s nimi zacházet. Kdyby měl dostatek lepicí pásky a náhradních dílů, možná by si raketu na cestu domů i postavil. Místo toho ale vymyslí jiný plán – zajede si pro opuštěný Pathfinder, planetární sondu, která na Marsu přistála v roce 1997. Umožní mu to komunikovat se Zemí. Jenže problémy narůstají, přístroje se porouchávají a Marka se snaží zabít jak Mars, tak jeho vlastní šílené nápady…\nKde se v takové knize může ukrývat humor? Nevěřili byste, ale skoro na každé stránce. Je to opravdu příjemné a zábavné čtení.\n… zbytek textu si prosím přečtěte na blogu knihkupectvíNeoluxor, kterému děkuji za recenzní výtisk.\nAndy Weir Marťan\n· Nakladatel: Knižní klub\n· ISBN: 978-80-242-4772-4, EAN: 9788024247724\n· Originál: The Martian\n· Překlad: Prokop, Michal\n· Popis: 1× kniha, vázaná, 344 stran, 15 × 23,4 cm, česky\nVystavil hana.kubikova v 5:44 3 komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nŠtítky: humor, překladová literatura, recenze, sci-fi\nPřed deseti lety zemřel jeden z nejvýznamnějších britských poválečných romanopisců, jeden z prvních postmodernistických autorů, John Fowles. Proslavil se především trojicí románů, které napsal v 60. letech: Sběratel, Mág a Francouzova milenka. Sběratele jsem si užila loni, teď přišla na řadu díky nakladatelství Kniha Zlín Francouzova milenka.\nJohn Fowles, foto od Carolyn Djanogly.\nFrancouzova milenka je historický a psychologický román odehrávající se na jihu Anglie v roce 1867. Hlavním hrdinou je Charles Smithson, trochu pohodlný aristokrat (v třetí dekádě života bylo ostatně jeho hlavním zaměstnáním pohrávat si s myšlenkami), budoucí dědic velkého panství, ale také amatérský paleontolog a darwinista, obdivovatel. Charles je zasnoubený s krásnou Ernestinou, jedinou dcerou bohatého obchodníka. Spolu tráví léto u dívčiny tety v Lyme Regis (mimochodem: místo, kde sám John Fowles prožil 40 let svého života) a plánují tu svatbu a budoucí společný život. Na zdejším slavném molu vybíhajícím do moře potkají zvláštní ženu, o které ostatní tvrdí, že je šílená - záhadnou Sáru Woodruffovou, opuštěnou milenkou ztroskotaného francouzského poručíka. Charles se se Sárou následně náhodou setká a tato žena jej upoutá. Je tak odlišná od jeho trochu naivní, měšťansky založené a předvídatelné snoubenky Ernestiny, je tajemná, melancholická, svůdná, snaží se vymanit ze svého sociálního předurčení... Je to nevyhnutelný osud a láska nebo pouhý rozmar a potlačovaná sexuální touha? Nechce Charles jen vyléčit Sáru z melancholie? Není Sára jen vypočítavá manipulátorka? Jak se Charles rozhodne? Můžou za všechno viktoriánské konvence a sexuální puritánství té doby? Zkazí Charles život jen sobě, nebo i všem okolo? Jak tohle může skončit? Nebojte, dobře určitě ne:-)\nFrancouzova milenka je na jednu stranu romantické vyprávění o zakázaném vztahu dvou společensky nerovných lidí v době svázaných poměrů, na druhou stranu tu ale najdeme ale skvělé zachycení paradoxů viktoriánské doby:\n"S čím se setkáváme v devatenáctém století? Byla to doba, kdy žena byla posvátná a kdy bylo možné koupit třináctileté děvče za několik liber – nebo šilinků, když ji člověk chtěl jenom na hodinu či na dvě. Kdy se stavělo víc kostelů než v celé předchozí historii Anglie a kdy každý šedesátý dům v Londýně byl nevěstinec (současná kvóta je přibližně jen jeden ze šesti tisíc domů). Kdy posvátnost manželství (a předmanželská čistota) se hlásaly z každé kazatelny, v každém novinovém úvodníku či veřejném prohlášení, a přitom sotva kdy tak mnoho veřejně známých osobností – budoucím králem počínaje – vedlo tak skandální soukromý život. Když se objevily snahy o zlidštění vězeňského systému a různé perverzní výstřelky byly tak časté, že jeden Francouz se pustil do vážné vědecké práce o tom, jak markýz de Sade musel mít určitě anglické předky. Kdy ženské tělo bylo oděvem zakryto jako nikdy předtím a každý sochař byl posuzován podle své schopnosti modelovat nahé ženy. Kdy nenajdeme jediný literárně významný román, hru či báseň jdoucí ve své smyslnosti dál než za popis políbení, a kdy se vydávalo tolik pornografie jako nikdy potom. Kdy se nikdy nikdo ani nezmínil o vyměšovacích funkcích a kdy sanitární zařízení (splachovací záchod se uplatňoval jen pomalu a až do roku 1900 představoval mimořádný luxus) byla tak primitivní, že jen v málo domech a ulicích se tyto funkce člověku ustavičně nepřipomínaly. Kdy se všeobecně předpokládalo, že ženy nemají orgasmus, a přitom se ho každá prostitutka učila napodobovat. Kdy došlo k ohromnému pokroku a uvolnění ve všech oborech lidské činnosti, a ve všech osobních a základních vztazích se prosazovala tyranie."\nFowles nezůstává jen u popisu doby, porovnává mravy druhé poloviny 19. století s těmi o sto let později, komentuje jednání postav, které se od dobových zvyklostí odvíjí a připodobňuje je jednání lidí 20. století. V knize využívá i dobové materiály a dokumenty, citáty z literárních děl, spojuje román se sociologickou studií. Časté je i to, že autor do příběhu vstupuje (a to nejen slovně, ale jednou dokonce v celé své kráse). Na konci knihy pak překládá čtenářovi několik možných konců příběhu, čehož mistrně využívá filmové zpracování z roku 1981 natočené režisérem českého původu Karlem Reiszem podle scénáře Harolda Pintera s Marylin Streepovou a Jeremy Ironsem v hlavních rolích. Literární hrátky s příběhem, reáliemi a dobovou atmosférou jsou ostatně na celé knize to nejzajímavější, příběh sám o sobě je totiž dost předvídatelný, zdlouhavý a vlastně trochu nudný. Něco málo se v knize začne dít až tak na straně 200, ani poté se ale autorovi moc nedaří vtáhnout mě do děje. Možná za to může i trochu popisný jazyk, překlad Hany Žantovské je totiž starý skoro 40 let... Chápu ale, že ve své době to musela být naprostá bomba, novinka, úplně nový literární styl.\nProslulá zeď mola v Lyme Regis\nO Fowlesovi na wikipedii tvrdí, že byl jedním z mála autorů, kterému se podařilo skloubit intelektuálně náročnou literaturu s předními příčkami prodejnosti. Uvidíme, jestli nejnovější vydání Francouzovy milenky tuto pověst potvrdí.\nDíky Knize Zlín za recenzní výtisk.\nPůvodní název: The French Lieutenant’s Woman\nPopis: 1× kniha, vázaná, 528 stran, 13,5 × 20,5 cm, česky\nRok vydání: 2015 (4. vydání)\nVystavil hana.kubikova v 15:24 2 komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nVystavil hana.kubikova v 14:34 2 komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nLoni na podzim, když se slavilo 25 let od listopadu 1989, jsem zaregistrovala, že vyšla kniha o dívce, která emigrovala v září 1989 do Francie a "prošvihla" tak revoluci. Docela mě to zaujalo, když jsem nedávno na tuto knihu narazila v knihovně, neváhala jsem ani chvíli. Tou dívkou, která napsala autobiografickou knihu o počátku své emigrace, byla Andrea Sedláčková, dnes známá scénáristka a režisérka (natočila např. filmy Musím tě svést, Oběti a vrazi, Fair Play nebo naposledy Život podle Václava Havla).\nAndrea byla v roce 1989 dvaadvacetiletá studentka FAMU, jejími spolužáky byli třeba Petr Jarchovský, Martina Formanová nebo Igor Chaun. Andrea pocházela z celkem běžné rodiny, její otec byl dokonce příslušníkem establishmentu (pracoval na ministerstvu vnitra, vyrovnání se s otcovou minulostí tvoří významnou dějovou linii knihy), s disentem přišla do styku prakticky až na prahu dospělosti. Začala se stýkat s umělci, intelektuály, opozicí, politika se jí stala jakousi vstupenkou do světa dospělých, jak sama přiznává. Spolu s Martinem Mejstříkem a Monikou Pajerovou vydávali studentský časopis Kavárna, kde se na tu dobu tiskly poměrně kritické články. V létě 1989 pomáhala shánět podpisy pod petici Několik vět, což ji přineslo první výslech v Bartolomějské ulici a hrozbu vyhazovu ze školy. Na konci srpna odjela legálně do Londýna a Paříže, kde se nakonec rozhodla po dlouhém váhání zůstat.\n„A navíc – nechci žít jako disidenti. Nepoznala jsem jich mnoho, ale udělala jsem si tehdy velmi zjednodušený závěr, že existují dvě kategorie disidentů: První je prezentována několika prominenty, jejichž život je sice provázen výslechy, zadržením na 48 hodin, vězením, ale jsou publikováni v západních elitních nakladatelstvích, mají určité finanční prostředky, které jim umožňují psát. Členové druhé, širší kategorie, tuto šanci nemají, ženy pracují jako uklízečky, muži myjí okna, tráví nejlepší léta života v kotelnách. Třou bídu s nouzí. Na psaní příliš času nezbývá. Do téhle kategorie bych spadala a to se mi nechtělo. Přizpůsobovat se systému, dělat kompromisy s režimem taky ne.“\nZáklad knihy tvoří deníkové zápisy z prvních týdnů a měsíců emigrace, dopisy rodičům a přátelům a jejich odpovědi, to vše komentováno z pohledu současnosti. Andrea neuměla francouzsky, neměla práci ani bydlení, byla to dost naivní, ale celkem hezká a společensky založená holka. V Paříži měla spoustu přátel, hlavně z řad emigrantů z roku 1968, další známosti si velmi rychle udělala, co jí začátky významně usnadnilo. Můj pocit byl, že se vlastně přesouvala z návštěvy na návštěvu, z kavárny do kavárny, prostě jeden velký mejdan. Díky pomoci přátel postupně vyměnila několik zaměstnání i bydlení, začala se trochu učit francouzsky, požádala o politický azyl. Ten paradoxně získala 17.11.1989, nejspíš jako jeden z posledních úspěšných žadatelů. Samozřejmě jí zmítaly i pochybnosti, jestli zvolila dobře, nicméně hlavní motivací k emigraci asi nebyly politické důvody, spíš neuspořádaný osobní (a milostný) život a snaha zařídit si lepší příští jinde a po svém. Navázala spolupráci s Pavlem Tigridem, plánovala psát pro Svobodnou Evropu, chystala se přihlásit na francouzskou filmovou školu.\nJako studená sprcha pak přišel listopad 1989. Z pražských přátel se stali studentští vůdci, z kamaráda Havla prezident. Andrea trčela ve Francii, národ prožíval revoluční euforii a ona byla mimo. Ani na korespondenci už neměli kamarádi moc čas... Jako azylantka neměla Andrea cestovní pas, aby se mohla vrátit zpátky, navíc nevěděla, jestli to chce udělat. Pokud by za jejím odchodem byly politické důvody, pak by mělo logiku odjet zpátky do Československa, jenže vidina nového života v jiné zemi byla nakonec přece jen silnější.\nZajímavá knížka, která nutí k vlastním vzpomínkám - jsem o pár let mladší, ale tu dobu (míněn listopad) jsem přece jen zažívala už na prahu dospělosti. Některé věci ovšem v mém životě byly dost jinak - rozdíl dítěte z Prahy a z venkova?\n"U nás doma se po celé mé dětství o emigraci mluvilo často. Asi jako v každé rodině. Všichni, snad kromě kovaných komunistů, o ní několikrát v životě uvažovali. Fenomén odchodu byl v mé generaci zakořeněn od narození, protože jsme ročníky "invazní". ... Jsme generace, která znala emigraci, jako se znají pohádky, každý měl příbuzné za železnou roletou, odkud pouze náhodou a občas proniklo ostré světlo svobody, před kterým jsme raději zavírali oči. Po letních prázdninách se ve školách vždy uvolnilo několik lavic."\nBavily mě dopisy, které Andree psala matka. "Děsím se, že nevíš, do čeho jdeš. Nikdy jsi nemusela každý měsíc platit za to, žes bydlela, a teď uvidíš, jak je to těžké. Jen prosím buď realistka - chceš-li udržet všechny dobré přátele - nechtěj po nich nemožné - jinak je ztratíš. To můžeš a musíš chtít vždycky jenom po mně." Některé rady do života pak byly vyloženě úsměvné (ty o vaření a bezpečnosti v kuchyni). Dopisy od přátel naproti tomu měly úroveň různou, vlastně by mě asi dost štvalo, kdyby se nějaký můj osobní dopis, který určitě nebyl určen k publikování, najednou ocitnul v jakési knize jako dokument doby... Zvlášť je to vidět třeba na dopisech od kamarádek - kdo, s kým, proč... Proč vlastně v knize jsou? Občas mi taky vadil slovník, který Andrea používá, jsem na některé věci poměrně přecitlivělá (mongoloidní debil, idiotské mongoloidní děti). Naproti tomu mě zaujalo pátrání po otcově minulosti a snaha vypořádat se s ní - tato linie vyprávění tvoří základ druhé části knihy.\nKniha zachycuje jeden lidský osud v jedné konkrétní převratné době, neklade si nároky být nějakou generační výpovědí. Přesto je to ale zajímavé svědectví o době, kterou jsem zažila a na kterou mám vlastní (i když třeba jiné) vzpomínky. Stojí za přečtení.\nISBN: 978-80-7260-306-0, EAN: 9788072603060\nPopis: 1× kniha, brožovaná, 247 stran, 12,6 × 20 cm, česky\nVystavil hana.kubikova v 13:30 1 komentář: Odkazy na tento příspěvek\nŠtítky: česká literatura, dokument, recenze\nVystavil hana.kubikova v 6:36 1 komentář: Odkazy na tento příspěvek\nJ. K. Rowlingová definitivně zakotvila v detektivním žánru. Pod pseudonymem Robert Galbraith vydává už druhou knihu ze série s detektivem Cormoranem Strikem.\nVálečný invalida z Afgánistánu, nemanželský synek slavné rockové hvězdy a soukromé očko v jednom, to je Cormoran Strike. Před několika měsíci se mu - s vydatným přispěním asistentky Robin - podařilo senzačně odhalit skutečnou příčinu smrti topmodelky Luly a od té doby se s případy roztrhl pytel. Aktuálně má na stole zmizení spisovatele Owena Quina, kterého nahání manželka. Owen se sice podobně vypařil už několikrát, ale tentokrát to trvá neúměrně dlouho. A navíc - právě dokončil kontroverzní knihu, ve které velmi nelichotivě naváží do lidí ze svého okolí. Hlavně ti ze spisovatelské branže se v odporných postavách poznávají a jejich právníci jsou v bojové pohotovosti. Cormoran se pustí do pátrání a brzy slaví „úspěch“ – Owena sice najde, ale již ve stádiu rozkladu. Překvapivý je brutální způsob smrti, je totiž navlas opsaný z oné knihy, o které najednou mluví celý Londýn. Kdo mohl mít zájem na smrti nepříliš úspěšného pisálka? Manželka, kterou věčně podváděl a se kterou byl jen kvůli mentálně postižené dceři? Zhrzená milenka? Transsexuálka, jejíž osud v knize zneužil? Literární agentka, nakladatel nebo korektor? Anebo spisovatel, kdysi přítel, se kterým ale už 20 let nepromluvil jediné slovo? Kdo z nich knihu četl před Owenovou smrtí? A kdo je vlastně kdo?\nI tentokrát – podobně jako v předchozí knize Volání kukačky - je román postaven na atraktivním prostředí literárního Londýna. Vyrazíme do luxusních podniků i na venkov – atmosféru a popis míst Rowlingová rozhodně nezanedbává. Děj ovšem posouvají hlavně dialogy – Cormoran umí naslouchat, v jeho přítomnosti lidé často prozradí víc, než by si přáli. Navíc je jako detektiv trpělivý až puntičkářský, příběh se mu před očima skládá jako skládanka. I Robin zvládá svou roli dr. Watsonové bravurně, ovládá nejen google, ale také řízení vozidla v nepříznivých povětrnostních podmínkách. Soukromé peripetie obou jsou ostatně velmi vítaným zpestřením románu.\nHedvábník je kniha sice současná, ale jinak stará dobrá anglická klasika. Hlavní je tu jemný humor, sympatičtí hrdinové a promyšlenost celého příběhu . Nechtělo se mi knihu pouštět z rukou, nakonec zhltnuto během dvou večerů, aniž by se mi dařilo odhadnout vraha. Těším se na řešení dalších londýnských zločinů s touhle povedenou dvojku v hlavní roli.\nDíky knihkupectví Neoluxor za recenzní pdf.\nPopis: 1× kniha, vázaná, 480 stran, 14,5 × 20,5 cm, česky\nVystavil hana.kubikova v 12:08 3 komentáře: Odkazy na tento příspěvek


SPD řídí Babišův poradce a vydavatel časopisů, chtějí jen bezzubé hnutí, tvrdí Volný - Aktuálně.cz\nČerství odpadlíci z SPD tvrdí, že to není Tomio Okamura, kdo hnutí řídí. Moc podle nich v rukou třímá hlavně 1. místopředseda Radim Fiala, jemuž údajně sekundují dva "kmotři" v pozadí - Jan Čížek a Michal Šmucr. Veřejnosti tato jména příliš neříkají, nicméně deník Aktuálně.cz na jejich výrazný vliv v nacionalisticky orientovaném hnutí upozorňoval už v minulých dvou letech. Oba muži se k nynějším výpadům od odpadlíků nechtějí vyjadřovat.\nVydavatel časopisů Jan Čížek a ředitel gymnázia a poradce premiéra Andreje Babiše Michal Šmucr jsou podle Lubomíra Volného muži, kteří fakticky řídí hnutí SPD. | Foto: Aktuálně.cz\nČástečný rozklad poslaneckého klubu SPD přispěl k tomu, že navenek unikají informace, které boří obraz tohoto hnutí coby politického subjektu pevně ovládaného předsedou Okamurou. Trojice poslanců v čele s Lubomírem Volným, která řady SPD v minulém týdnu opustila, tvrdí, že hnutí fakticky řídí úplně jiní lidé.\nZ vydavatele novin zákulisní hybatel\nPražský podnikatel Jan Čížek, majitel firmy Strategic Consulting, dlouhou dobu pomáhal SPD anonymně. Muž, který po celé republice vydává několik desítek časopisů radničního typu, před parlamentními volbami v roce 2017 pro Okamurovo hnutí tajně tiskl a distribuoval v pětimilionovém nákladu volební noviny s názvem Na vlastní oči, postavené na protiuprchlických náladách.\nVolební noviny SPD. | Foto: Tomáš Tesař\nAž po volbách Čížek pro Hospodářské noviny a Aktuálně.cz popsal, jak se jeho spolupráce s SPD zrodila. Za vším prý byla jeho dlouholetá známost s Radimem Fialou, kterého Čížek zná ještě z dob, kdy byl nynější místopředseda SPD poslancem za ODS a později za hnutí Úsvit. V létě 2017 prý Čížek - někdejší spolužák bývalého pražského radního a starosty Prahy 10 za ODS Milana Richtera - Fialu oslovil, zda by hnutí SPD nechtělo v rámci volební kampaně inzerovat i v jeho regionální síti časopisů Český domov.\n"A Radim Fiala se mi mezi řečí zmínil, že by chtěli vydávat i nějaké vlastní volební noviny do schránek. To jsem okamžitě zastříhal ušima a řekl jsem mu, že bych možná o nějakém vhodném projektu věděl, který by pro ně mohl být zajímavý," uvedl Čížek. Kromě novin pro SPD zpracoval i povolební analýzu, s hnutím jeho firma uzavřela smlouvu týkající se marketingu.\nPražský podnikatel Jan Čížek | Foto: Tomáš Tesař\nTehdy ještě nechtěl Čížek sdělit, zda se do politiky SPD zapojí přímo, přiznal jen své sympatie. K Okamurovu hnutí se ale následně začal otevřeně hlásit. Vše vyvrcholilo při loňských komunálních volbách, kdy už jako člen hnutí kandidoval v Praze na třetím místě kandidátky SPD. A "doma" na Praze 10 dokonce jako jednička na starostu. Okamurovo hnutí v Praze nakonec výrazně propadlo (3,53 % hlasů mělo ve volbách na celopražský magistrát, 3,52 % na Praze 10), Čížkův vliv to ale nijak nesnížilo. Nedávno měl podnikatel podle neoficiálních informací aspirovat na post místopředsedy pražské organizace SPD.\nDnes už bývalý poslanec Lubomír Volný nyní tvrdí, že právě Jan Čížek měl být jedním z lidí, již se výrazně podepsali na rozkolu v SPD, který vyvrcholil únorovým direktivním zrušením celé moravskoslezské krajské buňky (s Volným v čele) a následným odchodem tří rozzlobených poslanců z řad hnutí. Čížek se prý v jejich regionu angažoval společně s již zmíněným Michalem Šmucrem, což je další člen SPD dlouhodobě úzce napojený na Fialu.\nŘeditel prostějovského gymnázia Michal Šmucr | Foto: ČTK\nStejně jako Fiala má Šmucr vazby na Prostějovsko, je ředitelem prostějovského Gymnázia Jiřího Wolkera, do loňska byl také šéfem dozorčí rady Fialova IF Holdingu, skupiny firem zaměřené mimo jiné na dotacemi štědře podporovaný úklidový byznys (Fiala nedávno svou firmu převedl do anonymního svěřenského fondu). Už dříve se v kuloárech mluvilo o tom, že Šmucr je jedním z hlavních autorů volebního programu SPD, nicméně on se vždy držel v pozadí, odmítal odpovídat na otázky, které by jeho roli v politice osvětlily.\nTlačili lidi z Rotary klubu\nVolný nyní tvrdí, že dvojice Čížek-Šmucr v komunálních volbách tlačila v Ostravě na kandidátky lidi z Rotary klubu. A to i na post ostravského primátora. Movití lidé z Rotary klubu za to prý hnutí slíbili jeden milion korun. "Když jsem to odmítl, přišla odveta," říká dnes Volný pro Aktuálně.cz. Čížek, Šmucr i Fiala mu prý začali vyhrožovat, že jeho vzdor bude mít dohru.\nVše, co letos následovalo, tak vidí Volný jako důsledek těchto loňských událostí. Tvrdí také, že tato trojice v okolí Tomia Okamury chce SPD zlikvidovat nebo výrazně oslabit, aby tím nahrála silám, které si nepřejí skutečný volební úspěch vlastenecky orientovaných subjektů. Mluví v této souvislosti i o vazbách Fialy a Čížka na někdejšího klíčového zákulisního hráče pražské ODS Tomáše Hrdličku, který podle něj stále tahá v pozadí za mocenské nitky.\nSám Volný mezitím s dalšími "odpadlými" poslaneckými kolegy Marianem Bojkem a Ivanou Nevludovou přeskočili do úplně nového politického subjektu - Jednotní Alternativa pro Patrioty, za nějž mají Volný a Bojko v květnu kandidovat (na kandidátce strany Alternativa pro ČR) do europarlamentu.\n"Je zřejmé, že jde o naplánovanou akci a do celé kauzy vystoupení poslanců z SPD to vrhá jasné světlo. Jde o akci na rozvrat a oslabení SPD. Pan Volný a spol. realizují záměr oslabit klub SPD a oslabit volební výsledek SPD ve volbách do Evropského parlamentu. Místo práce pro SPD si připravovali vlastní politickou stranu, která měla sloužit jejich ambicím," komentuje akci tří "odpadlíků" okamurovské vedení SPD v aktuální tiskové zprávě.\n"Bezzubá" SPD všem vyhovuje\nJan Čížek a Michal Šmucr, dva údajní strůjci zákulisních pletich v SPD, pracující po boku Radima Fialy, se k Volného kritickým výpadům nechtějí vyjadřovat. "Výroky pana Volného nesleduji a ani mě nezajímají," reagoval na dotaz Aktuálně.cz ředitel prostějovského gymnázia Michal Šmucr.\nPražský podnikatel Jan Čížek v angažmá Radima Fialy, prvního místopředsedy SPD, nevidí nic špatného a nelogického, kolegu Michala Šmucra zase přiřazuje k "otcům zakladatelům hnutí". I u něj tak zájem o chod SPD vidí jako naprosto přirozený. "Proč si (Volný) na ten svůj seznam zařadil i mne, nevím," dodává podnikatel Čížek.\nPoslanec Volný je nicméně přesvědčen, že Fiala s Čížkem a Šmucrem fakticky nechtějí hrát žádnou skutečnou opoziční roli. "Je to jen řízená opozice," tvrdí. Poukazuje mimo jiné i na to, že Michal Šmucr je zároveň poradcem premiéra Andreje Babiše. Post měl Šmucr dostat na doporučení místopředsedy ANO Jaroslava Faltýnka, který je taktéž z Prostějova a z komunální politiky zná jak Fialu, tak Šmucra.\nI sám Andrej Babiš loni v lednu v Lidových novinách uvedl, že mu Šmucra doporučil Faltýnek jakožto odborníka na školství. "Michal Šmucr je ředitelem gymnázia v Prostějově. Byl roky ředitelem střední zemědělské školy. Znám ho 30 let a nestydím se za to. Je to člověk, který podle mě střednímu školství rozumí," uvedl následně Faltýnek.\nVolný i z tohoto dovozuje, že úkolem lidí kolem Radima Fialy je udržet SPD na současné "bezzubé" úrovni, nenarušit aktuální mocenské poměry a nijak se ani nesnažit o výraznější volební úspěch. "Všem to takhle vyhovuje," tvrdí bývalý poslanec za SPD, který by chtěl v nové partaji přijít s razantnější politikou.\ndomácí politika Aktuálně.cz SPD Tomio Okamura


Zápis k předškolnímu vzdělávání do Mateřské školy Zásada, okres Jablonec nad Nisou, příspěvková organizace pro školní rok 2021/2022 - Oficiální stránky městyse Zásada\nZápis k předškolnímu vzdělávání do...\nŽádost o přijetí k předškolnímu vzdělávání1, jejíž součástí je:\nPotvrzení stanoveného pravidelného očkování dítěte praktickým dětským lékařem2\n(netýká se dítěte, které plní povinné předškolní vzdělávání3)\nZpůsob podání dokumentů:\ndo datové schránky školy - hkmmc3r 4 ,\ne-mailem s uznávaným elektronickým podpisem zákonného zástupce,\nmszasada@volny.cz (nelze poslat prostý email!),\npoštou na adresu: MŠ Zásada 326, 468 25 Zásada,\nosobně vhodit do poštovní schránky mateřské školy (bílá schránka na budově MŠ),\nv krajním případě osobní podání v mateřské škole (po předchozí tel. domluvě 774 898 283).\nO přijetí k předškolnímu vzdělávání nerozhoduje datum podání ani pořadí podaných žádostí.\nPo doručení povinných dokumentů Vám bude stejnou „cestou“, jako jste žádost podali (do datové schránky, e-mailem, poštou nebo osobně), sděleno registrační číslo, pod kterým bude Vaše žádost o přijetí evidována a další informace k přijímání.\nSeznam registračních čísel přijatých dětí bude zveřejněn nejpozději do 28. 5. 2021 na webových stránkách mateřské školy a na vývěsní tabuli mateřské školy. Ne písemně.\nŽádost o přijetí k předškolnímu vzdělávání ke stažení na webových stránkách MŠ /www.mszasada.cz/ nebo v MŠ (po telefonické domluvě). Vyplňte, prosím, na žádosti o přijetí Vaši e-mailovou adresu a telefon (přestože není toto pole povinné) pro rychlejší komunikaci v případě nejasností.\nDle ustanovení § 50 zákona č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví vydá doklad o provedení pravidelného očkování nebo doklad o tom, že je dítě proti nákaze imunní nebo se nemůže očkování podrobit pro kontraindikaci, poskytovatel zdravotních služeb v oboru praktické lékařství pro děti a dorost. Nelze akceptovat potvrzení jiných lékařů. S ohledem na současnou situaci je nutné se s lékařem spojit telefonicky a domluvit se na potvrzení o pravidelném očkování dítěte.\nDatovou schránku si rodiče mohou zřídit zdarma. Odeslání žádosti datovou schránkou mateřské škole je také zdarma. Více informací na https://chcidatovku.cz/\nInformace k zápisu.pdf (364.67 kB)\nKriteria pro přijímání dětí.pdf (209.8 kB)\nKriteria pro přijímání dětí.pdf\nTyp souboru: PDF dokument, Velikost: 209,8 kB\nDatum vložení: 22. 3. 2021 9:39\nDatum poslední aktualizace: 22. 3. 2021 10:06


Hotel Olympionik stravování\nPopis okolí hotelu, Mělník a Střední Čechy\nŘekne se Mělník, Střední Čechy, ale kde Hotel Olympionik hledat\nPrávě proto je zde i adresa ubytování: Hotel Olympionik Bezručova 3819 Mělník. Zaujala Vás naše nabídka ubytování, jsou pro Vás přijatelné i ceny našich služeb, neváhejte a pobyt rezervujte nyní.\nHotel Olympionik má k dispozici níže uvedené pokoje.\nFotogalerie ubytování Hotel Olympionik\nHotel Olympionik recenze na ubytování Mělník\nNabízí Hotel Olympionik kvalitní ubytování a služby spojené s ubytováním byly podle Vašich představ? A co ceny ubytování, odpovídaly recenzovaným cenám ubytování?\nPodělte se o své dojmy z ubytování a poskytovaných služeb v tomto hotelu. Pomůžete tak třeba váhajícím návštěvníkům při rozhodnutí rezervovat Hotel Olympionik na dovolonou nebo wellness víkend.\nMáte-li opačný názor než jsou zveřejněné reference ubytování na Hotel Olympionik můžete okamžitě reagovat.\nPři hodnocení hotelu uveďte prosím termín pobytu. Termín pobytu bude prověřen zda rezervace ubytování byla odeslaná na Hotel Olympionik z hotely.awellness.cz, byla hotelem potvrzena resp. pobyt byl na hotelu odubytován.\nRezervujte Hotel Olympionik\nHotel U Rytíře v Mělníku\nHotel U Císaře v Mělníku\nHotel Kokořín v Kokoříně\nSdílet Hotel Olympionik\nChcete mít na svém webu také zmínku na Hotel Olympionik a šířit dál oblíbené ubytování, kterým jistě Hotel Olympionik je? Zkopírujte si celý následující kód:\nHotel Olympionik je v katalogu hotely.awellness.cz\nHotel Olympionik je v katalogu hotely.awellness.cz


Počítačky peněz Stamony | expondo.cz\nDalší artikly od StaMony\nZnačka Stamony zastupuje spolehlivé počítačky bankovek v nejmodernějším provedení za výhdoné ceny. U zařízení ze sortimentu se jedná o počítačky bankovek s kompatní konstrukcí, které přesvědčí jednoduchou a intuitivní obsluhou. Použité vysoce kvalitní materiály, příslušenství a displej jsou pečlivě zpracovány a nabízí přesvědčivý a lehce udržovatelný povrch. Získejte ještě dnes v internetovém obchodě expondo spolehlivé počítačky bankovek a starejte se pouze o vydělávání peněz – počítání peněz za Vás převezme Stamony!\nVysoce výkonné počítačky peněz značky Stamony\nVšechny počítačky peněz v sortimentu značky Stamony znatelně urychlí počítání peněz a ušetří tak Váš drahocenný čas. Tím jsou počítačky peněz v běžném provozu každého podniku, od malých obchodníků až po velké závody, smysluplnou investicí, která efektivně vytváří pracovní všední den. Největší předností počítačky peněz, která bankovky vedle počítání také třídí, je ověřování jejich pravosti. To se u počítaček peněz značky Stamony provádí kromě jiného testem magnetických barev a speciálních prvků, přičemž je nastavitelný stupeň citilivosti. Kromě toho mohou nabízená zařízení během počítání také spolehlivě rozdělit přilepené bankovky a tím rozpoznat celkový výsledek, přičemž je ukázání špatné sumy vyloučeno. Značka Stamony nabízí počítačku peněz PROMON, která vedle testu tloušťky bankovek provádí i osvědčený fluorescenění (UV) a magnetický (MG) test. Tím se toto zařízení optimálně hodí k zajištění efektivního, precizního a především jistého počítání peněz v profesionálním provozu. Nepohodlné počítání peněz po dlouhém pracovním dni bude patřit minulosti! Se zakoupením počítačky peněz značky Stamony u společnosti expondo si můžete být jisti, že budou Vaše peníze nejen spočítány správně, ale pravé i budou.\nStamony v mnoha branžích\nV každé banži jde o peníze - tím pádem můžete použít počítačky peněz jak např. v řeznickém provozu, tak v logistickém skladu svařovny. Pokud se rozhodnete pro počítačky peněz značky Stamony, zredukujete nejen Vaše pracovní a časové úsilí, ale přinesete si také do Vašeho podniku špičkovou kvalitu za nízkou cenu. Působení počítaček peněz se podobá obchodním vahám. V obou případech je na zákaldě váhy zprostředkována zkoumaná částka peněz. Zařízení byla koncipovaná pro profesionální provoz a vyznačují se svou stabilní konstrukcí a vysokou spolehlivostí. Značka Stamony se v branži etablovala jako výrobce počítaček peněz pro profesionální provoz a přesvědčí působivým designem a zároveň vysokou funkčností. Intuitivně použitelná tlačítka s vysoce kvalitním externím displejem jsou další velikou předností tohoto multifunkčního zařízení. Kromě toho budou přilepené, poškozené a nové bankovky nejen rozpoznány, ale podstoupí i testy četných bezpečnostních znaků, aby se tak rozpoznaly padělky a mohly být vytříděny. Rozhoděte se ještě dnes pro počítačky peněz značky Stamony z našeho internetového obchodu a šetřete od nynějška Váš cenný čas.\nBezpečnostní schránka na klíče - na...\nBezpečnostní schránka na klíče -...\nKryt na číselnou kombinaci


HW již teď navrhuje program, pouze některé stěžejní části opravují nebo vylepšují lidé ručně. Ono umístit několik mld. transistorů do několika vrstev není reálné dělat člověkem. Proč vynalézat kolo, on už jeden jazyk existuje, je jím ASM, všechny ostatní jazyk jsou nad ním postavený. Každý jazyk má jen jinou úroveň abstrakce, webový výjojář nechce řešit IO a alokace pamětí, naopak databázový vývojář přímo tohle potřebuje, aby udržel určitou efektivitu.


Úvodní stránka Foto / Video Stativy Tripody Hama Hama stativ STAR BR, 166 Uživatelské recenze\nstabilita díky váze\nVzhledem k ceně, nemám prozatím výhrady. Použito se smarphonem a gimbalem DJI Osmo.\narmy7 ARM army7 - ověřený nákup\nNaprosto vyhovující "první stativ".\nmožnost relativně plynulého natáčení fotoaparátu\n1740g ho i s dodanou brašnou nedělá zrovna cestovním stativem\nkromě ramen poměrně hodně plastových a ne moc důvěryhodných prvků\nNáhradní upínací destička v ceně třetiny celého stativu..\nPro kratší ohniska naprosto vyhovující. I přes plastový dojem jde vše utáhnout relativně na pevno. Pokud využijete vysouvací krk. stabilita výrazně klesá. Pro těžší těla bych doporučil dražší robustnější stativ. Pro menší zrcadlovky/csc však vyhovuje.\nProfily spojující ramena stativu jsou však velmi tenká a díky chatrnému uchycení mají tendenci se kroutit. Při focení na 300mm ekv. ohniska a povytaženým krkem stativu je znatelné kmitání fotoaparátu cuknutím zrcadla při expozici dokonce i s opožděnou závěrkou. Zřejmě tedy nic pro astrofotografy. Jinak však naprosto vyhovující "první stativ". Čas ukáže neduhy v použitých materiálech a konstrukci.\nHavran96 HAV Havran96 - ověřený nákup\nStabilita a robustnost výborná, štelování nastavení různých úhlů foťáku chvalitebná


Výkup tvrdokovu Uničov, výkup slinutého karbidu Uničov\nVýkup tvrdokovu Uničov - výkup slinutého karbidu\nVykupujeme tvrdokov v celé České Republice. Výkup tvrdokovu probíhá například v lokalitě Uničov. Díky dlouhodobému působení naší firmy v mnoha oborech nabízíme nejčastěji výkup tvrdokovu do 24 hodin od kontaktu.\nVýkup tvrdokovu v lokalitě Uničov: Výkup tohoto materiálu probíhá všude možně po území ČR. Je nám jedno zda se nacházíte poblíž měst Uničov, Praha, Brno... Nabízíme nejvyšší možné ceny za tvrdokovy pro všechny naše klienty.\nVýkup tvrdokovu v lokalitě Uničov, ale i po celém území České Republiky.


Skvělá americká hypotéka je tu pro všechny – Elaaga\n10. 10. 2018| | 0 Comment\nSkvělá americká hypotéka je tu pro všechny\nAmerická hypotéka je ta nejlepší volba mezi všemi půjčkami a hned si řekneme proč. Její velkou předností, díky které ji všichni milují, je to, že je bezúčelová, a to znamená jednu věc – že kvůli ní nemusíte dokládat stohy nesmyslných papírů a schraňovat všechny, byť sebemenší účty, za které jste půjčené peníze vydali. Vždyť americká hypotéka funguje tak, jak by měly fungovat všechny půjčky – když si půjčíte nějaké peníze, tak by mělo být jen na vás, za co je utratíte, a jak s nimi naložíte, to je zkrátka vaše soukromá věc. Ovšem v reálném světě to tak nefunguje, a komu se podmínky běžných půjček nelíbí, tak ten na ně zkrátka nedosáhne. Nicméně díky tomu, že se na našem trhu konečně zabydlela také americká hypotéka, se tyto pravidla začínají postupně měnit a ten, kdo si půjčí peníze, už nemusí být jejich otrokem.\nNa nejlepší hypotéku už dosáhnete i s nižšími příjmy!\nA může to být dokonce ještě mnohem lepší! Na americkou hypotéku už dosáhnete i v případě, že máte nižší příjmy. Ovšem v takové situaci se musíte nezbytně obrátit na tu pravou nebankovní společnost, která vám se získáním takové půjčky pomůže. V bance by vám totiž kvůli nižším příjmům nikdo peníze nepůjčil, ovšem v nebankovní společnosti to možné je. Stačí, když se za vás zaručí někdo, kdo tyto problémy nemá, a je po starostech! Tímto způsobem tak můžete získat i velice výhodnou americkou hypotéku bez dokládání příjmů, která nepostrádá ani jednu z výše jmenovaných výhod, a ještě navíc ji můžete mít i s nižším příjmem.\nV nebankovní společnosti totiž všichni moc dobře vědí, že nízké příjmy zdaleka neznamenají to, že byste neměli z čeho žít. Zkrátka, všichni moc dobře vědí, že když budete chtít, tak vždy najdete tu pravou cestu, jak splnit veškeré podmínky tak, abyste všichni byli spokojeni. Navíc, tuto půjčku můžete splácet až dlouhých třicet let, takže si možná ani nevšimnete, že posíláte nějaké peníze na splátky.\nExistuje hypotéka bez doložení příjmů?\nPrevious Previous post: Pečujte o svou vířivku co nejlépe\nNext Next post: Existuje hypotéka bez doložení příjmů?\nProč si nepořizovat psa bez průkazu původu