Poznámky ke stavu našeho bytí 8: Změňte svět tak, že změníte sami-sebe | Ragauian\nChci vás ale ještě upozornit na jednu stránku věci: zastánci mužských agresivních energií jsou nejen ti, kteří jsou aktivními teroristy či s nimi spolupracují a v utajení připravují a realizují teroristické akce.\nJeště intenzivnější kontrarevoluční roli při snaze o zastavení současného vývoje harmonizace světového mužství a ženství hrají ti, kdož zejména v západní civilizaci organizují tzv. boj proti terorismu.\nTajné služby a stínové hierarchie tajné světové vlády a ekonomicky dominantních kruhů západu prokazatelně stojí v mnoha případech u základu teroristických hnutí a pomáhají při jejich vzestupu, aby se pak mohly předvést při boji s ním.\nCílem je udržet vás všechny ve strachu ze změn a konzervovat ve vás vaše pocity strachu a depresí z vývoje tohoto světa. Prostě máte žít negativitou a obavami z budoucna. Pak stačí každou chvíli vyvolávat strach z toho či onoho a mohou si s vámi dělat, co chtějí.\nJeště trochu z jiné strany. Co říkáte tomuhle: Vypěstuji v tajných laboratořích smrtící vir, pustím ho do světa, vyděsím pomocí médií masy lidí, dám na trh drahou očkovací látku či lék, který jsem již vyvinul při vývoji toho viru, extrémně vydělám, připravím další smrtící vir, pustím ho do světa, vyděsím pomocí médií masy lidí a… tak dále…\nA o tom, že je režie podobných akcí ze strany tajných služeb dokonalá, svědčí to, že naprostá většina z vás možná dodnes věří například tomu, že „pád“ newyorských „dvojčat“ World Trade Center 11.9. byl způsoben nárazy letadel řízených únosci…\nSkutečností je, že připravovaná akce teroristů byla určitými kruhy ve vládě a tajných službách monitorována a nejen že nebyla politická vůle jí zabránit, naopak byla giganticky zneužita v zájmu získání záminky k agresivním postupům v mezinárodních vztazích a k útoku proti vám všem při důslednému omezení práv a svobod lidí celého světa.\nPodle oficiální verze 3. budova WTC7 spadla následkem požáru přeneseného z věže WTC1, do které letadlo v televizi narazilo… Přičemž mezi nimi ovšem ještě stojí budova WTC6!\nMimochodem, jistě je to jen náhoda, že 3. budova WTC7 — do které žádné letadlo nenarazilo — že tato 3. budova přesto spadla… a ještě větší náhodou jistě je, že její pád vypadal stejně jako řízená, umělá demolice… mají to v té Americe ale šikovné náhody… že? Je to skoro stejná náhoda, jako ta pomocí které se člověk náhodou vyvinul z opice…\nŽe jste nevěděli, že ve skutečnosti byly uměle, za pomoci sofistikovaných výbušnin zbourány, demolovány 3 budovy, nikoliv 2? Vážně jste to nevěděli? To je mi ale náhodička…\nVidea: WTC — řízená demolice, jiný pohled a ještě jiný záběr. Pokud máte čas a chuť, zde v dalším odkazu naleznete důkladnější analýzu s vyjádřením odborníků — těch objektivních i těch podplacených: WTC 9/11 Theories Expert vs. Expert.\nPokud by někdo chtěl znát další fakta a souvislosti o realitě manipulace s lidstvem, může je nalézt v textu o Druhé šelmě ze Zjevení »\nPokračujme. Přesto tyto mužské energie, o kterých hovořím, jsou v těžké krizi. Protože já věřím, že to, co se probouzí ve vás, kteří čtete tyto řádky, sílí a odmítne jejich manipulaci tak, jako většina z vás odmítla letošní očkování proti tzv. prasečí chřipce.\nCo tedy dělat se starou mužskou energií, která se snaží při své snaze se udržet vyvolat co možno nejvíce zmatku a zkázy? Co udělat proti tomu, aby nás vrhala do negativity prostřednictvím vzájemné agrese a stínového i faktického boje proti sobě při realizaci svých pokusů o dominanci nad světem?\nTady vše závisí na postojích vás, kteří jste sem přišli dát v sobě prostor „Já“ při pozvednutí vlastního padlého obrazu „já“ a ukotvit v sobě tady na Zemi Světlo…\nVpouštíte do svého energetického pole hněv a bezmoc jako reakci na násilné činy? Pak podle základních zákonů Univerza svojí myšlenkou provázenou strachem vkládáte stále další a další potenciál vlastní energie do energetických sběrných egregorů, kterými jsou tyto protilidské fenomény terorismu na obou stranách vyživovány.\nA otevíráte-li se energetickému poli agresorů a necháte se rozhodit ze svého středu klidu hněvem a záští vůči nim, je vítězství na jejich straně. Jste pak pohlceni jejich energetickou vibrací a možná byste také chtěli zabíjet. Zabíjet ty vrahy nevinných.\nAle pak hrubě opakujete chyby ze svých předatlantských inkarnací a stáváte se opět z nositelů Světla bojovníky…\n…a přijímáte jejich hru, kterou ovšem oni umí hrát mnohem lépe. A bezpečně si blokujete, tolik potřebný přísun Světla, přes energetické systémy svých vyšších těl tady na Zemi a ochuzujete tuto Zemi o transformační energii, kterou tato nutně potřebuje.\nNedělejte to prosím. Jste to vy, kteří nejlépe víte, že jste věčně živými bytostmi pohybujícími se mnoha inkarnacemi. Možná mnozí z vás při plnění své mise zde v budoucnu zemřou při teroristických útocích, válkách, přírodních katastrofách či jinak.\nMožná vám to jako lidem této Země zní pěkně blbě, ale je lépe ztratit život svého hmotného těla než zatížit negativitou svou duši!!\nPokud propadáte skepsi a nevěříte tomu — že vy, člověk této Země, můžete ovlivnit globální procesy zdánlivě existující mimo vás, na vás nezávisle, zapomeňte na ni, na tu skepsi.\nJste sice jen částečkou onoho makrokosmu, ale zároveň jste sami mikrokosmem, jemuž cele vládnete vy. Dění v makrokosmu kolem vás je výsledkem sil mimo vaši realitu a vy jste v něm do jisté míry pasivními svědky velké hry, kterou mezi sebou a s námi hrají jiní.\nVy však nemusíte jen němě přihlížet. Právě váš mikrokosmos je zónou vaší možné a potřebné aktivity. Je to právě vaše nitro, o které je celá tisíciletí veden boj. Odmítněte nechat svým nitrem, svým mikrokosmem, manipulovat a rozehrávat v něm vlivy okolí hry strachu, úzkostí a depresí.\nProtože z toho, že to jednou uděláte, mají strach a hrůzu právě ti, kteří s vámi dnes manipulují!\nVaše nitro, váš mikrokosmos, je vaším územím, kde si, věřte nebo nevěřte, pravidla hry můžete stanovit vy sami. Pokud samozřejmě se k tomu rozhodnete. A rozhodnete-li se a přepracujete své nitro z produkce kvant negativní energie na energii pozitivní — současně otevřete zdroje své multidimenzionální síly.\nTato síla ve vás dříme a čeká na své probuzení. Právě její aktivací dosáhnete nezávislosti na systému a i jeho skvěle vypracovaném pobídkovém systému strachů, úzkostí a depresí.\nPodobenství o zápalce a škrtátku\nTak nějak snad pod dojmem konce roku nebo toho, že tento seriál se nachýlil ke svému konci, se větami tohoto textu zabývám více než obvykle. Dnes ráno se mi někde uvnitř vynořil jakýsi příměr, o který se chci s vámi nyní podělit.\nOno otevření toho zdroje multidimenzionální síly v sobě si můžete vizualizovat takto: Představte si krabičku sirek. Pokud nevíte, k čemu jsou a nosíte je zastrčeny v kapse či kabelce jen tak ze zvyku, nic se neděje a žijete běžným životem. Stačí však pochopit, že tahle zdánlivě celistvá krabička má v sobě ukrytu sirku a na sobě škrtátko. A že je možno ty dvě části jediné krabičky dát k sobě a škrtnout jimi o sebe. A ejhle, máme tu zcela novou kvalitu! Zažehneme oheň, očistný oheň, který můžeme použít ke zlepšení svého života. Byl to oheň v hmotné podobě, který dal lidstvu mnohé. A oheň zažehnuté skutečné lásky k sobě je ohněm, který vás vyvede z přítmí či temnot současnosti do Světla budoucnosti.\nZměňte svět tak, že změníte sami-sebe\nJak se říká, mnoho psů zajícova smrt. Když vás, kteří do svého mikrokosmu nevpustíte negativitu a strach a budete žít silou své pozitivity, bude určité kvantum, síla probuzená ve vašich mikrokosmech vyzářená do makrokosmu v něm dokáže realizovat změny…\nZměny odpovídající energiím vašeho mikrokosmu. Jedině tím ovlivníte, co se s touto Zemí stane. Prosím pěkně: Nikdy nemůžete spasit jiné jinak než tím, že spasíte sami sebe a přispějete tak svojí troškou i k jejich probuzení.\nTohle je jediná cesta, kterou můžete jít a která má smysl.\nTa cesta, která má smysl, na úrovni vašeho mikrokosmu spočívá v harmonizaci působení obou již zmíněných trojic naší duální podstaty. Ono dávnověké nedorozumění mezi oběma složkami původní Jednoty se totiž promítá i uvnitř vás. Cokoliv se stane na kolektivní úrovni, stane se i na úrovni vnitřní a naopak. Podobnost makrokosmu a mikrokosmu, vzpomínáte? Velmi zřetelně se hra obou druhů energií projevuje na úrovni čaker člověka.\nPro fungování člověka na Zemi jsou podstatné spodní 3 čakry\nPro život na Zemi má velký význam práce spodních tří čaker a jejich funkce. Jsou to energetická centra nejbližší tomuto hmotnému světu, která zastupují vaše „já“, vaši nižší přirozenost a zprostředkovaně jsou propojeny s vědomím vašeho fyzického těla, s egem.\nPrávě vědomí vašeho fyzického těla z pohledu své praxe identifikuji s vaším lidským podvědomím. V něm /a tedy i v čakrách jedna až tři/ jsou skryta hluboká traumata a zranění z vašeho pobytu za celou dobu vaší individuální existence. Tato traumata vás očekávají v přízemních sférách při každém dalším sestupu duše ke zrození a neomylně se k vám okamžitě ve své latentní podobě připojují.\nDo vašeho života vstupují v průběhu vašeho dětství prostřednictvím nadlimitních emocionálních vjemů zprostředkovaných vám vašimi rodiči a okolím. Proto vám říkají, že si své rodiče vybíráte sami. Vybíráte si takové rodiče a takové dětství, které způsobí, že se do vaší psychické identity v tomto životě dostanou přesně ty problémy, které tam možná ještě dnes máte a nevíte si s nimi rady.\nA přesně tak to má být, protože pak ve své dospělosti, dohnáni k tomu opakujícími se životními krizemi, které prožíváte, si dodáte odvahy, abyste hledali řešení. Opět jsme u pojetí života jako směrování našeho úsilí do jedné ze dvou existujících cest: Té široké, která nikam nevede a té úzké, která naopak k cíli vede.\nVy, kteří jste už došli k poznání, že řešení vašich životních traumat a krizí na té široké cestě /v podobě snahy o změnu vnějšího okolí/ nikdy nedocílíte — vy prosím pojďte na tu cestu úzkou, cestu dovnitř sebe, do nitra vlastního mikrokosmu.\nNedovolil bych si vám navrhnout jít tou úzkou cestou, pokud bych to neprožil na vlastní kůži a neviděl to kolem sebe dnes a denně u svých klientů. Stav, do kterého stále hlouběji padáte po léta při hledání řešení v okolním světě, na této vnitřní cestě máte šanci řešit a dořešit za pár týdnů až měsíců. To podle intenzity práce na sobě a podle hloubky ponoření se do vlastních traumat a zranění minulosti.\nJeště větu k mému obvyklému tématu. Setkávám se s řadou z vás, kteří v sobě vidí duchovní bytosti a cítí svoji povinnost tady na zemi všemi silami směřovat zpět do duchovních sfér, ze kterých jste sem přišli.\nMohu se mýlit — ale všechno, co mám možnost vnímat a co jsem poznal, hovoří pro variantu, že jste tady na zemi duchovními bytostmi, které se naopak potřebují otevřít Zemi a místo prožívání Světla nahoře v meditacích ho stáhnout do svého každodenního vědomého života. A naplno ho žít právě tady a teď!\nOny energie, které prožíváte ve svých meditacích, vám neutečou. Budete je prožívat naplno po svém odchodu z tohoto těla, protože v nich jste totiž doma. Neutíkejte proto předčasně z tohoto světa.\nVaše touha po vysokých vibracích prožívaných v meditacích totiž nutně oslabuje vaše spojení s vaším hmotným tělem a mnohdy dále prohlubuje vaši nelásku k němu. Mnozí pak propadáte jakémusi druhu duchovní pýchy a vaše tělo vnímáte nikoli jako skvělé místo pro život tady a teď, ale jako nepříliš milovanou překážku na své cestě vzhůru. Nepřidávejte zbytečně olůvka do zátěže své duše.\nVaše vědomí těla, vaše ego, není vaším nepřítelem\nEgo je vaším partnerem pro tuto inkarnaci, kterého je třeba milovat a chránit. Ono je tím ve vás, o němž hovoří ti, kdož vám říkají /často aniž by znali pravý význam svých slov/, že ho máte milovat. Jak často jste už slyšeli frázi „mějte se rádi“ případně „mějte rádi své tělo“? Většina lidí tyto slogany papouškuje, aniž by věděli co činí, aniž by chápali co je tím míněno…\nNezdá se vám to? Zaposlouchejte se prosím do výrazu „měj rád sám sebe“. A zamyslete se nad tím, kdo ve vás je ten sám, který má mít rád, a kdo je ten sebe, kdo má být milován.\nKdo z vás chce znát a vědět něco o tom, co je dnes již lidmi dávno zapomenutým a církvemi dobře utajovaným tajemstvím, ozvěte se, rád vás s ním seznámím. Více najdete také v seriálech na www.ragauian.cz:\nEgo, samostatné vědomí vašeho těla, není ve vašem vtělení na závadu! Má řádnou funkci ve vašem bytí zde. Propůjčuje vašemu bytí zde to, co vám — jako oddělené individualitě, jíž jste — umožňuje samostatně tvořit a manifestovat svoji jinost.\nAno, jste součástí většího Celku jako „Já“, ale jste též „já“, oddělené a odlišující se od kohokoliv jiného. A právě ego je nezbytným doplňkem té vaší duchovní cesty, na níž s láskou postupně přijímáte své „já“ do té míry, až ho pozvedne natolik ke svému „Já“, že se jednou stanete spolu Jednotou.\nCo myslíte, že se pak stane? Vrátíte se jako individuality do stavu velmi blízkému tomu, který jste prožívali v prenatálním stavu tehdy ještě Ne-bytí v onom nádherném oceánu Světla. A to je cílem vašeho snažení od počátku vaší existence jako individua. Skutečná moc člověka tady na Zemi spočívá v radostném spojení ega a ducha láskou.\nPravda o životě je skryta v rovnováze energií těch dvou v nás\nJen vy sami jako „Já“ svojí láskou k „já“ právě tady a teď vyléčíte svá zranění a traumata. Pojďte to udělat. Země je skvělým místem pro tuto nádhernou práci na návratu domů. Země je krásným místem k žití, když se to umí a chce vnímat. Nečekejte, až se pro vás tato Země stane nějakou událostí zvenčí zemí zaslíbenou. Protože je tu reálné nebezpečí, že se nedočkáte. Je jen na vás, kdy se Zemi rozhodnete takto vnímat. Protože vaše myšlenka a cit tvoří a takovou se pak Země stane.\nTransformace k vám nepřichází sama,\na už vůbec ne zvenčí.\nZvenku přichází jen informace nutné pro transformaci.\nTransformovat se musíte vy sami svou prací na sobě.\nTransformace je čistě věcí mikrokosmu vašeho nitra, onou úzkou cestou a bránou.\nVaše spojení se Zemí na úrovni první čakry u vás — kteří jste dnes tady na zemi a zrodili jste se do své individuality na úrovních sluncí šestého řádu a výše — získalo v minulosti vysoká emocionální zatížení.\nBylo tomu tak proto, že jste se po více životů v tělech lidí páté rasy setkávali se silným odporem svého okolí ke svým životním postojům odlišným od životních postojů těch, kdož se stali individualitami teprve zde na úrovni planet sluncí šestého řádu.\nJe ve vás proto možná ještě teď mnoho strachu a vnitřního odporu k tomu uzemnit se právě tady a teď a aktivně spolupracovat s energiemi této Země. Upřímně se vám přiznávám: I já jsem prošel ve svém vývoji obdobím, kdy jsem i hlasitě křičel: Bože, takhle přece ne, tohle po mně nemůžeš chtít. Já že mám být tady v té špíně, v tom hnusu kolem? Tohle nechci, tohle neberu! Jdi mi s tím někam /však vy víte kam, viďte/…\nA trucoval jsem jak malý kluk, že mně, tomu čistému, tolik se lišícímu od svého okolí, nikdo neurovnává cestu tímto životem. Že mne nikdo nechválí a neobdivuje za to, jakým se cítím být.\nAž pak mi došlo, že jsem částí Boha, jeho Jiskrou, a pokud proklínám Boha, proklínám sám sebe. A že je mi to proto h…. platné. A že jsem to právě já — a nikdo jiný, kdo se musí zbavit svého vnitřního odporu ke svému tělu, k životu, této zemi i lidem ve svém okolí, uzemnit se a zjistit, co bych s tím mohl v rámci svých možností udělat. Jinak že jsem k ničemu a zklamu Boha v sobě i Boha ve vás i v těch ostatních, se kterými jsem kdysi sdílel společný oceán Světla.\nA že má pýcha na vlastní dokonalost a hlasitý vnitřní řev o nedokonalosti jiných je jen viděním třísky v očích jiných a neviděním v břevna v oku svém. A pochopil jsem, že pokud budu soudit jiné tady na zemi za to či ono, co se mi nelíbí, sám budu jednou Světlem v sobě souzen. To tehdy, až opustím své tělo a uvědomím si, že jsem nedokázal udělat to, co jsem byl před svým příchodem sem rozhodnut udělat a proto jsem zklamal sám sebe.\nZmíněné tzv. uzemnění neznamená nic jiného, než plné propojení vašeho ducha s vaším pozemským tělem a věnování plné vědomé pozornosti hmotné realitě.\nO vašem vzdoru proti uzemnění jsem hovořil již v jiných částech svých textů. Hledívám do vašich očí při své práci s vámi a vidívám tu bolest a rezignaci. Ale mohu vám jen ukázat cestu. Jít po ní musíte sami. Nemohu nerespektovat vaši svobodnou vůli si cestu volit a osobně prošlapat. Protože jen tak se to ve vás stane trvalým.\nVy, kteří znáte moji práci a mé pohledy na život již déle, víte, že co se týče vztahu k vlastnímu egu jako samostatnému vědomí fyzického těla a tedy jako samostatné bytosti v nás — je to téma, ve kterém se cítím mezi těmi, kdož podobně jako já nabízejí pomoc při probouzení k duchu, silně osamocen. Ano, je to paradox: Kdo chce jít tady na Zemi vzhůru, musí nastoupit nejdříve cestu dolů! Procitněte ze svých iluzí tom že je to jinak!\nPři své argumentaci se opírám o své vnitřní vnímání světa a zkušenosti z téměř dvacetileté praxe: Vy, kteří považujete své ego za nepřítele a bojujete s ním, rozpouštíte ho nebo se snažíte jinak ho obelstít a vyřadit ze hry, vězte, že činíte chybu z největších.\nNaučte se milovat své ego, milujte své ego. Milujte své ego, neboť ono je tím, o kom je řeč, říká-li vám někdo, že máte milovat sami sebe.\nPrávě vaše ego, onen fyzický člověk, který vás jako ducha zde na zemi hostí, je pro vás tím nejdůležitějším člověkem.\nPokud nemilujete sebe sama, své lidské ego, nemilujete ani své bližní a jejich ega a nejste ukotveni v tomhle světě.\nPřitom právě oblast nižších tří čaker má největší význam pro sebeuzdravení a vnitřní růst. Vaší největší duchovní výzvou je pro vás nyní se postarat o tyto své zraněné oblasti.\nNení symbolické, že horní tři čakry /patřící našemu duchu/ a spodní tři čakry /patřící tělu/ se stýkají právě ve čtvrté čakře — čakře lásky? Nechť vám tato symbolika napoví, co máte dělat, až vám bude nejhůř.\nPředchozí příspěvekPoznámky ke stavu našeho bytí 7: O mužských a ženských energiích podruhéDalší příspěvek5. Běžná krize středního věku


V Liberci studují studenti z Běloruska. Prorektor dokonce organizoval jejich útěk | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Monitor » V Liberci studují studenti z Běloruska. Prorektor dokonce organizoval jejich útěk\nTechnická univerzita v Liberci (TUL) přijala šestnáct běloruských studentů, které ohrožovaly represe, jež po tamních prezidentských volbách rozpoutal oficiální režim. Studentům se dostane i hmotné podpory. Jednání o příjezdu dalších pokračují.\nNěkteří studenti byli za účast na demonstraci v Bělorusku zatčeni a převezeni na několik dní do vězení, jiní byli vyloučeni z univerzity. Odchod pro ně znamenal jedinou šanci, jak dostudovat.\n„Původně jsme jednali s 18 studenty. Jeden je ale ve vězení a o dalším nejsou žádné zprávy,“ řekl prorektor TUL Radek Suchánek, který útěk studentů pomáhal organizovat. Studenti z univerzity v běloruské metropoli Minsku do Česka dorazili postupně v několika skupinách v lednu a v únoru.\nS pomocí studentům vedení liberecké univerzity neváhalo. „Byla to samozřejmost. Sám jsem byl účastníkem listopadových událostí v Praze. S touto zkušeností a zkušeností z totality pak neváháte pomoci těm, kteří zažívají podobné peklo,“ uvedl rektor TUL Miroslav Brzezina.\nNěkteří ze studentů mají i po vlídném přijetí v Liberci noční můry, které si s sebou nesou kvůli událostem v rodné zemi. „I po přestěhování do Liberce mám stále noční můry. Utíkám v nich před policií nebo se snažím skrýt, aby mě nezatkli,“ uvedla studentka Anastasiya.\nExministr zahraničí Tomáš Petříček(ČSSD) uvedl, že se podařilo z Běloruska do Česka přesunout celkem několik desítek studentů, nejvíc jich bylo umístěno zřejmě do Liberce. Zapojily se také Univerzita Karlova a brněnská Masarykova univerzita, další mají zájem.\nNa pobyt studentů v Česku založilo Ministerstvo školství speciální fond vzdělávací politiky, odkud budou univerzity čerpat a vyplácet stipendia.\nZlín se připojil k solidaritě s Běloruskem\nLiberec , novinky.cz , studenti , Bělorusko , Petříček , TUL


Horský masiv v Abruzských Apeninách, v pohoří Majella\nAPENINY jsou rozsáhlá horská soustava v Itálii, z většiny na Apeninském poloostrově. Rozkládají se od průsmyku Sella d’Altare nad Janovským zálivem, u města Savona, kde navazují na Alpy, až na Sicílii. Apeniny mají délku okolo 1 500 kilometrů, šířka se pohybuje od 70 do 130 kilometrů. Jedná se především o středohory, pouze nejvyšší části mají velehorský charakter. Ty se pak nachází ve Středních Apeninách, respektive Abruzských Apeninách. Nejvyšší horou je Corno Grande v masivu Gran Sasso s nadmořskou výškou 2 914 metrů. Geologicky tvoří Apeniny především vápence, pískovce, slíny a flyš. Na západě se místy nachází metamorfované horniny, Jižní Apeniny tvoří z velké části žulové masivy.\nTURISTICKÉ TRASY A TOP MÍSTA V APENINÁCH\nMajelletta (1 995 m) – Blockhaus (2 142 m) – Cavallo – Monte Focalone (2 676 m)\ndélka: 16 km se zpáteční cestou; převýšení: 800 m; čas: 6 h; hodnocení: 8; obtížnost: 1\nSeverní část národního parku s výhledem na Jaderské moře\nNárodní park Majella tvoří pohoří Majella, druhé nejvyšší pohoří Apenin. Majella leží ve střední Itálii, v regionu Abruzzo, ve Středních Apeninách, přibližně 60 kilometrů od pobřeží Jaderského moře a města Pescara. Nejvyšší horou pohoří a národního parku je Monte Amaro (2 793 m), druhá nejvyšší hora Apenin.\nMonte Amaro (2 793 m), druhá nejvyšší hora Apenin\nTrasa začíná v severní části národního parku u horské chaty Rifugio Pomilio v nadmořské výšce 1880 m a směřuje přes vrchol Majelletta, okolo vrchu Blockhaus do centrální části parku.\nVýhled z vrcholu Monte Focalone (2 676 m) na pobřežní část Abruzza a Jaderské moře\nV průběhu turistické trasy a na vrcholu horu Monte Focalone jsou výhledy 360° na okolní krajinu. Je viditelné 60 kilometrů vzdálené pobřeží Jaderského moře, město Pescara, severozápadně ležící horský masiv Gran Sasso d’Italia i nejvyšší vrchol Majelly Monte Amaro.\nMonte Focalone z turistické trasy\nHlavní horninou pohoří je vápenec. Národní park má rozlohu 741 km2 a byl založený v roce 1991. (07/17)\nCORNO GRANDE, STŘEDNÍ APENINY\nVýstup na nejvyšší horu Apenin Corno Grande (2 912 m)\ndélka: 9 km; převýšení: 950 m; čas: 5 h; hodnocení: 7; obtížnost: 2 až 3; náročnost: 4 až 5\nVýhled z vrcholu Corno Grande na severovýchodní hřeben hory;mlha a oblačnost umožnily jen velmi krátké výhledy na bližší okolí\nCorno Grande v masivu Gran Sasso d’Italia je s nadmořskou výškou 2 912 metrů nejvyšší horou pohoří Apeniny. Leží ve střední Itálii, v regionu Abruzzo, v Abruzských Apeninách, vzdálený přibližně 110 km severovýchodně od Říma a 45 km západně od pobřeží Jaderského moře. Celý horský masiv Gran Sasso a severně ležící masiv Monti della Laga jsou od roku 1991 součástí jednoho z italských národních parků.\nZ jihu vystupuje Corno Grande z rozlehlé náhorní plošiny Campo Imperatore, která se rozkládá v nadmořské výšce okolo 1 800 metrů. Odtud také vede nejsnáze dostupná pěší turistická trasa nazývaná via normale. Pod horským masivem Gran Sasso vede 9,5 km dlouhý tunel dálnice A24. Nedaleko od západního výjezdu z tunelu leží obec Assergi. Necelé 3 km severně od sjezdu z dálnice u Assergi se nachází lanovka Funivia del Gran Sasso, která vede na náhorní plošinu Campo Imperatore. Zde u hotelu Campo Imperatore začíná via normale značená nejprve jako stezka č. 101 a následně č. 103.\nTuristická stezka via normale, pohled na západ\nPrvní, delší, část trasy vede severně. Od úvodní části jsou výhledy na Campo Imperatore, později západně, na část plošiny nazývanou Campo Pericoli s jednotlivými horskými vrcholy, například Pizzo Fava (2 252 m). Ve dvou třetinách cesty odbočuje trasa na východ a následuje nejvíce obtížná část výstupu, více než 100 metrů dlouhé pole kamenné suti. Závěrečný výstup na vrchol je z jihu.\nCampo Pericoli s horskými vrcholy\nHorský masiv Gran Sasso je tvořen vápenci, stáří trias až miocén. Horské vrcholy nad 2 000 metrů jsou vymodelovány pleistocenními ledovci. V severní karové části Corno Grande, v nadmořské výšce 2 800 metrů, se nachází nejjižněji položený ledovec, respektive firn, v Evropě Il Calderone.\nPohled z horní stanice lanovky na jih, ve střední části Assergi a dálnice A24\nCelá oblast od Campo Imperatore a výše je nad hranicí lesa. V nižších polohách, na severních svazích, rostou zejména buky. Na jižních svazích pak topoly, habry, duby i lísky, kaštanovníky a javory. Z jehličnanů zde nejvíce rostou smrky a modříny. Z květin zde najdeme například zvonek, prvosenku, hořec a několik druhů orchidejí.(07/17)\nVýstup do „bezpečné“ vzdálenosti od kráteru na nejvyšší činný vulkán v Evropě\ndélka: 9,8 km; převýšení: 1 020 m; čas: 5,5 h; hodnocení: 8; obtížnost: 1; náročnost: 4 až 5\nHlavní kráter Etny s nadmořskou výškou okolo 3 330 m\nEtna je s 3 330 metry nejvyšší činnou sopkou v Evropě. Nadmořská výška stratovulkánu se v důsledku aktivity a výbuchů mění. V roce 1957 byla výška 3 213 m, v roce 1984 3 369 m. Vedle hlavního kráteru s průměrem 500 metrů má Etna okolo 270 dalších vedlejších kráterů. Obvod stratovulkánu je 150 kilometrů. Historicky je do dnešní doby známo 135 velkých výbuchů.\nVýhled na hlavní kráter\nEtna se rozkládá na severovýchodě Sicílie, 10 kilometrů severně od města Katánie. Ze severní strany je obklopena pohořími Peloritani a Nebrodi, které jsou součástí Sicilských Apenin. Na východě sestupují svahy sopky až téměř k pobřeží Jónského moře.\nErupce v hlavním kráteru\nPřístup k Etně je z jihu, po silnici SP 92. Místem výstupu je horská chata Rifugio Giovanni Sapienza, která je v nadmořské výšce 1 910 m, v blízkosti silnice. Část výstupu je možné zkrátit lanovkou, která má horní stanici ve výšce 2 504 m. Nejdále je možné dojít k místu nazývanému Torre del Filosofo v nadmořské výšce okolo 2 900 m, ve vzdálenosti 1,8 km od kráteru. Bližší přístup ke kráteru není bezpečný a není povolen.\nJeden z vedlejších kráterů Crateri barbagallo, v pozadí hlavní kráter\nNa úpatí sopky a níže na svazích se pěstuje vinná réva, olivy, citrusy, ovocné stromy. Kulturní krajina sahá až do nadmořské výšky okolo 1 000 metrů. Výše rostou kaštanovníky. Nad 1 600 metrů rostou akáty, dřišťál a kapradí. Od 2 500 metrů není žádná vegetace.\nJižní svah Etny s lanovkou, výhled na Katánii a Jónské moře\nGeologicky tvoří Etnu bazaltické lávy různého typu. (05/16)\nNÁRODNÍ PARK ABRUZZO, STŘEDNÍ ITÁLIE\nPescasséroli – Monti delle Vitelle (1 845 m) – Lago di Barrea\nPescasseroli a horský hřbet pohoří Monti Marsicani\nNárodní park Abruzzo, Lazio, Molise se nachází ve střední Itálii, ve středních Apeninách, něco přes sto kilometrů východně od Říma. Národní park leží především v regionu Abruzzo, ale zasahuje také do regionů Lazio a Molise. Abruzzo. Je druhým nejstarším italským národním parkem, byl založený v roce 1922. Park je známý divokou přírodou a přítomností medvěda hnědého a vlka apeninského.\nPohoří Monti della Meta\nV lesích zde rostou buky, jedle, stříbrné smrky, borovice a kaštany. Ke zdejším druhům rostlin náleží například lilie zlatohlavá, lilie cibulkonosná, střevíčník pantoflíček nebo hořec. Faunu tvoří 40 druhů savců, vedle medvěda a vlka, také rys, abruzský kamzík, lišky, 30 druhů plazů a 300 druhů ptáků, například strakapoud bělohřbetý nebo orel skalní.\nHorské hřbety Montagna Grande\nOrograficky oblast tvoří Abruzské Apeniny. Na severu se rozkládá Montagna Grande (2 208 m), na severovýchodě pohoří Monti Marsicani (2 285 m), na západě Monti Marcolani (1 945 m) a na jihu Monti della Meta (2 247 m).\nUlice v Pescasseroli\nHlavním centrem národního parku je obec Pescasseroli (1 167 m) ve střední části parku. K dalším navštěvovaným místům náleží středověká obec Scano nebo rekreační středisko Opi. V jihovýchodní části se pak nachází vodní nádrž Lago di Barrea (délka přes 3 kilometry) a město Barrea. (07/17)\nPŘÍRODNÍ PARK PORTOFINO, LIGURSKÉ APENINY\nCamogli - San Rocco – San Fruttuoso – Portofino\ndélka: 10,5 km; převýšení: 520 m; čas: 5 h; hodnocení: 8; obtížnost: 1; náročnost. 3\nZáliv Golfo di Paradiso\nPřírodní park Portofino, italsky Parco naturale di Portofino, je chráněná přírodní oblast na poloostrově v Ligurském moři, přibližně 30 kilometrů východně od města Janova, v regionu Ligurie, na severozápadě Itálie. Oblast je součástí východní části Italské riviéry, nazývaná Riviera di Levante. Chráněná krajinná oblast byla založena v roce 1935. Rozkládá se v Janovském zálivu, mezi menšími zálivy Golfo Paradiso na západě a Golfo Tigullio na východně, respektive mezi městy Camogli a Santa Margherita. Oblast má rozlohu 10,6 km2 a nejvyšší bod Monte di Portofino má 610 m.\nPřístav v Camogli s kostelem Santa Maria Assunta\nTuristická trasa začíná v Camogli, vede do menší obce San Rocco a následně vede po skalnatém pobřeží, nad útesy v Ligurském moři. Ve střední části trasa klesá na pobřeží k opatství San Fruttuoso. Následně opět stoupá východně nad pobřeží a do rybářské obce Portofino.\nOpatství San Fruttuoso, vpravo věž Torre dei Doria\nFlora v oblasti je typická středomořská. Na poloostrově rostou kaštanovníky, lísky, habrovci, borovice, duby cesmínové, planiky nebo olivovníky. Místní faunu ze savců tvoří prasata divoká, lišky, jezevec lesní, kuna skalní nebo ježek.\nVýhled k Portofinu, na výběžek Punta del Capo\nCamogli je letovisko ve východní části Italské riviéry, přibližně 25 kilometrů východně od Janova. Je známé svými pěti až šestipodlažními měšťanskými domy s barevnými fasádami. K nejstarším památkám náleží hrad Castello della Dragonara z 13. století a kostel Santa Maria Assunta založený ve 12. století. Benediktinské opatství San Fruttoso di Capodimonte bylo založeno již v 8. století biskupem Prosperem. Východně od kláštera stojí kamenná věž Torre dei Doria.\nPortofino s kostelem sv. Martina\nObec Portofino leží v zátoce v jihovýchodním výběžku poloostrova Portofino. Nad městem stojí hrad Castello Brown vystavěný Janovany v 16. století na obranu zálivu. V blízkosti se nachází kostel sv. Jiří z 12. století a v přístavu ve městě kostel sv. Martina, rovněž z 12. století. (04/12, 08/16)\nVESUV, KAMPÁNSKÉ ANTIAPENINY\nVýstup na vulkán Vesuv (1 281 m)\ndélka: 21 km; převýšení: 1 200 m; čas: 6 h; hodnocení: 6 až 7; obtížnost: 1; náročnost: 3 až 4\nVesuv, Monte Somna a centrální část Neapole z čtvrti a vrchu Vomero (251 m) v Neapoli\nVesuv, italsky Monte Vesuvio, je jediná činná sopka na evropském kontinentu. Vesuv má nadmořskou výšku 1 281 metrů a nachází se v jižní Itálii, v Kampánii, nad Neapolským zálivem, 10 kilometrů jihovýchodně od centra města Neapole. Jihozápadní svah vulkánu zasahuje až téměř k pobřeží Středozemního moře.\nVýhled na jihovýchodní část Neapolského zálivu, předměstí Neapole a město Torre Annunziata, z jižního svahu Vesuvu\nVesuv je složitý stratovulkán, který vznikl na základech staršího, vyššího a rozlehlejšího stratovulkánu Monte Somna. Z původního stratovulkánu Somna se dochoval horský hřbet severně od kaldery Vesuvu. Nejvyšší část hřbetu Somna má výšku 1 132 m.\nPohled na Neapol a severozápadní část Neapolského zálivu z cesty nad Ercolanem\nOd ničivého výbuchu Vesuvu v roce 79 je známo dalších 12 větších výbuchů. Při výbuchu v roce 79 horniny, vulkanický prach a plyny vylétly do výšky více než 30 kilometrů. Výbuch zničil okolní města Pompeje a Herculaneum. Při erupci v roce 1906 se vrchol Vesuvu snížil o 160 metrů. Poslední větší výbuch a výlevy lávy proběhly v roce 1944.\nHorský hřbet Monte Somny ze západní cesty na vrchol\nVesuv má v základně průměr 75 kilometrů. Kráter má průměr 700 metrů. Vesuv je součástí tzv. Kampánských Antiapenin. Antiapeninami jsou nazývány ty horské systémy, které nejsou součástí hlavního apeninského hřebene. Jsou však součástí pohoří Apeniny.\nJediná přístupová cesta k Vesuvu je ze západu, po silnici, z Ercolana. Vzdálenost k vrcholu, ke kráteru, je 11 km. Druhou možností je nezpevněná cesta po jižním svahu, v dolní části lesní cesta. Z této strany je oficiálně povolen přístup pouze terénními autobusy. (05/13)\ndélka: 29 km; převýšení: 500 m; čas: 8 h; hodnocení: 8; obtížnost: 1; náročnost: 4\nAmalfitanské pobřeží, ve střední části Positano\nAmalfitana je pobřežní oblast na jihozápadě Itálie, respektive v západní části regionu Kampánie, v Salernském zálivu. Rozkládá od Sorrentského poloostrova, respektive od města Positano až téměř k městu Salerno neb Vietri sul Mare. Amalfitana bývá považována za nejkrásnější pobřežní krajinu v Itálii. Podél pobřeží se nachází několik historických měst nebo spíše obcí založených ve středověku mořeplavci. Místní zástavba je umístěna ve strmých svazích a na skalních útesech pohoří Monte Lattari, které vystupuje z Tyrhénského moře. Pobřežím prochází úzká silnice SS163 vystavěná v roce 1840. Oblast je součástí kulturního světového dědictví UNESCO.\nZástavba a pláž v Positanu, v pozadí hora Monte Comune (877 m)\nPositano, původní rybářská obec ležící na západě Amalfitany, je jedním z hlavních letovisek a turisticky navštěvovaných míst na Amalfitanském pobřeží. V obci žije něco přes 3 tisíce obyvatel. Turisticky velmi známé a vyhledávané se Positano stalo v 60. letech minulého století, když se zde stali stálými hosty známí spisovatelé, umělci, malíři, skladatelé a filmoví režiséři. Dominantu města tvoří krychlové domy ve skalnatých svazích a benediktinský kostel Santa Maria Assunta z druhé poloviny 18. století.\nAmalfi ležící ve střední části Amalfitany, je s 6 tisíci obyvateli, hlavním centrem pobřežní oblasti. Historické město mělo v 11. století okolo 50 tisíc obyvatel a bylo známé v celém Středomoří. V centru obce stojí dóm založený v 9. století, na počátku 13. století přestavěný v arabsko-normanském slohu.\nObec Praiano a horský vrchol pohoří Monte Lattari\nK dalším turisticky význačným místům na pobřeží náleží Atrani, Ravello a Vietri sul Mare, které leží východně od Amalfi. V Atrani je unikátní kostel San Salvatore založený v 10. století, korunovační kostel dóžat z Amalfi. V Ravellu žilo ve 13. století více než 30 tisíc obyvatel. V centru obce stojí románská katedrála San Pantaleone z konce 11. století.\nPobřeží s Positanem\nAmalfitanskému pobřeží dominuje vápencové pobřežní pohoří Monte Lattari, které je součástí Kampánských Apenin. Nejvyšší hora San Michele má nadmořskou výšku 1 444 metrů a rozkládá se severovýchodně nad Positanem.\nPřístav Marina Grande v Sorrentu a výhled do Neapolského zálivu\nSorrento ležící západně od Amalfitany, na severu Sorrentského poloostrova, je s více než 15 tisíci obyvateli, po Salernu, druhým největším městem v blízkém okolí Amalfitany. Město bylo založeno Řeky a již v antice bylo navštěvováno jako letovisko. Ve městě, vystavěném na 50 metrů vysoké skále, se nachází řada vil, hotelů a zahrad. Centrum je náměstí Piazza T. Tasso s románským kostelem. (05/13)


Rekonstrukce Kotvy nastane nejdříve za rok. Do té doby zůstane otevřená veřejnosti | Blesk.cz\n9. února 2020 ● 14:56\nSpolečnost Pražská správa nemovitostí, ve které je jednatelem syn miliardáře Václava Skaly Maxmilian Adam Skala, koupila Kotvu v roce 2016. Na základě rozhodnutí ministerstva kultury byla Kotva loni definitivně prohlášena kulturní památkou. K přestavbě má vlastník podle dřívějšího vyjádření Vavřiny schválenou dokumentaci od Národního památkového ústavu i povolení od původních architektů stavby manželů Věry a Vladimíra Machoninových.\nRoční uzavírka, ale asi až za rok\nŘeditel OD Kotva Marek Vavřina loni na jaře ČTK řekl, že se zahájením rozsáhlých oprav, při kterých zůstane celý objekt zhruba rok uzavřen, se počítá letos. Vlastník Kotvy, investiční společnost PSN, k začátku prací aktuálně nesdělil konkrétní informace. „Přípravy rekonstrukce OD Kotva jsou časově velmi náročné, proto se dané může prodloužit. Děláme však všechno pro to, aby byla Kotva i v současné době pro zákazníky co nejvíce přitažlivá, zajímavá a aby měli důvod se sem znovu vracet,“ uvedla na dotaz ČTK vedoucí marketingu PSN Kateřina Jukl.\nPodle mluvčího Prahy 1 Martina Šebesty se u Kotvy připravuje změna vlastnické struktury. „Až ta bude dokončena, tak stavební úřad očekává, že žádost (o povolení rekonstrukce) přijde,“ upřesnil. Vedení Kotvy v současné době jedná podle informací ČTK s nájemci. Například obchodní ředitel české oděvní značky Pietro Filipi Ladislav Pštros řekl, že na základě čtvrteční schůzky s OD Kotva tam budou určitě fungovat do konce roku. „Plánujeme mít otevřený obchod i po rekonstrukci,“ dodal.\nOD Kotva zvenku\narchitektura, obchodní dům kotva, Náměstí Republiky, rekonstrukce, Praha, Česká tisková kancelář, Ministerstvo kultury, Vladimír Machonin, Národní památkový ústav, Praha 1\nSpor s přeživšími z Lidic: Ředitelka památníku rezignovala, 10 prac...\nWells: Svatá pravda. Ty časy jsou dávno pryč, ty “odvál” čas.\n(09. 02. 2020 16:43)\nEvka4: Bílá Labuť, Kotva, Máj, Dům módy-tam jsem jako mladá ráda chodila pro pěkné kousky.Dneska jdu spíše do Palladia. Hadrů jsou všude mraky, to se nedá ani prodat. Už to všechno ztratilo to kouzlo-jet do Prahy a koupit si něco šik z Jugoslávie nebo Itálie. Botky jsem mívala úžasné


BANQUET Obracečka plastová CULINARIA Grey 33 cm\nObracečka CULINARIA Grey 33 cm z pevného a odolného nylonu. Náčiní je vhodné pro všechny druhy nádobí, zejména na výrobky s nepřilnavým povrchem. Vysoká teplotní odolnost (do 210 st.C).\nObracečka CULINARIA Olive 33 cm z pevného a odolného nylonu. Náčiní je vhodné pro všechny druhy nádobí, zejména na výrobky s nepřilnavým povrchem. Vysoká teplotní odolnost (do 210 st.C).\nPěnovačka Red Culinaria 33 cm, materiál - nylon. Vhodné pro použití k výrobkům s nepřilnavým povrchem.


První zprávy - Domácí - Ĺuboš Blaha: Existují dva typy politiků - státníci a křupani\nĹuboš Blaha: Existují dva typy politiků - státníci a křupani\nJoe Biden reagoval na ruského prezidenta jako ′′ křupan ". Můžete si myslet cokoliv o jiném politikovi v zahraniční politice, ale vždy musíte respektovat elementální respekt, píše na facebooku Ĺuboš Blaha, slovenský poslanec.\n19. března 2021 - 07:20\nProtože když urazíte hlavu jiného státu, urážíte celý národ. A neříkáte to v tu chvíli jako nějaký limonádový Joe, ale jako prezident - to má váhu. Mluvit o partnerovi jako o ′′ zabijákovi ′′ je prostě kolosální křupanství.\nVladimír Putin reagoval jako státník. Bidenovi řekl, že mu přeje pevné zdraví a umravnil ho jako otec, který vychovává svého drzého neposluchu. Bez ponižování, bez urážení - s úctou a noblesou. Takto má vypadat státník. Klobouk dolů.\nVe slovenské politice vidíme každý den rozdíl mezi státníky a křupany. Připomeňte si, jak Robert Fico vyřešil krizi. Nikdy si nedovolil zesměšňovat nebo ponižovat své koaliční partnery, nikdy s nimi neřešil přes média spory, nikdy se nechoval jako teenager - choval se jako státník.\nJak to dělají křupani, viděli jsme to celý poslední rok. Matovič se Sulíkem si v médiích nadávají do "idiotů". Kollár se Seligou na sebe řvou přímo v parlamentu. A nejnověji Remišová s Kolíkovou přes média shazují jedna druhou.\nDokážete si představit, že by premiér Robert Fico šel k prezidentce a tam se šklebill a ukazoval prstíkama nějaký nesmysl, potom by se rozvalil na gauči a nechal dámu stát?\nA dokážete si představit, že Robert Fico vypráví francouzskému prezidentovi o tom, jak ho stříhali jako dítě a Macron by tam nad ním držel deštník a sledoval ho jako nějakého exota z Tramtárie?\nTěch příkladů je milion. Státníci reprezentují národ a chrání ho. Nemůže se stát, že nadávají lidem za své chyby. Nemůže se stát, že v době pandemie nadávají vědcům či starostům. A už vůbec se nemůže stát, aby lidem nadávali do opic a "múdrosráčů".\nMy dnes na Slovensku nečelíme klasických sporům levice a pravice či liberalismu a konzervatismu. Čelíme dvěma světům z hlediska elementární osobnostní výbavy: jednak státníci jako Robert Fico, na druhé straně křupani jako Igor Matovič.\nKdyž se podívám do světa, vidím státníky - a teď neřeším, jestli jsou levičáci nebo pravičáci. Státníkem je Vladimír Putin - dnes to znovu potvrdil. Státník je čínský prezident Si Tin-pching - má autoritu a spojuje národ.\nStátníkem je Miloš Zeman nebo Sebastian Kurz. A opakuji - nejde o to, zda nutně souhlasíte s jejich politikou. Jde o to, jestli se dokážou chovat jako moudří a prozíraví vůdci, nebo se jen předvádět jako teenageři.\nBohužel v čele Slovenska nestojí státníci, ale křupani. Matovič, Sulík, Kollár, Remišová - nikdo z nich nedorostl na funkci. Jsou intelektuálně neduživí, morálně zdegenerovaní a psychicky vyprázdnění. A táhnou dolu celé Slovensko.\nDnes společně s Robertem Ficem a Jurem Blanárem v Parlamentu představíme jednoduchý návrh - chceme od tří nejvyšších ústavních činitelů, aby se alespoň jednou v životě chovali jako státníci, předstoupili před národ a slušně vysvětlili, co plánují udělat, aby ukončili tento chaos...\nNic víc nechceme. Jen záblesk zdravého rozumu. Uvědomme si jedno: mít tak na čele Slovenska v těchto chvílích osobnost kalibru Vladimíra Putina, nemuselo zemřít 9 tisíc lidí. Ano, na lídrech záleží.


SHS - Stránky fanoušků hokejové Sparty - Novinky - Komentář: Nastřelení puku souběžně s písknutím vs. likvidační zákrok kolenem\n19. března 2013 v 11:25, Komentáře\nNechci se vracet ke včerejšímu výsledku, ten všichni známe a jsme za něj rádi. Jediné, co mě dělá vrásky na čele je stav zraněných obránců - Pilaře a Hunkese. Oba museli ze hry odstoupit po faulech třineckých hráčů.\nBěží 14. minuta první třetiny a Polanský nabírá ramenem hlavu domácího Hunkese. Za tento úder na hlavu dostal od rozhodčích dvě minuty. Hunkes odjel po tomto zákroku do nemocnice. Ano, voláme po tvrdé hře. V NHL by to byl dost možná hit, za který by byl Polanský pochválen - ramenem na hlavu, bez vyskočení. V Čechách máme, ale jiná pravidla a tudíž měl přijít vyšší trest.\nfaul Polanského - čas cca 29:00 a faul Rotha čas cca 2:21:00\nVrcholem prasáren byl zákrok hostující Rotha. Tohle do hokeje nepatří ! Úmyslný (nebál bych se říci) likvidační faul kolenem na Karla Pilaře. Tohle mohlo stát domácího beka kariéru! Nejen, že Roth dostal oprávněně trest do konce zápasu, ale měl ještě pocítit rukavice v obličeji od někoho z našich hráčů. Tohle se prostě nedělá!\nAsi si mnozí říkají, proč toto píši. Zajímá mě posouzení těchto zákroků disciplinární komisí. Pokud za střelu, která přisla současně s písknutím dostal Pacovský tři zápasy stop (trestaly se následky, ne příčina), tak musí přijít pro Polanského a hlavně Rotha minimálně trest ve stejné výši.\nTak jako tak máme ze hry dva obránce (s Milamem, který včera nehrál tři) a to je citelné oslabení. Doufám, že budou výše jmenovaní v pořádku a odpovíme na zmiňované nefér zákroky tím nejlepším způsobem - výhrou v 7. zápase.


[ROZHOVOR] S Dominikou Pávkovou o tom, jak přijmout své tělo za SVÉ | Hana Křápková - BLOG\nHana Křápková13.10. 201901960x\nPřečtěte si rozhovor s Dominikou Pávkovou, průvodkyní při sebepoznání, terapií tmou a mnohé další o tom, jak v dnešní dokonalé době přijmout své tělo za SVÉ.\nS Domčou jsem se potkala poprvé pracovně před pár lety, kdy jsme obě „podnikaly“ ve finančně poradenské společnosti. Nikdy bych nevěřila, že se naše cesty po mém odchodu ještě někdy spojí a že se budeme zajímat o téma tolik nám společné, spokojenost s vlastním tělem.\nKdyž jsem Domču poprosila, aby byla jednou z žen, s kterou udělám rozhovor na můj web, tak se jí moc nechtělo, protože nečekala takový zájem o své téma. Nakonec se rozepsala a já posílám k vám rozhovor, z kterého mám opravdu obrovskou radost.\nAť se díky němu máte zase o něco více ráda, taková jaká jste. SVÁ.\nRozhovor s Dominikou Pávkovou o tom, jak vědomě přijmout své tělo za SVÉ\nNa jaké otázky mi Domča velmi otevřeně, upřímně a s velkou dávkou pokory odpověděla?\nJak vnímala své tělo před plastikou prsou a jak jej vnímá teď?\nJejí strachy a pochybnosti?\nProč do zákroku šla?\nZměny v jejím životě po plastice prsou?\nJak je dnes spokojená?\nJak se cítí jako žena?\nNa závěr má pro vás Domča vzkaz a také jedno velké přání.\n1) Jak jsi vnímala své tělo před tím, než ses rozhodla pro zvětšení prsou, jak jsi celkově vnímala svoje tělo?\nKaždou z nás, kdo má od přírody malá prsa už někdy napadlo, jaké by to bylo je mít větší. Párkrát to napadlo i mě, i když mě to nijak víc netrápilo. Nikdy jsem se nestyděla, při sexu nezhasínala a neschovávala se pod peřinu.\n2) Měla jsi před operací nějaké pochybnosti nebo strachy?\nStrachy jsem měla obrovské, především z bolesti a obavy z toho, aby se vše podařilo, jak má. Stres a obavy, které jsem zažívala před operací, jsem přisuzovala tomu, že jsem hodně citlivá a špatně snáším bolest. Nenapadlo mě v tu dobu, že se tělo brání a moc dobře ví, že se pouštím do něčeho, do čeho nemám. Bohužel jsem v tu dobu své tělo a silné signály, které nebyly malé, neposlouchala.\n3) Proč ses tedy rozhodla podstoupit tak náročný zásah?\nByla jsem v tu dobu s partnerem, o kterém jsem věděla, že je na prsa, ale to nehrálo zas až tak zásadní roli, tím že jsem byla v předchozích vztazích milována i s malými ňadry, nepředpokládala jsem, že by to mělo být něco, co mě nad změnou přiměje přemýšlet. Zásadní vliv na změnu vnímání mého těla šlo v souladu se ztrátou mého sebevědomí, aniž bych si to uvědomovala, žila jsem ve vztahu, kde mi postupem času pomalu a jistě sebevědomí klesalo. Když jsem se jednoho dne o operaci zmínila a v rozhodnutí byla podpořena, tak jsem si řekla, proč ne? On bude spokojený a mně to nevadí. Vlastně jsem si i myslela, že to dělám pro sebe.\nKe všemu Youtube je plný videí žen, které sedí v krásné ordinaci s chirurgem v kravatě, pijí kávu, na stole čerstvě utržená kytička, žena má nízké sebevědomí, nemůže najít partnera, chodí v létě v zimě v roláku, a najednou, po operaci se jí změní život. Je šťastná, má přítele, novou práci, po ulicích chodí s hlavou pyšně vztyčenou a nikdy se necítila lépe…\nSnažila jsem se najít i rizika operace. Samozřejmě od doktora se dozvíte, že jsou výjimečná, nic není problém, plastiky po dětech, před dětmi, kojení není problém, vlastně to vypadá, že vedlejší dopad pro tělo a zdraví operace nemá. Zdálo se vše bezpečné, a tak jsem se na prsa začínala těšit.\n4) Co pro tebe bylo po plastice tím největším AHA momentem?\nAha momentů bylo několik. První, pár dní po operaci, když mi sestřička sundala obvazy a poprvé jsem se viděla v zrcadle. Prsa. Kde jsou moje malá prsa? Když mě sestřička viděla, jak jsem zbledla, přišla, pohladila mě a říká: ,,To bude dobrý, zvyknete si na ně.“ Pár měsíců jsem se zotavovala. Blížilo se léto a mně se nechtělo do plavek, všichni uvidí něco, co není moje. Necítila jsem se dobře.\nNejvětší šok a zlom přišel v momentě rozchodu s partnerem, když jsem si uvědomila, že si budu hledat nového partnera s umělýma prsama. S hezkýma, ale ne mýma. V ten moment jsem cítila nejsilnější pocit nepřijetí něčeho cizího v mém těle.\n5) Jaké změny u tebe v životě nastaly po plastice prsou?\nVelké. Za prsa jsem se styděla, byť jsou krásná, od začátku jsem cítila, že ke mně nepatří. Největší zlom přišel v momentě rozchodu s partnerem. Bylo to pro mě období, kdy jsem se začala věnovat hodně sama sobě. Začala jsem si pravidelně, zdravě vařit, intenzivně cvičit jógu, hodně chodit do přírody, sbírat bylinky. Začala jsem se propojovat se sebou, s přírodou, se svými energiemi, ženskostí. Ale… Při každé meditaci jsem cítila, jak jsou prsa ode mě oddělena. Jak cítím něco cizího ve svém těle, co tam nepatří a je tam úplně zbytečně. Také jsem si nedokázala představit, jak si najdu nového partnera, když moje prsa nejsou moje. Ze sebevědomé ženy, která milovala své tělo, jaké bylo, přišla dlouhá cesta přijímání těla, jaké je teď.\n6) Co nového ti větší prsa do života dala a jak si to s nimi užíváš?\nDala mi velkou lekci přijetí. Sebepřijetí. Přijetí mého rozhodnutí. Přijímání bolesti, vzteku, nasranosti, bezmoci…\nUžívám si vybírat oblečení a spodního prádla, sedí mi vše. (Smích.) Ale… I po několika měsících od operace při větší námaze, nebo při sportu mě bolelo prso, dost ostrá bolest. Vyjádření doktora bylo, že implantát dráždí při námaze nerv a to už tak zůstane. Paráda. Naštěstí se do roka bolest při námaze přestala ozývat.\nPřed několika měsíci byla bolest znovu neúnosná. Na ultrazvuku mi doktorka suše oznámila: ,,Dvě tří centimetrové bulky v podpaží.“ Zjistila jsem a to jsem do té doby bohužel nevěděla a to by byla zásadní informace, která by ovlivnila rozhodnutí, zda na plastiku jít, nebo ne, že při operaci dojde k přerušení lymfatického systému v oblasti prsou. Lymfa tedy nemá možnost čistit tělo, tak jak je potřeba, pak se zanese a udělí se bouličky… od tohoto lze pomoci lymfatickými masážemi, díky za ně. Masérka mě uklidnila, že se alespoň operace zdařila, chodí k ní ženy i s nepovedeným výsledkem. Později se objevila další boulička, tentokrát velmi bolestivá na omak. Znovu na masáž a tentokrát mi bylo řečeno, že to není lymfou. Aha, už nejsem tolik v klidu. Valím na krevní testy, hematologii, chirurgii… bolest se den ode dne zhoršuje, už mě bolí celá lopatka a záda až k páteři… Plastický chirurg má dovolenou, řešíme po telefonu… pravděpodobně prasklý implantát, bude potřeba výměna, objednejte se na termín, oznámí mi s ledovým klidem.\nNebudu počítat proplakané noci, myšlenky zda si nechat implantáty vydělat. Naštěstí vše dobře dopadlo.\n7) Jak se jako žena cítíš teď? Na co myslíš, když se podíváš do zrcadla?\nKrásně. Dobře no, myslím na to, že mám pár kilo na víc. (Smích.) Je to dlouhá cesta. Někomu trvá přijmout deset, dvacet, třicet let, možná celý život svá malá prsa. Já už jsem tři a půl roku na cestě přijetí svých nových prsou. Sžívám se s nimi. Odpouštím sobě, svému tělu, že jsem udělala tak unáhlený krok. Že jsem dobrovolně podstoupila zásah, který pro mě znamenal nejen zásah, do fyzického těla, ale i do psychiky a ženství.\n8) Co bys vzkázala ženám, které se možná teď kvůli svým prsům, kilům navíc, většímu zadku nebo třeba podváhou trápí a hledají cestu, jak z toho ven?\nDíky sdílení mého příběhu se teď často s ženami bavím nejen o prsou, ale celkově jejich postavě. Překvapilo mě, kolik žen není spokojeno se svým tělem. Buď mají malá prsa, nebo moc velká, řeší velký nos, křivé zuby… Ženy po dětech chtějí vypadat jako před dětmi, ženy v padesáti chtějí vypadat jako ve třiceti. Bohužel trend a ideál krásy štíhlé ženy s trojkami a krásným obličejem je velký a všudy vystupující z bilboardů, plakátů, časopisu, internetu… ani se nedivím, že si ženy nepřipadají krásné. Ruku na srdce, kolik z nás vypadá jako ty vyretušované slečny na titulních stránkách časopisu?\nPřiznat si, že není problém v malých prsou, nebo velkém nosu, ale v hlavě. Ve vnímání sebe sama – našeho těla. Důležité je, zamyslet se opravdu do hloubky, kde je příčina toho, že nejsem s něčím spokojená.\nMůže to být šikana v dětství a posměšky za velký nos, které si v paměti neseme a za nos se stydíme i v dospělosti, kdy už ani nikoho nenapadne pozastavit se nad naším nosem, ale nepříjemné pocity přetrvávají. S těmito pocity a emocemi lze pracovat…\nDalší zásadní vliv na vnímání a lásce k tělu, hraje velikou roli, jak nás vnímá náš partner, jestli je spokojený s tím, jak vypadáme, jestli ho přitahujeme, nebo ne, přirozeně se mu chceme líbit. Zároveň, pokud žijeme s partnerem, kde cítíme, že není cokoliv v rovnováze, nebo nám z nějakého důvodu šlape po sebevědomí, tak plastickou operací se to dle mého vážně nevyřeší.\nŽenám bych vzkázala: ženy, prosím, milujte svá prsa a těla, taková jaká jsou. Jsou přirozená a zdravá. Všechna přirozená prsa jsou krásná. Muži, prosím milujte své ženy s jejich přirozenými ňadry a těly. I když jsou po dětech… odkojila vám a odnosila vaše krásné syny a dcery.\nPřeji ženám, když se pro tento krok rozhodnou, aby byly spokojené, aby si nechaly dostatek času na zváženou, umělé nehty, řasy a vlasy nejsou trvalá záležitost, když se v nich necítíte, jdete a klidně za týden, za rok je sundáte. Prsa jsou ,,ozdobou“ na celý život.\nA nakonec ještě další inspirace pro každou z vás, která se chce svoje tělo naučit milovat takové , jaké je. Domča šla ve svém sdílení ještě dál, od nových prsou až po terapii ve tmě nebo zkušenosti s šamanskými ceremoniemi.\nO Domčiných aktivitách zjistíte víc na jejích webových stránkách nebo ji můžete sledovat přímo na Facebooku.\nA jestli ještě neodebíráte moje emaily a nemáte ještě e-Book, kde vám prozradím mýty, které kolují o jídle, tak ho můžete zdarma získat tady >>


Jarní stavební sezóna nejspíš ještě zdraží nemovitosti | RE/MAX Delux\nJarní stavební sezóna nejspíš ještě zdraží nemovitosti\nV současné době vidíme, jak všechno včetně nemovitostí zdražuje. Obzvláště se mluví o výstavbě nových domů, která je závislá na ceně stavebních materiálů. Právě ceny stavebních materiálů rostou nejvíce. Odborníci však tvrdí, že na jaře přijde ještě další zdražení, protože stavební firmy si vyčíslí své náklady a přijdou s vyššími cenami. Pojďme se podívat, co všechno nasvědčuje jarnímu zdražování ve stavebnictví:\nZdražení energií. To, že se výrazně zdražují energie, se podepisuje pod zdražování veškerých služeb ve stavebnictví.\nPomalá doprava zboží z Číny. Spousta výrobků, které jsou ve stavebnictví potřeba, se dováží z Číny. Zásobování však vázne a nevypadá to, že by mělo nějak zrychlit.\nZdražení stavebních materiálů. Drtivá většina stavebních materiálů výrazně zdražila, což se samozřejmě promítá do konečné ceny každé stavby. Dřevo, ocel, zateplovací materiály apod.\nKonec nasmlouvaných cen. Spousta větších firem měla v roce 2021 nasmlouvané fixní ceny materiálů, což ovšem obvykle s koncem kalendářního roku končí a nové ceny tak budou o dost vyšší.\nVše výše uvedené napovídá tomu, že zdražování ve stavebnictví není konec, spíše naopak. Na jaře, kdy se rozjede stavební sezóna, se dá počítat s tím, že ceny ještě poletí nahoru. Tím pádem se zdraží i nemovitosti, novostavby nepochybně, ale zdraží i rekonstrukce. Stavební firmy mají nečekaně obrovské náklady a mnohdy je do svých cen ještě nepromítly, což se na jaře bezpochyby změní. Stavební firmy začnou s novou cenovou politikou.


Údržba látkových vložek :: Alucha\nNež se hotový výrobek dostane k vám domů, je již vysrážený praním a sušením v sušičce.\nLátkové vložky měňte tak často, jak jste byly zvyklé u jednorázových menstruačních vložek. Po použití je dobré nejlépe hned namočit nebo přeprat ve studené vodě, dokud nepoteče nezabarvená voda. Namočením krev pustí a vy tak ušetříte trochu vody oproti samotnému předepírání. Takto očištěnou vložku skladujte v nějakém kyblíku spolu s ostatními. Lépe je skladovat mokré očištěné vložky "na sucho" než "na mokro" v nádobě s vodou. Pokud i po očištění zůstane na látkovce flek, můžete jej potřít žlučovým mýdlem. Žlučové mýdlo obsahuje volskou žluč a pokud se na skvrně nechá aspoň 15 minut působit, krásně odstraní nečistoty biologického původu. Pozor, nechá-li se žlučové mýdlo na vložce příliš dlouho, myslím třeba do druhého dne, může na některých materiálech (např. bambusový aksamit) "vyžrat" barvu. Používejte jej tedy s mírou.\nPrát obsah kyblíku stačí jednou za dva nebo i tři dny, na 60°C v ekologickém pracím prostředku (výborný, rychle hotový a levný je mýdlový sliz). Vysoká teplota praní je důležitá. Bakterie se ničí někde mezi teplotou 50 - 60°C. Před samotným praním je vhodné celý obsah pračky zapnout na program "máchání". Aviváž nedoporučuji. Místo aviváže je možné použít ocet, do kterého lze přidat pár kapek esenciálního oleje (výborné jsou - levandule, tea tree, citrusy, ale nejlepší je nepoužívat žádný) nebo roztok kyseliny citronové (používám 100g kyseliny citronové + 900g vody). Nebělit na bázi chloru a nečistit chemicky.\nLze sušit v sušičce na šetrný program.\nLátkovky, které obsahují PUL není dobré pokládat na topení, ničí se tak jejich "nepromokavost". Stejně tak není vhodné PUL při předepírání v ruce ždímat a kroutit, mohlo by dojít k poškození nepromokavé laminace.\nOsobně žehlení nedoporučuji! Z materiálů je k žehlení vhodná jen čistá bavlna. Fleece, PUL, kojenecký plyš apod. rozhodně nežehlit! Naštěstí většina látkovek ani žehlení nepotřebuje, protože materiály (kromě bavlněného plátýnka) se nemačkají. Navíc byste si neopatrným žehlením mohly poškodit plastové patentky.


JÁ A FYZIKA: CO VLASTNĚ SAKRA VÍME?\nKdyž mě někdy v páté třídě obeznámili s faktem, že existuje odstředivá a dostředivá síla a pak se mě zeptali, na kterou stranu budu padat, když autobus zatočí doprava, nebyla jsem schopna najít odpověď jiným způsobem, než že jsem si danou situaci představila. Pak mi nebylo moc jasné, proč se mám učit fyziku, když „to vím“ sama od sebe. A začala jsem se řídit svými představami, které mají v základě fyzikální zákony. Tak mě fyzika připravila o kouzelný svět mého dětství.\nPokračovalo to na gymnáziu, kde jsem nepochopila, jak je to s elektřinou.\nPo hodině doučování, kdy se mě pan inženýr snažil dovést k mé vlastní představě, jež by mi pomohla daný jev pochopit, skončil: „Stačí, když dokážeš na elektrice uvařit, není nutné, abys rozuměla, jak to funguje“ (to víte: ženská a blondýnka…). Moje rozbouřené vnímání nebo představivost se dostalo do stavu, že jsem se na Novodvorské ulici ocitla s úplně novým, neznámým pocitem, že jsem hromada atomů, molekul a buněk, jen mě fascinovalo, že to všechno drží nějak pohromadě, že „všichni“ jdeme na autobus… že mě to poslouchá. A nepřipadalo mi to normální.\nNa základě těchto zkušeností jsem si nedovedla představit, že by si nějaká psycholožka mohla vybrat za manžela atomového fyzika (znám jich několik). O čem si proboha povídali na prvním rande? Co je spojuje?\nA teď jsem potkala americký film „What the Bleep Do We Know!?“ (Co vlastně sakra víme!?). Je to polodokument postavený na výpovědích skutečných vědců z nejrůznějších oborů (kvantoví fyzikové, lékaři, teolog…) propojené jednoduchou dějovou linií ilustrující diskutovaná témata. Hlavní postavu této části ztvárnila hluchá herečka Marlee Matlin, na níž je dobře vidět, co se děje v ní. Vědci jsou zapálení, nadšení, přesvědčení, srozumitelní, lidští a autentičtí. Jejich výpovědi se točí kolem obvyklých filosofických otázek: Proč jsme tady? Jaký je smysl života? Co tu vlastně máme dělat?\nProč vytváříme stále stejné vztahy? Proč dostáváme stále stejná zaměstnání? V tom nekonečném množství možností, které kolem nás existují, proč si stále vytváříme tu samou realitu? Ptá se hlas na pozadí děje. …..Protože hrajeme stále stejné hry, podle starých pravidel pořád na tom samém hřišti – napovídá jeden z hraných vstupů. Zaměňujeme své zážitky a své představy. Není například zcela jasné, zda daný obraz vidí oči, nebo mozek. Kvůli způsobu, jakým je propojen náš mozek, dokážeme vidět pouze to, o čem víme, že je to možné.To je ve filmu znázorněno příběhem o neschopnosti původních Indiánů vidět na obzoru Kolumbovy lodě – nevěděli, že něco takového může existovat.\nVsugerovali nám myšlenku, že vnější svět je reálnější než náš vnitřní svět, jsme zvyklí tomu věřit. V mozku se aktivují při představení si dané věci stejná nervová vlákna, jako když ji vnímáme, jak ukazuje sledování mozku pomocí pozitronové emisní tomografie.\nKvantová fyzika, fyzika těch nejmenších částí, je pak fyzikou možností. Každý jev se vyskytuje v kvantové superpozici, což je v podstatě množina všech možností – rozprostřená vlna možných pozic – a my volíme: Když se nedíváme, existuje spousta možností. Když se díváme, existuje částice složená ze zkušeností. Svět je pak tvořen pásy potenciální reality. Dalšími koncepty, kterých se film dotýká, je čas, hmota, pozorovatel, vědomí, Bůh, odpovědnost, soulad, závislost, identita, emoční stavy a osvícení. Animace ukazují, jak vypadají neuronové sítě a jak to vypadá, když mozek myslí nebo vytváří zvyk.\nFilm (USA, 2004) otvírá nový filmový žánr „duchovních filmů“, nyní je promítán v 35 zemích světa, vyhrál několik cen na filmových festivalech a rozpoutal vlnu konferencí. Jestli ho chcete vidět, poraďte se s panem Googlem, mně ukázal i české titulky (to víte blondýnka…).\nPsychologie dnes 12/2007\nPS.: Výše pojednaný film existuje i v dabované české verzi pod názvem "Co My Jen Víme".


FOTOGALERIE: Pohádková cesta lesem 2022 | Valachy.cz\nFOTOGALERIE: Pohádková cesta lesem 2022\nTradiční Pohádková cesta lesem, kterou provázelo krásné slunečné počasí, přilákala do Velkých Karlovic na 500 dětí se svými rodiči ze všech koutů z Moravy a také ze Slovenska. Děti v lese plnily soutěžní úkoly s oblíbenými pohádkovými postavami, v cíli pro ně byl připraven doprovodný program našich partnerů, grilování na terase nebo hudební bubenická show.\nPohádkový les je nejoblíbenější rodinnou akcí Resortu Valachy, kvůli covidu měl dvouletou "vynucenou pauzu". O to víc jsme se na něj těšili a zájem dětí mile překvapil. Děkujeme také partnerům akce: GoGEN Maxipes Fík, Všeobecná zdravotní pojišťovna České republiky, Kofola, Mindok a Lipta TDP karnevalové kostýmy.\nZveme vás na další akci série VALACHY DĚTEM: Podzimní kouzlení se stezkou odvahy se u Bistra Razula uskuteční v sobotu 15. 10. 2022. Více informací ZDE.\nTěšit se můžete také na Vítání léta s pochodem broučků, které pro vás chystáme již 1. 7. 2022 v okolí Wellness hotelu Horal. Výroba lucerniček, procházka, táborák s opékáním špekáčků a další zábava. Více informací ZDE.\nPartneři Pohádkové cesty lesem


Belluno Elegante - Drevenákrajina.cz\n» Série výrobků\nFinská borovice (95)\nBuk - materiál (3)\nBílá - dub (26)\nBílá - ořech (25)\nPřírodní borovice (6)\nBarva na bázi vody (107)\n2 489,00 Kč - 6 100,00 Kč (22)\n6 100,00 Kč - 12 200,00 Kč (27)\n12 200,00 Kč - 18 300,00 Kč (51)\n18 300,00 Kč - 24 400,00 Kč (3)\n24 400,00 Kč - 30 500,00 Kč (2)\nod 30 500,00 Kč (2)\nNábytek Belluno Elegante je série výrobků vytvořená pro obývací pokoj nebo jídelnu. Krásný nábytek z masivního dřeva v kolekci Belluno Elegante v sobě spojuje to nejdůležitější - klasickou, nadčasovou eleganci a špičkovou kvalitu zpracování. Série nábytků se skládá z komod, vitrín, skříněk, stolků a dalšího nábytku, kterým si můžete zařídit obývací pokoj. Pozornost upoutají horní desky a okraje v barvě dubu nebo ořechu, které narušují bělost nábytku Belluno Elegante. Doplňte celou sestavu nebo si vyberte nábytek, který se hodí do obývacího pokoje Vašich snů. Belluno Elegante se bude dobře vyjímat i v jídelně - moderní židle a stůl lze kombinovat s krásnými skleněnými skříňkami. V sérií najdete také nábytek do předsíně, jako jsou věšáky, zrcadla a botníky. Krásné psací stoly Vám umožní vytvořit si vlastní domácí pracovní prostor.\nSkříň 4D s zrcadlem, borovice, barva bílá, kolekce Belluno Elegante\nSkříň 2D, borovice, barva bílá - dub, kolekce Belluno Elegante\nVitrína velká 2D sklo, borovice, barva bílá, kolekce Belluno Elegante\nPrádelník, borovice, barva bílá - ořech, kolekce Belluno Elegante\nBelluno Elegante komoda 4.3 přírodní borovice\nCena: 17 149,00 Kč\nKomoda 4D sklo, borovice, barva bílá, kolekce Belluno Elegante\nKomoda 4D sklo, borovice, barva bílá - dub, kolekce Belluno Elegante\nBelluno Elegante - přírodní bílá pro každý interiér\nBílý nábytek Belluno Elegante je ideální pro interiéry zařízené v provensálském stylu. Díky nim bude Váš byt světlý a útulný.\nLidem, kteří si chtějí stylově zařídit byt, doporučujeme nábytek v různých barevných variantách:\nbílá s prvky z ořechového dřeva,\nbílá s prvky z dubového dřeva.\nDíky sérií výrobků Belluno Elegante si můžete zařídit celý byt, od jídelny a obývacího pokoje přes ložnici až po předsíň nebo kancelář. Naše série výrobků zahrnuje nábytek, jako jsou:\ndřevěné šatní skříně,\ndřevěné nástavce na komody,\ndřevěné noční stolky,\ndřevěné konferenční stolky,\ndřevěné psací stoly do kanceláře,\nzrcadla v dřevěném rámu.\nSérie Belluno Elegante v provensálském stylu\nSérie dřevěného nábytku Belluno Elegante je vlajkovou řadou našeho obchodu. O její jedinečnosti svědčí neustále rostoucí počet kusů nábytku, které jsou Vám k dispozici, dlouholetý prodej a spokojenost zákazníků. Nábytek z masivu ze série Belluno Elegante je vyroben z nejkvalitnějších přírodních materiálů. Belluno Elegante je série nábytků, která dokonale odpovídá provensálskému stylu. Vznešené ozdoby v podobě jemných fréz dodávají nábytku lehkost a jsou ideální i pro minimalistické aranžmá. Nábytek z masivního dřeva ze série Belluno Elegante je k dispozici ve třech barevných variantách. V každém z nich je hlavním odstínem teplá bílá barva získaná vodou ředitelnou barvou s částečným krytím. Díky tomu je na jejich povrchu viditelná kresba dřeva a suky.


Vesnice roku - Oficiální stránka obce Zbyslavice\nCena naděje pro živý venkov hodnotí především práci skutečných lidí, jejich zápal, spolupráci, odhodlání rozvíjet svou obec. Toto ocenění není odměnou pro současné vedení obce, ani pro předchozí zastupitelstvo. Je odměnou za práci nás, občanů Zbyslavic. Podílí se na ni všichni, kteří se o obec jakýmkoli způsobem starají a pečují. A bylo by zklamáním, kdyby práce v zastupitelstvu byla jen honbou za osobními kredity.\nI přes některé výše popsané skutečnosti jsem na naši obec a na to, co jsme společně dokázali skutečně hrdá, a vážím si ocenění, které jsme v soutěži Vesnice roku 2016 získali. Věřím, že v dalších letech budeme třeba ještě úspěšnější a těším se na další práci s lidmi, kteří svou práci nedělají pro diplom na stěně..\nCena naděje pro živý venkov je udělena vždy jedné obci v kraji. Velikým překvapením pro nás bylo při slavnostním přebírání tohoto ocenění předání finančního Ocenění hejtmana Moravskoslezského kraje ve výši 50 tis. Kč. Za tyto peníze jsme pořídili např. nové plynové kotle do Obecního domu.


Narodila se jako Marilyn a šéf studia Columbia v ní také spatřoval možnou nástupkyni její slavné jmenovkyně Marilyn Monroe. Ten stejný šéf, Harry Cohn, se následně chtěl zbavit jejího příjmení a učinit z modelky Marilyn Paulin Novak americkou divu Kit Marlowe. Začínající herečka však byla hrdá na své jméno a český původ, navíc se nechtěla stát dalším krátkodechým klišé. A tak vznikl kompromis. Kompromis, který v průběhu 50. let vyvolával pobláznění v srdcích diváků i divaček. Kim Novak.\nKdyž začínající herečku zachytil v roce 1956 fotoreportér prestižního magazínu Life, jediný zasněný pohled prostoupený lehkou obavou ukázal, co vše se v Kim skrývá. Byl v něm kousek, či spíše pořádný kus hereckého talentu, ale také reálná starost o vlastní budoucnost v šoubyznysu. A ta trocha skutečného, nekašírovaného, ale přitom spontánního výrazu z ní v průběhu její krátké, leč intenzivní kariéry dělala víc než jen idol. Skutečnou herečku.\nV jejích nejlepších výkonech se vždy mísily protichůdné výrazy: chladná odměřenost se v okamžiku stávala srdečností překypující emocemi. Prvním důležitým snímkem v její kariéře se stal Piknik z roku 1955, v němž si zahrála s Williamem Holdenem. Získala za něj Zlatý glóbus a následovaly další tituly, v nichž se objevila po boku největších mužských idolů dekády.\nDvakrát vévodila stříbrnému plátnu spolu s Frankem Sinatrou, ale skutečně zásadní se stala herecká spolupráce s Jamesem Stewartem. A také s mistrem filmového napětí Alfredem Hitchcockem. Ve slavném Vertigu se sice objevila jako náhradnice za Veru Miles, která otěhotněla, ale Hitchcock v ní měl takovou důvěru, že jí hlavní roli nabídl bez castingu či kamerových zkoušek. Novak se s rolí plně identifikovala, neboť podobně jako hlavní hrdinka Judy vždy v Hollywoodu usilovala a tvrdě bojovala za to, aby zůstala sama sebou. Vertigo nebylo sice přijato úplně vřele, ale tak jako mnoho Hitchcockových filmů uzrálo s dobou, dnes je považováno za jeho vrcholný film a výkon Kim Novak v něm se řadí k nejlepším hereckým performancím všech dob. Ještě téhož roku si Kim znovu zahrála se Stewartem, tentokrát v romantické komedii Zvon, kniha a knížka (Bell, Book and Candle), a následujícího roku se objevila ve snímku Uprostřed noci, který osobně měla ze všech svých rolí nejraději. K výrazným titulům 60. let patří vztahové drama Strangers When We Meet, kde si Novak zahrála sousedku Kirka Douglase a zúročila svůj sex appeal v roli femme fatale, která s půvabem sobě vlastním spouští následné milostné mnohoúhelníky. A brzy poté se ze sousedky stala Podezřelá bytná, opět půvabná a tentokrát lahodící oku Jacka Lemmona. I v této tajemné komedii Novak dovedla zúročit kromě šarmu také temnější stránky svého hereckého projevu.\nV polovině 60. let se ještě objevila v romantické komedii na motivy knihy Daniela Defoea Milostná dobrodružství Moll Flandersové v režii bondovského režiséra Terrence Younga. Následně sice její kariéra zvolnila a na plátně se nadále objevuje už spíše sporadicky, jediná dekáda však bohatě stačila k tomu, aby byla dodnes považována za velkou herečku. Hollywoodský hvězdný status často spočívá na zvláštní magii tváře, kterou se nelze naučit a která možná není nutně ani záležitostí talentu. A Kim Novak bezpochyby takovou hvězdou, čili jedinečným zosobněním výrazného lidského typu, byla. Během krátké doby však stihla prokázat, že k nezapomenutelné tváři patří i nepřehlédnutelné nadání.\nPiknik / Picnic / Picnic (USA) Režie: Joshua Logan (Pocta: Kim Novak )\nUprostřed noci / Middle of the Night / Middle of the Night (USA) Režie: Delbert Mann (Pocta: Kim Novak )\nVertigo / Vertigo / Vertigo (USA) Režie: Alfred Hitchcock (Pocta: Kim Novak )\nZvon, kniha a svíčka / Bell Book and Candle / Bell Book and Candle (USA) Režie: Richard Quine (Pocta: Kim Novak )


Nadace získala dědictví po spisovateli Jaroslavu Foglarovi – Novinky.cz\nNadace získala dědictví po spisovateli Jaroslavu Foglarovi\nPozůstalost po spisovateli Jaroslavu Foglarovi patří nadaci nesoucí jeho jméno. Po letech sporů o tom ve středu s konečnou platností rozhodl odvolací pražský městský soud.\nSpisovatelův synovec Petr Foglar se o dědictví po strýci soudil dlouhé roky.\nstředa 10. června 2009, 11:02 - Praha\nPotvrdil tak verdikt Obvodního soudu pro Prahu 3, který loni v květnu zamítl žalobu autorova synovce Petra Foglara.\nHodnota pozůstalosti autora knížek pro děti byla před lety odhadována na deset miliónů korun. Nejcennější část tvoří autorská práva. Nadaci Jaroslava Foglara uvedl spisovatel v závěti z roku 1996. Podle Petra Foglara však jeho téměř slepý strýc při podepisování dokumentu netušil, co obsahuje.\nPrvoinstanční soud mu nedal za pravdu a rozhodl, že spisovatel byl schopen se s textem závěti seznámit. Nadace je nyní v likvidaci, její zakladatel Foglar ji totiž koncem 90. let zapomněl transformovat, jak ukládal nový nadační zákon. O osudu dědictví tak rozhodne likvidátor.


Decustomizace HTC Wildfire (návod - nyní Froyo!) - MobilMania.cz\nDecustomizace HTC Wildfire (návod - nyní Froyo!)\nod Snekac 11. 9. 2010 11:43\nKoupili jste si HTC Wildfire od T-Mobile a nechcete čekat na updaty firmwaru? Velmi jednoduše si můžete z telefonu úpravy pro T-Mobile odstranit. Dostanete tak telefon takový, jako byste ho koupili u HTC.\nNásledující návod je posbírán z několika zdrojů, osobně vyzkoušen. Upozorňuji však, že jej provádíte na vlastní riziko. Mohou nastat potíže s uplatněním záruky. Taktéž si zálohujte data, telefon bude ve výsledku jako byste jej zrovna koupili.\n1) HTC Wildfire (aspoň částečně nabitý, s povoleným USB laděním), kabel\n2) PC s Windows\n3) Připojení k internetu\n4) V návodu jsou výzvy ke stažení:\nAndroid SDK cca 23 MB\nHxD cca 1 MB\nAktualizační software - 1.25 cca 130 MB\nFirmware z prosince 2010 - 1.37\nFROYO 2.22.405.1 (návod také na blogu)\nSDK také na: http://developer.android.com/sdk/index.html\nPokud někdo potřebuje USB ovladače od Googlu, tak tady\nJde o speciálně upravenou paměťovou kartu. Doporučuji vzít nějakou náhradní, budete ji totiž muset formátovat, takže na ní nemohou být data. (inspirace z tohoto návodu)\n1) Naformátujte MicroSD kartu na FAT32 - běžně v PC (klik pravým myšítkem na kartu a volba formátovat), nezapomeňte vybrat opravdu FAT32\n2) Naformátovanou kartu vložte do telefonu.\n3) Stáhněte si SDK software (obsahuje ADB). Po stažení jej rozbalte někam v PC, nejlépe rovnou na disk C. Složku pojmenujte jednoduše, třeba jen android.\n4) Připojte zapnutý telefon přes USB k PC (s pam. kartou uvnitř). Při výběru typu připojení dejte Disková jednotka (volba kdy se vám zobrazí telefon - resp. paměťovka) jako další disk.\n5) Zmáčkněte klávesovou zkratkou Win+R. Otevře se okno, kde do řádku vepište cmd a potvrďte tlačítkem Enter nebo myší klikněte na OK a zobrazí se vám příkazový řádek.\n6) Do příkazového řádku, který se vám po zadání příkazu cmd zobrazil, nyní napište adresu, vedoucí k souboru adb.exe ve vašem PC, které se nachází ve složce tools (tedy pravděpodobně C:\_android\_tools\_) a připište za mezeru shell. Takže výsledný text vypadá takto (bez uvozovek) “C:\_android\_tools\_adb shell“ . Potvrďte tlačítkem Enter.\n7) Do příkazového řádku dále napište (bez uvozovek)\n8 ) Navštivte tuto stránku: http://hexrev.soaa.me/, vložte ono dlouhé číslo, které se vám zobrazilo v příkazovém řádku (pečlivě opisujte!) a stiskněte Submit. Stránka vám na oplátku vyhodí opět trochu jiné dlouhé číslo.\n9) Navštivte tuto stránku http://psas.revskills.de/?q=goldcard, zadejte číslo, které se Vám zobrazilo a e-mail, kam vám v mžiku dorazí soubor Goldcard.img.\n10) Ze stránek http://mh-nexus.de/en/downloads.php?product=HxD si stáhněte HxD - vyberte si slovenskou verzi, klidně můžete i portable.\n11) Otevřete HxD hex editor. Pokud používáte Windows Vista nebo Windows 7, je třeba spustit aplikaci jako správce.\n12) Jděte na 'Extra' a zvolte 'Otvor disk'. Podle fyzického disku, zvolte vyměnitelný disk (vaší MicroSD kartu - bude ve fyzických discích, abyste ji snadno poznali, nemějte připojené jiné další zařízení přes USB jako jsou flashky apod.), zrušte zaškrtnutí 'Otvor len na čitanie' a klikněte na OK.\n13) Jděte na 'Extra' menu vyberte 'Otvor obras disku'. Najděte uložený soubor GOLDCARD, který jste obdrželi e-mailem, otevřete ho a potvrďte výběr 512 pevné disky.\n14) Nyní buďte na kartě s Goldcard. Jděte na 'Úpravy', vyberte 'Zvol všetko', pak vyberte znovu 'Úpravy' a zvolte 'Kopíruj'.\n15) Nyní vyberte první kartu - FYZICKÝ vymenitelný disk, který jste otevřeli jako první a klikněte myší do prvního řádku prvního sloupce, respektive druhý sloupec, druhý řádek. Kurzor už tam pravděpodobně bude blikat, takže ani klikat nebude nutné. Nyní dejte CTRL+V.\n16) Změny uložte (Súbor > Uložiť), ukončete program. Tím máte hotovou Goldcard.\nNyní tedy máte Goldcard, nechte ji vloženou v telefonu a můžeme začít s aktualizací. (inspirace z tohoto návodu)\n1) Stáhněte si aktualizační nástroj (výše odkaz)\n2) Jakmile bude stažen, spusťte jej a řiďte se pokyny. Proces je v češtině, jen občas se zobrazí drobné chybičky.\nNezapomeňte, že telefon musí mít vloženou vytvořenou paměťovou kartu "Goldcard" a musí být připojen volbou Disková jednotka (tedy ani pouze nabíjení, ani HTC Sync, ani sdílení internetu). Stalo se mi, že když jsem po vytvoření Goldcard paměťovku vyndal a následně znovu zandal do telefonu, nepřijal ji (jeví se jako poškozená), proto doporučuju po vytvoření ani neodpojovat telefon a hned jít na aktualizaci.\nod fantomas6907 15. 9. 2010 17:50\nT-mobilu jsem dal timto pa pa\nVse funguje jak ma!!!!\nod doliva 15. 9. 2010 18:34\nAhoj, nezjišťoval jste nááhodou někdo, jak je to se zárukou při decustomizaci?\nod fantomas6907 15. 9. 2010 18:42\nZaruka je zrejme nadobro fuc!!!\nVyhoda ? Nebudes trapne cekat na pripadnou aktualizaci.\nod doliva 15. 9. 2010 21:51\nNo jo, přece jenom 5 tis jsou peníze... Ale to čekání mě docela štve! Hlavně kdyby mělo přijít Froyo... Mno uvidíme.\nod josr 16. 9. 2010 14:33\nBehem aktualizace se mi nahral nejaky ovladac a pak se napsalo ,ze nejde pripojit\nk mobilu, aktualizace bude ukoncena.\nTak jsem restartoval pocitac a znova spustil aktualizaci, vse probehlo OK.\nUz jsem jednou delal goldcardu na root G1 podle navodu nahore.Vse se povedlo i root G1.\nTed jsem znova goldcard neudelal, protoze po posledni operaci byla vzdy poskodena SD karta.\nNevim proc, postupoval jsem stejne.\nTak jsem na vytvoreni goldcardy pouzil program GoldCard Tool v0.0.5 http://www.klutsh.com\nod fantomas6907 16. 9. 2010 15:33\nJo taky me karta sla vytvorit pouze s GoldCard Tool v0.0.5. Je to rychle a v pohode.\nAktualizace vcetne posledniho updatu prabehla za cca 5min\nNaposledy upravil Snekac dne 20. 9. 2010 23:58, celkově upraveno 1\nDůvod: Poslední příspěvek není nutno citovat\nod Snekac 20. 9. 2010 23:57\nfantomas6907 píše: Zaruka je zrejme nadobro fuc!!!\nRozhodně ne. Pokud bude hardwarový problém tak 100% nemůže být neuznán, pokud SW, pak bude záležet na daném středisku.\n-- 23. 9. 2010 19:31 --\nTak po pár dnech užívání jedině spokojenost. Konečně jsem se zbavil problému s klávesnicí, které občas byly u T-M verze. Ne že by se vyřešilo vše k dokonalosti, ale nic se nezhoršilo.\nod a12190 25. 9. 2010 01:45\nPostupoval jsem podle návodu a už jsem se těšil že už mám vše hotové a během nahrávání nové ROM mi to to asi po 5ti minutách napsalo:\nChyba: Chyby ID zákazníka\nNástroj pro aktualizaci ROM nemůže aktualizovat váš telefon android.\nProsím získejte správný nástroj pro aktualizaci paměti ROM a opakujte akci.\nod josr 25. 9. 2010 05:26\nNemas goldcardu. Udelej ji znova podle navodu, nebo pomoci GoldCard Tool.\nod sinn3r 28. 9. 2010 21:42\nmam wildfire, normalne nie z t-mobile a zaujimalo by ma ci je mozne tam dat android 2.2 a ci to ma dake vyraznejsie vyhody preco sa to oplati robit.\nod Snekac 28. 9. 2010 22:11\nNení to možné, taková verze nebyla pro Wildfire zatím vydána. Musela by to být skutečně neoficiální ROM, pravděpodobně bys našel na xdadevelopers.\nod SteveCZ 29. 9. 2010 21:08\na12190 píše: Postupoval jsem podle návodu a už jsem se těšil že už mám vše hotové a během nahrávání nové ROM mi to to asi po 5ti minutách napsalo:\nJá mám stejnou chybu, delal jsem vše x-krát, goldcard tool proběhl regulérně a zahlásil úspěch\n-- 1. 10. 2010 08:40 --\nBuď přechodem ze systému Win7 na WinXp nebo změnou karty se to vyřešilo. Podstoupil jsem tyto dvě změny najednou (prostě jsem to udělal v práci ), tak nejsem schopen to blíže specifikovat. Jelo to ale jako na drátkách, za 10 minut bylo vše hotové.\nod virtuoso 1. 10. 2010 09:47\ntrochu jsem Googlil a narazil jsem na informaci, že není možné zazálohovat původní ROM pro případ návratu (např. pro případ uplatnění záruky . Chtěl jsem se zeptat, neví někdo jestli opravdu není možné zálohovat původní ROM?\nA ještě, k přeflashování ROMky jsou zřejmě potřeba práva ROOTa? Bude takto přeflashované HTCčko "rooted"?\nod Snekac 1. 10. 2010 21:45\nNa to odborník nejsem, ale domnívám se že nebude mít root. Výsledek by mělo být HTC jako koupené v nezávislé distribuci.


Bania po vážném zranění: Naše hřiště je bezpečné - Litoměřický deník\nLitoměřice - Kluby se přou o stav sportoviště, kde se v sobotu poranil fotbalista Štěchovic.\nNa sobotní zápas v Litoměřicích fotbalisté třetiligových Štěchovic dlouho nezapomenou. Kapitán Michal Švejda po kontaktu s obráncem domácích Patrikem Valentou upadl tak nešťastně na kovovou zábranu za brankou, že mu praskla týlní kost. Má 15 stehů na hlavě a čtyři zlomené krční obratle. Zatím leží v litoměřické nemocnici a čeká na rozhodnutí lékařů, zda ho budou operovat.\nK nešťastné události došlo před poločasem. Švejda vnikl z boku do vápna, Valenta ho v okamžiku, kdy střílel, naremploval a přišel nekontrolovaný pád. „Bylo to otřesné!“ ohlíží se trenér Štěchovic Zbyněk Busta.\nHráč padl na hydrant, který spojuje všechny plotové trubky. „Už několik let poukazuji na to, že hřiště v Litoměřicích má k bezpečí daleko. Všichni mluvíme o volných zónách, a tady? Pod tribunou je zeď a velmi blízko hřišti. Prostě korida,“ zlobí se trenér hostů.\nPředsedu FK Litoměřicko Radka Baniu událost mrzí, ale tvrzení, že je zdejší hřiště nebezpečné, odmítá. „Před každou sezonou prochází stadion důkladnou prověrkou ze strany Fotbalové asociace České republiky. Kontroluje i výběhové zóny,“ říká předseda s tím, že stejné to bylo i před tímto ročníkem. „Kdyby nebylo hřiště vyhovující, tak se asi u nás nehraje třetí nejvyšší soutěž,“ dodává Bania. „Z mého pohledu to byl normální souboj rameno na rameno, bohužel skončil takhle nešťastně.“\nPředsedu ale zarazilo, že záchranka dorazila asi až za 18 minut.\nMluvčí krajské záchranky Prokop Voleník pokládá dojezd sanity za včasný. „Nejbližší sanita mohla být v terénu, v takovém případě nasazujeme další nejbližší sanitu. Chápu, že stres hráčů mohl být velký, ale splnili jsme ze zákona povinný dojezd do 20 minut.“\nBusta se však trochu hněval i na rozhodčího Janocha. Štěchovičtí s ním nemají dobré zkušenosti a teď mají o výčitku víc, že za Valentův zákrok nenařídil penaltu. „Bránícímu hráči nic nevyčítám. To spíš rozhodčímu,“ dodává bývalý kouč prvoligových Bohemians.\nNicméně i jeho nakonec omlouvá. „Sám hned viděl, že je zle, možná v tu chvíli neměl myšlenky na penaltu v hlavě. Vyhrál lidský faktor.“\nBusta ještě v neděli večer se Švejdou hovořil. Hráč zatím zůstane v litoměřické nemocnici, jeho stav je vážný. Komunikuje, může se posadit, nevydrží ale sedět déle než dvě minuty a brní ho prsty. Kouč věří, že se dá dohromady.\n„Lékaři uvažují o operaci, nicméně zatím váhají. Rádi by ho převezli do Motola nebo Střešovic, jenže převoz by mu mohl přitížit. Proto raději počkají,“ popisuje trenér.\nHlavně si přeje, aby Michal Švejda nedělní střet s protihráčem ve zdraví přečkal. „Zápas od jeho zranění už nikoho moc nezajímal, tempo úplně opadlo. Teď si všichni nepřejeme nic jiného než jeho návrat mezi nás,“ dodal trenér Štěchovic.\nAutor: Jaroslav Balvín, Rudolf Muzika


Železný jde od kormidla. Kdo bude řídit růžovou bárku? | NEWTON Media\nŽelezný jde od kormidla. Kdo bude řídit růžovou bárku?\nO konci Vladimíra Železného informovaly ve čtvrtek v poledne téměř všechny online deníky. Informaci jako první přitom přinesl server digizone.eu s odkazem na zdroj obeznámený se situací v TV Barrandov. Tiskové oddělení ani sám Železný dosud tuto informaci nepotvrdili. Server digizone.eu jako první informoval i o příchodu Železného do funkce. Vedení vydavatelství to následující den, tedy 24. října 2013, potvrdilo na tiskové konferenci.\nFoto: Vladimír Železný v roce 2013. Zdroj: Profimedia.cz\nKromě Železného končí ve své funkci i ředitelka programu Markéta Zahradníková. Prozatímní ředitelkou televize Barrandov je Marcela Hrdá z Empresa Media. Již od března přitom televizní diváci mohli zaznamenat první programové změny, které Železný za účelem zvýšení sledovanosti naplánoval.\nCo z toho ovšem vyplývá pro TV Barrandov? Půjde o druhý otřes v krátkém období a není jisté, jestli to takto mladá televize ustojí. Když Vladimír Železný na konci října oznámil, že se ujme kormidla růžové bárky, málokdo tehdy věděl, v jak špatném stavu je loď. Televize měla velké ztráty a nízkou sledovanost. Její zaměstnanci, kteří se báli o svoji budoucnost, se začali na Železného dívat jako na spasitele.\nJak všichni vědí, cesta ke spasení je komplikovaná, proto spousta zaměstnanců nakonec přišla o místo. Železnému se přesto povedlo transformovat dost zoufalou relaci Hlavních zpráv v téměř fungující Naše zprávy. Samozřejmě je možné jim pár nedostatků vytknout, především účast astrologa Antonína Baudyše, ale vzhledem k podmínkám, za jakých zprávy vznikají, je to chvályhodný výkon.\nProgramové změny, které Vladimír Železný po svém nástupu zavedl možná už tak skvělé nebyly. Jeho krok ukončit 30 případů majora Zemana se možná divákům nelíbil, stejně jako konec další socialistické perly Žena za pultem. Železný místo na starší diváky zacílil na ženy ve středním věku. Ačkoli původně uváděl, že TV Barrandov se pod jeho vedením bude orientovat na „Husákovy pravnuky“, nezdá se, že by nekonečná turecká telenovela imponovala náctiletým nebo dětem.\nProč tedy Železný vlastně končí? Řadoví zaměstnanci TV Barrandov byli skutečně překvapeni změnou vedení, o které se ve čtvrtek dozvěděli až z médií. Evidentně ovšem ne všichni. Ještě v únoru se přitom spekulovalo, že ostatní média v koncernu Empresa Media omezí své náklady, aby se hlavní finanční tok mohl nasměrovat do televize. Přejdeme tedy raději k možným důvodům, proč Železný nyní opouští TV Barrandov.\nTři možné důvody odvolání\nPrvní možností je, že i přes změny, které Železný s televizí provedl, je tato stanice dál velice ztrátová. Majiteli mediálního koncernu tak došla trpělivost s neustálým dotováním růžového kolosu a rozhodl se, že ho nechá potopit. První tedy odstranil kapitána.\nDalší scénář představuje Vladimíra Železného v podobě nebohé oběti, kdy po zavedení změn byl odejit, aby se ušetřil jeho plat. Televizi povstávající z popela pak povede někdo jiný, lépe řečeno levnější.\nTřetí možnost počítá s prodejem TV Barrandov. Ještě před dosednutím Železného do ředitelského křesla se dlouze šuškalo o možnosti předání televize Barrandov Andreji Babišovi. Když se pak vedení ujal Železný, spekulovalo se o kamufláži pro případné kupce. TV Barrandov by pod vedením ostříleného televizního matadora vypadala atraktivněji. Popravdě, spekulací a možných teorií je celá řada. Oficiální důvody znají pouze odstupující ředitel Železný a vydavatel Soukup.\nNa závěr si ještě dovolím malou retrospektivu. Pár týdnu po nástupu do funkce ředitele TV Barrandov poskytl Vladimír Železný rozhovor Ondřeji Austovi, kde uvádí, že si dali s Jaromírem Soukupem společný cíl, a to do konce roku 2014 dosáhnout 10% podílu na sledovanosti. Vladimír Železný tohoto cíle s TV Barrandov již jistě nedosáhne a pravděpodobně jej bez Železného nikdy nedosáhne ani TV Barrandov.


Ovládání světel - Elektroinstalace, inteligentní dům, inteligentní bydlení | Stakohome ®\nKonec zbytečně rozsvíceným světlům. Senzory přítomnosti hlídají, zda v místnosti někdo je a pokud je místnost prázdná, do několika málo minut světla vypnou.\nPři příchodu do místnosti ji systém může okamžitě osvětlit. Původní ovládání pomocí vypínačů zůstává samozřejmě zachované. Ne vždy je nutné svítit naplno. Úspory můžete dosáhnout i stmíváním světel, pokud nepotřebujete jejich plnou intenzitu. Stmívat osvětlení je možné od bodových světel až po kompletní osvětlení místnosti a vytvářet světelné scény.\nObr. Ovládání světel a světlených scén (zobrazení na dotykovém panelu, iPad, telefonu, TV atd.).\nSvětla lze ovládat také standardním způsobem (vypínačem) nebo pomocí tlačítek:\nObr.č.2 Roomcontroller - Multifunkční tlačítkový ovladač včetně termostatu (možnost ovládání teploty, osvětlení, žaluzií/rolet, hudby a dalších zařízení - je možné libovolně zvolit). Díky němu minimalizujeme množství vypínačů a ovladačů na jednom místě.\nObr.č.3-4 Multifunkční tlačítkové ovladače, kromě ovládání světel je možnost ovládat žaluzie/rolety, topení atd..\nV různých barevných variantách a designech.\nObr.č.5-9 Multifunkční dotykové vypínače/ovladače (čtyřtlačítka, dvoutlačítko, jednotlačítka). Lze nastavit více barevných podsvícení (dle světla). Kromě světel, lze ovládat také další zařízení – žaluzie, rolety, prvky intelig.elektroinstalace atd..\nVíce designů naleznete zde.\nObr.č.10-14 Roomcontrollery - Multifunkční designové dotykové ovladače včetně termostatu a integrovaného teplotního senzoru. Kromě ovládání světel, stmívání a světelných scén, lze ovládat teplotu, žaluzie, rolety, hudbu). Díky němu minimalizujeme množství vypínačů a ovladačů na jednom místě.


Chcete si život pořádně užít, nebo odmakat? Jak najít rovnováhu mezi bohémem a sucharem | Radio Wave\nJak moc si v životě jde jen užívat a jak to nepřehnat s vážností? O co přichází suchaři a o co bohémové? Co může signalizovat nuda? Dozvíte se v záznamu pořadu\nFoto Siora Photography, Unsplash, CC0 1.0\n„O některé věci v životě prostě přijdeme. Chceme-li se důsledně věnovat určitému zájmu, musíme jiné zájmy obětovat. Bez oběti si asi nedokážeme vážit toho, čemu se věnujeme.“ Jestli jsme zvolili správně a našli rovnováhu mezi užíváním si a pracovním naplněním, se ukáže až s odstupem času. Správnou míru nenalezneme nikde jinde než v sobě. Potřebujme zkušenosti, abychom mohli hodnotit, a univerzální návody neexistují.\n„Bohémové mívají obtíže ve vztazích s nejbližšími. Je dobré se ptát, jakou cenu za užívání si platí rodina. Často také přelétají od jedné činnosti k druhé a u žádné dlouho nevydrží.“ Jakmile nadšení z nového vyprchá a přestane vyvolávat příjemné emoce, pak si najdou něco dalšího. Nový vztah, nový koníček, nové zboží. Platí za to povrchností svého života, od všeho trochu, ale od ničeho dost.\n„Suchaři se mohou bát. Dobrodružství a změn. Ale také toho, co by se stalo, kdyby vypustili zvíře v sobě. Co kdyby se mu nechtělo zpět do klece?!“ Útěk před životem se může projevit tím, že se zašijí v nudné administrativní pozici, kde se po nich vlastně tolik nechce. Na druhou stranu to může být projev hlubokého zájmu o nějaké téma, který je obohacující. I věčné badatele a ty, kteří žijí silnou vášní pro něco, nevědomí nebo možná osud občas zavolá a ukáže jim něco nového, jiného.\nVše, co děláme dokola, se nakonec stane nudou. „Nuda vždy na něco reaguje. Nejhorší je, když je to vnitřní prázdnota. Pak se musíme začít zabývat sami sebou.“ |foto: Jakob Owens, Unsplash,CC0\n„Sebeprosazení se, získávání hmotných statků je příznačné pro první část života. Člověk se rozvíjí a osobnost roste. Kolem 35 roku věku dochází k takzvanému životnímu obratu a člověk by měl začít stáčet pozornost k sobě.“ Užívat si života ve dvaceti nebo ve třiceti nemusí být nic špatného. Přetažená puberta v pozdějším věku ubírá moudrosti. Nejde zastavit čas a být věčně mladými.\nVše, co děláme dokola, se nakonec stane nudou. „Nuda vždy na něco reaguje. Nejhorší je, když je to vnitřní prázdnota. Pak se musíme začít zabývat sami sebou.“ Najednou si začneme klást otázky o smyslu vlastní existence. Po přesahu, po kvalitě a naplnění blízkých vztahů. Pokud jsme se v sobě do té doby „nešťourali“, můžeme být překvapeni, co všechno nalezneme a v jakém neutěšeném stavu. Čím dříve a odhodlaněji se do jarního úklidu zahrady pustíme, tím lépe bude v létě i následující roky vypadat.\nPoslechněte si celý pořad Balanc o zdravé míře užívání si a vážnosti života.


Svědci lokálních událostí spojených s druhou světovou válkou, Svědci lokálních událostí z éry komunismu, Život podél železné opony\nOsvobozování Československa,\tOdsun Němců z ČSR,\tPražské povstání,\tKonec druhé světové války,\tKomunistický převrat v ČSR,\tVznik hraničního pásma při západní hranici Československa,\tVznik zakázaného pásma při západních hranicích Československa,\tMěnová reforma a následné občanské nepokoje\nJeden „dobrý Čech“\n„Odzbrojená německá armáda šla po válce z Prahy do zbraslavského tábora. Lidé s ovázanými hlavami, někteří dokonce lezli po čtyřech. V Chuchli jsme měli takového ,občánka‘, který za války kolaboroval s Němci. Měl chalupu na samotě v lese a jednou jel kolem transport do koncentračního tábora. Dvěma chudákům se nějak podařilo utéct a vlezli mu na půdu. On nejen že jim nepomohl, ale dokonce je udal. A teď chtěl ukázat svoji horlivost a očistit se. Tak si připravil velké poleno a šel k té silnici mlátit ty vojáky po těch rozbitých hlavách. Můj otec sehnal pár kamarádů a šli a ty vojáky bránili.“\nDopadl na tátu\n„Takto na Revoluční gardy vzpomínal můj druh Hans Baier. Přišli tehdy i na Bučinu, kde terorizovali tamní obyvatele. Svolali všechny muže od čtrnácti let do hotelu Fastner, který tam tehdy stál. Začaly výslechy a Hans a jeho otec přišli podle abecedy na řadu jako první. Nejdříve vzali otce. Ostatní čekali ve vedlejší místnosti. Nevěděli, co se vlastně děje. Otec se nevrátil. Potom vzali syna. Šel takovou uličkou, dostal od každého z těch příslušníků pár facek, potom přišel ke stolu, kde seděl člověk, který mluvil plynně česky. Ten mu ukázal těžítko, na kterém byl hákový kříž. Zeptal se ho, co to je. On samozřejmě odpověděl, že hakenkreuz. Dostal ránu. Potom mu ukázal Hitlera a vše se opakovalo. Nakonec mu řekl: ,Ty jsi chodil do gymnázia v Prachaticích. To byla nacistická škola, tam vás vychovávali k nacismu.‘ Potom ho položili a řezali tak, až mu utloukli ledvinu. Zmlátili je úplně k nepoznání a potom je házeli do sklepa. Po schodech jako kus hadru. On stále přemýšlel, kde je táta. V polovědomí slyšel nějaké sténání. Až dopadl přímo na tátu. Druhý den je z toho sklepa vytáhli. Pro podlitiny ani neviděli, sotva šli. Oni jim dali pilu, aby řezali dříví, a celý den museli říkat: Heil Hitler, Heil Hitler, Heil Hitler….“\n„Franz Pösl bydlel v lese, na samotě, nedaleko Zlaté Studny. Měl toho na kontě už hodně a tušil, že je v nebezpečí. Že když někoho chytnou a budou ho mlátit, že ho prozradí. To se také stalo a přijeli pro něho. Protože věděli, že je to starý pašerák, fyzicky zdatný a odvážný a je schopen jim utéct, vymysleli takovou léčku. Přišli za ním, že zapadli v lese a že by potřebovali, aby jim půjčil prkno. On jim nějaké přinesl a oni řekli: ,Tak vás zatýkáme.‘“\nNení tu ještě tatínek!\n„Věděli jsme, že velká ozbrojená síla do Chuchle teprve přijde. Někoho napadlo, že nad Chuchlí je opuštěný lom a šachty, a dal příkaz, aby se tam všichni obyvatelé přesunuli a ukryli. Na to mám také nepěknou vzpomínku. Můj otec byl tehdy někde na barikádách a maminka právě dávala vlasovcům, kteří k nám přišli, u nás doma pít. Tak já tam byla sama, s ostatními dětmi a netrpělivě jsem na ně čekala. Ten lom byl od nás vzdálen asi půl druhého kilometru, směrem na Slivenec. Organizovali to tam důstojníci československé armády. Už bylo šest hodin večer a rodiče stále nikde. A ti důstojníci stále opakovali, že už musí vchod do té šachty nechat zavalit, aby se tam Němci, až přijdou, nedostali. Už se i stmívalo. Konečně přišla maminka. Vezla na dřevěném vozíčku naše věci. Peřinu, polštář a jeden kufr s nějakým jídlem. Já už šílela, stále jsem za těmi důstojníky chodila a prosila: ,Prosím vás, ještě to neodstřelujte! Já tu stále nemám tatínka!‘ Oni tedy otáleli a tatínek konečně přišel. Museli už utéct před obrovskou přesilou. Tady nakonec někomu došlo, že odstřelit to, zatarasit ten vchod není možné. Že ta šachta není tak prozkoumaná, že není jisté, zda se tam ti lidé neudusí apod. Tak to nechali otevřené. V půl jedné v noci se zdola ozývala střelba. A k mému otci se dostala zpráva, že je na seznamu těch, které budou popravovat. Že už se to chystá. Ty Němce do Chuchle pozvala nějaká paní Baráčková. To byla česká Němka, fanatická nacistka. Komunikovala s Němci nějakou vysílačkou a o všem je informovala. Tak přišla armáda, vytáhla lidi z té šachty a nastolila stanné právo. No a ti, o kterých se vědělo, že bojovali na barikádách v Praze nebo tady na dostihovém závodišti, že budou popraveni. Otec se to ale včas dověděl. Tak jsme na nic nečekali, vzali jsme vozík a utíkali z Chuchle pryč. Na Slivenec, Ořech a dál.“\nJak jsem se naučila modlit\n„Otec za války zešedivěl. A já jsem se naučila velmi intenzivně se modlit. Protože jednou šel tatínek sám do Petschkova paláce. Bylo to tak: V domě s námi bydlel jistý pan Mašek, který se nejrůznějšími úskoky a udáními na otce snažil získat náš byt. Tatínek jezdil do práce s nějakým panem Bláhou, také z Velké Chuchle, který se za války přihlásil k nacistům a byl potom úředníkem v Petschkárně. Když spolu jednou stáli na Václavském náměstí a pozorovali příjezd Hitlera, otec pronesl: ,Kdybych měl kulomet, tak by tu bestii tady skolil, ať by se dělo cokoliv.‘ Ten pan Bláha ale odvětil, ať před ním už něco takového nikdy neříká. Nic dalšího s tím naštěstí nedělal. Tak otec za ním jednou do té Petschkárny šel. On si zřejmě, jako každý nacista, pěstoval ,svého židáčka‘, zadní vrátka, kdyby Německo padlo. Ten místo Maškem navrhovaného zatčení poslal otce domů a naopak jeho, pro excesy s vydíráním položidovských rodin, odsunul na rok z Prahy.“\nZajímalo by mě, zda by dnešní lidé byli ochotni obětovat se pro druhé, jak tomu bylo v mnoha případech za nacismu a za komunismu\nKvěta Pěničková v šesti letech\nzdroj: archiv Květy Pěničkové\nKvěta Pěničková se narodila 26. března 1934 jako jediné dítě sklenáře Františka Vody z Velké Chuchle. Za druhé světové války a zejména ve dnech Pražského povstání prožila spolu se svými rodiči řadu dramatických situací, například vyhlášení stanného práva a popravy obyvatel Chuchle. Po únoru 1948 se otec stal obětí znárodnění a šikanování někdejších živnostníků a Květě bylo znemožněno vysokoškolské studium. Celou rodinu tyto křivdy a temná atmosféra té doby hluboce zasáhly. Kromě odporu ke komunistickému režimu se tehdy již čtrnáctiletá Květa začala zajímat o příběhy lidí prchajících před komunismem na Západ, které slýchala ve vysílání Svobodné Evropy. Zájem o uprchlíky, převáděče, agenty a celou problematiku železné opony jí zůstal na celý život. Aktivity pamětnice vyvrcholily tím, že se stala jedním z iniciátorů a organizátorů umístění pomníku převáděčům nedaleko Františkova u Kvildy. Za léta svého pátrání a zkoumání navázala s aktéry těchto událostí řadu osobních nebo korespondenčních přátelství a jejich i vlastní vzpomínky nám nyní předává.\nKvěta Pěničková v lednu 2014\nzdroj: Michelle & Karel Hejčovi\nBučina - takto vypadala železná opona\nBučina - pohled na svobodu\nPomník převaděčům u Františkova u Kvildy\nFrantiškov - skalní útvar Pivní hrnec - zde na Kiliána čekali\nPohled z plošiny Pivního hrnce do údolí\nKvěta Pěničková v šestnácti letech\nKvěta Pěničková s Hansem Baierem\nTatínek Květy Pěničkové


Odsávačka - když nebudu kojit - Diskuze - eMimino.cz\nBohužel ze zdravotních důvodů nemohu kojit… Budeme mít první miminko a nevím jak to funguje bez kojení… Budu potřebovat odsávačku? jaká je nejlepší, když se nekojí? jak to vlastně funguje? Děkuji moc za rady..\nPokud jste rozhodnuta dítko krmit mateřským mlékem a né umělým, tak doporučuji medelu swing.\nA tady máte video, jak to funguje:\nZáleží jestli nechceš kojit jako vůbec (že z nějakého důvodu miminko tvoje MM nebude moct) - v tom případě ti lékař už v porodnici může dát tabletku, aby se vůbec nerozběhla laktace a odsavačku potřebovat nebudeš. Pokud jen nebudeš kojit „fyzicky“, ale chceš ostříkávat o miminku dávat tvoje mléko z lahvičky, tak doporučuju dvoufázovou elektrickou odsávačku (já měla např. Medela Swing - mám mimča narozená předčasně, tak jsem potřebovala na rozkojení) ale je jich víc druhů, i např co ti odsávají z obou prsou naráz, což je hodně úspora času, ale zase vyšší pořizovací náklady. Většinou se ale tento způsob krmení bohužel nepodaří udržet moc dlouho a pokud mimčo vůbec nesaje z prsu, mléko se postupně ztrácí.\n@Sofi87 už v porodnici dostaneš něco na zastavení laktace. Odsavacka je podle mě zbytečná\nDěkuji za odpovědi. Bohužel kojit nemohu vůbec. To jsem nevěděla, že existují tablety na zastavení laktace. Jsem ráda, že jsem se to dozvěděla.. Ještě bych si zbytečně kupovala odsávačku


Aktuální informace nám podala vedoucí Domova mládeže na Jirkově Marie Rojíková. „Kapacita našeho domova je 65 lůžek, v případě velkého zájmu ji můžeme bez problému navýšit až na 75 lůžek. V současné době zde máme ubytováno 48 až 50 dětí. Ze zrušeného internátu SZeŠ k nám přišlo 14 studentů, z toho devět chlapců a pět děvčat. Další dva přišli do prvních ročníků,“ vypočítává Marie Rojíková. V současné době jsou tedy na Jirkově ubytováni žáci zdejší integrované střední školy, dále Střední průmyslové školy Rakovník, SZeŠ a MOA. „Všichni jsou zde spokojení, nezaznamenali jsme žádnou stížnost, žádný kázeňský ani jiný problém. Vše proběhlo přirozeně a v naprostém klidu,“ dodává Marie Rojíková.\n„Pokud bych hodnotil celou budovu naší školy, je domov mládeže určitě její nejhezčí částí. Pokoje jsou I. kategorie, máme je vybavené moderním nábytkem, studenti mají k dispozici jednu místnost s počítači připojenými na internet, posilovnu, kulečník, stolní fotbal. Pokud se nám podaří získat ješně nějaké peníze, umožníme jim internetové připojení na jednotlivé pokoje,“ doplňuje kolegyni ředitel školy Karel Mencl a podotýká, že do pracovního poměru přijali i vychovatelku Libuši Polákovou ze zrušeného domova mládeže SZeŠ. „Také obavy z dlouhé cesty do školy se ukázaly jako liché. Pohodlnou chůzí se to dá zvládnout za 15 až 20 minut. Sám jsem si to osobně vyzkoušel a bez úhony na zdraví jsem to přežil. Takže těm mladým to nemůže dělat vůbec žádné problémy,“ směje se ředitel ISŠ Na Jirkově.