navštívených stránek: 34552672 | 2020\nOrganizace FSC ČR dnes zahájila sedmý ročník fotografické soutěže „Není les jako les“, která patří k největším soutěžím s environmentální tématikou v České republice. Hlavní tématem letošního ročníku jsou aktuální negativní dopady klimatických změn na české lesy a možnosti zapojení veřejnosti do jejich řešení. Jednou z nich je odpovědná spotřeba a výběr dřevěných výrobků z přírodě blízkých či šetrně obhospodařovaných lesů, např. s logem FSC (Forest Stewardship Council). Tak se každý z nás může zastat lesů, které lépe odolávají nepříznivým změnám klimatu, suchu či kůrovcové kalamitě. Účastníci mohou soutěžit ve třech kategoriích o fotoaparáty a další ceny v celkové hodnotě 80 000 Kč od partnerů soutěže – společností Canon, IKEA Purchasing Services Czech Republic a Manfrotto.\nV uplynulých letech se do fotosoutěže zapojilo přes 6000 soutěžících, kterým není stav českých a světových lesů lhostejný. Jednou z cest, jak lesům pomoci, je rozšíření přírodě blízkých forem lesního hospodaření, které v ČR dlouhodobě prosazuje i organizace FSC (Forest Stewardship Council). Toto hospodaření využívá v lesích přirozených procesů a obnovy, omezuje holoseče a vytváří odolnější porosty s vyváženou druhovou skladbou, které jsou schopny lépe odolat suchu a kalamitám.\nV posledních letech si důležitost lesů při ochraně klimatu a vhodného způsobu lesního hospodaření stále více uvědomuje i široká veřejnost (jak ukázal také sociologický výzkum CVVM, který si nechalo zpracovat FSC ČR ). Zastat českých a světových lesů v boji s klimatickou změnou se pak může každý například výběrem výrobků ze dřeva či papíru, které pochází z odpovědných a certifikovaných zdrojů, jako je FSC.\nHlavním partnerem fotosoutěže je společnost Canon, dalšími partnery jsou česká zastoupení společností Manfrotto a IKEA Purchasing Services. Mediálního partnerství se zhostil časopis Digitální Fotomagazín.\nFotosoutěž „Není les jako les“ se i letos uskuteční na podzim od září do listopadu, což je ideální období k návštěvě pestrobarevných lesů, jejichž krásu a rozmanitost mohou soutěžící zachytit na fotografiích. Zasílat snímky mohou soutěžící až do 3. listopadu 2019.\n1) Zastaň se lesa\n2) Zastaň se dřeva\n3) My mezi stromy\nNa soutěžící čeká celkem devět cen, které obdrží autoři fotografií na prvních třech místech v jednotlivých kategoriích. Výběr vítězných fotografií bude v rukou odborné poroty z řad profesionálních fotografů a zástupců partnerů fotosoutěže. Vítězové se mohou těšit na digitální zrcadlovky Canon EOS, fotopříslušenství Manfrotto a dárkové kupony v hodnotě 8000 Kč pro nákup v prodejnách IKEA od společnosti IKEA Purchasing Services (Czech Republic) spol. s r.o.\n„V uplynulých letech se mnoho lesních správců a vlastníků společně s významnými společnostmi na poli výroby produktů ze dřeva přesvědčilo o důležitosti šetrného lesního hospodaření a odpovědné spotřeby. Rádi bychom ale nyní ukázali i veřejnosti, že má možnosti, jak přispět k ochraně nejen českých lesů a může jí věnovat pozornost například při výběru výrobků ze dřeva,“ dodává ředitel FSC ČR Tomáš Duda.


Advokátské procesy tisíciletí: Konec soudního středověku a mohl by se konfident Sabina stát premiérem? — HlídacíPes.org\nUzavřel Jan Polák z Jistebnice s ďáblem formální smlouvu? Ilustrační foto: Profimedia\nNapsal/a Aleš Rozehnal 1. srpna 2021\nProces s Janem Polákem (1756)\nProces s pastýřem Janem Polákem z Jistebnice, jehož jméno dnes již zcela zapadlo, je významný tím, že tímto procesem symbolicky skončil v myšlení soudců a představitelů právní vědy středověk.\nJan Polák byl obviněn z čarodějnictví, protože údajně způsobil uhynutí několika volů a koní a očaroval krávy, které dojily místo mléka krev, k čemuž se při mučení doznal.\nJistebnický soud odsoudil Jana Poláka k trestu smrti, nicméně pražský apelační soud tuto věc vrátil soudu zpět s tím, že má být prokázáno, zda Polák uzavřel s ďáblem formální smlouvu, kdo Poláka naučil čarovat a přikázal soudu nižší instance najít na jeho těle pekelné znamení.\nPolák byl nakonec i přes nedostatek důkazů odsouzen k trestu smrti, nicméně mu byly přiznány polehčující okolnosti a doporučeno zmínění trestu na pět let nucených prací, což se také stalo. Nejvyšší soud ve Vídni tento trest snížil na tři roky a případ byl předán ke konečnému posouzení císařovně Marii Terezii. Císařovna vyslovila nespokojenost s prací soudů a nařídila, aby byl Jan Polák zcela osvobozen. Zároveň nařídila, že žádný soud v jejích zemích nesmí zahájit proces pro čarodějnictví.\nProti tomu se však postavil Nejvyšší soud ve Vídni, podle kterého byl Polák odsouzen podle platných zákonů a v souladu s převládajícími názory teologů, kteří čáry a kouzla považují za realitu. Císařovna sice nesouhlasila, ale nakonec trest nucených prací potvrdila, byť pouze na dva roky. Na základě této kauzy císařovna vydala Artikul o čarodějnictví, kterým nařídila, aby soudy sice uvěznily a vyšetřily osobu obviněnou z čarodějnictví, ale aby nebyla mučena.\nSoudy také nemohly vynést rozsudek, ale musely případ postoupit přímo císařovně. Císařovnu kauza také přiměla k myšlence rekodifikace trestního práva v otázce trestného činu čarodějnictví. Předseda rekodifikační komise hrabě Michael Jan Anhalt, který byl zároveň prezidentem vídeňského Nejvyššího soudu, však sám byl stoupencem existence tohoto trestného činu, a proto k žádné rekodifikaci nedošlo a trestný čin čarodějnictví byl obsažen i v tereziánském trestním zákoníku, jehož součástí se nicméně stal Artikul o čarodějnictví.\nText vyšel v naší publikaci Mapa české justice. Pořízením publikace podpoříte projekt HlídacíPes.org ZDE.\nProces s Karlem Sabinou (1872)\nProces s Karlem Sabinou má tu zvláštnost, že soudem zde nebyla žádná instituce zřízená státem, která by vykonávala státní soudní moc, ale soudem se stal samozvaný tribunál elity českého národa nazvaný „národní soud“, který chtěl Karla Sabinu potrestat za jeho spolupráci s tajnou policií.\nKarel Sabina byl na toto kvazisoudní přelíčení vylákán lstí, když byl pozván pražským advokátem doktorem Janem Kučerou na návštěvu.\nČleny tribunálu byla intelektuální smetánka tehdejší doby. Kromě již zmíněného hostitele dr. Jana Kučery v něm zasedli i dr. Julius Grégr, vydavatel a majitel Národních listů a poslanec českého sněmu, Vítězslav Hálek, básník, redaktor Národních listů a dalších časopisů, Jan Neruda, básník a redaktor Národních listů, Josef Barák, novinář, vydavatel časopisu Svoboda, odpovědný redaktor Dělnických listů, spisovatel a politik, August Švagrovský, majitel realit z Roudnice, vydavatel časopisu Říp, a Emanuel Tonner, bývalý poslanec českého sněmu, profesor dějepisu.\nObžaloba byla součástí tribunálu a vedl ji dr. Grégr, který předložil Karlu Sabinovi jeho konfidentskou zprávu o bulharském studentu Vasilu Dimitrovu Stojanovovi. Zprávu zřejmě získal z policejního spisu od propuštěného policejního úředníka.\nKarel Sabina se po konfrontaci s jeho ručně psanou zprávou zhroutil. Následně se doznal a tvrdil, že to byla jeho jediná zpráva.\nTribunál mu však neuvěřil a rovnou vyřkl trest, který spočíval v tom, že se buď do osmi dnů vystěhuje z Čech do ciziny a celá věc zůstane utajena, nebo přinesou noviny prohlášení, že je policejním agentem.\nKarel Sabina, pokládaný za jednoho z největších odpůrců Rakouska, rozsudek přijal a odstěhoval se do Drážďan. Členové tribunálu ale svůj slib nedodrželi a záhy po Sabinově odjezdu přinesl list Česká koruna informace o Sabinově odsouzení a zradě. Sabina zároveň dostal neformální titul zrádce národa.\nKdyž se to Sabina dozvěděl, rozhodl se, že v emigraci nezůstane, že se do Prahy vrátí. Po návratu podal na členy „národního soudu“ žalobu pro přečin veřejného násilí. Vydal také publikaci s názvem Obrana proti lhářům a utrhačům, ve kterém svým odpůrcům nevybíravě nadával a kromě např. kreténů je označoval i jako zelené papoušky.\nLidé mu však neuvěřili a z národa byl vyobcován jako zrádce. Psal pod pseudonymem, ze svého bytu skoro nevycházel, a když, tak pouze v přestrojení. Po pěti letech tohoto bědného života zemřel.\nKarel Sabina měl smůlu, že žil v době, v jaké žil. Kdyby se stal konfidentem tajné policie o nějakých 140 let později, mohl se stát i premiérem.\nDěkuji za zajímavou analýzu, ovšem právě na případu Sabiny je vidět že by se tím premiérem nestal, ani dnes..\nZa účast na (prohrané) revoluci 1848 odsouzen c.k. úřady k trestu smrti, zmírněno na dlouhý žalář, po 8 letech „milostivě“ propuštěn, ovšem i nadále neustále sledován policií, jeho články do novin cenzurovány, s rodinou žil v bídě, s rizikem že ho policie za každou maličkost zase zavře. A za takové situace tedy uzavřel s c.k. policií tajnou dohodu o spolupráci, kterážto navíc, jak zmíněno, brzy zveřejnila.\nKdyž to srovnáme s tou situací o století později, právě takových lidí (spíše obětí režimu ) se v polistopadové politice v nejvyšších pozicích prosadilo strašně málo..\nAleš Rozehnal typicky vybírá, co se mu hodí. Ani zmínka o těžké sociální situaci Karla Sabiny, o tom, že mu elita národa nepomohla a nezachránila jeho a jeho rodinu před hladověním, když se dostal do nepřízně a tlaku habsburského režimu, a fakticky ho tak vehnala do náruče rakouské teroristické policejní mašinérie. Snad to vše nepsal jen proto, aby bez důkazů a konkrétních faktů označil za konfidenta o „140 později“ nějakého premiéra. Historie nemůže přece být pouhou hračkou a plastelínou pro politické hříčky a pletichy současnosti.\nFaktem je, že za čarodějnické procesy nám zatím římskokatolická církev nedala žádné odškodné. Jen šumpersko – velkolosinské procesy přitom představují škodu, která při úročení jedním procentem značně převyšuje částku, kterou dostala římskokatolická církev v rámci „restitucí“. A protože existují seznamy knih, spálených třeba Koniášem, dala by se odhadnout i tahle škoda (jejich ceny by se z různých katalogů a dražeb vytáhnout daly, i s opravou, že když by se jich zachovalo víc, šly by ty ceny dolů, na to existují postupy).\nCírkev ani neprojevila cenu vrátit to, co nakradla, protože např. část těch zabavených knih nebyla spálena ale dodnes leží v církevních knihovnách, vč. Vatikánu.\nTaky bychom mohli na církvích, které se hlásí k husitskému odkazu, vymáhat náhrady za škody, způsobené řáděním husitských „božích bojovníků“ v našem království. Za vyvrácení velkomoravské říše Huny by také mohlo Maďarsko něco dát, když se k jejich odkazu hlásí, no ne? A co vybití polabských Slovanů císařem Karlem? Němci se k císaři hrdě hlásí, my zase k odkazu našich slovanských předků, tak ať Germáni platí!\nOK. Sám tím ovšem předvádíte nesmyslnost a škodlivost tzv. „církevních restitucí“.\nA, mimochodem, pokud by ŘKC aktivně poskytla přístup k nakradeným dokumentům, rukopisům knih apod. (mnohé jsou unikáty a mimo její knihovny se nedochovaly), pak by si asi vysloužila jiné nazírání na sebe.\nJen drobnou poznámku… Tu (Velko)moravskou říši nerozvrátili, resp. k jejímu pádu nepřispěli Hunové, k jejichž odkazu se Maďaři skutečně tak nějak hlásí (a jak se taky připomíná, proto i dávají často svým dětem jméno Attila), ale přímo již samotní Maďaři, kteří přitáhli do Podunají koncem 9.století pod náčelníkem Arpádem…


Petra Faltýnová se nahoty nebojí, ukázala poprsí i zadek - iDNES.cz\n6. ledna 2014 0:10, aktualizováno 0:10\nModelka Petra Faltýnová, která je údajně po vztahu s Leošem Marešem opět single, umí dráždit. Důkazem jsou snímky z kalendáře, pro který zapózovala s dalšími kolegyněmi. Oproti nim se ale nebála ukázat téměř všechno.\nPetra Faltýnová se nebojí dráždit | foto: koláž iDNES.cz / Automyčka Express / Jaroslav Urban\nNejnovější fotografie Petry Faltýnové budou k vidění v kalendáři Automyčky Express, jež kvůli realizaci kalendáře neváhala uvolnit pořádný rozpočet. Sedm modelek, exotický ostrov Bali a další členové týmu mluví za vše.\n"Nejradši mám fotografii, jak Tereza Fajksová tahá v rybářské sítí namotanou Petru Faltýnovou. Ono to vypadá jako sranda, ale musím říct, že tam málem Petra vypustila duši," říká fotograf Jaroslav Urban.\nPodobných "problémů" bylo údajně víc. "Nejdramatičtější bylo focení titulní fotografie kalendáře, kde všech sedm modelek pózovalo pouze v kalhotkách, čímž vzbudily pozornost místních domorodců tak, že se muselo focení přerušit na dvě hodiny, než dorazila policie," přiznal fotograf.\nV kalendáři se kromě Faltýnové a Fajksové objeví i Adéla Vartová, Gábina Kořínková, Lenka Olbertová či letošní finalistky České Miss Kristýna Svobodová a Simona Dvořáková, což je mimomochodem přítelkyně Mirka Topolánka mladšího.\n"Pracovala jsem zrovna v Istanbulu, když mi Jarda Urban zavolal a říkal: 'Simi, za dva týdny letíme na Bali fotit kalendář, jedeš?' Zajímaly mě pouze tři věci - jaká jede parta, jestli fotky nebudou nahé a jaký je honorář. Všechno bylo podle mých představ," uvádí Dvořáková.\nRealizační tým kalendáře na společné fotografii\n"Někdo by si mohl myslet, že dvacet dnů na Bali bude dobrá dovolená. Ale pravdou je, že jsme pracovali od rána do noci každý den, na odpočinek či koupání v moři nebyl čas a podmínky byly někdy velmi náročné," dodala Dvořáková.\nKalendář hodlají autoři vypustit do světa 15. ledna, kdy se slavnostně pokřtí v centru Prahy.\nKřest loňského svůdného kalendáře s Faltýnovou:\nTémata: Petra Faltýnová, Kalendář, Leoš Mareš, Bali, Simona Dvořáková, Tereza Fajksová, Mirek Topolánek, Česká Miss, Istanbul, celebrita, nahota, rozpočet


Oblastní odbočka Semily - Zmáknuto - Akce v říjnu 2008\nVe čtvrtek 2. října jsme se sešli k dokončení našeho výtvarného dílka, a to k výzdobě keramických hrníčků sušenými květinami. Jak jistě víte, před týdnem jsme si vyrobili z keramické hlíny malé hrníčky, které jsme nechali volně uschnout.\nPo týdnu byly naše výrobky dostatečně suché, a proto jsme se mohli pustit do jejich výzdoby. Nejdříve jsme vyplnili hrníčky aranžovací hmotou. K výzdobě jsme měli připravené různé suché květinky a rostlinky, které jsme postupně zapichovali do měkké hmoty. Fantazie pracovala na plné obrátky, neboť co ozdobený hrníček, to jiné uskupení květinek. Některé naše floristické výrobky byly ponechány na výzdobu naší klubovny.\nMusím podotknout, že výtvarnou dílnu vede pracovník TyfloCentra pan Pavel Bureš a jeho vždy dobře připravená činnost je v naší odbočce oblíbená a pokaždé s dobrou účastí nejen z řad našich členů, ale i z jiných organizací.\nOpět jsme se sešli k vytváření pokrmů studené kuchyně, a to k vynikajícím plněným paprikám. Jak je vidět, o tuto atraktivní akci začíná být velký zájem, neboť zájemců o předvedení kuchařského umění přibývá. Sešlo se nás celkem 14 kuchařinek a kuchařů nejen z naší odbočky, ale i ze sousedního Centra pro zdravotně postižené.\nVybrali jsme jednoduchý recept, a to paprikové lusky plněné pomazánkou z tvarohu, másla, nivy, atd. (viz náš recept), které se konzumují za studena.\nA zase se jednotlivé části přípravy rozdělily mezi kuchařinky a kuchaře tak, aby se každý podílel na výrobě. Aby šly naplněné paprikové lusky lépe naporcovat, daly se na 20 minut do ledničky, aby si odpočinuly a pořádně zatuhly.\nManželé Hanušovi nás mile překvapili svojí vynikající masovou pomazánkou, kterou připravili doma a přivezli s sebou. Namazaná na krajíčkách veky byla vynikající a všem chutnala. Tak nám příjemně uplynula doba, než se zamrazila tvarohová směs v paprikách. Pak konečně došlo na náš gastronomický výrobek. Nejdříve jsme papriky nakrájeli na přiměřená kolečka, naservírovali je na talířky, ozdobili kolečkem rajčete a mohlo se nosit na stůl. Při pohledu na tu krásnou mozaiku, kterou nakrájené papriky vytvářely, nám nezbylo nic jiného, než se pustit do ochutnávky.\nVzhledem k velkému množství nasbíraných poznatků a videomateriálu byla přednáška MUDr. Holuba o jeho další cestě po Asii rozdělena do dvou částí.\n16. října nám pan doktor představil dva státy. Nejdříve pohovořil o Thajsku, a to o obyvatelích a kultuře, o náboženství, kde převládá buddhismus, dále jsme na videoprojekci zhlédli nádhernou přírodu, navštívená města s honosnými chrámy a kulturními památkami, parky s exotickými stromy a keřovými porosty a hlavně květiny hýřící všemi barvami. Dále život ve městě, dopravní ruch s nadvládou kol a mopedů, tržnice se zemědělskými výrobky a produkty - hlavně ovocem, zeleninou, drůbeží a rybami. Na těchto tržnicích se dá zakoupit i hotová jídla, anebo si vybrat suroviny a být přítomný při přípravě menu.\nPotom Dr. Holub pohovořil o Vietnamu. I zde jsme zhlédli mnoho zajímavostí- nádhernou přírodu, řadu kulturních památek, buddhistické chrámy a rušný život v ulicích, kde i zde převládají mezi dopravními prostředky kola a mopedy. Vietnam byl dříve rozdělen na severní a jižní část. Severní část ovládalo Rusko a Čína a jižní část USA. V letech 1964 až 1973 vedly USA proti Vietnamu válku, kde se snažily ovládnou severní část. Byly to urputné boje, nejen proti vojákům, ale i proti civilním obyvatelům. Na protest americké veřejnosti byla vláda donucena stáhnout část svých vojáků z Vietnamu, ale bombardování pokračovalo ještě začátkem roku 1973. V polovině roku 1973 byla válka ukončena. O dva roky později v roce 1975 byl Vietnam znovu sjednocen a dnes je to socialistický stát.\nDruhá část přednášky, kdy navštívíme Laos a Kambodžu, se uskuteční 13. listopadu opět v klubovně odbočky SONS.


Luxusní damaškové povlečení Orient Red s exotickým kašmírovým vzorem\nLuxusní Damaškové Povlečení Orient Red\nNezaměnitelné, detailně propracované luxusní damaškové povlečení Orient Red ze 100% česané bavlny, vyrobené v České republice.\nBohatý kašmírový vzor evokuje exotiku východních dálek a do Vaší ložnice vnese jemný boho styl, v kombinaci se sytými barvami očekávejte explozi nespoutané energie a luxusu.\nPovlečení je s úpravou Easy Care což v praxi znamená, že se nemusí žehlit, pokud se ale pro žehlení rozhodnete, povlečení neuškodíte, naopak zvýšíte jeho lesk a hebký omak. Samozřejmostí je praktické zapínání na zip.\nNezaměnitelné, detailně propracované luxusní damaškové povlečení Orient Red ze 100% česané bavlny, vyrobené v České republice. Bohatý kašmírový vzor evokuje exotiku východních dálek a do Vaší ložnice vnese jemný boho styl, v kombinaci se sytými...\nLuxusní Damaškové Povlečení Callisto


Inspiromat k informatickému myšlení\nPakliže se chcete do tématu informatického myšlení ponořit více, ať už sami či společně se svými dětmi, nabízíme průběžně aktualizovaný a doplňovaný přehled různých informačních zdrojů. Najděte si to, co vás nejvíce zajímá, a začtěte - zakoukejte - zaposlouchejte - zakódujte se!\nVyzkoušejte si sami nebo se svými dětmi první i pokročilé krůčky v programování. Zvládne to každý a je to zábava! V seznamu najdete také stránky iniciativ, které nabízí větší množství tématických workshopů a kroužků pro děti a tématické účty na sociálních sítích.\nHračky a deskovky\nChcete pořídit svým dětem zajímavý dárek? Zkuste si prohlédnout ty, které podle nás dobře rozvíjí informatické myšlení, třeba vás některá zaujme.\nNabízíme přehled mobilních aplikací, které se věnují informatickému myšlení. Vyberte si aspoň jednu a vyzkoušejte ji.\nKnižní tipy pro dospělé i dětské zvídavé čtenáře, kteří se do informatického myšlení chtějí zakousnout a začíst.\nPřehled tématických videí o tom, co je to informatické myšlení, jak ho pojali v některých školách, nebo proč je pro dnešní společnost tak důležité. Nemáte-li mnoho času a přesto chcete vědět víc, jsou videa ideální cestou, kde lze začít.\nPřehled zajímavých článků o informatickém myšlení z nejrůznějších zdrojů a s nejrůznější optikou.\nZvlášť nabízíme inspiromat pro učitele, ve kterém najdou zajímavé české i zahraniční zdrojové portály se vzdělávacími materiály k informatice, vzdělávání sami pro sebe a další.\nNabízíme přehled informatických soutěží, do kterých se můžou zapojit leckdy i ti nejmenší. Doporučte některou vaší škole.


Šťastný domov trojčat – KLDR, Korejská lidově demokratická republika, Společnost česko-korejského přátelství Pektusan, severní Korea, KĽDR, Kórejská ľudovodemokratická republika, severná Kórea, Kim Čong Un\nV současné době vyrůstají v Pchjongjangském dětském domově, postaveném v říjnu 2014 na břehu malebné řeky Tedong, šestera trojčata. Každá trojčata zde mají několik matek; jsou to sestry a lékařky, které jsou zodpovědné za jejich zdraví a ošetřování.\nJak se říká, narození znamená mnoho, ale výchova je více. Starají se o trojčata s takovou mateřskou náklonností, že je děti nazývají matkami. Každý měsíc měří výšku a hmotnost trojčat a vypracovávají plány řízení výživy pro každé dítě v těsné konzultaci s odborníky.\nTrojčata procházejí každé čtvrtletí lékařskou prohlídkou v dětské nemocnici Okrju, která je také zodpovědná za jejich zdraví. Jakmile je objeven abnormální příznak, jsou přijata do nemocnice a poté je jim poskytnuta intenzivní péče. Zaměstnanci dětského domova se také snaží najít talent dětí, sledujíce jejich růst.\nKdykoli jejich rodiče navštíví dětský domov, rostoucí trojčata jim přinášejí potěšení. Otec tříletých trojčat – chlapců Won Kang Song, Won Kang De a Won Kang Guk – řekl: “Obával jsem se o jejich zdraví těsně po jejich narození. Ale nyní jsou v dobrém zdravotním stavu díky personálu Pchjongjangské porodnice a Pchjongjangského dětského domova a nevím, jak jim dostatečně poděkovat.”\nMun Kwang Bong\nfoto Hong Kwang Nam\nČasopis “Korea” (“Čoson”) č. 757, 2 / čučche 108 (2019), http://www.korean-books.com.kp


Nazouváky QUAZI - QZ-22-02-000197 101 - Vycházkové - Nazouváky - Nazouváky a sandály - Dámské - eobuv.cz\nNazouváky QUAZI - QZ-22-02-000197 101\nNazouváky značky QUAZI. Solidní svršek - přírodní kůže (useň) - lícová. Podpatek o výšce 1,5 cm. Komfort nošení zvyšuje vložka z kůže. Podešev z kvalitní syntetický materiál. Střih zdobí detail: stříbrný kov. Obuv vhodná por každodenní použití.


Víme, proč může být Dacia levná: První postřehy z autosalonu v Mnichově - Automix.cz\nBěhem prvního tiskového dne autosalonu v Mnichově se ve světových premiérách představila řada vozů. Jen málokterý z nich bude ovšem brzy ke koupi.\nJednou ze světových premiér na IAA v Mnichově je koncept Volkswagenu ID.Life | Foto: Radek Pecák\nI když Dacia není v Německu zdaleka tak úspěšná jako třeba u nás, každý návštěvník mnichovského autosalonu se s jejím novým modelem Jogger musel seznámit ještě dříve, než prošel do výstavního areálu. Rumunská automobilka totiž jeden ze svých stánků (druhý pak má v centru města na veřejném prostranství) umístila před hlavní vchod do výstaviště.\nNa to, jak to vypadalo, a jak vyhlížela auta vystavovaná uvnitř, se můžete podívat do naší komentované fotogalerie.\nSamozřejmě jsem neodolal a automobil, který jsem zatím mohl vidět jen na fotografiích, jsem si důkladně prohlédl. A pochopil jsem, proč i největší z nabízených modelů této značky může být k dostání s cenovkou pod hranicí 400 000 Kč.\nDůvodů je řada. Mezi ně ale patří například důsledné využívání dílů i celých částí vozů, které již byly zkonstruovány dříve. Třeba právě Jogger má přední část ze Sandera. Dalším důvodem je to, že se nepouští do zbytečně drahých a složitých prvků výbav. například sedačky ve třetí řadě se ještě dají jak překlopit, tak také vyjmout, ty ve druhé řadě už ale můžete jen překlopit směrem dopředu. A konečně - daří se jejím lidem nacházet překvapivé úspory. Například na Joggeru na jeho zadní partii zcela chybí logo automobilky a plastická písmena vyjadřující název vozu. Slova Dacia a Jogger jsou pouze natištěna odlišnou barvou.\nJinak je tento autosalon samozřejmě hlavně o elektromobilitě. Ve světové premiéře se tu prezentovaly jak luxusní čistě elektřinou poháněné vozy (Mercedes-Benz EQE), tak i lidovější (Renault Mégane E-Tech) a množství konceptů pro bližší i vzdálenější budoucnost.\nJiž brzy se například dočkáme sériové verze Hyundai Ioniq 6, což je sedan s oblými tvary, malého elektrického SUV Smart a naopak gigantického Maybachu. Naopak o trošku delší čas na přípravu bude ještě potřebovat Volkswagen, aby připravil produkční verzi konceptu ID. Life.\nU tohoto vozu se chci ještě trošku pozastavit, neboť podobné parametry a stejnou techniku jako tento budoucí Volkswagen ID.2. získá v roce 2025 také nová malá elektrická Škodovka. Připomínám tedy, že měří na délku 409 a na výšku 160 centimetrů a má elektromotor s výkonem 234 koňských sil, který roztáčí přední kola. V tom je změna oproti dosud používané koncepci u platformy MEB, která se používala primárně pro auta s pohonem zadní nápravy. Zrychlení z nuly na stovku činí pouze 6,9 sekundy.\nNa voze jsou použity netradiční materiály i řešení. Například střechu tvoří textil se vzduchovými kapasami a po oddepnutí zipu ji lze sundat. Totéž platí o přední kapotě.\nAuto má ve svých útrobách zabudovánu baterii s kapacitou 57 kWh, což má vystačit na dojezd 400 kilometrů. Cenovka má být, podle slibů představitelů Volkswagenů, na úrovni 20 000 eur (tedy něco málo nad půl milionem korun).


CBRE: Češi propadli kouzlu dováženého jídla. Novou obchodní příležitostí je nastupující trend cloudových kuchyní | CZGBC\nCBRE: Češi propadli kouzlu dováženého jídla. Novou obchodní příležitostí je nastupující trend cloudových kuchyní\nObliba dováženého jídla dlouhodobě roste. Ale teprve současná pandemie ukázala, jaký má vlastně potenciál. Řada restaurací rychle zareagovala na zákaz klasického pohostinství tím, že začala nabízet jídlo s sebou anebo s doručením až domů. Podle březnových údajů společnosti Revolut zaznamenal třeba Wolt, který rozváží jídlo ve dvaceti zemích světa včetně ČR, 49% nárůst objednávek. Je zřejmé, že i když se po znovuotevření gastroprovozů část lidí vrátí zpět do kamenných restaurací, stále zde zůstane poměrně vysoké procento zákazníků, kteří si již zvykli na pohodlí a rychlost spojenou s dovážkou domů. Pro restauratéry se tak otevírá nová příležitost na trhu a současně i šance, jak opětovně nastartovat byznys. Ovšem jak ji využít, když současné gastroprovozy mohou narážet na kapacitní a další limity? Podle společnosti CBRE, světového lídra v oblasti komerčních realitních služeb, jsou řešením tzv. cloudové kuchyně, které se již nějakou dobu prosazují v zahraničí.\nNový trend, který si jen letos v Evropě ukrojí přes 400 milionů dolarů\nCloudové kuchyně představují kompletně vybavené kuchyně ve strategicky zvolených lokalitách, jejichž smyslem není pohostit zákazníka jako v klasické restauraci. Stůl i židle byste zde hledali marně. Cílem je totiž co nejrychleji uvařit a rozvézt jídlo až k vám domů nebo do práce. Záměrně se proto nacházejí v oblastech s vysokou poptávkou a rychlým odbytem. Provozují je buď samotní restauratéři, často s využitím firem s vlastní infrastrukturou pro distribuci jídla jako je třeba Wolt či Dáme jídlo, anebo firmy specializované přímo na toto odvětví. Ty pronajímají své prostory jednotlivcům či týmům, a to na různě dlouhé období a v jakoukoliv denní či noční dobu. V rámci doprovodných služeb pak obvykle nabízejí i rozvážku, úklid apod. Zásadní výhodou cloudových kuchyní je minimalizace nákladů: využívané prostory nemusí být kvůli absenci hostů nijak velké ani reprezentativní, takže cena za pronájem i režijní náklady jsou nízké. Navíc díky různým aplikacím, které lidé využívají pro objednávku jídel, mají podnikatelé příležitost nashromáždit zajímavá data o preferencích svých zákazníků.\n„Zavedení podnikatelé mohou díky cloudovým kuchyním rozšířit působnost do oblastí s vysokou poptávkou anebo otestovat novu lokalitu pro případnou expanzi s kamennou restaurací. Kuchyň lze využít i pro experimentování – jako inovativní gastro-hub anebo místo, kde je možné vyzkoušet novou nabídku pokrmů. Ovšem velkou příležitostí jsou i pro začínající podnikatele. Ne každý má hned na startu dostatek financí na zařízení vlastní restaurace. Tímto stylem si může ověřit, jak atraktivní může být jeho koncept pro zákazníky do budoucna,“ komentuje Milan Mašša, Head of Retail Advisory & Transaction Services společnosti CBRE, a dodává: „Očekáváme, že ještě letos dosáhne evropský trh cloudových kuchyní hodnoty 400 milionů dolarů, což znamená meziroční nárůst o téměř 85 %. A v roce 2021 bude aspirovat na prolomení hranice 600 milionů dolarů. Je zřejmé, že pandemie koronaviru ještě zintenzivní již tak dynamický vývoj v daném odvětví.“\nV zahraničí funguje koncept skvěle. Jak se chytne u nás, otestuje společnost Dáme jídlo\nVe světě je systém cloudových kuchyní velmi populární, přičemž zde funguje celá řada specializovaných firem. Ve prospěch provozovatelů hraje fakt, že mohou oslovit různé nájemce a v různých časech, takže nejsou závislí pouze na příjmech od jedné společnosti. V ideálním případě si zajistí takový mix nájemců, který jim umožní maximální vytíženost prostor (i s využitím nočního provozu) a tím pádem rychlou návratnost investic. Například společnost Deliveroo, která provozuje cloudové kuchyně již sedm let, má 250 gastroprovozů na cca 35 různých místech světa. V západní Evropě vlastní přes 80 kuchyní v Londýně, 20 v Paříži, 12 v Madridu a 3 v Amsterdamu. Mezi další světoznámé firmy patří CloudKitchens, Kitopi anebo Karma Kitchen. Průkopníkem v ČR je největší tuzemská firma na rozvoz pokrmů Dáme jídlo, která investovala do rekonstrukce dvou pronajatých prostor v Praze za účelem vybudování samostatných gastroprovozů. V Praze 4 již spustila projekt s osmi virtuálními kuchyněmi, další otevře v Praze 11 letos v září.\nA jaký přínos mají cloudové kuchyně pro samotné zákazníky?\nNacházejí se v místech, kde je vysoká poptávka, takže doba od uskutečnění objednávky po její doručení je krátká. Jídlo je stejně kvalitní jako v klasické restauraci, ale nabídka pokrmů více rozmanitá. Ve prospěch cloudových kuchyní zkrátka hraje řada různých faktorů. Je proto jen otázkou času, kdy se tento populární trend ze zahraničí naplno prosadí i u nás.


Aktuální nabídka stavební pozemky Křenice (Praha východ) denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si stavební pozemky Křenice (Praha východ) než Vás někdo předběhne.\nKategorie stavební pozemky Křenice (Praha východ) se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele stavební pozemky Křenice (Praha východ) neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je stavební pozemky Křenice (Praha východ) právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné stavební pozemky Křenice (Praha východ)\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii stavební pozemky Křenice (Praha východ), pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující stavební pozemky Křenice (Praha východ), a to stavební pozemky na prodej Křenice (Praha východ), pronájem stavebního pozemku Křenice (Praha východ), dražby stavebních pozemků Křenice (Praha východ).\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii stavební pozemky Křenice (Praha východ) nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích stavební pozemky Křenice (Praha východ), stavební pozemky na prodej Křenice (Praha východ), pronájem stavebního pozemku Křenice (Praha východ), dražby stavebních pozemků Křenice (Praha východ).\nJe možné, že v lokalitě Křenice (Praha východ) nebudou zcela všechny nemovitosti, které hledáte, zkuste se podívat ještě do následujících kategorií, a to Reality Křenice (Praha východ) nebo pozemky Křenice (Praha východ).\nNehledáte stavební pozemky Křenice (Praha východ) ?\nPokud jste v této kategorii stavební pozemky Křenice (Praha východ) omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí stavební pozemky Křenice (Praha východ)\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii stavební pozemky Křenice (Praha východ), si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr stavební pozemky Křenice (Praha východ). Určitě lépe naleznete stavební pozemky Křenice (Praha východ), který hledáte.


Ideální auto, kde dám dozadu 3 sedačky? - str. 2 - Modrý koník\nFóraDěti v autě - autosedačky a další\nIdeální auto, kde dám dozadu 3 sedačky?\n13. srp 2020\nProsím o recenze...\n14. srp 2020\n@sudylichozrout my právě taky četli recenze+ známí ji mají a jsou moc spokojeni...no věřím, že oproti tomu, jak jezdíme nyní budeme spokojení a vám se určitě podaří prodat, my chtěli prvně ojetou max z 2017 a novější a docela mazec sehnat...\n@madbetka tak někde to musí být znát, když je to o třetinu levnější auto než jiná mpv. Známí mají 7mistne mpv 8 let staré, najeto přes 100tis.a stalo jako zánovní lodgyna 😂\n@madbetka Ma recht 😂👍\n@ebak Tak, tak. My radši koupili ne úplně nové auto ( věděli jsme teda, od koho ho kupujeme a jak se o něj dotyčný staral), ale máme ho v téměř plné výbavě a ten komfort je úplně někde jinde 🙂\n@sudylichozrout Ber to tak, ze nekteri ani nemeli auto a nemaj s cim srovnavat, tak jsou spokojeni. Radeji bych koupila ojety v urcite kvalite nez novou Dacku.😀😀😀\n@kakba Ojeta auta byly naproste tragedie. 250-350 tisic a sypalo se to zespoda. Navonena bida. Uz bych bazarove nebrala. Maximalne od nejakeho kamarada, kde bych mela jasne viditelnou historii\n@sudylichozrout tak jestli mas milionek na nove auto tak to potom ano. 😂😂\nMěli jsme nového Peugeota 5008 a vyměnili ho za Riftra a jsme spokojeni, je opravdu prostorný a pohodlný, nemusím řešit jaký typ sedačky se vejde, jelikož se vejde každá což se u 5008 řešit muselo. Samozřejmě cena nového je dost, ale dají se sehnat ještě v záruce kolem 350tis.\nVW Caddy maxi, bud velky kufr nebo 7 mist k sezeni. Do druhe rady se v pohode vejdou tri sedacky.\n@sudylichozrout To je jak když popisuju já náš přechod z 20 let starého Renaultu 19 na pár let starou Fabii. Neskutečný rozdíl v kvalitě materiálů, komfortu, jízdních vlastnostech, prostě ve všem. Po 40 km ve Fabii jsem úplně vyřízená, po 350 km v A4 jsem v pohodě.\nPřechod ze Škodovky na Dacii by asi nebyl tak hrozný. Jinak my půjdeme do Renaultu Grand Espace, oproti trojčatům Sharan, Galaxy a Alhambra je kvalitnější a mnohem později rezne. Jediná nevýhoda je, že nemá posunovací dveře, které jsou ale zase více poruchové.\n@sudylichozrout taky máme lodgy a tak tragický to nevidím. U nás to samozřejmě byl kompromis kvůli penězům, mít na to, tak taky jdeme do něčeho lepšího. Plasty jsou takové nic moc, to uznávám...ale záleží na tom, jakou třídu koupíš (mají tu základní, pak stepway a techroad tuším)...máme sedmimístné a sedačky z kufru jsou samozřejmě normálně vyndat, jezdíme v šesti, tak jednu máme doma ve skříni. Bez sedaček je kufr dost velký. S půlkou kufru už to taková hitparáda není, ale zvládli jsme jet 2+4 děti na týden pod stan (dva stany, každý spacák, milion bot, hadrů, matrace...)...\nSedačka SOfaland. Máte zkušenosti?0\nSedací souprava Friheten IKEA - zkušenosti9\nSedačka Cybex Solution Q2-fix Plus, jak jste spokojeni?5\nInternetový obchod auto-sedacky.com - máte zkušenost?286\nSedačka do auta pro dítě vážící 14kg. Jaká?6\nJak se kurtuje do auta sedačka Chicco Artsana2


prosim nalhave o pujku\nprosim kdo mi pujci 120000kc na zaplaceni pravnika ohledne dedictvi ,jsem ochotna darovat za pujceni 200000kc specham prosim volejte 728332742 dekuji za nabydky.\nPotreba pujcit si\nPotřebují půjčit 40000kc.Na splátky,/na směnku/.Jsem v registru,bez možnosti ručení.\nNabídne mi někdo rychlou půjčku v hotovosti do 10 000 Kč? Informace mi prosím pošlete na mail. Děkuji\nDokázal by někdo v Ostravě a okolí poskytnout rychlou hotovostní půjčku 6 000 Kč? Najde-li se někdo tak ochotný, napište prosím.\nProsím rychle …\nProsíme s přítelem o půjčení 20,000.- na byt, jen seriozně vaše nabídka ?děkujeme\nŽádám o půjčku 50000\nProsím kdo půjčí 50 000,-,jsem OSVČ,v registrech,neprokáži se fakturami-práce bez papíru,měsíčně vydělám cca 30 000,- čistého.Jsem ochotný se soukromně domluvit i na 100% uroku,děkuji.


Dnes ráno jsem se podíval do zrcadla...\n...a sebemrskačsky jsem se ho zeptal: "kdo je největší prase na tomto světě?" ..... k čertu, nevíte, kdo je to ten Paroubek?\nKde je CSSD bere??\nFakt nechapu kde CSSD bere tyhle neznamy kterym mame projevovat respekt a uctu. Nejak mi uniklo co udelal tak vyjimecneho ze si vyslouzil takovy pekny kresilko. A jo uz to mam. Mel nevybiravy reci na prezidenta. Tak to je fakt vyborna zasluha..\nTakovýho samolibýho člověka jsem ještě neviděl.\nRe: rok vlády\nRe: Re: rok vlády\n... hrubka = Paroubek? jj ... ...\ntak ja asi ziju nekde jinde....\nsocialni smir=stavka zdravotniku, boj s korupci=Dolezel, Kraus, Gross a jeho madam, Paroubek a jeho Rath, Mladek a jeho Jansta, Zgarba a jeho kumpani... muahahaha, to je fakt bavic ten rocco...\nBlbej je a este ma blbej xicht\njak se tam dostal ten bezpaterni perverz\nRe: Blbej je a este ma blbej xicht\njak? Znáš KGB-GRU ???\njá to pořád říkám....\nměli bychom myslet na budoucnost a ozbrojovat se...ten šmejd zase vylézá z těch děr...dejte na mě:))\nco jsi zač? Možná jsem tě špatně odhadl, neboť jevíš záblesky inteligence. Nejde mi to však dohromady s tvými mnou předpokládanými sympatiemi k socanům. To už totiž nejsou sympatie, to je diagnóza! Odhal se, skutečně k nim patříš?\nznám ho pár měsíců...není úplně blbej, jen děsně nesnáší ODS a je schopen ve své nenávisti fandit i straně Pedofilů, jen když porazí ODs...ale to není vyjímečný jev, takových je tady hodně...\nRe: Re: colonelo,\nHmm, myslím, žes to trefil. Jsem jen zvědav, jestli se ozve sám.\nRe: Re: Re: colonelo,\nNo, neozval se. Škoda. Jdu spát. Dobrou noc a nedejte se! "Dietní sádlo" nesmí zvítězit .\nRe: Re: Re: Re: colonelo,\nTy fakt pomalu čteš\nRe: Re: Re: Re: Re: colonelo,\nto víš, už se mi klíží oči, ale pokud něco pomalu, tak spíš píšu, než čtu. Užívám si to .\nhod ho za hlavu..jeho nepředěláš a on v tom svém protestsongu zvolí stranu zelených a bude se cítit jako vítěz nad modrejma ptákama, pravičákama, tunelářema, a td atd ..takže kecy v kleci..my to víme a my na ně pěkně sere/me na soudruhy, že? :-)))))))))))) http://www.cafegalerie.cz/fuck/\nJá myslel, že mluví o KDU\nSympatie k socanům mám zhruba stejné jako k ODS\ntak vol Zelený a nebo ED. ti jsou všichni noví, čistí, lepší.....\nUž jsem myslel, že se neozveš. Moc jsi toho o sobě ale neprozradil. Že by ses za své preference styděl? Na komouše nevypadáš, že by Pravdaaláska?\nMyslíš, že každej musí někam patřit jako třeba ty? Nemůžu si jentak zanadávat na koho chci? BTW: asi bys kvůli tomu neusnul, takže z lidí co kandidují u nás (rath, topolánek, bursík, svoboda) ,uj hlas dostane Bursík\nJo, přesně na to jsem tě typoval, že ty to dáš zelenejm..typickej frustrant, co si myslí, že s novou partají zbyde kus žvance i na něj. Dej na mě, nezbyde....ani Bursík ti nepomůže...\njdu spát, tak je mi fuk, co mi odpovíš....Bursíku.....Bursíčku.....Bursičíčku....\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: colonelo,\nBursíku.....Bursíčku.....Bursičíčku Přesně tohle bude po volbách říkat Topoloánek až bude před Bursíkem plazit aby s nim šel do vlády\nOmyl, moje důvody jsou zcela jiný a mnohem pragmatičtější. Na kydy o nový straně seru. To ale skalní ODS fan těžko pochopí.\ndyk to poudám, tys Bursik on-line :-))))\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: colonelo,\nTak už nám ten ostroftip trochu řídne\nnezdá se vám? Mě už se kukadla zavíraj, takže dobré noci všem dnes bez rozdílu přeji\nRe: Tak už nám ten ostroftip trochu řídne\n... no jo, vidíš - člověk kecá a kecá, myslí si, že je úterý... a zatím se nám sem po špičkách vkradla středa... dobrou...\ncolonelo, kde jsi?\nPřátelé, všimli jste si, jak se nám colonelo cudně odmlčel?\nNabízí se hned několik vysvětlení:\n1. odešel z diskuse na odborné ekonomické stránky, aby vyvrátil naše bludy o rovné dani.\n2. vypnul comp, otevřel si lahváč a zakrojil štangli vysočiny. Pak se vys..l a šel spát.\n3. čumí do monitoru a marně se snaží vymyslet odpověď, protože absolutně neví která bije.\nRe: colonelo, kde jsi?\n... nebo ho v ústavu vyhnali ze síťovýho lůžka, a jinde se na síť nedostane...\nCo to meleš troubo? Všechny odpovědi máš níž. btw: já ti nic nevyvracím, ale souhlasím s tebou, že pokrokové ekonomiky jako je Rusko, Estonsko, Rumunsko atd mají rovnou daň a socky jako UK, Německo, Francie a spol jí nemají. Stojíš si na vedení\nRe: Re: colonelo, kde jsi?\nto máš jak ve F1 - slabší hold musí přidat - starší a vyspělejší nic zatím nenutí\nO tom, kdo je tu trouba se zrovna s tebou nebudu přít, ale kdyby se lidský pokrok vyvíjel podle tvých představ a názorů, ještě bychom dnes svítili petrolejkami a vrcholem techniky by při troše štěstí byl parní stroj.\nTo co vtipně popisuješ a dobře se\nu toho bavíš je radost dětí z ohníčku ve skladu benzínu, Německo, Francie a UK jsou skutečně baštyy moderního socislismu se všemi hrůzami, které to sebou nese. Jejich deficitní hospodaření a přerozdělování jim nese blahobyt a sociální smír- stačí sledovat zprávy.\nRe: To co vtipně popisuješ a dobře se\nA co USA a Švýcarsko? Tam taky existuje rovná daň!\nA ještě jedno krásné přirovnání!\nLevicový ekonom(Havel, Paroubek) je prý něco jako dietní sádlo!\nRe: A ještě jedno krásné přirovnání!\nA co je potom levicový/pravicový traktorista/ekonom Tlustý?\nRe: Re: A ještě jedno krásné přirovnání!\npravicový bolševik, nebo bolševický pravičák....vyber si...\nRe: Re: Re: A ještě jedno krásné přirovnání!\n... celtík už si vybral - křesťanské bolševiky...\nRe: Re: Re: Re: A ještě jedno krásné přirovnání!\nkřesťané bolševici nejsou....\nRe: Re: Re: Re: Re: A ještě jedno krásné přirovnání!\n... jo, ti se k bolševikům přidávají...\nVidíš hlupane, zrovna jsem přemýšlel, kam jsi zmizel. 3. je správně(viz výše)\nTvuj problém je v tom, že pomalu čteš. Proto píšu modře, aby to i jedinci s dvouciferným IQ jako jsi ty, rychle našli


Ubytování Školka Sedloňov\nVítá Vás informační portál města Dobrušky, součást celorepublikového projektu portalymest.cz!\nÚvodní stránka > Ubytování > Turistická ubytovna > Ubytování Školka Sedloňov\nNabízíme Vám možnost celoročního ubytování s kapacitou 25 lůžek v malebném prostředí Orlických hor. Objekt byl přebudován z bývalé mateřské školky – odtud tedy její název. Školka se nachází v centru obce Sedloňov – přímo naproti lyžařskému areálu. Ubytování je vhodné pro skupiny přátel, rekreaci rodin s dětmi, firemní akce, klubová setkání i individuální pobyty.\nSedloňov, městečko kterým protéká horská říčka Zlatý potok, nabízí návštěvníkům spoustu různého vyžití, mnoho nejen sportovních, ale i odpočinkových aktivit, a to v čistém a krásném horském prostředí. V místě je obchod se smíšeným zbožím, 2 restaurace, pošta, kostel, hřiště, tělocvična, autobusová zastávka – vše do vzdálenosti 200 m.\nBudova je vytápěna ústředním topením (kotel na pevná paliva), v objektu jsou vyčleněny prostory pro bydlení majitele a správce.\nPřestože jsou silnice vedoucí k lyžařským areálům udržovány, doporučujeme hostům vybavit vozidlo zimními pneumatikami a sněhovými řetězy.\nPo domluvě lze zajistit specializovanou masérku, která provede masáže přímo na místě ve Školce.\nParkování: je možné přímo u objektu na oploceném, pozemku a je přístupné i v zimním období.\nPro rodinu s malým dítětem je k dispozici dětská postýlka.\nSpolečenská místnost (jídelna): televize, satelit.\nV celém objektu platí zákaz kouření.\nDomácí zvířata jsou povolena pouze po předchozí domluvě.\nSpolečné sociální zázemí: samostatně pro ženy a děti (přebalovací kout, vanička a nízká umyvadla), samostatně pro muže. Vybaveno umyvadly, sprchovými kouty a WC.\nVybavená kuchyň: 2 elektrické sporáky s troubou, 2 mikrovlnné trouby, elektrický dvouvařič, toustovač, 2 ledničky s mrazákem, 2 rychlovarné konvice, kuchyňská linka s dvěmi mycími dřezy.\nV letním období jsou přístupné a udržované rozmanité turistické trasy po hřebenech Orlických hor. Sedloňov je též výborná základna pro cyklovýlety po celých Orlických horách a blízkém okolí, rovněž je možné využít linek cyklobusů. Pro milovníky lesních plodů a houbaření jsou v okolí ideální rozsáhlé lesy.\nSjezdovka se nachází cca 150 m od Školky, je na ní nádherný výhled od budovy. Součástí tohoto skiareálu je i dětský vlek a mírnější svah pro méně zkušené lyžaře. Sjezdovka je s osvětlením, umělým zasněžováním a večerním lyžováním. V případě zájmu můžete navštívit Ski školičku nebo si najmout lektora lyžování či jízdy na snowboardu.\nPočet čtyřlůžkových pokojů: 5\nNejnižší cena čtyřlůžkového pokoje na osobu za den: 180,00 Kč s DPH\nNejnižší cena třílůžkového pokoje na osobu za den: 180,00 Kč s DPH\nNejnižší cena pětilůžkového pokoje na osobu za den: 180,00 Kč s DPH\nNejnižší cena šestilůžkového pokoje na osobu za den: 180,00 Kč s DPH\n2x 3lůžkový pokoj, 5x 4lůžkový pokoj, 1x 5lůžkový pokoj, 1x 6lůžkový pokoj.\nJeden 3lůžkový pokoj má vlastní toaletu a umyvadlo.\nÚschovna lyží a snowboardů\nMístnost na uschování lyží a kol.\nGPS: N50°20'20,76"; E16°18'54,36"\nZpráva pro Ubytování Školka Sedloňov\nID záznamu: 2563\nSdílejte: Portál Dobruška


Skandál Volkswagenu ohrožuje šéfa automobilky i německou prestiž – Novinky.cz\nNěmecká vláda nařídila důkladnou kontrolu naftových automobilů společnosti Volkswagen poté, co firma přiznala, že manipulovala s emisními testy v USA. Informoval o tom německý list Bild. Americké ministerstvo spravedlnosti podle zdrojů agentury Bloomberg zahájilo kriminální vyšetřování případu.\nŠéf Volkswagenu Martin Winterkorn\núterý 22. září 2015, 10:12\nŠéf Volkswagenu Martin Winterkorn podle ministerstva dopravy slíbil, že firma úřadům při kontrole automobilů poskytne "absolutní podporu". Winterkorn se již v neděli za porušení pravidel v USA omluvil a podle některých pozorovatelů by dokonce mohl odstoupit z funkce, napsala agentura Reuters.\nAuta Volkswagenu s naftovým motorem překontroluje i Švýcarsko. Francie vyzvala k prošetření emisního skandálu automobilky na úrovni EU.\nAmerická Agentura pro ochranu životního prostředí (EPA) v pátek Volkswagen obvinila, že do řady modelů dieselových vozů značek VW a Audi z posledních asi sedmi let instaloval software, který umožňuje skrýt při testování emisí skutečné hladiny vypouštěných oxidů dusíku. Volkswagen musí kvůli tomu v USA stáhnout do servisů půl miliónu aut a hrozí mu pokuta v úhrnné částce až 18 miliard dolarů (téměř 435 miliard Kč).\nMusel o tom vědět, říká expert\nNěmecký deník Bild připomíná, že americká automobilka GM musela kvůli závadám na zapalování zaplatit „jen” 900 miliónů dolarů (21,6 miliardy korun). Tyto závady přitom měly podle vyšetřovatelů souviset se 120 smrtelnými nehodami. Bild se také pozastavuje nad tím, že odhalení přichází právě v roce, kdy by měl VW předstihnout Toyotu jako největší automobilka světa podle prodejů, když se mu to podařilo v prvním pololetí.\nDozorčí rada Volkswagenu má už tento pátek jednat o tom, zda prodlouží Winterkornovu pracovní smlouvu do roku 2018. Prodloužení smlouvy začátkem září navrhl výkonný výbor rady.\nVlivný šéf závodní rady Volkswagenu Bernd Osterloh prohlásil, že Winterkorn by sám rezignoval, pokud by se ukázalo, že je za skandál kolem emisí osobně zodpovědný. Podle německého odborníka na automobilový průmysl Guida Reinkinga je přitom "téměř nemožné si představit", že by Winterkorn o softwaru snižujícím emise během testování nevěděl.\nAkcie Volkswagenu se v pondělí kvůli skandálu propadly téměř o pětinu, a zažily tak nejhorší den za posledních sedm let. Tržní hodnota automobilky klesla o zhruba 14 miliard eur (téměř 380 miliard korun). [celá zpráva]\nKontroly chystá i Korea\nEmise vozů VW a Audi s naftovým motorem se chystá překontrolovat také Jižní Korea.


Anselm Grün: Lék na únavu ze života |\n(ČB 3/2015) Je dobré, nesnažíme-li se pocity únavy potlačovat. Nebezpečí může číhat v neochotě přiznat si, že to všechno, co jsme až dosud podnikli, nakonec nevedlo k cíli. Únava se nás snaží vyzvat, abychom si znovu položili otázku, o co nám v životě skutečně jde.\nPřipustit si, že jsme unaveni. Odpočinout si, ale taky přemýšlet, co nám únava chce říct, k čemu nás dovést. Podobně, jako je bolest signálem, že se něco děje, je signálem únava.\nAutor knihy, Anselm Grün je benediktinský mnich, žije v Německu. Je vyhledávaným duchovním vůdcem, má zkušenosti s únavou svojí i s únavou mnoha lidí, které duchovně doprovází. Ve své knize přibližuje, jak se na únavu dívá duchovní tradice: je to šance změnit svůj život, šance dát prostor duši, aby dokázala přijímat. Nejde o to s únavou bojovat, ale naučit se s ní žít. Začít v ní vidět přítelkyni, která nám pomůže poznat pravdu o sobě samých i o Pánu Bohu.\nUnaveni jsme (někdy) všichni. Čím? Prací a povoláním, partnerským vztahem, církví, politikou, sami sebou. Únavu mi působí moje okolí, nechám se vysát svou prací, šéfem v zaměstnání, nakazí mne únava druhých. Z církve mizí děti a mládež. Partnerský vztah je jednotvárný, žijeme vedle sebe místo spolu… Únava je výzvou si to všechno přiznat, něco oplakat, otevírat se novým cestám.\nPříčiny únavy jsou somatické, psychické a systémové.\nJednou z příčin únavy je nespavost. Jak na ni? Spánek si nelze vynutit. Ke spánku je zapotřebí určitého postoje. Tím je opuštění sebe samého. Mnoha lidem je to zatěžko. Neradi nad sebou ztrácejí kontrolu. Důležitou pomocí při nespavosti je rituál večerní modlitby. Může to být slovní modlitba nebo modlitební gesto. Večerní rituál za námi zavře dveře uplynulého dne a otevře před námi dveře noci. Nehodnotím, co a jak se stalo, jen Bohu odevzdám svůj den. Pustím jej z rukou a pak se ve spánku vrhnu do Boží náruče. Taky mohu den uzavřít tak, že překřížím paže na hrudi a představím si, že v mém nitru je prostor ticha, kam nemají přístup denní problémy, nevyřízené věci, ani lidé, kteří mne zraňují.\nÚnavu může působit můj perfekcionismus, chybné představy o sobě samém a stálý strach o to, co si o mně druzí myslí, nebo zbytečné starosti, třeba o sebe a svůj blahobyt. Ale taky rezignace. Nejsme už schopni se pro něco nadchnout. Děláme všechno bez zájmu, ztrácíme tak kontakt se svou duší.\nUnavuje to, když je vše řízeno odjinud, nemůžu se podílet na rozhodování.\nDalší příčinou únavy je, když ztratím kontakt s vnitřním zdrojem, přestanu čerpat z pramene Ducha svatého. Nebo žiju mimo obraz, který si o mně vytvořil Bůh.\nV Bibli je mnoho příkladů únavy. Unavený byl Ježíš, jeho učedníci (třeba v Getsemane nebo na lodi, když celou noc nechytili žádnou rybu). Unavený byl autor žalmu 69, který ochraptěl voláním Boha. Prorok Elijáš se usadil pod kručinku a přál si smrt. Elijáš je unavený úspěšný člověk, který zavírá oči před dalšímu výzvami. Přišel o nadšení. Potřebuje anděla, který ho probudí. Unavená je taky Mariina sestra Marta. Ženy se často cítí unaveny, když nemají dost času na vlastní srdce.\nAnselm Grün zná únavu z pohledu mnicha. Ráno brzy vstávat a modlit se, poté tiše kontemplovat. Je-li mnich unaven, věnuje svou pozornost jen nemnoha věcem. Únava je pozitivní v tom, že člověka oprostí od rušivých vlivů okolí, pomůže se soustředit. V kontemplaci se člověk zahledí do základu.\nPřiznat si, že unaven jsem. Po příchodu z práce si čtvrt hodiny zdřímnout; když mám chřipku, zůstat ležet; při únavě za volantem poslouchat muziku nebo hlasitě zpívat… Únava mi otevírá oči pro vnímání vlastních hranic. Únava se nás ptá, jestli jsme skutečně prostupní pro Božího Ducha, nebo jestli máme potřebu sebepotvrzení u všeho, co děláme.\nUž Platón chválil kult a slavnostní obcování s bohy, které přináší osvěžení z útrap práce. Volný čas je potřeba k regeneraci a získání vnitřního klidu. Římané mají pro volný čas slovo „otium“, Řekové mu říkají „schole“. Tento pojem je odvozen od slova „echein“-mít, držet, zdržovat se. To je blízké našemu slovu „škola“. Místu, kde se máme zdržet, abychom si stačili osvojit to, co potřebujeme k životu.\nVolno je čas duše. Čas, kdy člověk věci nechává, aby se dály, kdy mlčí a zůstává v klidu. Nemusím neustále jen měnit svět. Nietzsche vidí jako nejdůležitější úkol vzdělání učit lidi dívat se. Nicnedělání („schole“, škola) je místem, kde se lidé učí správně dívat. Podle Nietzscheho přesvědčení je činnost toho, kdo se nenaučil dívat, jednoduše hloupá. Podobá se činnosti stroje. Nelze ji přerušit, a tudíž vede k únavě.\nŽidovská a poté i křesťanská sobota znamená přestávku. Den osvobozený od jakéhokoli „kvůli“ a „za jakým účelem“. Svatý není den účelu, ale den bezúčelnosti. Den únavy.\nBýváme unaveni. Je potřeba si to přiznat. Na vlastní únavu se podívat, poslechnout si, co nám chce říct, k čemu nás vybízí, na co nás upozorňuje. Kdo nebo co nás tolik unavuje? Nemáme nějak změnit směr? Třeba nám únava ukáže kontemplativní rozměr našeho života. Třeba nám pomůže najít nový začátek.\nVyspěte se a pak si knihu přečtěte.\nGrün, Anselm. Lék na únavu ze života.\nKostelní Vydří: Karmelitánské nakladatelství, 2014. 120 s.\nPředchozí příspěvekPoslední slovo: Boží aplikace do mobiluDalší příspěvekTabita Landová: Liturgie Jednoty bratrské 1457-1620


VĚTRACÍ JEDNOTKA Dantherm FLUO XL - TEPLO - CHLAD s.r.o., Přerov\nVĚTRACÍ JEDNOTKA Dantherm FLUO XL\nVětrací jednotky FLUO XL jsou určeny pro trvalé a rovnotlaké větrání obytných prostor s rekuperací tepla z odpadního vzduchu.\nVětrací jednotka FLUO XL\nVětrací jednotky FLUO XL jsou určeny pro trvalé a rovnotlaké větrání obytných prostor s rekuperací tepla z odpadního vzduchu. Jednotky jsou vybaveny pokročilou regulací s možností automatického nebo ručního řízení včetně možnosti připojení periferních čidel monitorujících kvalitu vnitřního prostředí a tlačítek nárazového větrání. Do jednotek je možno integrovat aktivní protimrazovou ochranu tepelného výměníku, která je schopna zajistit možnost trvalého větrání až do teploty – 25 °C. Vnitřní konstrukce vzduchových kanálů je pro minimalizaci tepelných ztrát a tepelných mostů provedena z materiálu EPS. Jednotky jsou vybaveny úspornými radiálními ventilátory s EC motory.


Kvalifikační turnaj halového MČR Mixed pro rok 2011 « PRAGUE SEVEN\nnapsal admin, on 29. 12. 2010, under Reporty\nO víkendu 18. a 19.12.2010 proběhla v hale TJ JM Chodov kvalifikace na halové mistrovství ČR 2011 kategorie Mixed v Ultimate frisbee, kterou pořádal náš tým (Pražská sedma) pod záštitou České asociace létajícího disku (ČALD).\nNa tuto kvalifikaci přijely týmy z celých Čech a Moravy, aby změřily své síly a pokusily se kvalifikovat do hlavních bojů, které proběhnou 29. – 30. 1. 2011 v Plzni. Cekem na tuto kvalifikaci do Prahy přijelo 14 týmů s tím, že dalších pět týmů má již postup automatický díky výsledkům z minulého ročníku (na halovém MČR 2010 obsadili prvních 5 míst). Mezi tyto týmy se řadí Prague Devils, Žlutá Zimnice, Terrible Monkeys, FUJ a naše Pražská sedma. Tyto týmy mělo na mistrovství doplnit pět nejlepších z kvalifikace.\nLetos se Sedmě podařilo sestavit i B-tým, složený především z nováčků a lidí, kteří jezdí na turnaje jen sporadicky. O účast na halovém MČR 2011 jsme se museli poprat s dalšími 13 týmy, což rozhodně nemělo být jednoduché. První zápas, proti velmi silnému plzeňskému týmu Atrofované ruce (pořadatelé plzeňského mistrovství), se nám vůbec, ale vůbec nepovedl a podlehli jsme strašidelným výsledkem, který zde nebudu raději zveřejňovat. 🙂\nDalší zápasy, které jsme absolvovali, byly již o poznání lepší. Čím více zápasů bylo za námi, tím lepší jsme podávali výkony. Bohužel ani to nestačilo, nezískali jsme ani na jednu výhru, a tak jsme ze sobotní základní skupiny nepostoupili.\nMnohem lepší výkony předvedly, ze základních skupin do čtvrtfinále (a tím i do bojů o postup) vstoupily týmy 3SB, Frkot, Žlutá Zimnice B, Rektální vyšetření, Prague Devils B, Hairy Jet, Figurky slonů a plzeňské Atrofované ruce. Čtyři týmy, které své čtvrtfinálové duely vyhrály, měly postup zajištěn. Poražený tým poté čekaly ještě dva zápasy, ve kterých musel uspět, aby získal páté místo na turnaji a tedy poslední postupové místo na mistrovství.\nPřímo ze čtvrtfinále se tedy svými velmi dobrými výkony probojovaly na zimní halové mistrovství ČR týmy Atrofované ruce, Žlutá Zimnice B, Frkot a Hairy Jet. Poslední, 5. postupové místo, po dlouhých a vyčerpávajících bojích získal tým Rektální vyšetření, který v posledním zápase udolal Budějovické 3SB.\nZápasy o 1.-2. a 3.-4. místo se již nehrály, jelikož zde na výsledku nezáleželo. Všechny tyto týmy se probojovaly na samotné halové mistrovství ČR a tím se tedy vlastně staly vítězi.\nNás čekal v neděli pouze jediný zápas, a to o 13. místo proti Náchodským trubkám. Ani ten se nám bohužel nepodařilo vybojovat a tak na mistrovství republiky bude hrát pouze jeden tým Pražské sedmy. Někomu by se snad mohlo i zdát, že týmové motto bylo „Není důležité vyhrát, ale zúčastnit se.“ 🙂\n1.-2. Žlutá Zimnice B (Praha) a Frkot (Olomouc)\n3.-4. Hairy Jet (Jičín) a Atrofované ruce (Plzeň)\n9. Východní blok (východní Čechy)\n12. Peace Egg (Písek)


Dauphin ve francouzštině, jazyce básníků, znamená delfín či mladý následník trůnu. Knihy, které byly následníkovi předkládány, byly označeny latinským nápisem ad usum delphini - určeno dauphinu.\nV antické mytologii pak delfín převážel vyvolené na Ostrov Blaženosti. Dauphin coby nakladatelství by chtěl na tyto tradice navázat - domníváme se, že i kvalitní četbou je možno ostrovů Blaženosti dosíci.\nNakladatelství Dauphin bylo založeno před 20 lety.\nNOVÉ KNIHY NAKLADATELSTVÍ DAUPHIN.CZ >>\nKnihy žádejte u všech seriózních knihkupců. Veškeré další informace a recenzní výtisky na kontaktních adresách.\nOBRAŤE LIST A ČTĚTE DÁL... Dauphin prodej knih\nToto nakladatelství vydává opravdu netradiční knihy


Šampaňské Ruinart: Umění perlit | E15.cz\nŠampaňské Ruinart: Umění perlit\nPoslední sluneční paprsky léta je dobré neminout. A vychutnat si je s něčím jiskřivým. Třeba sklenicí šampaňského. Toho časem prověřeného. Frédéric Panaiotis přijel do Prahy představit Ruinart, nejstarší značku šampaňského na světě.\nNajděte si jiné zaměstnání, pane Mucho,“ odmítla suše mladého Alfonse komise pražské Akademie výtvarných umění v roce 1878. Osmnáctiletý rodák z Ivančic je poslechl a odjel si hledat práci. Do světa. O patnáct let později se stal jedním z nejvyhledávanějších reklamních grafiků v Paříži. Jeho tvorbu nehodnotili akademici a kritici, ale platili za ni majitelé úspěšných korporací. Mezi jeho klienty patřila například firma na cigaretové papírky JOB, ale i výrobce sušenek, kreslil reklamu pro Monte Carlo, která lákala na vidinu rajské dovolené u Středozemního moře. A samozřejmě ho proslavil plakát, který vznikl na zakázku k představení Gismonda pro tehdejší hereckou superstar Sarah Bernhardtovou.\nZ dnešního pohledu přezdobené, příliš barevné a dekorativní Muchovy propagační vizuály znamenaly ve své době revoluci. A i to byl jeden z důvodů, proč ho ke spolupráci v roce 1895 oslovil André Ruinart, jehož rodina se živila výrobou vznešených bublinek od 1729. Tedy nejdéle na světě. Kontrast starého a nového, konzervativního a moderního, tohle bylo přesně to, co hledal pro prezentaci svého produktu. A trefil se. Muchův reklamní plakát svou moderností rozpoutal živou diskusi a zájem o jeho produkt stoupal.\nRanní slunce se odráží v kávových lžičkách na stolku přede mnou. Přivírám oči, nadechuju se, nechám si vůní bublinek pošimrat nos. Až pak usrknu. Nejstarší šampaňské na světě. Stejnou tekutinou si Francouzi prolévají hrdlo skoro 300 let. Na to, jak je staré, je překvapivě svěží. „Chtěl jsem šampaňské, které se bude dát pít od devíti rána do devíti večer,“ popsal prý pokračovatel rodů Ruinartů v roce 1946 svou modernistickou vizi, jak vzkřísit po válce byznys s nejstaršími bublinkami. „Je v něm Chardonnay, které ho dělá aromatické a osvěžující,“ popisuje mi sklepmistr Frédéric Panaiotis.\nReklama, kterou v roce 1895 nakreslil Alfons Mucha, aby motivoval Francouze k pití šampaňského Ruinart z Remeše.Autor: Ruinart\n„Ale musím říct, že nejlepší doba pro pití je v 10.30 a v 11 dopoledne,“ mrkne na mě ještě jednou tento muž, který vytváří bublinky a stará se o dokonalost cuveé Ruinart posledních devět let. „Duplikovat stejnou chuť každý rok je nejtěžší věc. Dělat nové víno je mnohem lehčí,“ vypráví dál. V roce 2029 bude jeho vinařství slavit 300 let a už nyní chystají speciální edici. „Vím, co bych chtěl a jak by to mělo chutnat, a teď čekám na dobrý rok,“ popisuje s úsměvem svoji práci.\nNejlepší je to, co chutná\nVšechno to začalo v 17. století. Benediktinský mnich Dom Thierry Ruinart v Remeši předpověděl, že šumivé víno z jeho rodného regionu čeká velká budoucnost. On sám zasvětil život Bohu, ale jeho synovec Nicolas, původně obchodník s látkami, se pustil do realizace této vize. Do té doby bylo šampaňské známé pouze v regionu, hlavně proto, že ho nebylo možné přepravovat v sudech. V roce 1728 ale přišla zlomová královská vyhláška, která povolila přípravu vína v láhvích.\nPo druhé světové válce ale rodinný podnik Ruinartů téměř zanikl. „Tehdy nám zůstali jen dva zákazníci, oba v Paříži,“ popisuje Panaiotis. Tatam byla sláva z dob, kdy značku propagovaly Muchovy kresby. Nedostatek financí jim pak dovoloval rozvíjet se pomalu, museli se soustředit jen na svůj domácí trh. Ještě před pár lety nebyli skoro ani přítomni na americkém trhu. A tak se Ruinart vrátil k osvědčené propagaci – spojení svého ušlechtilého tradičního nápoje s novým neortodoxním uměním. Jejich mecenášství dnes zahrnuje i každoroční podporu 34 mezinárodních uměleckých veletrhů a výstav moderního umění v Londýně, Miami, Basileji, Paříži či Hongkongu. Každý rok pak vyberou jednoho umělce, kterému nechají volnou ruku. Z takové spolupráce vzešel třeba kalendář v podobě 12 skleněných sošek, ve kterých se odráží světlo stejně jako v hroznech Chardonnay. Vytvořil ho Francouz Hubert le Gall.\nTající chladicí box na šampaňské a umělec Maarten BaasAutor: Ruinart\nPodobně zdařilá je i lžička na šampaňské od Indie Mahdavi. Ta před deseti lety navrhla malou stříbrnou kónickou zátku, která vložením do hrdla otevřené láhve zabrání unikání bublinek. A výsledkem úspěšné umělecké spolupráce je i další designový kousek – chladicí box na šampaňské, který taje přímo na stole. Tento nápad se zrodil v hlavě šestatřicetiletého Němce Maartena Baase. Chtěl připomenout umění žít, kterým oplývalo opulentní 18. století, které dalo světu (kromě jiného) i šampaňské.\nŽe součástí jména francouzských majitelů je anglické slovo pro umění „art“ je možná náhoda. Nicméně v muzeu nedaleko jejich sídla v Remeši visí obraz z roku 1745. Tři muži na něm jedí ústřice. „Dívají se nahoru na strop, kde pár metrů nad jejich hlavami letí špunt – pravděpodobně tedy pijí šampaňské. Dole je vidět v chladicí nádobě i láhev, která má typický zaoblený tvar – stejný jako náš Ruinart. Je to velmi pravděpodobně naše víno a historicky první obraz šampaňského,“ vypráví pyšně sklepmistr Panaiotis.\n12 skleněných sošek místo 12 listů v kalendáři od Huberta le Galla. Inspiraci našel ve víně a bublinkáchAutor: Ruinart\n„Nejlepší šampaňské je to, která vám nejvíc chutná,“ říkají modernisté, zatímco konzervativci se drží tradičních úředních pravidel striktně stanovujících, že šampaňské se rodí jen na 86 000 akrech v oblasti Champagne, od roku 1029 chráněné známkou „appellation d’origine“. Pokud patříte k první skupině, vězte, že vzácná tekutina Ruinart Brut se míchá z Chardonnay (40 %), Pinot Noir (51 %) a Pinot Meunier (9 %) a skladuje se v malebných sklepeních a dolech, které jsou součástí světového dědictví UNESCO. Našli v nich útočiště lidé prchající za první světové války před bombardováním Remeše, ale bylo to i dějiště opulentních večírků, na kterých popíjely slavné mezinárodní celebrity až do 80. let. Dnes jimi proudí turisté.\nSpolupráce s umělci slavným producentům alkoholu svědčí. Šampaňský dům Clicquot Ponsardin se drží zásady vdovy Clicquotové „máme jen jednu kvalitu – tu nejlepší“ a přitahuje si nejvýraznější talenty z oblasti umění a designu, jako jsou například Karim Rashid, Pablo Reinoso, Andrée Putman nebo Christophe Pillet. Jedním z posledních návrhů pro tento šampaňský dům je sekretář inspirovaný životem madame Clicquotové od Itala Ferruccia Lavianiho, loňského hosta pražského Designbloku.\nDom Perignon na podzim představí výsledky spolupráce s konceptuálním umělcem Michaelem Riedelem, který ztvárnil monolitický obal pro P2 i klasický Vintage.\nNejdál šel letos zřejmě dům Hennessy, který nechal vinětu svého koňaku ztvárnit tatérovi z Los Angeles Scottu Campbellovi. Láhev Hennessy Very Special Limited Edition 2016 tak zdobí podobné ornamenty, které na svých tělech nosí hollywoodské celebrity, rapeři i umělci. Mimochodem i jeho, stejně jako před 100 lety Muchu, vyhodili z univerzity a jen díky tomu se, zpočátku nedobrovolně, začal živit uměleckým tetováním.


NEJ SEVERNÍCH ČECH: Bozkovské dolomitové jeskyně - Chomutovský deník\nNEJ SEVERNÍCH ČECH: Bozkovské dolomitové jeskyně\nBozkov - Bozkovské dolomitové jeskyně patří k největším jeskynním systémům v severovýchodních Čechách. Leží ve východní části Libereckého kraje v okrese Semily. Honosit se mohou největším podzemním jezerem u nás vůbec. Turisté se mohou procházet labyrintem o délce 350 metrů.\nBozkovské dolomitové jeskyně patří k největším jeskynním systémům v severovýchodních Čechách. Leží ve východní části Libereckého kraje v okrese Semily. Honosit se mohou největším podzemním jezerem u nás vůbec. Turisté se mohou procházet labyrintem o délce | Foto: Hotrock\nBozkovské dolomitové jeskyně jsou jediné zpřístupněné jeskyně na severu Čech. Prohlídková trasa měří 350 metrů, celkem je ale zdejší podzemní labyrint dlouhý přes 1 000 metrů. Délkou chodeb se Bozkovské dolomitové jeskyně řadí k největším známým jeskynním systémům v severních Čechách. Nachází se tu zároveň největší podzemní jezero v Čechách. Pro svou jedinečnost byly Bozkovské jeskyně vyhlášeny Národní přírodní památkou. Útvary vznikaly sta tisíce let postupným rozpouštěním vápenitého dolomitu slabě kyselou vodou, která vyplňovala podzemní dutiny.\nV průběhu svého vývoje musely čelit nejrůznějším přírodním vlivům. Formovány byly tektonickými pohyby a silnými zemětřeseními, která bohužel částečně poničila krasovou výzdobu. Krápníky, které tu dnes vidíme stalagnáty, stalagmity a stalaktity nejrůznějších barev a tvarů vznikaly většinou v pozdějším období. Labyrint chodeb krášlí krápníky a charakteristické křemenné lavice, římsy a lišty. Vystupují ze stěn i stropů ze všech stran a popouštějí uzdu naší fantazie. Právě díky lidské obrazotvornosti získaly útvary poetická jména jako Hřebínek, Anděl, Panenka, Tři králové, Přilba či Betlém.\nSestup do nitra země. Adrenalin, který najdete v oblasti Labských pískovců\nNeuspokojuje vás kochat se pouze krásami jeskyní, do nichž může každý a vidí je ročně desetitisíce lidí? A máte rádi dobrodružství ve všech jeho podobách? Pak se stačí vydat v doprovodu speleologů do oblasti Labských pískovců a adrenalinový zážitek je zaručen. Právě takový nabízí společnost Hotrock z Ústí nad Labem.\nPodzemní prostory lze s průvodci navštívit celoročně a pokud se nedohodnete jinak, taková výprava trvá zpravidla tři hodiny. Zájemce však musí přihlédnout ke svému zdravotnímu stavu. Program je vhodný pro dospělé a děti od 12 let. Vzhledem k velikosti prostorů, ve kterých se budou členové podzemní výpravy pohybovat, uvádějí pořadatelé na svých webových stránkách doporučenou maximální velikost klienta, který jeskyní prolezl: výška 190 cm, váha 127 kg, obvod pasu 112 cm a obvod hrudi 124 cm. Tento klient měl dobrou fyzičku.\nDo podzemí se vypravují skupinky pěti až deseti osob, na sobě by měly mít sportovní obuv a oblečení, další potřebné vybavení zajišťují speleologové. Pak už jen budete objevovat společně řadu štol, plazivek a úzkých jeskyní… „Zájem o tento zážitek je obrovský, největší z těch, které nabízíme. Teď chodíme pořád a mám velkou radost, že se k nám lidé vracejí. I proto jsme zavedli sestupy pro pokročilé, kdy můžeme volit ještě o trochu víc náročnější trasy," říká David Michovský ze společnosti Hotrock.\nDalší informace naleznete na www.hotrock.cz.\nHistorie objevení jeskyně\nHistorie Bozkovských dolomitových jeskyní je oproti jiným známým jeskyním na území Čech poměrně mladá. Objeveny byly teprve po druhé světové válce, v roce 1947 při těžbě vápence v malém dolomitovém lomu.\nV padesátých letech se jeskyňáři dostali závalem do Staré jeskyně a krátce nato objevili vstup do jeskyně Překvapení. To už se psal rok 1954. Do průzkumu podzemí se zapojili i speleologové z krasové sekce Národního muzea v Praze a společně objevili i zadní Novou jeskyni s podzemním jezírkem a Jezerním dómem. Celé podzemí, tak jak ho známe dnes, bylo probádáno až počátkem šedesátých let. Zpřístupňování jeskyní veřejnosti si vyžádalo tři roky práce v náročných podmínkách. Návštěvníkům se Bozkovské dolomitové jeskyně otevřely teprve 2. května 1969. Před zpřístupněním totiž museli jeskyňáři uměle snížit hladinu podzemních vod přibližně o 5 metrů a vyhloubit štolu spojující Starou a Novou jeskyni. Díky jejich tvrdé práci dnes oba monumentální prostory spojuje 50 metrů dlouhý tunel, kterým dnes návštěvníci procházejí. Ročně navštíví Bozkovské jeskyně na 70 tisíc návštěvníků.\nInformace pro návštěvníky Bozkova\nBozkovské dolomitové jeskyně se nachází v Libereckém kraji, na Semilsku, v obci Bozkov. Nejbližšími městy v okolí jsou Semily (6 km), Železný Brod a Vysoké nad Jizerou. Pokud se do jeskyní vypravíte vlakem, nejbližší zastávkou je Jesenný na trase Železný Brod - Tanvald. Více informací naleznete na www.caves.cz.\nOtevírací doba: Otevřeno denně kromě pondělí od 9.00 do 17.00 hodin.\nZ důvodu velkého zájmu v letní sezoně doporučuje správa jeskyní zajistit si rezervaci předem. Přijímají ji ve všední dny od 8 do 10 hodin dopoledne, o víkendu od 9 do 10 hodin dopoledne na telefonním čísle 481 682 167. Doba pohlídky je cca 45 minut, teplota v jeskyni se pohybuje v rozmezí 7,5°C - 9°C.\nVstupné: Dospělí 100,-Kč, senioři 80,- Kč a děti do 15 let 50,- Kč.\nNEJ severních Čech - co vyšlo a co vám ještě do konce prázdnin nabídneme\n11. 7. Nejvyšší bod Klínovec, 1244 m n. m.\n18. 7. Nejnižší bod Hřensko, 115 m n. m.\n1. 8. Největší vodní plocha Nechranice\n8. 8. Nejdelší cykloatrakce Singltrek Smrk\n15. 8. Nejstarší česky psané zápisy\n22. 8. Největší archeologické naleziště z mladší doby kamenné\n29. 8. Největší sbírka knoflíků Jablonec n. N.


Creative I-Trigue 2300 značky Creative - 12A6A2 - Šetříme Vaší kapsu!\nCreative I-Trigue 2300 značky Creative - 12A6A2\nKabel mm + rozsah 3,5 rychlý Magneticky 20 balení Ostatní 2300 Audio Vstup Příručka s střídavý 3,5 proud stereo mm na jack start 120 NeoTitanové Parametry Reproduktory 9 W RMS měniče odstíněné jack funkce Obsah pro stereo Hz a sluchátka jackem specifikace BasXPort Síťový 3,5mm adaptér I-Trigue Výkon kHz Technologie na Frekvenční 9 Výstup.\nNerušený pro praktický poslech sluchátka na Nechybí hudby výstup také. Každodenní hudby v počítačem vhodné reproduktory Elegantní designu atraktivním pro práci s poslech a. Jakékoli pracovně v obývacím vypadá i design dobře pokoji Moderní štíhlý. Perfektní reprodukci technologie BasXPort basů zaručující tohoto modelu Výhodou je.\nZaručuje Jsou a měniči vybaveny špičkový vyvážený RMS výkonu zvuk až W které o 18 NeoTitanovými.\nkanonická adresa pro sdílení: https://creative-bd62.laden.cz/creative-i-trigue-2300-i12a6a2.html\nČíslo produktu: 12A6A2


Žalobci nebudou zkoumat, jak vznikl výhrůžný dopis Kuberovi kvůli Taiwanu\nrespekt.cz | 13:51 | Autor: Ondřej Kundra\nZa jakých okolností vznikl nátlakový dopis proti cestě předsedy Senátu Jaroslava Kubery na Taiwan, zůstává nadále nejasné. Více světla mohlo do kauzy vnést státní zastupitelství, žalobci však aktuálně odložili trestní oznámení protikorupční organizace Transparency International, které bylo adresováno vůči kancléři prezidenta republiky Vratislavu Mynářovi.\nOrganizace tvrdila, že se kancléř mohl dopustit trestného činu zneužití pravomocí úřední osoby. Konkrétně tak, že mohl být iniciátorem nátlakového dopisu proti druhému nejvyššímu ústavnímu činiteli. V něm bylo Kuberovi vyhrožováno, že když pojede na Taiwan, který velmocenská Čína považuje za svoji vzbouřeneckou provincii, bude to mít negativní dopad pro něj i pro české firmy.\nKuberův nástupce Miloš Vystrčil plánuje uskutečnit cestu na Taiwan po letních prázdninách. Vzít chce sebou i Kuberovu manželku. “Jedu tam ukázat, že jsme suverénní zemí, která si nenechá nikým poroučet. A pak je tu ještě jedna věc, chci do jisté míry dosáhnout toho, abychom se začali chovat jako za doby, kdy zahraniční politiku formulovali Václav Havel a také Jiří Dienstbier. To znamená, že jsme stát, který zažil jho, zažil život v nesvobodě - a naší povinností, pokud chceme myslet i na něco jiného než na plné ledničky, je ostatním říkat, že to není dobrý život. A pokud někdo dosáhl toho, že si demokracii sám vybudoval a udržuje ji i přes nepřízeň osudu jako Taiwan, tak si zaslouží, abychom s ním komunikovali. Je to korektní přístup, kterým sdělujeme navenek i do České republiky, co je pro nás důležité,” řekl Respektu Vystrčil.\nKubera dostal šest dní před smrtí při setkání s Milošem Zemanem na Hradě fragment dokumentu, v němž ho čínské velvyslanectví výhrůžně varovalo před důsledky jeho plánované cesty na Taiwan. Tři dny před smrtí si Jaroslava Kuberu pozval čínský velvyslanec na setkání mezi čtyřma očima. Co přesně se na schůzce dělo, není známo. Vystrčil opakovaně žádal prezidenta o vysvětlení, kde se na Hradě zastrašující čínský dokument pro Kuberu vzal. Prezident podezření, že na vzniku dokumentu s Číňany spolupracovali jeho podřízení, označil za „nafouknutou bublinu“ a podle něj „není co řešit“.


Únor 2017 « Archiv | Vidlákova vrba\n26. února 2017 v 13:59 | Rádio\nPřelom zimy a jara je příležitostí k poslechu amerických stanic, které později s krátící se nocí budou stále obtížněji dostupné. Poslední únorový víkend jsem proto věnoval jejich příjmu, zvlášť když i "éter" byl příznivě nakloněn.\nZákladním principem je nalezení kmitočtů, které nejsou obsazeny evropskými stanicemi, k tomu dopomáhá i rozdíl mezi evropským 9kHz a americkým 10kHz rastrem. Ideální americký kmitočet je potom takový, který se trefí mezi evropské kanály, kde v danou dobu nic (silného) nevysílá a za velkou louží je silný vysílač. Střední vlny v Americe jsou ale omezeny výkonem 50kW.\nPrvní prohlídka pásma byla v CW módu, kdy se nosné na "desítkových" amerických kmitočtech ohlásí záznějem, čím silnějším tím lépe. Nadějně silné zázněje byly na kmitočtech 1600, 1570, 1540, 1480, 1470, 1400, 1390, 1380, 1320, 1290, 1280, 1200kHz. Níž už jsem se nedíval. Ne každý zázněj musí být nutně americký, hlavně nad 1600kHz může jít i o balkánské piráty. To se dá ale snadno rozlišit podle chování signálu, zaoceánský má charakteristický třepotavý zázněj, zatímco "místní" evropský je stálý.\nDále už záleží na štěstí a náhodě, jak který signál prorazí k nám a jak se sejde s evropskými vysílači. Jako asi nejlepší kmitočet se mi zdá 1390kHz, a to od 0500UTC kdy vypíná silný litevský vysílač na 1386kHz. Poté je zde volno a můžeme si užít téměř luxusní poslech americké stanice WEGP. Další zajímavý kmitočet je 1470kHz, který je také volný z obou stran. Zde se ale objevuje mix z několika stanic, které už přesně identifikovat nedokážu. Poslechové okno končí momentálně před 0600UTC (sedmou ranní SEČ ). Především pro WEGP na 1390kHz se nám tak s prodlužujícím se dnem krátí. Za pokus stojí i kmitočty 1610, 1620 a 1660 kHz, kde se také objevují americké stanice. Bohužel především právě o víkendu bývají často překryté balkánskými piráty.\nDalší zajímavou možností je i brazilská stanice Radio Clube de Para na 4885kHz, o které jsem se zmiňoval už před dvěma lety. Kubánské stanice na 5025kHz a 5040kHz potom budou hrát nad ránem třeba i na VEF206 s teleskopem.\nPoužitá technika - transceiver Alinco DX 70, anténa je kopie KAA1000 na 10m dřevěném stožárku. Velmi výhodná je možnost volby úzkého filtru pro AM, se standardním přijímačem o běžné 9kHz šířce pásma není výsledek dobrý.\n16. února 2017 v 8:47 | Kostelecko\nIREDO report 2017 aneb vaření žáby\nDoprava po rychnovském okrese autobusem a vlakem by teoreticky díky Iredu (Integrované REgionální DOpravě) měla být snadnou, rychlou a snad i příjemnou záležitostí. Zvlášť když se jedná o dopravu do zaměstnání, z Kostelce nad Orlicí do Solnice, nějakých 15km nejkratší cestou. Bohužel tomu ale tak není. Proč? Nevím. Možná je můj názor neobjektivní, možná se jen moje požadavky více nebo méně vymykají běžnému cestujícímu, se kterým asi při plánování dopravy je počítáno. Ale z mého pohledu se situace neustále postupně zhoršuje a komplikuje. Možná si vzpomenete na povídání o žábě, kterou vhodíte do horké vody - vyskočí z ní ven. Když ji ale dáte do studené vody a postupně vodu ohříváte, žába si stále říká - ještě je to dobrý, ještě se to dá vydržet.....\nPřed více než deseti lety jsem začal dojíždět do zaměstnání tímto směrem. Ne do automobilky v Kvasinách, ale do jiné firmy v Solnici. Ale to vůbec nevadilo. Na ranní i odpolední směnu jezdil přímý autobus Borohrádek / Kostelec / Častolovice / Solnice. Konečnou měl u staré brány kvasinské automobilky. Protože bydlím na Skále, stačilo mi jít pět minut na autobusovou zastávku a poté pět minut pěšky od konečné autobusu dolů do Solnice do práce. Z ranní směny vše vycházelo stejně, jen opačným směrem. Domů z odpolední směny už to bylo horší, to jezdil pouze vlak do Častolovic, kde jsem musel z častolovické zastávky jít pěšky. Podobně na noční směnu, z noční směny byl přípoj z Častolovic do Kostelce, takže jsem to měl od vlakové zastávky nějakých deset minut pěšky. Později dokonce přibyl autobusový spoj v pracovní dny večer, z odpolední směny, do Kostelce přes Rychnov. Doprava byla vcelku bezproblémová. Jenže to samozřejmě netrvalo věčně. Brzy se začalo vylepšovat a optimalizovat.\nPrvní problém byla výstavba autobusového nádraží pro automobilku v polích za zadní bránou. To se nyní, po letech, ukázalo jako doslova tragický nesmysl, ale o tom později. Autobus, který dříve jezdil ke staré bráně automobilky a po cestě měl dvě zastávky, najednou začal jezdit na toto nové autobusové nádraží a zastávky byly bez náhrady zrušeny. Tím odpadla část cestujících, kteří dojížděli jinam než do Škodovky. I mě se docházka do práce notně prodloužila, navíc především cestou domů vše vycházelo doslova na minuty. Dlouhodobě to bylo neúnosné, vznesl jsem proto dotaz na Oredo, zda by autobus nemohl zajíždět do Solnice na náměstí nebo projet okruh přes zastávky Kvasiny - Konzum a Zámek. Odpověď byla jednoznačná - nemohl, prý na takovou zajížďku není čas. Místo toho ale autobus začal objíždět okruh přes Třebešov a Černíkovice. Asi to bylo velmi důležité, protože tam téměř nikdy nikdo nenastupoval. Zdržení tímto výletním okruhem, přes zimu ještě umocněné tím že silnička mezi Třebešovem a Černíkovicemi je neudržovaná a obtížně průjezdná i pro osobní auto, natož pro autobus, zavinilo další úbytek cestujících. Posledním hřebíčkem do rakve této linky se stalo zprovoznění částečného obchvatu Solnice, kdy byla zrušena i zastávka u koželužny. Projevila se i vysoká poruchovost tehdy nových autobusů, kdy ráno často prostě nepřijel kvůli technické závadě. Poté už tímto spojem, který býval pět let předtím téměř plně obsazený, jezdilo tak pět - šest lidí a jako nerentabilní byl zrušen.\nNáhradou za přímý spoj se stala linka přes Rychnov nad Kněžnou. Samozřejmě delší a časově náročnější, ale použitelná. Sice jsem se musel smířit s odjezdem z kosteleckého náměstí a tím citelně delší docházkou, stejně jako s prodloužením cesty asi o patnáct minut, ale na druhou stranu jede přes stanici Kvasiny - Konzum, která je v mém případě téměř ideální. Tak jednoduché to ale není. Ranní a odpolední spoj do práce jede (teoreticky) ideálně, stejně jako spoj z ranní směny domů. Horší je to z odpolední směny, kdy jede až z Rychnova nad Kněžnou. Z Kvasin odjíždí linka na Ústí nad Orlicí, která objíždí solnické náměstí, poté zajíždí k automobilce, cestou ještě staví v Lipovce a do Rychnova tak přijíždí pravidelně pozdě. Především zajížďka k zadní bráně automobilky, kdy autobus musí napřed proskákat ucpaným kruhovým objezdem, poté si postojí u závor před odjíždějícím vlakem, dále se musí protlačit prostorem u automobilky mezi stovkami odjíždějících aut, nabrat lidi a stejnou cestou se stejnými problémy se vrátit zpět na hlavní silnici má za následek, že dojezd do Rychnova a návaznost na linku do Kostelce je spíš sázkou do loterie. Částečným řešením je cesta vlakem ze Solnice do Rychnova, na solnické nádraží je to ale o pořádný kus dál než na autobusovou zastávku. Čekání na autobus u rychnovského nádraží je tak na deset minut, často i déle. Navíc na večerní lince do Kostelce jezdí minibusy které poslední dobou kapacitně nestačí. A tak mi téměř přijde jednodušší jet vlakem jako za starých časů až na častolovickou zastávku a dát si půlhodinovou večerní procházku před spaním. Mimochodem, na noční směnu autobusem už vůbec nedojedete, protože linka z Kostelce opět končí v Rychnově, poté si zde půl hodiny postojíte a "návazný" autobus od Ústí vyjíždí do Kvasin až těsně před desátou. A navíc - na autobusových linkách, které jsou obsazeny malým počtem cestujících, pravidelně jezdí velké Mercedesy a Setry. Na nejvytíženější lince v okrese naproti tomu jezdí o třetinu menší Sorky, některé navíc v konfiguraci vhodné spíš pro MHD než pro meziměstskou linku, ve které strávíte při započítání pravidelných zpoždění téměř hodinu dvakrát denně.\nČasový problém je dnes i při cestě autobusem na ranní a odpolední směnu. Průjezd ucpaným Rychnovem a především popojíždění před kruhovým objezdem u Solnice má za následek pravidelné zpoždění okolo 10 -15 minut a tím příjezd do práce na poslední chvíli. Stejné je to i opačným směrem - zpoždění okolo 15 minut jsou už standardem.\nPokud vás napadne, že řešením je dojíždění vlakem, musím vás vyvést z omylu. Není, a s novým jízdním řádem už tuplem ne.\nVlak do Solnice na ranní a nyní i na odpolední směnu zkrátka jezdí pozdě. Příjezd do Solnice je ve 36 - 37. minutě, možná ještě vyhovuje těm co jezdí do automobilky, pro mě už je to příchod do práce na poslední chvíli a jakékoli zpoždění znamená, že přijdu pozdě. Ranní vlak navíc nemá přípoj od Kostelce. Cesta na noční směnu je vůbec dokonalá, z domu musím jít už po osmé hodině, abych byl na častolovické zastávce s přiměřenou rezervou včas. Vlak přijede do Rychnova těsně před devátou, poté si čtvrt hodiny postojí, aby se ve 21:15 vydal do Solnice. Teoreticky, pokud bych šel celou cestu pěšky, v době příjezdu vlaku do Solnice bych měl půl cesty za sebou..... I na to se ale dá časem zvyknout. A to nemluvím o tom, že na úseku z Rychnova do Solnice by se uživil jistě ještě jeden vagón.\nOpravdovou perličkou na závěr je ovšem poslední úprava jízdního řádu Českých drah. Že po odpolední směně se z Častolovic do Kostelce prostě jinak než pěšky nedostanete, to je už historická záležitost. Ale že České dráhy zřejmě v záchvatu šílenství posunuly odjezdy ráno a odpoledne (tedy při návratu po noční a ranní směně) tak, že vlak do Kostelce odjíždí z Častolovic čtyři minuty před příjezdem vlaku od Rychnova (při troše štěstí se na něj můžete podívat, jak odjíždí v okamžiku kdy vlak od Rychnova zastavuje) je prostě něco nepochopitelného. Ani autobus odjíždějící z častolovického nádraží do Kostelce už nestihnete. Nezbývá tedy než vystoupit na častolovické zastávce, a nastoupit do autobusu zde. Ale pozor - silnici musíte přejít ještě dřív než odjede vlak, protože jinak vás uvězní rozjíždějící se kolona aut z obou stran. Než projede a silnice se uvolní natolik, že se vám podaří přejít, autobus vám může taky frknout..... A tak zase pěšky.\nAbych řekl pravdu - už mě to nebaví. Takhle si zkrátka dojíždění do zaměstnání v údajně dokonale zorganizovaném integrovaném dopravním systému rozhodně nepředstavuji. Řešení? Alespoň z mého pohledu:\n1)Posunutí vlaku ráno a odpoledne z Častolovic do Solnice alespoň o pět, raději o deset minut vpřed.\n2)Obnovení návaznosti vlaků do Kostelce na příjezd vlaku od Rychnova na nádraží v Častolovicích\n3)Obnovení přímé autobusové linky Borohrádek / Kostelec / Častolovice / Solnice, s průjezdem autobusu přes zastávky Konzum, Zámek a U zeleného stromu v Kvasinách a Solnici\nPokud to shrnu - v zásadě se jedná o zrušení změn a úprav, zavedených v posledních letech. Postupnou "optimalizací" a "zlepšováním" totiž spojení mezi Solnicí a Kostelcem nad Orlicí dospělo do stavu, kdy přestává být vůbec reálně použitelné.\nAle to bych nejspíš chtěl skutečně příliš a pokud se manageři z Oreda a Českých drah budou tímto mým steskem vůbec zabývat, očekávám že místo snahy o řešení jen vychrlí bambilion důvodů "proč to jinak nejde". Před nějakými třiceti lety za dob plánovaného socialistického hospodářství bylo běžné, že vše platil stát a o zákazníka - cestujícího vlastně vůbec nešlo. I dnes to na mě stále více působí dojmem, že ideální by byl stav, kdy by jezdily prázdné autobusy a vlaky bez cestujících, placené z dotací. Nakonec - jak mi říká téměř každý koho potkám, normální člověk přece jezdí do práce autem, ne? A tak asi i v mém případě dojde brzy k tomu, že si pořídím nějakou další patnáctiletou plečku (tedy pardon - auto) za dva - tři měsíční platy speciálně kvůli dojíždění do práce a začnu také jezdit jako normální člověk. Sice mě to bude stát něco peněz navíc, ale na druhou stranu denně ušetřím zhruba hodinu a půl času jinak stráveného na cestě. Dojet do zaměstnání za nějakých patnáct - dvacet minut autem, nebo za více jak hodinu hromadnou dopravou je zatraceně citelný rozdíl.\nDodakek před zveřejněním:\nČlánek v (téměř) stejném znění jsem před více jak týdnem odeslal redakci místního časopisu Orlický týdeník. Dosud bez odpovědi nebo jakékoli další reakce. Proto je zveřejněn zde, a odkazy na něj rozesílám na ČD, Oredo a možná i redakcím dalších regionálních novin. Ne že by mě nějak strašně bavilo si stěžovat na všechny strany, ale bohužel, pokud budou všichni jen držet hubu a brblat mezi sebou, nic se nezmění, všude si řeknou - lidem to tak vlastně vyhovuje, nikomu to nevadí. A tak zkrátka nezbývá než dát najevo, že mi to vadí.\nJeště jedna poznámka - dokáže mi někdo vysvětlit, proč autobusová linka Častolovice - Kostelec -Rychnov - Skuhrov - Deštné má v jízdních řádech číslo 225, zatímco všechny autobusy mají na světelné tabuli číslo 229? Že by další pokus o zmatení nepřítele - tedy cestujícího?\nJedna pozitivní změna ale přece jen nastala. Tento týden jezdí večer ze Solnice zdvojená vlaková souprava. Nevím jak to vypadá na dalších vlakových spojích a snad to vydrží i do budoucna. Přece jen se mezi Solnici a Rychnov vrátila kultura cestování odpovídající 21. století, zatímco s jedním motorákem to připomínalo spíš transport do koncentračního tábora.\nDodatek číslo 2 - den poté:\nDnes jsem dostal první e-mailovou reakci ze společnosti Oredo, doufám že nikoli poslední. Protože mám především zájem na řešení konkrétního problému a ne na dohadování za každou cenu, přistoupil jsem na odstranění zmínek o této společnosti v souvislostech, které by mohly být vnímány jako neslušné nebo nevhodné.\nV pátek 17. 2. jsem dostal i reakci z odboru dopravy královéhradeckého kraje. Zásadní informací je to, že firma OREDO se už skutečně přímou organizací jízdních řádů nezabývá a tak za chaos v nich skutečně nezodpovídá. Za jednoho z viníků stávajícího stavu jsem ji tedy považoval neprávem, za což se omlouvám. Také to znamená, že informace konečně doputovaly na patřičná místa a že si tím bude konečně někdo seriozně zabývat.\nDodatek číslo 4\nS větším odstupem jsem dostal i odpověď z Českých drah. Obsah mě v zásadě ničím nepřekvapil. Když to krátce a stručně shrnu - přípoje na Kostelec prý nejsou pro ČD preferovaný dopravní směr a o čtyři minuty uspíšený odjezd vlaků do Doudleb a Letohradu je prý důležitější než možnost přestupu z Rychnova na Kostelec. No, já mám spíš pocit trochu jiný. Nádraží v Častolovicích prošlo rekonstrukcí evidentně za spoustu peněz, jejím výsledkem je že sice má krásné nové nástupiště, ale přišlo o jednu kolej. Je to jen moje domněnka, ale zdá se mi že se jim tam ty vlaky prostě už nevejdou :-)\nZávěr? Nemůžu si pomoct, ale vždy když vystoupím na častolovické zastávce, a vidím jak z Častolovic právě jede motorák do Kostelce, mám strašnou chuť tomu plánovači spojů strašně vynadat.


Mapa knižní: Po Česku II. – Václav Žmolík | Knihy.ABZ.cz\nMapa knižní: Po Česku II. – Václav Žmolík\n> Po Česku II.\nMapa knižní: Po Česku II.\nAutor navštívil málo známé zámky, hrady, kláštery, muzea, synagogy, hrobky i technické památky. U každého místa najdeme informace o jeho historii, současnosti a nejrůznější zajímavosti. Známý televizní a rozhlasový moderátor přibližuje ... (celý popis)\nAutor navštívil málo známé zámky, hrady, kláštery, muzea, synagogy, hrobky i technické památky. U každého místa najdeme informace o jeho historii, současnosti a nejrůznější zajímavosti. Známý televizní a rozhlasový moderátor přibližuje další zajímavá místa České republiky.\nTelevizní a rozhlasový moderátor Václav Žmolík navazuje na úspěch své publikace Po Česku a připravil na čtyřicet nových pozvánek k výletům do míst známých i téměř neznámých, která určitě stojí za návštěvu. Rozdělil je do několika oddílů. Vyprávění o místech, která často v hodině dvanácté zachránili osvícení lidé, nazval Jak duch vítězí nad zmarem. O místech, jež osloví něčím často nepojmenovatelným, hovoří v oddíle Místa údivu. Chvála nadšenců přibližuje práci obětavců, kteří často zachraňují velké hodnoty. A názvy posledních dvou oddílů (Ne)známé příběhy z historie a Zajímavosti a „vychytávky“ netřeba vysvětlovat. Jednotlivé kapitoly přibližují historii a současnost navštívených míst, ale zároveň mohou sloužit jako užitečný průvodce, který poskytuje informace o všem zajímavém, co daná místa nabízejí. Kniha je vybavena množstvím barevných fotografií.\nKatalog vybraných autorů > Ž > Žmolík – Václav Žmolík\nVáclav Žmolík - další tituly autora:\nŠporcl, Petr; Žmolík, Václav


Peltova kauza není první aférou otřásající českým fotbalem\nLukáš Kovanda 14. května 2021\nNecelé dva měsíce šlo zaplatit za elektromobil Tesla bitcoiny. Šéf automobilky ale tento týden tuto možnost platby zavrhl. Své rozhodnutí odůvodnil „špinavou“ těžbou…\nZdálo by se, že český fotbal v posledních letech přitahuje samé aféry, tou poslední je zneužití státních dotací. Je dobré se ale podívat na český fotbal v historickém kontextu i mezinárodním srovnání.\nBývalý šéf FAČR Miroslav Pelta. Zdroj: wikipedia.com\nnaposledy aktualizováno 11. 2. 2019 18:50\ndotace FAČR fotbal Jan Obst Jiří Lábus ministerstvo školství a tělovýchovy Miroslav Pelta Petr Čtvrtníček reprezentace\nV Čechách a na Moravě se fotbal začal hrát koncem 19. století v cyklistických a veslařských klubech a také ve studentských kroužcích. První fotbalové utkání v Čechách se hrálo 29. září 1887 v Roudnici nad Labem.\nMezi nejstarší kluby patří SK Slavie Praha a AC Sparta Praha. Postupný rozmach fotbalu si vynutilo ustanovení Českého svazu fotbalového (ČSF), ke kterému došlo 19. října 1901 v Praze. V roce 1912 se poprvé hrála řádně organizovaná soutěž – mistrovství Čech. Tímto rokem začíná historie naší vrcholové soutěže, v němž první oficiální titul mistra ČSF získala pražská Sparta.\nBěhem let 1921 až 1993 prošel český fotbal, podobně jako celé Československo, řadou změn. Byl ovlivněn historickými událostmi od světových válek, osvobození, normalizace až po vznik samostatné České republiky.\nV roce 1921 byla po rozkolu v ČSF a dvouletém dvojvládí založena Československá asociace fotbalová (ČSAF), která byla v roce 1922 v Ženevě oficiálně přijata do FIFA. Do UEFA vstoupil československý fotbal v roce 1954.\nSamostatný svaz až po sametové revoluci\nV době od roku 1957 měl Československý fotbalový svaz (ČSFS) statut součásti Československého svazu tělesné výchovy a sportu. Národní fotbalový svaz se jako samosprávná organizace obnovil po listopadu 1989. Poslední federální ročník ligy 1992/93 přežil o půl roku existenci Československa.\nČeský a slovenský fotbal se poté rozešly každý svou cestou. Následující ročník, hraný poprvé v České republice, neznamenal v historii nějaký nulový bod, ale plynule navázal na předchozí sezónu tak, že ke zbývajícím deseti českým klubům postoupilo šest nových účastníků podle umístění v Českomoravské lize.\nVítězem prvního samostatného ročníku se stala Sparta Praha, stejně tak jako toho posledního společného federálního.\nV rámci samostatné České republiky fungoval do roku 2011 Českomoravský fotbalový svaz (ČMFS), od června 2011 existuje Fotbalová asociace České republiky (FAČR).\nFrantišek Chvalovský (1993 – 2001)\nJan Obst (2001 – 2005)\nPavel Mokrý (2005 – 2009)\nIvan Hašek (2009 – 2011)\nMiroslav Pelta (2011 – 2017)\nV asociaci jsou v současnosti zaregistrovány zhruba 4 tisíce klubů a více než 600 000 hráčů.\nFotbalovou asociaci řídí výkonný výbor, složený z 13 členů v čele s předsedou. Až do současnosti měla FAČR celkem pět předsedů. Letos by si měla volit nového.\nJe zajímavé, že pojítkem tří z nich je spojení s porušením zákonů.\nFrantišek Chvalovský po osmi letech působení v českém i evropském fotbale byl v únoru 2001 zatčen kvůli úvěrovým podvodům. Zdokumentovaná výše machinací přesáhla jednu miliardu korun, což Chvalovskému „vyneslo“ odsouzení na 10 let vězení. Nicméně série odvolání a soudních tahanic nakonec skončila zrušením rozsudků a vše korunovala prezidentská amnestie od Václava Klause v roce 2013.\nNásledovník Chvalovského, kterým byl Jan Obst, pak musel čelit vyšetřování korupční aféry v českém fotbale. V „hlavní roli“ tehdy byli ředitel Viktorie Žižkov Ivan Horník a rozhodčí Milan Brabec.\nVěhlas této aféře pak vyneslo divadelní představení Jiřího Lábuse a Petra Čtvrtníčka s názvem „Ivánku, kamaráde“, sepsaná na motivy policejních odposlechů ze zmíněné kauzy. Mimochodem už v této aféře se v podtitulku „Lepší Brabec v hrsti, než Pelta na střeše“ objevuje jméno Miroslava Pelty, kterého jeho vlastní kauza dostihla až o několik let později.\nVIDEO: Ivánku, kamaráde, můžeš mluvit?\nZáznam představení ve Slaném z roku 2005, délka 48 minut.\nMiroslava Peltu před pár týdny zadržela policie a byla na něj uvalena vazba v souvislosti s vyšetřováním přerozdělení státních dotací ze strany ministerstva školství pro rok 2017.\nMotor fotbalu jménem dotace\nDotace z Ministerstva školství, mládeže a tělovýchovy totiž tvoří dlouhodobě hlavní zdroj příjmů FAČR.\nTABULKA: Struktura příjmů FAČR\nZa poslední 4 roky, pro rok 2017 jde o odhad, údaje jsou v mil. Kč.\nFotbal je bezesporu nejoblíbenějším sportem v České republice a tak jde na něj většina dotačních peněz. Na letošní rok jsou navíc plánovány dotace v rekordní výši, i když je otázkou, jak to s nimi dopadne, neboť ministryně školství Kateřina Valachová právě kvůli aféře veškeré dotace do sportu zmrazila.\nPodle plánu se mají letošní dotace pro fotbal v ČR vyšplhat až na úroveň 625 milionů korun.\nDruhým nejvýznamnějším zdrojem příjmů FAČR jsou pak odvody z loterií. Provozovatelé loterií a kurzových sázek mají zákonem předepsané dílčí odvody ve výši 20 procent.\nKauza zneužitých dotací\nPelta, jemuž letos končí mandát a tudíž bude FAČR hledat svého nového vůdce, nyní čelí stíhání za zneužití pravomocí úřední osoby, sjednání výhody při zadání veřejné zakázky a porušení povinnosti při správě cizího majetku.\nPolicie vyslechla a vzala do vazby i bývalou náměstkyni ministryně školství Simonu Kratochvílovou. Obvinění čelí další osoby a také celá FAČR jako právnická osoba. V tuto chvíli se výše způsobené škody pohybuje na úrovni 454 milionů korun. „Uvedené finanční prostředky byly či měly být vyplaceny z rozpočtových prostředků MŠMT bez řádného důvodu,“ uvádí policie.\nPro samotnou FAČR to navíc může mít v případě prokázání trestného činu dvě vyústění: buď bude jako příspěvková organizace odstřihnuta od dotací, nebo úplně zrušena. I samotné zrušení dotací by bylo pro FAČR vzhledem k jejich dominantnímu postavení v příjmech likvidační.\nAť už se Peltova vina prokáže či nikoliv, stále má na svém kontě několik úspěchů. Za jeho předsednictví například započala výstavba nového sídla FAČR, jeho tým získal v roce 2012 ocenění za nejlepší počin v kategorii speciálních projektů od UEFA za projekt Členství.\nV roce 2013 pak vyřešil spor dvou pražských klubů s názvem Bohemians nebo získal pro Česko pořadatelství mistrovství Evropy do 21 let pro rok 2015 i mistrovství Evropy hráček do 17 let.\nSice to není přímo Peltova zásluha, ale je zajímavé, že za jeho předsednictví výrazně stoupal počet vstřelených branek v nejvyšší fotbalové soutěži za sezónu.\nV sezóně 2015/16 padlo celkem 676, což byl nový rekord. V průměru to bylo 2,8 gólu na zápas. Aspoň jeden gól dalo 198 hráčů. Šťastní střelci se podělili o 656 tref, dalších dvacet gólů bylo vlastních. Nejvíce gólů dala Mladá Boleslav (63), nejméně inkasovala Sparta (24).\nGRAF: Vývoj počtu vstřelených branek v nejvyšší fotbalové lize\nMožná i to byl a zůstává jedním z faktorů rozhodujících pro celkový počet diváků a tedy popularity i peněz plynoucích do fotbalu.\nGRAF: Vývoj počtu diváků v nejvyšší fotbalové soutěži\nPo výrazném poklesu v sezóně 2014/15 se návštěvnost během sezóny 2015/16 opět zvýšila a na stadiony dorazilo 1 219 374 lidí, což je nejvyšší číslo od roku 2008. V přepočtu na jeden zápas přišlo v průměru 5080 lidí.\nNejvíce se chodilo v Plzni, kde jako jediní přesáhli desetitisícový průměr, slabé to bylo na Dukle, v Jablonci a Příbrami, kde všude měli průměr pod 3000.\nV součtu zápasů doma i venku vidělo nejvíc diváků pražskou Spartu celkem 262 048, nejméně Jihlavu 107 458 lidí.\nVraťme se ještě k historickému ohlédnutí za dosaženými úspěchy českého fotbalu na poli reprezentace. Z hlediska zjednodušení se soustředíme na výsledky fotbalové reprezentace na mezinárodních světových akcích typu: mistrovství světa, mistrovství Evropy a olympijských hrách.\nČeskoslovensko, respektive Česká republika postoupila na fotbalové mistrovství světa celkem devětkrát, a to v letech 1934, 1938, 1954, 1958, 1962, 1970, 1982, 1990 a 2006.\nMedailové umístění získala fotbalová reprezentace jen dvakrát v letech 1934 a 1962, a to stříbro. Samostatná Česká republika postoupila jedinkrát v roce 2006, kdy se Češi umístili na 3. místě v základní skupině a do dalších bojů nepostoupili.\nNa evropských šampionátech se fotbalové reprezentaci dařilo již více. Postoupila sice také devětkrát, a to v letech 1960, 1976, 1980, 1996, 2000, 2004, 2008, 2012 a 2016, ale medailových radostí bylo více. Zlato v roce 1976, stříbro v roce 1996 a bronz dokonce třikrát v letech 1960, 1980, 2004.\nJinak Česko končilo většinou již v základní skupině, pouze v roce 2012 prošlo do čtvrtfinále, kde nás vyřadili Portugalci.\nCo se týče olympijských her, podařilo se do závěrečného turnaje československé, respektive české reprezentaci postoupit sedmkrát. V roce 1960, 1976, 1980, 1996, 2000, 2004 a 2008.\nMedailové umístění získala reprezentace Československa, a to v roce 1980 zlatou a 1964 stříbrnou medaili. Za samostatnou Českou republiku se fotbalisté nejlépe umístili v roce 2000 na OH v Sydney, šlo ale jen o základní skupinu.\nV první padesátce žebříčku FIFA\n1. Brazílie 1672\n3. Německo 1464\n4. Chile 1411\n5. Kolumbie 1348\n6. Francie 1294\n7. Belgie 1281\n8. Portugalsko 1259\n9. Švýcarsko 1212\n10. Španělsko 1204\n14. Anglie 1103\n24. Slovensko 846\n36. Rakousko 762\n46. Česká republika 679\nA když už se díváme na působení Česka na mezinárodním poli, je dobré se podívat na žebříček FIFA. Světová fotbalová asociace začala žebříčky sestavovat od srpna 1993 a od té doby jsou regulérní součástí mezinárodních sportovních zpráv a důležitým ukazatelem pro členy FIFA.\nJejich cílem je v průběhu roku ukázat, jak si dané země vedou ve světovém srovnání a jaké dělají pokroky. Systém se opírá o bodování výsledků národní reprezentace podle jejich výsledků s dalšími reprezentacemi světa.\nŽebříčku nyní dominuje Brazílie, která na jeho čele strávila i nejvíce času. Česká republika je v současnosti na 46. místě.\nJe otázka, jak si český fotbal povede nadále. V nejbližší budoucnosti musí vyřešit nástupnictví v čele asociace a pak se vypořádat s dotační kauzou. Na poli reprezentace pak má Česko rozehranou kvalifikaci na světový šampionát, když je zatím třetí za Německem a Severním Irskem. Každopádně míč je kulatý a tráva zelená.