Pergnerovou čeká velký návrat! – NašeHvězdy.cz\nPergnerovou čeká velký návrat!\nCo ji přimělo znovu moderovat?\nUž pár let ji v televizi vůbec nevídáme. Naposledy zazářila v roce 2013 při moderování zatím poslední řady úspěšné reality show Vyvolení, od té doby se po ní ale slehla zem. Teď chystá TEREZA PERGNEROVÁ (42) velký návrat. Navíc se i v soukromí chystá k radikálnímu kroku! Proč se musí vdávat?\nPřed lety si prošla doslova peklem. Sáhla si kvůli závislosti na drogách až na samé dno. Dříve než se ale dala na dráhu narkomanky a začala zaplňovat stránky choulostivých časopisů, byla jednou z nejlepších českých moderátorek. Svoji kariéru rozjela díky oblíbenému hudebnímu pořadu Eso. Diváci si ji zamilovali, a tak při ní stáli i v jejím nejtěžším období v životě. To začalo už v době, kdy se poznala se svým bývalým manželem FRANTIŠKEM VOMÁČKOU. Právě on ji totiž přivedl k drogám. Po třech letech, co začala brát drogy, tedy v roce 2002, potřebovala nutně sehnat peníze. A tak nafotila nahé fotografie, za které dostala tři miliony korun! „Všechny peníze mi protekly žilou. Několikrát jsem zastavila automobil. Dotovala jsem i Fannyho. Pokud jde o ty fotky, udělala jsem chybný krok,“ zpytovala před pár lety své svědomí. Naštěstí svou závislost i divokou minulost překonala a znovu se dostala na televizní obrazovky a do povědomí diváků v mnohem pozitivnějším světle. Jenže jak sama Tereza neustále tvrdí, za každou cenu se na obrazovkách udržet nikdy nechtěla. Proto odešla do ústraní. Co ji tedy přimělo k návratu?\nRodina je pro ni všechno. Přesto od ní utíká.\nZnovu si projde peklem\nPád na dno. To je to, co slavnou moderátorku donutilo vzít nabídku na moderování nového pořadu s názvem Akce nový domov. Bude totiž pomáhat lidem začít život od nuly. „Pomůžeme lidem, kteří jsou v nouzi. Sama budu v terénu zjišťovat, jak žijí. Už teď mohu říci, že někdy jde o opravdu otřesné podmínky,“ prozradila Pergnerová, o čem nový pořad bude. „Chceme dát rodinám šanci žít lépe. Chceme jim dát naději,“ hrdě prohlašuje. Sama totiž dobře ví, jak důležitá je v případě těžké životní situace pomocná ruka. „Cítím, že tohle je přesně ten typ pořadu, který je pro mě,“ tuší a nemůže se dočkat natáčení. Jenže k tomu, proč před třemi lety odešla z televize, měla podstatný důvod. A ten nadále trvá, ale něco se zřejmě přece jen změnilo....\nProč odešla z televize?\nPokud by ale taková nabídka nepřišla, přiznala, že by raději dělala cokoli jiného, ale moderátorku už nikdy. Raději by prý obsluhovala veřejné záchodky! „Musím cítit, že to někomu pomůže, to, co dělám,“ vysvětluje. Kdyby to byl pro ni pořad o ničem, nabídku by nepřijala. Vzala by cokoli jiného, jen když by byla v kontaktu s lidmi. „Pokud nic nepřijde, tak budu sekat na zahradě trávu. Klidně, pokud to bude potřeba, půjdu dělat hajzlbábu na veřejných záchodcích, měla bych kontakt s lidmi a to je nejdůležitější,“ nechala se slyšet ještě předtím, než se dozvěděla o možnosti moderovat Akci nový domov. Dalším důvodem, proč s návratem na televizní obrazovky tak otálela, bylo uvědomění si, že málokdo, kdo vystupuje v televizi, skutečně něco umí. „Když nad tím tak přemýšlím, tak vlastně nevím, jestli v tom našem rybníčku kromě Karla Gotta někdo něco umí. Často uspějí lidi bez talentu, nemusím být u všeho.“ Nyní je ale všechno jinak a Tereza chytila příležitost za pačesy. Jejím smyslem života ale práce není. Zakládá si na rodině a především na svých dvou dětech.\nHvězdnou kariéru odstartovala hudebním pořadem Eso. Pak už šlo všechno z kopce.\nKvůli adopci se bude vdávat!\nUž jedenáct let žije Tereza Pergnerová se svým současným přítelem JIŘÍM CHLEBEČKEM (47). O svatbě zatím ale ani jeden z nich neuvažoval. To se ale rázem změnilo. Protože učinili životně důležitý krok, rozhodli se ho zpečetit svatbou. O čem budoucí manželé uvažují? Chtějí adoptovat dítě! Sice už mají dvě, ale Terezin syn SAMUEL (15) nemá za biologického otce Chlebečka, ale bývalého partnera Terezy Pergnerové Františka Vomáčku. Dcera NATÁLKA (8) je jejich společná, ale i ona by prý chtěla mladšího sourozence. Ale na porod už se Tereza zkrátka věkově příliš necítí. „Na těhotenství už se necítím, navíc počítám s tím, že bych neadoptovala novorozeně, ale starší dítě, které v životě nemělo tolik štěstí. Teď záleží na úřadech a ta cesta nebude jednoduchá, ale jsem si tím, co chci, jistá, proto jsem rozhodnuta vše podstoupit.“ I svatbu, kterou předchozí léta odmítala.\nVyvolení ji znovu katapultovali na výslunní.\nUstojí další pád?\nV nadcházejících týdnech a měsících ji čeká těžké rozhodování. Bude si muset vybrat mezi prací a soukromým životem. Vychovávat tři děti a zároveň moderovat tak psychicky náročný pořad rozhodně není žádná legrace. A málokdo by takovou zátěž zvládl bez toho, aniž by se z toho psychicky nebo fyzicky nezhroutil. Na druhou stranu, Tereza je silná žena, které život nikdy nic nedal zadarmo, a tak se dokáže poprat i se situacemi a životními strastmi, které by jinou ženu srazily na kolena. Úspěšný návrat na televizní obrazovky jí přeje celý český národ. Musí si ale dát pozor, aby si na sebe neupletla bič, který by ji srazil zpátky na kolena. Další pád by nemusela překonat.\nTereza Pergnerová utekla za drogami přímo z porodnice!\nMálokterá ze známých osobností posledních dvaceti let si prošla takovým osobním peklem jako moderátorka a herečka Tereza Pergnerová (46). Velká sláva, velké skandály, drogová závislost, partnerské krize. Většinu z toho si ale zavinila sama! Narodila se do rodiny scénáristy a ...\nPergnerová chce adoptovat dítě?\nNěkdejší superpopulární moderátorka Esa a reality show Vyvolení Tereza Pergnerová (42) trpí patrně syndromem prázdné náruče, takže hodlá adoptovat dítě. Se svým přítelem, podnikatelem Jiřím Chlebečkem (46) vychovává již dvě vlastní děti, Samuela (15) a Natálku (8). Prý už jsou ...\nTereza Pergnerová: Velký návrat na obrazovky se nekoná!\nNení to tak dávno, co se spekulovalo o tom, že bývalá moderátorka a zpěvačka TEREZA PERGNEROVÁ (42) dostala od televize Nova lukrativní pracovní nabídku. Vypadalo to na hvězdný návrat, jenže Tereza najednou obrátila a po natočení prvních dílů z projektu prý teď vycouvala! Podle ...\nTereza Pergnerová: Ocitne se opět na dlažbě?\nTakové překvapení nikdo nečekal! TEREZA PERGNEROVÁ (42), která se řadí mezi moderátorské špičky a doposud se vždy dokázala postarat o obrovskou sledovanost každého pořadu či show, zažívá poprvé ve svém životě nepříjemný propad. Pořad Akce nový domov, kvůli němuž se vrátila na ...\nJejí velký návrat skončil totálním fiaskem\nDoby, kdy patřila TEREZA PERGNEROVÁ (42) mezi moderátorské špičky, jsou nejspíš opravdu už pryč. Pokus o návrat na televizní obrazovky se nepovedl a bývalá narkomanka dostala padáka. Má ještě šanci uspět? Jako by Pergnerová tušila, co se může stát, váhala dlouho, zda ...\nTereza Pergnerová se do Jiřího Chlebečka zakoukala dávno předtím, než se stal jejím osudovým mužem!\nZažila rychlý vzestup a maximální popularitu. Následovaly pády, po kterých se znovu dokázala sebrat. Moderátorka Tereza Pergnerová (46) má dnes vedle sebe muže, který už jí padnout nedovolí – podnikatele Jiřího Chlebečka (50). Kdo by to v jejím dětství do budoucí hvězdy a idolu ...\nTereza Pergnerová: Nosí snad smůlu?\nČerný oděv, tmavé sluneční brýle a na krku mohutný kříž, tak se nedávno po delší době objevila ve společnosti moderátorka TEREZA PERGNEROVÁ (42), kterou na slavnostní otevření nového vlasového studia známého kadeřníka MICHALA ZAPOMĚLA doprovázel její přítel JIŘÍ CHLEBEČEK ...\nNechá Pergnerová své dvě děti padnout na dno?\nDokázala se dostat z úplného dna a zase povstat jak Fénix z popela! Přesto ještě dost možná blonďatá moderátorka Tereza Pergnerová (43) není ani po dechberoucím návratu na obrazovky v pořadech VyVolení a Farma, které uváděla, ze všeho venku. Svou těžkou drogovou závislost ...\nPergnerová vs. Michal David: Zrada, která se neodpouští!\nŘekla si o nehorázné peníze Roky příprav dalšího dílu Discopříběhu vzaly za své. TEREZA PERGNEROVÁ (42) prý chtěla za autorská práva příliš mnoho. Zpěvák MICHAL DAVID (56) sliboval svým fanouškům několik let, že natočí třetí pokračování oblíbeného Discopříběhu s RUDOLFEM ...


TOKIO – Čínský bestseller s názvem Měnová válka popisuje, kterak Židé spřádají plány na ovládnutí světa skrze manipulace s mezinárodní finanční soustavou. Kniha si údajně našla čtenáře v nejvyšších vládních kruzích. Je-li to pravda, nevěští to nic dobrého mezinárodní finanční soustavě, která závisí na tom, aby dobře informovaní Číňané přispěli k zotavení ze současné krize. Tyto konspirační teorie nejsou v Asii nijak vzácné. Japonští čtenáři během let prokázali lačný apetyt na knihy, jako je Sledovat Židy znamená jasně vidět svět , Příštích deset let: Jak nahlédnout podstatu židovských Protokolů a Rád bych se omluvil Japoncům – Doznání židovského starce (spis pochopitelně napsaný japonským autorem, pod smyšleným jménem Mordechaj Mose). Všechny tyto knihy jsou variacemi Protokolů sionských mudrců , ruského podvrhu otištěného prvně v roce 1903, na který Japonci narazili, když v roce 1905 porazili carskou armádu. Číňané mnoho moderních idejí převzali od Japonců. Právě tak možná židovské konspirační teorie pronikly dál. Vůči tomuto typu nesmyslů ale nejsou imunní ani Jihoasijci. Bývalý malajsijský předseda vlády Mahathir ibn Mohammed prohlásil: „Židé vládnou světu skrze prostředníky. Umějí si zařídit, aby za ně bojovali a umírali jiní.“ Nedávný článek v předním filipínském podnikatelském časopise zase vysvětloval, jak Židé vždy ovládnou země, v nichž žijí, včetně dnešních Spojených států. V Mahathirově případě zřejmě zaúčinkoval pokřivený projev muslimské solidarity. Ale na rozdíl od evropského či ruského antisemitismu nemá jeho asijská odnož náboženské kořeny. Nikdo z Číňanů ani Japonců neviní Židy z vražd svých svatých ani není přesvědčen, že v pašijových macesech skončila krev jejich dětí. Ve skutečnosti Žida spatřil málokterý Číňan, Japonec, Malajsijec či Filipínec, pokud nestrávil nějaký čas v zahraničí. To continue reading, please log in or provide your email address Log in Receive our Sunday newsletter Receive our PS On Point newsletter Registration is free and gives you access to our newsletters, unlimited access to our archive, commenting rights, and more. Don’t let fabricated news obscure real world views. Support our work by donating.


Velikonoční tradice den po dni. Vyzkoušíte některé z nich? | Liberec\n1. díl: Velikonoční rituály\n2. díl: Svěcení kočiček, vody i ohně\n3. díl: Významné dny Pašijového týdne\n4. díl: Velký pátek jako den hlubokého smutku\n5. díl: Jak to bylo s pomlázkou?\nKvětnou nedělí začal Pašijový nebo také svatý týden a tak si budeme v seriálu týdne připomínat pohanské i křesťanské velikonoční tradice. Připravili ho Vladimíra Jakouběová a Jaroslav Hoření.\nNové léto, tak se ve vesnickém prostředí říkalo velikonočnímu období. Času, kdy se mísily oslavy obnovy života a Zmrtvýchvstání Krista. Probíhající Pašijový týden byl pro naše předky spojený s řadou magických úkonů. Velkou roli v nich hráli hlavně voda a oheň.\nFOTONÁVOD: Jak uplést pomlázku z 8 prutů\nBudeme se věnovat i významným dnům Pašijového týdne, prozradíme, kdy se stal Zelený čtvrtek významným dnem Pašijového týdne, proč se chleba s medem házel do studny a proč utichají zvony. Připomeneme i tradice Velkého pátku, Bílé soboty a Božího hodu velikonočního, které jsou významnými dny jak křesťanského, tak i pohanského kalendáře. Seriál týdne uzavře nejznámější lidová tradice spojená s Velikonocemi, pomlázka. Ta totiž nebývala spojená jen se šleháním děvčat…\nKVÍZ: Co všechno víte o Velikonocích?\nPro někoho svátky jara, pro křesťany po Vánocích druhé nejvýznamnější svátky v roce. Ale co všechno víte o Velikonocích a tradicích, které jsou s nimi spjaty? Otestujte se.\nMísto zvonů a zvonků v kostelích zabírají o Velikonocích řehtačky a klapačky\nDřevěné nástroje ale nejsou jen hračkami, jak to zná většina z nás. Poslouží i v kostelích, jejichž návštěva bývala s Velikonoci spjata.


OBRAZEM: Nejkrásnější stromy Česka mají úžasné příběhy. Sázejme další | Babka kořenářka\nAutentická lípa z obrazů Alfonze Muchy, nádherná borovice douglaska vysazená díky knížeti Rohanovi či více než stoletá babiččina vrba bílá. Všechny patří mezi letošních 12 nejvýznamnějších stromů české krajiny oceněných v anketě Strom roku. Patří mezi ně i dub, který osobně pamatuje Jana Žižku.\nZobrazit celou zprávu: OBRAZEM: Nejkrásnější stromy Česka mají úžasné příběhy. Sázejme další\nPublikováno 7. listopadu 2019, původní zdroj a celý článek viz odkaz výše.\nNadýchaná roláda s nugetou\nkruti karbanatky se spenatem\nkrůtí maso pohlreich\npohlreich stavy k masu\n2 cesi postavili tank\nnrkvovvo vajixkova pomazanka\nceprova pecene s medovou karotkou recept\nguláš z divočáka podle pohlreicha\nmrkvový salát na slano


Obr z Ústí drtí soupeře, pivot Balvín řádí na MS basketbalistů - Ústecký deník\nObr z Ústí drtí soupeře, pivot Balvín řádí na MS basketbalistů\nSkvělými výkony táhne basketbalisty na mistrovství světa Ondřej Balvín. Dva metry a 17 centimetrů vysoký pivot začínal na koš skákat v Ústí nad Labem. „Jsem na svého syna pyšný,“ říká Josef Balvín. Podle něj chybělo málo a z mladého Ondřeje byl místo basketbalisty plavec.\nBasketbalový zázrak prožívá česká reprezentace na světovém šampionátu v Číně. Senzačně porazila Turecko a postoupila ze základní skupiny. V rozhodujícím zápase zářil 26letý pivot Ondřej Balvín, který si připsal 17 bodů a 11 doskoků.\nDominantní výkon sledoval v televizi i jeho otec Josef Balvín. „Postup přes Turky byl parádní, doma jsem na to samozřejmě koukal a málem jsem zešílel. Ondra zahrál skvěle, jsem pyšný,“ neskrývá emoce hrdý otec českého reprezentanta, kterého vychovával v Ústí nad Labem.\nPodle něj by česká jízda nemusela skončit ani v osmifinálové skupině, kterou Češi začnou sobotním zápasem s Brazílií a ukončí pondělním duelem s Řeckem.\n„Věřím, že když bude Tomáš Satoranský opět skvěle nahrávat, Auda to uskáče pod košem a Shilb, kterého mám já osobně hodně v oblibě, bude opět sázet trojky, postoupíme ještě dál,“ zatipuje si odvážně Balvín starší.\nNa druhou stranu, proč ne? Sám Balvín starší kdysi basketbal hrával a pokud udrží jeho syn skvělou formu, kterou by mohl upoutat zámořské skauty, mohou se dít ještě velké věci.\nMOHL BÝT PLAVEC\nŠtěstí, že ze tří nabízených sportů si mladý Ondřej Balvín nevybral třeba plavání.\n„Ve 12 letech jsem mu dal na výběr. Basketbal, volejbal nebo plavání,“ zmiňuje Josef Balvín s tím, že český reprezentant je také vynikající plavec. „Poprvé jsem ale přišel za trenéry s tím, že mám vysokého syna, který by se jim mohl hodit, ale asi je to moc nezajímalo. Až když jsem ho přivedl na trénink a viděli, že ční nad ostatními, tak po něm sáhli,“ culí se dnes při vzpomínce na úplné začátky v krajském městě na severu Čech.\n„Za Ústí hrál asi dva roky, pak si ho všimli skauti z USK Praha. Chtěli ho také Pardubice, ale USK mu nabídlo veškeré zázemí a zajistilo mu i školu,“ pokračuje ve vyprávění.\nBalvín ve 14 letech pomohl zachránit dorosteneckou extraligu v Ústí, následně putoval do Prahy, kde se musel osamostatnit.\nPodle bývalého spoluhráče z ústeckých mládežnických kategorií Jana Dvořáčka mu USK hodně pomohlo. „V Ústí byl díky své výšce docela nemotorný, pamatuji si na jeden zápas na mistrovství republiky, kdy Ondra moc nehrál, a můj táta řekl: „Proč tam toho vysokýho nedá, aspoň aby soupeřům pod košem překážel?“ V Praze se mu věnovali, hodně tam zesílil, zlepšil pohyb a dnes je z něj takový hráč,“ doplňuje současný rozehrávač Slavoje Litoměřice Dvořáček.\nSvé vzpomínky na dobu, kdy mu vytáhlý mladík poprvé přišel na trénink, dodává i současný kouč ústecké mládeže Miroslav Bár.\n„Pamatuji si, že tenkrát čněl nad všechny ostatní kluky. Neřekl bych, že byl neobratný, ale hbitost mu oproti těm prckům kolem trošku chyběla,“ usmívá se Bár.\nSám Balvín se netají tím, že jeho vysněnou metou je prestižní zámořská soutěž NBA. Právě tam nyní působí i jeho reprezentační parťák Tomáš Satoranský, který mu v zápase s Turky několikrát nahodil míč na smeč do koše.\n„Ondru sleduji už od jeho přestupu do USK, protože jsem pracoval s jeho tátou. Pak šel do Španělska, za Satoranským, ten mu ale utekl do Barcelony. Při mojí výšce 180 cm byl šok vidět 18letého kluka, který měřil 215 centimetrů,“ vzpomíná Aleš Zachariáš, který se nyní stará například o marketingovou stránku prvoligových futsalistů Teplic.\nOndřej Balvín nyní zažívá skvostné chvíle své kariéry. „Když mě kluci budou opět nacházet volného, tak se jim můžu odměnit,“ říká s bojovnou náladou před dnešním duelem s Brazílií.\n„Uvidíme, nikdo nás netipoval, že se dostaneme do nadstavbové skupiny. My jsme ale překvapili. Chceme se soustředit jen na náš basket. Věřím, že naší hrou můžeme soupeře potrápit. Neříkám, že uděláme překvapení turnaje, ale zatím je to úžasné,“ usmívá se česká basketbalová hvězda.


TEST: 2× MINI Countryman – benzín vs. nafta - TopDrive.cz\n» TEST: 2× MINI Countryman – benzín vs. nafta\nTEST: 2× MINI Countryman – benzín vs. nafta\nDva MINI, dva Countrymany, dva automaty, dvě čtyřkolky, jeden benzín, jedna nafta a jedna otázka – který z nich zvolit?\n12. 3. 2012 3:58\nVe srovnávacím testu jsme proti sobě postavili MINI Cooper S ALL4 Countryman s benzínovým motorem a MINI Cooper SD ALL4 Countryman s naftovým motorem. Oba vozy spojuje verze Cooper, pohon všech kol ALL4 a 6stupňová automatická převodovka Steptronic. Karty jsou tedy rozdány naprosto férově a my se můžeme soustředit na otázku, která verze je lepší. Model Countryman je největší z celé řady MINI a jako jediný ho lze vybavit pohonem všech kol. Countryman se aktuálně nabízí v šesti verzích, které se liší motorizací – One, One D, Cooper, Cooper S, Cooper D, Cooper SD. Právě poslední tři lze mít s pohonem ALL4. Vrcholem nabídky se zanedlouho stane verze John Cooper Works Countryman. Široké možnosti individualizace vzhledu a výbavy jsou vlastní všem modelům MINI včetně zmiňovaného Countrymanu.\nJako první tu máme „benzíňáka“ v tmavě modré metalíze Cosmic Blue se světlou kůží Gravity Polar Beige. Béžový interiér je ve čtyřmístné konfiguraci, kde každé sedadlo lze samostatně nastavit. Ta zadní je možné sklopit a zvětšit tím zavazadelník až na 1 170 litrů. Středem vozu mezi sedadly prochází konzole s pouzdrem na brýle, držáky nápojů a popelníkem. Toto vtipné a zároveň praktické řešení vystihuje povahu vozů MINI.\nCo mi však chybí je loketní opěrka, kterou naleznete v seznamu příplatkové výbavy. Součástí standardní výbavy verze Cooper jsou sportovní sedadla a tříramenný sportovní volant. Interiér oživuje Chrome Line s chromovanými obroučkami ukazatelů, výdechů ventilace a řadicí páky.\nTestovaný vůz byl vybaven Hi-fi systémem Harman/Kardon, který lahodil mému sluchu a věřím, že by uspokojil většinu z vás. HK audio s celkovým výkonem 480 W obsahuje digitální vícekanálový zesilovač a deset reproduktorů včetně toho basového. Obrovský analogový rychloměr ve středu palubní desky obsahoval MINI Vizual Boost a navigační systém. Způsob ovládání pomocí malinkého joysticku a logika celého menu prozrazují geny systému iDrive od BMW. Grafiku pojalo MINI už po svém. Intuitivnímu ovládání přejdete na chuť, a pokud vlastníte BMW se zmíněným iDrivem, pak jste „doma“ okamžitě. Celý infotainment obsahuje ovládání rádia, CD přehrávače, Bluetooth hands-free, USB rozhraní, navigaci a palubní počítač. Chcete připojit svůj iPod či iPhone a nevydržíte bez Facebooku či Twitteru? Pak je tu možnost připlatit si za položku s názvem MINI Connected.\nCountryman, ačkoliv je největším MINI, jezdí jako malé MINI, tedy velmi dobře. MINÍci jsou často přirovnáváni k motokárám a do jisté míry to platí i pro Countrymana s pohonem všech kol. Protože stejný motor 1,6 l turbo s výkonem 135 kW (184 k) měl Cooper S Coupé, který jsem testoval na podzim, neubráním se srovnání. Oproti Coupé má testovaný Countryman automatickou převodovku s možností manuálního řazení na volantu. Na její funkci neshledávám chyby.\nV městském provozu je motor pružný, řidič má k dispozici vždy dostatek výkonu. Na dálnici už tak živý není, což přičítám na vrub vyšší hmotnosti a automatické převodovce. Countryman opět ožívá na okresních silnicích, kde ukazuje svůj talentovaný podvozek v celé své kráse. Náš Countryman byl navíc vybaven sportovními tlumiči a o 10 mm nižšími pružinami. S 17“ koly byla úroveň komfortu na přijatelné úrovni. Rozhodně bych vůz neoznačil za přehnaně nepohodlný. Stejně jako v testu Coupé i zde platí, že sportovní podvozek vám tvrdší jízdu ve městě vynahradí právě na okreskách.\nNa palubní desce se nacházelo i důvěrně známé tlačítko SPORT. Jeho stiskem aktivujete přímější odezvu řízení (nezaznamenal jsem to), dále zvýšenou citlivost plynového pedálu a výraznější zvuk motoru. Spíše než zvýšená citlivost plynu to byla hbitěji reagující automatická převodovka, přesto, že nebyla ve sportovním režimu. A pak tu byl ten krásný chraplák vycházející z výfuku. Už jen kvůli tomu výfuku se vyplatí za tuhle funkci připlatit. S manuálním řazením se z Countrymana stane rošťák, se kterým je radost vymetat zatáčky. Bohužel i zde obě pádla pod volantem umožňují řazení nahoru i dolů, čemuž jsem u žádného vozu na chuť nepřišel a stále zastávám názor, že je lepší, když pravým pádlem řadíte stupně nahoru a levým dolů. Pochválit musím brzdy, které reagovaly okamžitě.\nHnát se rychlým tempem je jedna věc, umět pak bezpečně zpomalit je věc druhá. Dost bylo legrace, jdeme nakupovat. Obsah téměř plného nákupního vozíku se do kufru vešel jen tak tak. Další karton minerálek bych už musel dát za přední sedadla. Cestují vzadu ale mají dostatek prostoru a čtyřmístná konfigurace mně ke Countrymanu výborně pasuje. Průměrná spotřeba zahrnující městské i mimoměstské radovánky činila nemalých 11,6 l. Po šetrné jízdě ukázal palubní počítač hodnotu 8,7 l, tedy o litr více, než uvádí výrobce.\nNa následujícím Countrymanu si ukážeme rozdílnost povah i některých prvků výbavy obou vozů. Začneme hned u barev. Náš druhý vůz je lakovaný do barvy Pure Red s černou střechou, černými pruhy na kapotě a tmavými 17“ koly Tunnel Spoke. Jistě, je to věcí vkusu, ale k MINI se extravagance náramně hodí. Změny nás čekají i uvnitř. Sedadla jsou v kombinaci červená látka/černá kůže, čímž korespondují s exteriérem.\nObejít se musím bez Hi-fi Harman/Kardon, navigační systém naštěstí zůstal a vzadu přibylo páté sedadlo. S příchodem praktičnosti musel ustoupit styl v podobě středové konzole mezi sedadly. Naopak jsem uvítal loketní opěrku, pod kterou se nacházelo známé pouzdro na brýle. Jinak je i náš druhý vůz nadstandardně dobře vybaven.\nNasedám do vozu, volič automatické převodovky dávám do režimu D a vyrážím do města. Akustický projev motoru je pochopitelně odlišný, ale dynamika je srovnatelná s benzínovou verzí. Převodovka si s motorem dobře rozumí a já začínám přemýšlet nad tím, jestli se automat hodí více k benzínové či naftové verzi. Po aktivaci tlačítka SPORT opět oživne převodovka, možná i pedál plynu reaguje citlivěji než minule, ale prskání ve výfuku není žádné. Malinko se mi zastesklo po Cooperu S. Diesel na sebe holt musí upozornit jen křiklavým lakem karoserie.\nOdmyslíte-li si zvuk motoru, pak je charakter obou vozů při normální jízdě téměř identický. Jenže na zvuku záleží, řídíte-li rádi. Začnete-li jezdit „nenormálně“, zjistíte, že dieselu nevyhovuje „ždímání“, ale jízda tak na 85 % jeho schopností. S tím souvisí i pádlové řazení, které je identické s benzínovou verzí. Ale protože diesel nelze točit do 6000 ot./min., požitek z jízdy s manuálním řazením je o to menší. Opět se mi potvrdilo, že nejhladší a zároveň nejrychlejší jízdu s dieselem poznáte, když převodovku přepnete do sportovního režimu, ale řazení necháte na automatice.\nDůležité je zmínit se o podvozku, který byl v tomto voze standardní. Jeho tvrdost je pochopitelně menší, ale ne nijak zásadně. Při rychlé jízdě jsem zpozoroval menší nadšení vozu vrhat se do zatáček. Na vině by mohl být těžký naftový motor zatěžující přední zadní nápravu. Příčné nerovnosti s vozem však zacloumaly více než s vozem vybaveným sportovním podvozkem. Zvláštní, čekal bych pravý opak.\nSvoji troškou do mlýna přispěla i kombinace relativně teplého počasí a zimních pneumatik. Zimní Pirelli na Cooperu S považuji na suchu za lepší pneumatiky než zimní Bridgestone obuté na Cooperu SD. Můj celkový dojem z jízdních vlastností Cooperu SD byl vesměs pozitivní, ale z Cooperu S čišelo větší nadšení a za jeho volantem jsem se více bavil. I v tomto případě jsem byl spokojen s brzdami. Cooper SD jsem podrobil golfovému testu – převozu golfového bagu. Ten se bez problémů vešel do kufru a na šířku jej vyplnil celý beze zbytku. Vyjímatelná podlaha zavazadlového prostoru pak nabízela ještě úkryt pro golfovou obuv a nějakou tu drobnost. Nikoho asi nepřekvapí, že Cooper SD na rozdíl od Cooperu S potěšil spotřebou paliva. Maximum bylo v testu 9,5 l, minimum pak 6,8 l nafty. Podotýkám, že vůz byl ještě „syrový“ a po zajetí motoru by spotřeba měla mírně klesnout.\nHlavním důvodem, proč jsem o modely Countryman ALL4 usiloval v únoru, byla plánovaná jízda na sněhu. Zákon schválnosti zapracoval na plné obrátky a v době testu bylo krásných 6°C. Škoda. Pohon všech kol ALL4 je dědicem techniky xDrive od BMW. Rozdíl je ale v přenosu výkonu na kola. Zatímco xDrive upřednostňuje zadní nápravu (za ideálních podmínek), ALL4 rozděluje sílu mezi nápravy v poměru 50:50. Při rychlostech nad 100 km/h je pak upřednostněna náprava přední. Za ztížených adhezních podmínek pošle ALL4 stejně jako xDrive více síly tam, kde jí je více třeba.\nZávěr: benzín vs. nafta, manuál vs. automat\nNyní nastal čas odpovědět na otázku, který z dvojice vozů zvolit a s jakým typem převodovky. V případě převodovky mám více jasno – zvolil bych manuální a to jak u benzínové, tak i u naftové verze. Důvody jsou dva – lepší využití potenciálu motoru a nižší spotřeba paliva. Navíc, Countrymana je radost řídit, tak proč se ošidit o propojení s vozem. Nehledě na to, že ušetříte 38 825 Kč. Automat vás ale ani v jednom případě nezklame, a pokud bych měl říci, ke kterému motoru se přece jen hodí více, pak bych řekl, že k dieselu. Pádlové řazení si sice tolik neužijete, ale předpokládám, že zájemci o automat neprojevují častou chuť řadit manuálně, ať už je forma řazení jakákoliv. Rozsoudit motorizace už je těžší. Volbou srdce je benzín, volbou rozumu je nafta. Mám-li na Countrymana nahlížet jako na praktické velké MINI, pak naftová verze dává větší smysl. Ostatně to si myslí i většina zákazníků. Jste-li trochu blázni, pak přeskočte Cooper S a zvolte rovnou John Cooper Works.\nakcelerace 0–100 km/h (s)\nkombi. spotřeba (l/100 km)\nPozn.: * funkce overboost, (/) hodnoty pro verzi s manuální/automatickou převodovkou\nDvoubarevná kombinace lakování karoserie\nPohon všech kol ALL4 – bez něj by byl model Countryman poloviční\nTlačítko SPORT – těch 3 275 Kč za to stojí\nHi-fi Harman/Kardon – sice se bez něj obejdete, ale máte-li 21 425 Kč, pak budete rádi, že jste je investovali právě do lepšího audio systému\nVyhřívaná sedadla – 7 300 Kč\nBixenonové světlomety – 17 400 Kč\nParkovací senzory – 8 825 Kč\nVnitřní zpětné zrcátko s automatickým tlumením – 3 775 Kč\nNavigační systém Business – 36 300 Kč, není to málo, ale pokud často hledáte v mapách, pak navigace přijde vhod.\nNa svéráznou ergonomii MINI si po chvíli zvyknete, ale některé plastové díly v interiéru neodpovídají cenové hladině, ve které se vozy MINI pohybují. Naštěstí to není patrné na první pohled. Další výtka se týká málo citlivých tlačítek na multifunkčním volantu.\nCeny testovaných nadstandardně vybavených vozů:\nMINI Cooper S ALL4 Countryman – 960 950 Kč vč. 20% DPH\nMINI Cooper SD ALL4 Countryman – 921 875 Kč vč. 20% DPH\nZa zapůjčení vozů děkujeme společnosti Invelt.\nTEST: MINI Cooper S Coupé – mistr zatáček\nMINI Roadster míří na český trh, známe ceny i výbavu\nDiners Club Pure+ Měšec Objednáno Včera 14:28 Diners Club Pure+ Měšec Objednáno 24. 3. 2017 22:08 Diners Club Pure+ Měšec Objednáno 24. 3. 2017 5:09 Diners Club Pure+ Měšec Objednáno 23. 3. 2017 21:16 Diners Club Pure+ Měšec Objednáno 23. 3. 2017 21:16 Vyberte si finanční produkty na míru\nPůjde ověřovat platnost elektronických podpisů?\nTohle je Břicháč Tom, co zhubnul 27 kg


Lehké a svěží líčení pro horké dny | Femina.cz\nFemina.cz > Rady a články o kráse > Rady a články o líčení > Lehké a svěží líčení pro horké dny\nPokud máte tu výhodu, že vaši pleť nekazí jediná vada na kráse, vyrazte ven bez make-upu, před tím však obličej natřete krémem s ochranným faktorem proti agresivním slunečním paprskům. Pro zafixování dokonalého vzhledu můžete vsadit na trochu rozjasňovače nebo bronzeru se třpytkami.\nTrápí-li vás nedokonalá pleť, nezoufejte si. Váš oblíbený lehoučký make-up smíchejte s opalovacím krémem a rozetřete jej do ztracena. Skvěle vám poslouží také oblíbený BB nebo tónovací krém. S nadbytkem lesku a mastnoty pomůže pudr.\nRty jako stvořené pro letní lásku\nJaké líčení na léto preferujete vy? Máte nějaký zaručený tip, díky kterému váš make-up drží?\n8.7.2014 12:00| autor: Lenka Zelnitiusová\nVíce o tématu: kosmetikalétolíčenírtěnky


Jak se vyhnout respiračním chorobám? Stačí dodržovat několik základních pravidel | MuBu.cz\nMuBu.cz » Zdraví » Jak se vyhnout respiračním chorobám? Stačí dodržovat několik základních pravidel\nJak se vyhnout respiračním chorobám? Stačí dodržovat několik základních pravidel\n6. 9. 2021, 17:44\nRespirační choroby jsou v podzimním a zimním období všude kolem nás a málokdo se jim vyhne úplně. Často ale stačí včasná prevence a dodržování několika základních pravidel.\nFoto: silviarita /Pixabay\nBohužel, ať chceme nebo ne, respirační onemocnění patří k těm nejčastějším na světě. Každého člověka tato infekce postihne minimálně dvakrát do roka, častější výskyt respiračních onemocnění je u dětí a rizikových skupin.\nPestrá strava, dostatek pohybu ale i kvalitní spánek\nAbychom se ochránili před respiračními onemocněními, v první řadě bychom měli omezit pobyt na místech s vysokou koncentrací lidí. Nejhorší jsou ta místa, kde se nedá dostatečně větrat (například v hromadné dopravě, kanceláře apod.).\nPomoci svému tělu můžete pestrou stravou bohatou na vitamíny. Vitamíny můžete samozřejmě zařadit i ve formě doplňků stravy, ale nejlepší je přísun přirozených vitamínů z ovoce a zeleniny. To platí především u dětí. Dosud ovšem i mezi vědci panují rozdílné pohledy na přísun vitamínů z umělých zdrojů. Podle některých je totiž tělu jedno zda jsou vitamíny syntetické či přírodní – druhá skupina pak vytrvale tvrdí opak.\nMít dostatek pohybu na čerstvém vzuchu je důležité nejen jako prevence proti respiračním onemocněním. Po delší procházce se vám bude i lépe usínat. Kvalitní a dostatečný spánek je totiž základem zdraví.\nV posledních letech je také velmi oblíbené posilování imunity otužováním. Otužování je samo o sobě skvělé jak na posílení imunity, tak i psychiky člověka.\nRozhodně nezapomínejte na důkladné mytí rukou či použití dezinfekčních gelů na alkoholové bázi a běžné hygienické návyky.\nŠtítky: Zdraví, Nachlazení, Respirační onemocnění\nAutor: Markéta Bártová, Zdroj: Státní zdravotní ústav


sobota 11. duben 2020 5:53\nFotbalový SK Kladno pokračuje na klubových stránkách v rozhovorech se svými osobnostmi. Tentokrát se dostalo na Jana Procházku, současného šéftrenéra žáků. Z otázek a odpovědí vybíráme ty nejzajímavější.\nJiž v průběhu své kariéry jste se začal věnovat trénování. Je nějaký trenér, který vás inspiroval?\nS trénováním jsem začal už při angažmá na Kladně, když se hrála ještě první liga. Trenér Stanislav Hejkal mě zapojil k dorostu a já v tom pokračoval i při mosteckém angažmá. Dostal jsem na starosti ročník 1996, potom 2005 a s těmi jsem vydržel s roční pauzou u ročníku 2004 až doposud. Trenérů, kteří mě trénovali, bylo dost, ale asi nejlépe jsem se cítil v Mostě pod vedením Přemka Bičovského. Ten dokázal mužstvo výborně připravit a naladit. Pod ním jsme šlapali jako hodinky, a bylo to bez křiku a bez nervů.\nV Kladně jste začal pracovat jako šéftrenér žáků. Co je v této pozici nejtěžší?\nNejtěžší nevím, mým cílem bylo sjednotit mužstva pod jednu hlavičku SK Kladno. Na tom se snažíme pracovat všichni v klubu.\nJste spokojený, jak fungují žáci SK Kladno?\nZatím spokojený jsem, kluci předvádí zajímavé výkony. Pořád jsou to však děti, a tak k tomu musíme přistupovat. Chceme, aby je to bavilo a těšili se na tréninky. Když jim tohle dáme, tak nám to budou vracet na hřišti, anebo i jinde.\nV minulosti jsme se bavili, že se nám nedaří dostatečně naplňovat sportovní třídy na 4. ZŠ. Podařilo se na tom v poslední době zapracovat?\nLetos jsme se k tomu opět vrátili, měli jsme sezení s paní ředitelkou a paní zástupkyní. Máme z toho v klubu dobrý pocit. Je to sice běh na delší trať, ale věříme, že se nám to povede opět rozjet, protože je to potřeba. Od září bychom měli nastartovat opět fotbalové třídy, kluci v těchto dnech podávají přihlášky.\nFotbalový svaz v tomto týdnu ukončil fotbalové soutěže. Jak jste spokojený s umístěním žákovských týmů?\nJak se to vezme, s týmem U15 jsme hráli o postup do baráže a takhle je s tím konec. My to bohužel neovlivníme, tak to beru, jak to je. Umístění U14 na druhém místě je také dobré, když jsem kluky viděl, tak hráli slušný fotbal. Mužstva mladších žáků obsadila shodně šestá místa, což je vydařený výsledek.\nJak vypadá v současné době příprava žákovských týmů?\nPříprava vypadá tak, že jsme přátelé na telefonu. Kluci dostali nějaká cvičení nebo doporučení, aby v rámci možností nezaháleli.\nJste spokojený, jak kluci plní individuální plány?\nAle jo, každý z nich má jiné podmínky. Někdo může na zahradu, někdo je bohužel doma, ale je to boj a kluci se s tím perou statečně.\nMáte na závěr radu pro začínající fotbalisty?\nAť hrají fotbal proto, že je to baví. Dělají to s tím, že se chtějí zlepšovat, a dají do toho vše. Třeba si u toho najdou spoustu kamarádů a budou mít skvělé zážitky.


Residence Lido Chelo - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Bosa\nBosa Apartmá se službami\nLungo Mare Mediterraneo, Bosa Marina, Bosa, Itálie, 08013 - Skvělé umístění – zobrazit na mapě\nResidence Lido Chelo – podrobnější informace\nPokud hledáte výhodně umístěný hotel ve městě Bosa Marina je hotel Residence Lido Chelo správná volba. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nZařízení a služby poskytované Residence Lido Chelo zajistí hostům příjemný pobyt. Pro komfort a pohodlí hostů hotel nabízí nonstop recepce, zařízení pro tělesně postižené, expresní přihlášení a odhlášení z hotelu, úschovna zavazadel, pokojová služba.\nAtmosféra hotelu Residence Lido Chelo je cítit v každém pokoji. klimatizace, topení, balkon/terasa, telefon, televize jsou pouze částí vybavení, které můžete mít k dispozici. Hotel nabízí obrovskou škálu rekreačního vybavení, včetně potápění, vodní sporty (nemotorizované). Residence Lido Chelo je ideálním místem k pobytu pro cestovatele hledající kouzlo, komfort a pohodlí ve městě Bosa Marina.


Čeká nás typický podzim. Koncem září bude až 19 stupňů, pak má pršet - iDNES.cz\n17. září 2016 15:39, aktualizováno 15:41\n„Předpokládáme, že období od 19. září do 16. října bude jako celek teplotně průměrné až mírně nadprůměrné,“ uvedli meteorologové. Nejvyšší teploty očekávají v posledním zářijovém týdnu. S pokračujícím podzimem budou průměrné teploty pozvolna klesat.\nČeské Budějovice zažily nejteplejší první půlku září od roku 1883, kdy se tam začalo s měřením. Průměrná denní teplota byla 18,9 stupně, což je o 3,7 stupně více, než je průměr pro toto období.\nV Jihočeském kraji padlo během 15 zářijových dní 25 teplotních rekordů. Nejteplejším dnem na jihu Čech bylo pondělí 12. září, kdy v Táboře naměřili 31 stupňů.\nAni množství srážek by se v následujících čtyřech týdnech nemělo vymykat typickému podzimu. Nejvíce má pršet v prvním říjnovém týdnu, naopak nejméně srážek meteorologové očekávají v polovině října.\nDlouhodobá průměrná teplota pro období od 19. září do 16. října je 11,4 stupně Celsia.\nNejchladněji bylo v roce 1972, kdy průměr činil 7,6 stupně Celsia. Nejtepleji pak bylo v roce 2006, kdy meteorologové zaznamenali zatím nejvyšší průměr 13,5 stupně nad nulou.\nNejvětší sucho bylo v Česku v roce 1959, kdy za sledované období napršely pouhé dva milimetry srážek.\nO rok dříve si naopak Češi užili deštivý podzim s úhrnem srážek ve výši 93 milimetrů.\nPo vedrech dorazily do Česka lijáky:\nVIDEO: Po vedrech přišly lijáky, záběry nedaleko Mníšku pod Brdy\nZápadní Čechy a část Jihočeského kraje zasáhly v sobotu silné deště. Meteorologové vydali výstrahu před velmi vydatnými...


Ščasný: Chci zamezit přehmatům. Dočkal není téma, Lafata zůstane | iSport.cz\nPřišel, aby zamezil přehmatům v přestupové politice a pomohl jako oponent pro trenéra Andreu Stramaccioniho. Nový sparťanský sportovní ředitel Zdeněk Ščasný bude vykonávat dozor nad A týmem Letenských, o chod celého klubu se starat nebude. „Musíme respektovat filozofii, která se nastavila. Zda tu jsme my dva, není důležité. Jde o to, aby Sparta v této cestě pokračovala, poučila se ze spousty chyb, které se staly, a byla výrazně lepší,“ uvedl Ščasný na čtvrteční tiskové konferenci po startu zimní přípravy.\n„Přicházím do Sparty, jelikož jsem byl poctěn její nabídkou a po seznámení s celkovou filozofií od majitele klubu pana Křetínského a ředitele pana Kotalíka, jsem ji rád přijal. Akceptoval jsem všechny věci, která na jednáních padly. Určitě nepřicházím proto, abych v případě neúspěchu usedl do role trenéra. Nechci čekat na něčí chyby. Mojí ambicí je, abych trenérské zkušenosti, které jsem během své kariéry posbíral, uplatnil ve prospěch klubu a trenérovi pomohl, jelikož vím, že jít do zahraničí, je strašně složité. Moje hlavní role bude, abych byl především u prvního mužstva a u jakékoliv přípravy, tvorby taktiky či analýz.“\nShoduje se s trenérem Stramaccionim váš pohled na fotbal?\n„Měli jsme tři schůzky, na kterých jsme řešili takřka všechno. Je poměrně brzy, abychom už mohli říct, jaký máme pohled na fotbal. To teprve přijde v průběhu přípravy. Rozhodně mu nebudu nikdy něco nařizovat, jak co má být, ale chci s ním různé věci konzultovat. To se týká sestavy, hodnocení zápasů, taktiky a podobné věci. Jeho rozhodnutí budu vždy respektovat. Jen bych chtěl, aby to nevypadalo jako spolupráce Ščasný a Stramaccioni. Zda tu jsme my dva, není důležité. Jde o to, aby Sparta pokračovala v nastolené cestě, poučila se ze spousty chyb, které se staly, a byla výrazně lepší.“\nKdo bude nést zodpovědnost za výsledky?\n„Funkci jsem přijal s tím, že jestliže chci mít od první chvíle rozhodovací právo, kdo bude přicházet a odcházet, musím přijmout určitou zodpovědnost. Kdo ji má větší, jestli já, nebo trenér… Pořád jsme na stejné lodi, takže zodpovědnost je jasná. V tuto chvíli jde o to, abychom dokázali zlepšit náš projev, hru a výsledky. Až pak, když to nepůjde, se můžeme bavit o tom, kdo má za co zodpovědnost.“\nBude do toho spadat i přivádění posil?\n„Samozřejmě, že když se jedná hlavně o A tým. Kdybych byl tím klasickým sportovním ředitelem, který se stará o celý chod klubu, tak to by v tuto chvíli nebylo úplně to pravé. Budu působit u prvního týmu a už od začátku jednání se Spartou probíhají debaty ohledně nových hráčů. Volné ruce však nemá nikdy nikdo v žádném klubu. Pokud se dá volná ruka trenérovi jakéhokoliv klubu, je to špatně. Prioritně by v klubu neměli vybírat posily jenom trenéři. Samozřejmě musí mít nějaké požadavky, ale nesmí dojít k tomu, že se protočí tři trenéři, každý si přivede své hráče a v klubu pak neví co s nimi."\nJste spokojený se současnou kvalitou kádru?\n„Viděl jsem všechny podzimní zápasy a myslím si, že největším problémem byla nevyrovnanost výkonů. Kádr má svoje slabiny, proto říkám, že nutně potřebujeme posílit v záloze. Jinak si myslím, že tým vypadá slušně. Na jaře mezi naše prvotní cíle bude snaha uhrát druhé místo a poté budou následovat další kroky. V tomto směru vítám spolupráci s Tomášem Rosickým . Vnímám ji jako naprosto ideální. Jeho pohled hráčský a můj trenérský dohromady je skvělý.“\nJaké budete mít požadavky na hráče?\n„Měli by to být hráči, kteří okamžitě zapadnou, a nebude se čekat, až si to sedne. Mužstvo už určitým vývojem od léta prošlo. Potřebujeme kreativní a pohyblivé hráče, kteří budou pracovat pro mužstvo, mají dobrou kopací techniku a přihrávku s myšlenkou. Máme vytipovaná určitě zajímavá jména, ale nerad bych byl konkrétní. Nechceme však, aby došlo k přehmatům. Musíme si být jistí, že když někoho uděláme do Sparty, bude to okamžitá posila, nebo případně talentovaný mladý hráč, který může klubu jednou pomoct.“\nBude první zimní posilou Nicolae Stanciu?\n„Byl bych velice rád, kdyby tomu tak bylo. Zaměřili jsme se na něj proto, že ho dobře znám. Nejen já. Když jsme si řekli, že potřebujeme posílit střed zálohy, okamžitě jsem reagoval, že takového hráče potřebujeme. Je to střelec, má dobrou kopací techniku, může zastat dva posty, je pracovitý a také velmi slušný člověk.“\nJak to vypadá s vaším zájmem o případný návrat Bořka Dočkala z Číny?\n„Za mého působení to byl naprosto klíčový hráč. Mně se o něm strašně špatně mluví, jelikož jsme měli nadstandardní vztahy i mimo hřiště. Jednalo se s ním dobře a férově i v kabině. Na druhou stranu ho vnímám jako hráče, který odešel do Číny a stále tam má platnou smlouvu. Nedokážu si představit, že bychom nyní jednali s jeho klubem, když vezmu v potaz, za jakou částku tam přestoupil. Z dlouhodobého hlediska už se díváme jiným směrem.“\nJaká je momentální pozice Davida Lafaty ? Na podzim vypadl ze základní sestavy...\n„Spoustu se toho napsalo, ale David je hráč, který toho pro Spartu strašně moc udělal. Určitě je to klubová legenda. Zaslouží si obrovský respekt náš všech. Je naprosto právoplatným hráčem v kádru. Nemyslím si, že by byl ve hře jeho odchod. Ještě dnes s ním mám osobní pohovor a vnímám ho jako jednoho ze tří útočníků, které máme napsané na základní soupisce. Na druhou stranu je logické, že Sparta se chce ubírat cestou delšího vývoje. Musíme velmi rozumně skloubit dlouhodobou vizi budování mužstva a tu krátkodobou, což je získání druhého místa v lize."\nZ hostování se vrátili mladíci Jiří Kulhánek a Zinedin Mustedanagič. Je to vaší zásluhou a budete jim chtít dát prostor?\n„Tyhle věci by měly být vždy prezentovány tak, že se tak rozhodla Sparta. Nikdy to není o jednom člověku. Myslím, že navenek bychom měli vystupovat konečně jednotně a říct, že takhle to bylo. Kulhánka jsme si stáhli jako jednu z variant do zálohy k Mavubovi, protože odchází Mandjeck a hostování Váchy v Liberci se bude prodlužovat. Zároveň se po dalších hráčích stále ještě díváme."\nTémata: sport, fotbal, HET liga, 2017/18, Sparta Praha, Zdeněk Ščasný


La Bottega Bistroteka | NOVÉ PODZIMNÍ MENU\nNěkterá menu jsou jednoduše lepší než ta jiná. Přesně takové je i nové podzimní menu z La Bottega Bistroteka. Italská kuchyně v moderním pojetí šéfkuchaře Tomáše Mezery a jeho týmu vás nezklame. Pokud byla Bistroteka vaší oblíbenou letní zastávkou při cestě za gastronomickými zážitky, pak vězte, že tomu nebude jinak ani tento podzim.\nPojďme si přiblížit novinky z podzimního menu. Mezi polévky, které vás na podzim zahřejí se zařadily - rybí vývar s kořenovou zeleninou a polpettone z kalamár a krémová fazolová polévka s ragú z králičích ledvinek.\nJako předkrm vám nabídneme hovězí tatarák s kaparovou majonézou a domácí křupavé bramborové chipsy.\nDalší z nových jídel, které by nemělo uniknout vaší pozornosti je parmezánové risotto s trhaným jehněčím masem a pepřovou pastou.\nZ těstovin pak tagliatelle s moscardini ragú, rajčaty a smaženou bazalkou nebo cibulové ravioli, s pošírovanými tresčími líčky a omáčka z aceto di moscato . Opomenout nemůžeme ani Garganeli s černou kapustou, salsiciou, pecorino krémem a lískovými ořechy.\nNo a z hlavních chodů si nově můžete objednat baby kukuřičné kuře, s pečeným celerem a marinovanými houbami a nebo grilovanou chobotnici s dýňovým pyré s omáčkou z kalamár a enoki.\nBudeme rádi, když se na Bistroteku spolehnete jako na specialistu italské kuchyně a zachováte nám přízeň. Doufáme, že i pro vás je příjemným místem v centru, kam vyrazit za výtečnou kuchyní, milou obsluhou a útulnou atmosférou, místem, kam se rádi vracíte.\nDlouhé podzimní chvíle si nejlépe vychutnáte v Dlouhé, u nás v Bistrotece, těšíme se na vaši návštěvu. Svůj stůl si můžete zarezervovat online již nyní přes tento link.


Dlouhá Loučka - Horní zámek\nZámek se nachází v obci Dlouhá Loučka, přibližně 8 km od Uničova. V téže obci je ještě jeden zámek (Dlouhá Loučka – Dolní zámek). V blízkosti se nachází řada dalších atraktivních objektů, např. hrady Šternberk a Sovinec.\nJan Holeš, 24.9. 2006\nZámek tvoří přibližně severo-jižně orientovaná obdélná dvoutraktová hlavní budova zakončena na obou stranách mohutnými obdélnými tubusy. Obě jejich východní poloviny tvoří schodišťové vestibuly, které navzájem spojuje chodba středního traktu. V ose zahradního průčelí připomíná stavebníka zámku kartuše s erbem velmistra řádu Franze Ludwiga z Beirheimu. K jižní části se pravoúhle připojuje krátké východní křídlo opatřené v severním průčelí navazující chodbou. Není vyloučeno, že poněkud neorganicky působící východní křídlo je pozůstatkem nějaké starší stavby. Klasicistní úpravy kolem roku 1830 se dotkly především fasád střední části delšího křídla. Původní barokní vzhled s kordonovou římsou nad přízemím, nárožními pilastry nadokenními frontony a parapetními římsami si zachovaly oba tubusy delšího křídla. Roku 1839 byla k severnímu tubusu přistavěna novobarokní kaple sv. Alžběty s čtvercovou lodí a půlválcovým závěrem. Po požáru… číst dále\nZany, 25.9. 2006\nBývalá obec Horní Dlouhá Loučka patřila dlouhá staletí k panství hradu Sovinec. V pobělohorských konfiskacích získal sovinecké panství i s Horní Dlouhou Loučkou řád německých rytířů. Po sloučení obou vsí roku 1708 nechal velmistr řádu Franz Ludwig z Beirheimu v dřívější horní části postavit barokní podélně orientovaný zámek. Za napoleonských válek byl zámek upraven na lazaret se 600 lůžky. Kolem roku 1830 byl upravován klasicistně, roku 1839 přibyla novobarokní kaple. Koncem 19. století byl kolem zámku vytvořen krajinářský park o rozloze cca 2 hektary. Po roce 1918 byl zámek vybrán jako rezidence pro odstoupivšího olomouckého arcibiskupa Lva kardinála Skrbenského z Hřiště. Památkou na druhou světovou válku jsou malby al secco (hlinitými barvami na suchou omítku), které zde roku 1941 vytvořili francouzští zajatci věznění na hradě Sovinci. V 80. letech 20. století zámek sloužil jako sklad a to až do požáru roku 1986, který je příčinou… číst dále\nID místa: 4643


Mléčná dieta: Principy + jídelníček | Sportuj.com\nDomů Výživa Dieta Mléčná dieta: Principy + jídelníček\nMléčná dieta: Principy + jídelníček\nTi, kdo jí vyzkoušeli, prý zhubli. Mléčná dieta trvá necelé dva týdny a slibuje neuvěřitelných 10 kilo dolů. Jaké jsou principy a rizika mléčné diety? Jaký jídelníček je nutné při mléčné dietě dodržovat?\nMléčná dieta: Co obnáší?\nNa mléčnou dietu musíte mít žaludek – jak už název napovídá, jí se při ní hlavně mléčné výrobky. Navíc je nutné dodržovat konkrétní časy, kdy snídáte, svačíte, večeříte. Proto je složitá i z organizačních důvodů.\nS mléčnou dietou jsou také spojena zdravotní rizika, protože při ní konzumujete jednostranně zaměřené potraviny. Výhodou ale je, že můžete celkem rychle zhubnout dost kilogramů. Pokud se pro mléčnou dietu rozhodnete, obrňte se silnou vůlí, protože oni se vám ty mléčné výrobky a další potraviny bohaté na bílkoviny mohou brzy přejíst.\nMléčná dieta: Základní principy\nPři mléčné dietě jezte pětkrát denně asi po třech hodinách – nejlépe v 7.00, 10.00, 13.00, 16.00 a 19.00.\nZákladem jídelníčku mléčné diety tvoří mléčné výrobky a mléko.\nDo jídelníčku zařadíte i trochu zeleniny, hlavně syrové, a trochu masa, které budete jíst vařené nebo dušené.\nPři mléčné dietě zapomeňte na přílohy nebo sladkosti. Vyhněte se také alkoholu a pozor na tučné sýry – ne vše, co je mléčné, je dovoleno.\nPozor ale na příliš nízkotučné mléčné výrobky. Přece jen nějakou energii potřebujete i při dietě.\nJako při každé jiné dietě, také pří té mléčné je nutné dodržovat pitný režim. To znamená vypít minimálně 2 litry vody nebo bylinných čajů (bez cukru).\nRizika mléčné diety\nRizika mléčné diety jsou jasná – váš jídelníček bude velmi jednostranný. Takže nehrozí jen to, že se vám mléčné produkty přejí. Hodně bílkovin najednou také zatíží váš organismus a nedostatek dalších živin (např. vlákniny) může způsobit zdravotní komplikace. Mléčnou dietu proto určitě nedržte déle než dva týdny!\nMléčná dieta: Příklad jídelníčku\nJídla jsou řazena postupně od snídaně, přes svačinu, oběd, svačinu a večeři.\nPrvní den: 250 ml mléka, 250 ml mléka, 250 ml mléka, 250 ml mléka, 250 ml mléka\nDruhý den:100 g ovoce, 100 g zeleniny, 100 g salámu, 250 ml mléka, 150 g vařeného masa\nTřetí den: bílý jogurt, 250 ml mléka, 100 g zeleniny, 100 g zeleniny, 100 g salámu a čaj\nČtvrtý den:100 g zeleniny + 2 vejce, 100 g ovoce, 100 g tvarohu, 100 g ovoce, 100 g zeleniny + kyselé mléko,\nPátý den: 100 g šunky, 100 g ovoce, 100 g tvarohu, 100 g vařeného masa, 250 ml kyselého mléka,\nŠestý den: 2 vejce, 100 g ovoce, 100 g tvarohu, 100 g vařeného masa, 250 ml mléka\nSedmý den: 200 g ovoce, 200 g zeleniny, 200 g ovoce, 200 g zeleniny, 200 g ovoce,\nOsmý den: 100 g zeleniny a 2 vejce, 100 g ovoce, 100 g tvarohu, 100 g ovoce, 100 g zeleniny a kyselé mléko\nDevátý den: 250 ml mléka, 250 ml mléka, 250 ml mléka, 250 ml mléka, 250 ml mléka\nDesátý den: bílý tučný jogurt, 150 g tvarohu, 100 g salámu, 250 ml mléka, 150 g vařeného masa\nRadek Brázdil - 30.4.2015 0


Deník: nezbytnost? | onepatas\n15 března 2016 10 března 2016 by onepatas\nKaždý kapitán má povinnost vést lodní deník…\nLodní deník je pro plavbu na lodi nutnost. Zaznamenává se do něj poloha, kurz, stavy budíků, kolize… Proč? Protože je to jediná možnost, jak zpětně něco dohledat. Stala se na moři nehoda? Lodní deník je jedním z důkazních materiálů. Ztratili jste se na moři? V dobách bez GPS byl jedinou záchranou lodní deník… a polárka.\nMy jsme kapitány svých životů, plujeme tímto světem. 🙂\nA schválně, kdo z nás si vede deník?\nMůj první lodní záznam je datován k 14. červenci 2012, kdy jsem do prvního sešitu, co byl po ruce, napsal:\nDen první. Dnes je 14. 7., krásný den, venku je sice jak kdyby mělo opět pršet, ale co. Asi před dvěma dny jsem se rozhodl změnit svůj dosavadní život…\nA tak dále a tak dál. Vůbec jsem netušil, co psát… nějak jsem však začít musel a jsem rád, že mi nedokonalost uvítání deníku nezabránila v tom si jej vést. Když to tak shrnu, tak první měsíce jsou doslova psaní o tom, jak sleduji televizi, hraji počítačové hry a sem tam jezdím na kole 😀\nPsaní pro mě bylo něco nového. Stále ve mě žil názor, že deník si přeci píší jen puberťačky, aby se vypsaly ze svých lásek k hercům a zpěvákům – a tak jsem deník schovával. Ať už pod matraci, za postel či pod koberec. Ještě dnes díky tomu voní omítkou 😀 Jenže…\nCo se schovává, to se najde – a co se najde, to člověka zajímá.\nZjistil jsem, že daleko lepší je nechat jej splynout s ostatními sešity, papíry a složkami na stole. Sice je to na první zamyšlení rizikové místo, avšak na druhou stranu jeho nalezení neprobouzí tak silnou touhu jej číst či šířit dál.\nDeník se pro mě za tu dobu stal nezbytností. Dokonce krásně reflektuje to, jak jsem dané období prožíval. Když totiž jen přežívám ze dne na den, tak nemám o čem psát – tudíž jsou mezi jednotlivými zápisy propasti dnů. Naopak v opačném případě je zápis takřka denno-denně 🙂\nA proč si vlastně deník vedu?\nZaznamenávám svůj život. Nepíši každý den, kolikrát vynechám i týdny, přesto mám sepsaný svůj život od léta 2012 a řeknu vám, je to úžasný pocit. Silné momenty, napnuté emoce, hlubokomyslné myšlenky, zážitky i každodenní maličkosti… To vše se v deníku objevuje.\nInspiruje mě. Každý z nás máme své plodné dny a tehdy máme úžasné nápady, co bychom jednou mohli či chtěli udělat… Jenže častokrát to zavrhneme s tím, že je to moc snové, že třeba někdy v budoucnu. Žel to však zapomeneme. Pokud se o toto podělím s deníkem, kdykoli se k tomu mohu vrátit. Divili byste se, kolik zajímavých vizí mám na papíře.\nStabilizuje mé nálady. Jsem docela nestabilní povahy a právě deníku předávám své emoce, ať už pozitivní či ty hodně málo pozitivní 😀 A kdykoli mám pocit, že můj život nemá smysl, že jsem k ničemu, stačí si otevřít deník a trochu si počíst… Hned mi je jasné, že k zoufání nemám ani ten nejmenší důvod.\nPomáhá mi se otevřít. Dlouhou dobu jsem měl problém vyjádřit své pocity (a stále častečně mám 😀 ), proto jsem měl také takový strach, že deník někdo najde… Ale jak plynul čas, došlo mi, že se nemám za co stydět. No a co, tak se mi líbila ta a ta slečna, udělal jsem tu a tu chybu či jsem někomu úmyslně ublížil… To je lidské. Dokonce jsem se o deník s dvěmi osobami podělil. Neskutečně jsme se nasmáli. Cítil jsem se jako bychom sledovali dokument o mém životě 😀\nChtěli byste dát deníku šanci?\nTak to mám pro vás pár tipů 😛\nNedovolte, aby vám bránila nerozhodnost. Hledat ideální notes, nejúžasnější propisku či dokonalý způsob psaní je ztráta času. Deník má sloužit nám, nikoli my jemu. Nebojte se vzít to, co je zrovna po ruce. V čase se vše mění, a tak si ideální formu najdete 😉\nNeschovávejte jej. Jak jsem psal, je to hloupost. Nic není ukryto tak, aby to jednou nemohlo být objeveno. Klidně svůj deník nechte jen tak na stole.\nPopřejte čtenáři pěkné čtení. A to hezky na úvodní straně!\nNebojte se experimentovat. Máte chuť psát deník jinak? Hurá do toho. Nemáte svou oblíbenou propisku s kterou vždy píšete? Nevadí, vezměte si jinou. Nedovolte formě aby vás svazovala.\nNový deník teprve až dokončíte starý. Velkou výhodu deníků vidím v tom, že jej mohu uchovat. Bylo by tedy k ničemu, kdybych stále měnil sešity a každou chvíli psal jinde. Deník měním buď na konci roku či když jej až celý popíši. A vám bych doporučil to stejné.\nOpravdu stojí za to, dát deníku šanci. Je totiž stejně úžasný jako myslánka, kterou Brumbál (ten starý dědula z Harryho Pottera) používal na odkládání přebytečných myšlenek. K daným momentům svého života se totiž můžete kdykoli vrátit, navázat na ně, potěšit se jimi či se z nich poučit 😉\nZkusili jste si někdy vést deník? 😛\nDoufám, že nejsem jediný, kdo pluje na vodách života s lodním deníkem…\nNapište přesný den a já zde zveřejním svůj zápis 😛\n← Previous Post Složitější než vypadá…\nNext Post → Nejúžasnější fén!\nSali 14 srpna 2016 (09:33)\nDenik jsem poprve zkousela psat kdyz mi bylo asi 8,ale vzdy jsem napsala par stranek a pak konec.V deseti jsem zacala psat znovu a uz me to nepustilo,denik si pisu dodnes,je mi 23,a myslim, ze s psanim jen tak neprestanu.Nemam v denicich kazdy den, kolikrat tam mam takove mezery,az me to obcas stve,ze jsem si tou dobou nepsala,to az posledni dobou se mivam alespon castecne zapisky temer z kazdeho dne.A je to fajn,kolikrat si na neco nemuzu vzpomenout,nebo i nekdo jiny nad necim premysli,jak to bylo a tak kouknu do deniku a zjistim,jak to bylo.Mam tam vsechno mozne,od veci,co jsem mela k obedu az po me plany,sny,myslenky.Deniku se muzu vzdycky vypsat,kdyz potřebuju, je to vlastne takovy dalsi pritel.\nonepatas 15 srpna 2016 (09:56)\nTo je úžasné! Třináct let… Mám to podobně. Né že bych vše zapomněl, ale vzpomenout si datum seznámení se, prvního polibku… To bych asi zpětně nedal 😀 😀 Občas mám ale pocit, že mi sice deník pomáhá vědět svou minulost, ale jelikož si to píšu, tak to zapomínám – mozek tu informaci přeci nebude držet, když ji drží deník…\nSali 15 srpna 2016 (11:25)\nNad tim jsem nikdy nepremyslela, mozna na tom neco bude.Ale zas kdyz si to prectu,tak si to vybavim,nebo si diky tomu vzpomenu na jiny veci 🙂\nonepatas 15 srpna 2016 (11:28)\nJe krásné si jej pročítat znovu a znovu… Člověk se kolikrát zasměje 😀 Třeba tomu, že se v deníku stále opakuje věta „musím omezit PC“ nebo „měl bych ji pozvat ven“ 😀\nSali 16 srpna 2016 (23:14)\nNo to jo, já si občas říkam, jak jsem něco takovýho mohla napsat 😀 Nedávno jsem si dávala deníky dohromady, a četla pár stránek z těch úplně prvních…. no nešlo se nesmát 😀\nonepatas 17 srpna 2016 (15:31)\n😀 😀 Není čistější smích, než když se člověk zasměje sobě… Máš v denících nějakou oblíbenou větu?\nJannie 14 srpna 2016 (08:57)\nDeník si vedu už nějaký ten měsíc. A ano, je to úžasná věc. Jak jsi psal o těch námořních denících – čirou „náhodou“ (-> věřím, že náhody neexistujou, ale tak, je to formulka zdejšího světa) jsem si pro tento účel koupila sešit s moc pěkným designem – loď, kompas, ptačí brk a nápis: „Note explorer, Old Ways“. Uhranul mě.\nKamarádka si takhle psala a psala, a zjistila, že vlastně jsou v jejich zápiscích i nějaké cizí myšlenky, no po chvíli „pátrání“ zjistila, že je to její vedení od Vesmíru (asi mě teď nikdo nechápe, kdo to čte :D) – vedení, co má dělat, co udělat jinak, atd. aby měla lepší život. Od té doby razím heslo, že psaní deníku je taková forma meditace, člověk se pohrouží sám do sebe, do svých pocitů a píše, píše, píše.\nNa světě je přece jen krásně. ♥\nonepatas 15 srpna 2016 (09:59)\nŠkoda, že zde ke komentářům nelze připojit fotou, hned bych si jednu vyžádal 😀 😀 Je to dobrá „náhoda“!\nA ano, s tím vedením tu něco bude… Zajímavé je svůj deník s někým jednou za čas posdílet. Docela to otvírá oči a i srdce.\nmatka 5 dubna 2016 (21:49)\nDeníky? No něco jako první deníky jsem vedla někdy kolem r. 1968, lepila jsem tam výstřižky z dění kolem hokeje, v dalších výstřižky s poznámkami k hercům, filmům,…netuším, jestli bych je ještě našla.\nNo a klasické deníčky následovaly někdy od r. 1972. Psala jsem je celkem pravidelně až do doby, než se mi narodily děti, pak nebylo tolik času je vést. Bohužel ani dětem jsem je nezavedla. Občas se k těm textíkům vrátím a na mnohé si díky tomu vzpomenu.\nUrčitou podobnou formu deníčku – textů jsem napsala a uložila vloni, kdy jsem chtěla, aby si jednou mé děti mohly přečíst to, co jsem nebyla schopna jim o svých činech vysvětlit osobně.\nTaké když jsem psala rodinný „rodokmen“ či strom, u jednotlivých členů rodiny jsem psala i poznámky o jejich životě, o tom, jakými se mi jevili, drobné události z jejich života,,…i to je jakási forma deníčku 🙂\nonepatas 7 dubna 2016 (15:36)\nNápad s rodinným rodokmenem s poznámkami se mi líbí. Jak jste to pojala, můžete mě nějak inspirovat? Rád bych to zkusil 🙂\nmatka 7 dubna 2016 (15:57)\nZačala jsem kdysi, když mi umírala sestřenice a já jí chtěla udělat radost a ve stejné době jeden vzdálený příbuzný, zde od nás, chtěl některá data z naší větve rodinného stromu, že mi za to poskytne data z jejich větve.\nZačínala jsem dle dat z bible, které byly psány na první straně a poskytla mi je v němčině teta. Nechala jsem je přeložit a začala s daty narození, úmrtí a bydlišti svých prarodičů. Od nich se pak odvíjelo vše ostatní, to znamená zpět v čase jsem z dědovy strany evidovala jeho předky i potomky až k mé generaci. Tato data jsem pak poskytla v rodině svým sourozencům a také bratrancům, aby si mohli tyto stromy vést již dle svých větví. Jednou to dám znova dohromady a poskytnu kopie svým dětem, či vnukům, aby mohli vést dále svou evidenci, budou-li mít zájem.\nU některých dat od onoho příbuzného jsem dostala i údaje o bydlišti, byl-li kdo z nich láník, půlláník, či domkař, je tam i údaj více než 100 let starý o člověku stejného jména, jaké měl můj otec, který se oběsil (důvod však tam uvedený nebyl,…), kdosi tam měl i schovance (dnes by to byl nejspíš adoptovaný syn), no a já o těch, které pamatuji, psala něco o jejich zaměstnání, nemocech (vida, cukrovka se tam táhne již více generací, mě se zatím vyhýbá).\nVždy, když jsem začínala nový, rozšířený list dalších členů rodu, začínala jsem od posledního člověka uvedeného na předchozím listu, nebo tak nějak podobně, aby to mělo návaznost a další čtenáři se v tom vyznali. A pokud by poznámky k některému člověku byly obsáhlejší, tak je uvést s jeho jménem a daty na zvláštní list.\nNo a mám tam i jednu rodinnou pověst, která jde zpět přes 13 generací, to znamená, těžko ji dokázat 🙂 Ale pro zajímavost ji tam uvádím i s daty člověka, od kterého ji mám.\nTaké je dobré popsat zvolené a používané značky, aby bylo na první pohled zřejmé, že třeba + mezi dvěma jmény značí manžele a pokud je tam uvedeno datum, tak je to datum sňatku. A křížek znamená úmrtí, případně i s datem úmrtí, hvězdička s datem je datum narození.\nNo a šipkou od manželů vedu k jejich dětem, případně šipka k nim vede zase od jejich rodičů,….\nAle jsem amatér, toto již hledají a sestavují profesionálové, jsou na to snad i programy, které umí najít data v archívech, ale ty programy neznám.\nA ani se vlastně dál nepouštím (hlouběji před rok cca 1650, odkud mám nejstarší jméno a datum).\nJako děcko jsem byla zvědavá a babičky jsem se vyptávala, jak se jmenovala za svobodna, jak se jmenovala za svobodna její matka a další a další. Stala se z toho taková hra, kdy si babička vymýšlela dál a dál jména svých praprapra…rodičů 🙂\nČlověk se dozví dost zajímavého o svých předcích a já se navíc dozvěděla, že tu u nás mám z vedlejších větví řadu příbuzných, i když jsem si myslela, že díky dědovi, který byl sirotek, zde nikoho nemám. Tehdy mne to hodně potěšilo. A když ty lidi potkávám, uvědomuji si i fyzickou podobu s členy mé užší rodiny 🙂\nmatka 7 dubna 2016 (16:00)\nJo a řadu dat jsem získala z kopií dokumentů, kdy děda s rodinou musel dokumenty prokazovat jeho český původ, aby rodina nešla po 2.sv. válce do odsunu (jeho manželka, moje bábi, byla Rakušačka, tak se jednalo o smíšené manželství a bylo potřeba dokázat, že on je Čech a nezřekl se toho)\nAndoriana 30 března 2016 (20:57)\nDeník jsem zakládala letos s příchodem nového roku a mohu hrdě prohlásit, že mi zatím vydržel asi nejdéle. Je to takový růžovo-bílý zápisník, který jsem kdysi vyhrála na recitační soutěži. Je to příjemné, pomáhá mi to urovnat si věci v hlavě a přesně jak říkáš – zajímavé nápady, které nechám uležet a později se k nim můžu vracet.\nDíky, snad bude brzo další hodnotný článek 😀 A co tě vedlo k tomu počít s deníkem?\nIntuice 26 března 2016 (00:49)\nDeník jsem psala asi kolem 12 let, ale pak mi došlo, že by ho mohli rodiče najít a mé psaní v něm by se jim nelíbilo. Tak jsem jej zničila. Pak mne napadlo asi někdy v 35 letech sepsat si svůj život v zážitcích a situacích, ale to jsem se taky brzy zasekla z podobného důvodu, nechtěla jsem někoho ranit. No a nyní je mým deníčkem soubor fotek, od doby, co mám digitální foťák, to je 12 let. Tam je vidět, co jsem dělala, kde jsem byla a co mne zaujalo. No a blog je taky něco jako deník.\nonepatas 30 března 2016 (21:48)\nDvanáct let? =O Od kolika jste si jej vedla? Fotím také rád, něco málo mám i na onepatas.rajce.idnes.cz, zbytek fotek jsem buď sám smazal, nebo je postihla katastrofa – při přesunování záloh mi vyhořel flash-disk, a tak jsem o většinu přišel 😦 A jak vnímáte to, že jste deník zničila? 🙂\nIntuice 28 června 2016 (21:53)\nJak to vnímám? Jako očistu. Jako zničení dokladu mých myšlenek, které by se po letech neměly vyzdvihovat. Ono každé psané slovo může vyznít při čtení zcela jinak, než bylo napsáno. Nakonec, co jsou myšlenky? Myšlenky jsou minulost. Všechno jednou pomine. Nic není trvalé. Nic není neměnné. Dneska při velkém množství informací o čemkoliv je vlastně zbytečné psát to, co tu už bylo. Vlastně i blog je taková zbytečnost. Myslím, že může pomoci pisateli při psaní, při utřídění myšlenek. A u někoho může nějaký článek udělat u něj otisk, že se z něj může poučit nebo něčemu přiučit.\ntheuninteresin 24 března 2016 (23:32)\nPamatuju si, jak jsem si kdysi psala deník, jenomže jsem se bála, že to někdo najde. Tedka toho trošku lituju, ale nikdy není pozdě začít si psát další 🙂\nonepatas 30 března 2016 (21:49)\nA začneš? 😛\ntheuninterestin 5 května 2016 (21:34)\nJak se znám, tak bych si to pár dní pilně psala, ale potom by mě to asi omrzelo 😀 Na blogu se vypíšu více 🙂\nonepatas 14 května 2016 (18:06)\nBlog je blog… sám mám teď problém psát pravidelně, spíše jsou to takové žblechty sem tam =D\nNoe 16 března 2016 (19:47)\nHmm, dennik. Začala som si denník písať asi päťkrát, zakaždým som to vzdala. A prečo vlastne? Unudilo ma to. Popravde ja svoje pocity, občas i zážitky (ktorý je ale šeredne málo, vďaka môjmu životnému štýlu…), dávam do svojich „diel“. Keďže mi písanie príbehov o „iných“ ide jednoduchšie, tak využívam skôr takúto formu než denník. Okrem toho, moje denníky boli vždy totálne deprimujúce, a keď som ich spätne čítala, tak ma úplne zložili, haha. Ináč si presne spomínam na to, čo som písala do svojho prvého denníka, i do svojho druhého. Ostatné sa zlievajú do jednej veľkej depresie a otrávenosti, haha, preto na to moc nemyslím. Takže denníky fakt nie sú pre mňa, hoci mi to už viacerí odporúčali, vždy som to radšej odmietla. Nie je to jednoducho pre mňa, heh. Nuž, aj z tohto vyplýva, že nie každému vyhovuje to isté 🙂\nVo všeobecnosti však denníky považujem za celkom užitočné veci 🙂 Keby neexistovali, nemohla by som si prečítať ani si pozrieť Jeden liter sĺz 😀\nonepatas 19 března 2016 (03:42)\nZajímavé, měl jsem za to, že je to takřka univerzální nástroj… 😀 Děkuji za posdílení se. Co ti třeba pomáhá?\nNoe 19 března 2016 (13:09)\nNuž, univerzálny môže byť, len potom asi ja nie som celkom normálna 😀 Neviem, či je lepšie ak sa to začne považovať za nástroj, ktorý nie je pre každého, alebo ak ja budem už definitívne vyhlásená za blázna 😀\nHm, čo mi pomáha? Tak ako som spomínala ja na „uvoľnenie“ svojich pocitov využívam písanie príbehov. Čo sa sledovania udalostí týka, tak mám diár, dôležité veci sa v krátkosti značia tam.\nNeviem, ja nerada opisujem svoje dni, i tak sú až príliš rovnaké, preto keď sa niečo vymkne z priemeru, tak sa mi to zaryje do pamäte. Vlastne ja nerada vyjadrujem svoje pocity priamo, preto mi denník príliš nevyhovuje. Pri spätnom čítaní sa potom cítim strašne a to mi nechýba, som šťastnejšia bez neho 😀\nonepatas 30 března 2016 (21:52)\nPsaní je skvělé, ohromně mě to bavilo… I blog je takovou oázou klidu, žel není na něj čas (byl by, ale věnuji čas jinde). Holt tu bude méně článků, jednou za čas, snad kvalitních 😀 … No a pokud jsi šťasnější bez deníku, tak by to bylo akorát na škodu jej vést 🙂 … Poslední dny mu teď také moc nedávám, holt se teď můj život tak nějak převaluje na místě…\nKitty 15 března 2016 (13:25)\nJá já já vedu deník pro domácnost i pro lidi, kteří si do něj u mě nahlásí, co zazanamenat, aby to po letech našli. Tak vím, že asi před pěti lety si koza mojí sestry zlomila vaz, když spadla se stráně. Má ty prvotní záznamy a skutečnosti za mnoho (asi 15) let. A jsem šťastná, že je mám, protože jsem si z nich do počítače vypisovala jeho obsah – a jednou mi vir zničil počítač a všechno v počítači bylo fuč.\nTeď si ty deníky (ne přímo osobní) chráním jako oko v hlavě a když je potřeba, věci najdu. Z každého si ještě vypíšu důležité věci do přehledů za jednotlivé roky (a ano, zakládám si v NB podobné přehledné soubory z deníků).\nKdyž mi bylo ouvej, seděla jsem nad starými deníky a čerpala z nich sílu.\nNo a blog – je taky takový můj – náš – všech deník. Ten mi nikdo nezaviruje, nesmaže ☺☻♥\nonepatas 15 března 2016 (17:09)\nMmm… čtení starých deníků, to člověka dokáže povzbudit (nebo i naštvat, to záleží 😀 ) a vůbec se nedivím, že si jej tak chráníte! Když jsem jednou uvažoval, co bych dělal, kdyby nám hořel dům, pro odpověď jsem nemusel daleko – toužil bych dostat ven mé milované deníky! Všeho bych se klidně zbavil, ale na deníky nedám dopustit… To už bych se snad raději vzdal i kola… I když nevím, to by bylo silné dilema 😀 A otázečka – co například bylo v přehledu za minulý rok?\navespasseri 15 března 2016 (11:43)\nMyslánka, přesně 🙂 Když se potřebuju vypsat z přemíry myšlenek, použiju deník. Většinou totiž funguje jako taková kotva, která mi neumožňuje se v myšlenkách ztratit. Nakonec dostanou formu a často i nějaký závěr. Poslední dobou mi do značné míry nahradil deník blog – přijde mi přehlednější. Už jen s těmi všemi shrnutími. právě to mi na deníku nakonec vadilo nejvíc. Že není přehledný a že se mi nechce v něm vracet tolik zpátky. Zkušenosti (ty nepříjemné) se tak často opakovaly 😦 Takže dnes je to takový prostor experimentů a lodní deník je spíš blog.\nA můj úplně první zápis (když pominu ten úplný začátek cca ve 12 letech, když jsem začala chodit jezdit na koních?): Je z 16.1. 1989 🙂 „Nikdy jsem nemyslela, že si budu psát deník. Doufám, že se tomuhle sešitu nedá říkat ani deník, ani nijak jinak podobně blbě. Snad je to něco jako zpovědník, když už k nikomu jinýmu nemám důvěru… Odkazuji tento deník svému budoucímu já, snad úspěšnému šťastnému člověku, či snad spíše potenciálnímu sebevrahovi“. Takže asi tak :-))) Byl to tenkrát deník zamilované středoškolačky, klasika, ale psala jsem tam o sametové revoluci, o cinkání klíči v Praze, o příjimačkách na vysokou školu… a když jsem se pak zamilovala podruhé, charakter těch deníkových záznamů se výrazně změnil. Sešity jsem dokonce začala počítat (což už bohužel nedělám a některé sešity jsem i kamsi zašantročila), ale bylo by jich dnes už určitě hodně přes 20 🙂 Dostal tenkrát ten duchovní nádech,opravdový pocit „cesty“, který má i můj blog. A tak se z toho potenciálního sebevraha pomalu mohl stávat člověk celkem šťastný :-))))\nA jak deníky, tak i blog je při pohledu zpět dokonalý prostor pro uvědomování si toho, jak moc se člověk může změnit 🙂 A jak věci, dnes již hlubokou historii, vlastně vnímal.\nonepatas 15 března 2016 (17:19)\nTak to je úžasný, tolik let… Fascinuje mě představa, jak bude vypadat mé deníkování třeba jen za rok, natož za deset let… Fjůůů. 🙂 Bude úžasné, až si jednou z deníků vytvořím řadu v knihovničce a ukáži dětěm, vnukům, jaký byl jejich taťka, děda v jejich letech 😀 Na to se teším…\nDíky za podělení se 😉 a mám otázku: který moment v deníku vás vždy přiměje se usmát, radovat? 😛\navespasseri 15 března 2016 (23:57)\nTo už těžko říct – ty deníky už po sobě hodně dlouho nečtu. Když jsem začínala s blogem, říkala jsem si, že je vytáhnu a projdu a zpracuju na blog. Ale nakonec to šlo jiným směrem 🙂 Navíc ty deníky nebyly ani tak plné radostných zážitků jako spíš těch těžkých. Uchylovala jsem se k němu většinou, když bylo nejhůř a potřebovala jsem si klást otázky a odpovídat si na ně.\nJinak já mám na deníky takovou pěknou krabici. Budu muset koupit novou, už se mi to tam nevejde. Nebo bych musela kupovat lepší sešity – používala jsem ty úplně nejobyčejnější 🙂\nonepatas 16 března 2016 (16:04)\nTéž mě napadlo zápisky nějak zpracovat, žel nevím jak na to… Každopádně budou-li jednou lidé toužit po mé autobiografii, podklady mám… Hlava je totiž děravá =D


Rozhledy po evropském venkovu : Demonstrace za zrušení zemědělské velkovýroby.\nOd konce května do 9. června se v Německu uskuteční hvězdicová jízda traktorů, jejímž cílem je berlínské kancléřství. Zemědělci z jižního Německa, východního Friska a Hessenska budou tak demonstrovat za poctivé zemědělství provozované na selských usedlostech, šetrné k přírodě a ke zvířatům. Akci v rámci kampaně "Moje zemědělství - moje místo" organizuje oddělení mladých zemědělců ze Společnosti selského způsobu zemědělství (ABL) a Svaz německých producentů mléka z Dolního Saska.\nHvězdicová jízda je zopakováním demonstrace z 22. ledna 2011, která se uskutečnila pod heslem "Máme toho dost!". Cílem demonstrací je přinutit německé politiky k tomu, aby v Bruselu prosazovali jinou zemědělskou politiku, než kterou v poslední době začali prosazovat.\nTiskový mluvčí hvězdicové jízdy Jochen Fritz obvinil spolkovou vládu z toho, že prosazuje hlavně zájmy zemědělské velkovýroby a spekulantů s půdou. Prostřednictvím hvězdicové jízdy sedláci žádají preferenci selských dvorů a uzavření "agrofabrik". O téma "Moje zemědělství" je v regionech značný zájem.\nLea Unterholcer z mládeže ABL vyhlásila, že nastal čas změny zemědělské politiky, místo průmyslového zemědělství musí přijít selské ekologické zemědělství. Šance pro takové zemědělství nastává při změně zemědělské politiky EU. (Zdroj: Topagrar)\nEditor Sláva Dobrý čas 12:11\nAnonymní 14. 4. 2011 8:01:00\nVelké farmy obecně mají nižší hrubou marži na hektar, takže zákon o výhodě z velikosti tam neplatí. Já jsem také pro rodinné farmy, které dávají venkovu chrakteristické rysy a zaměstnanost. Ale bohužel u nás je díky socialismu vztah k půdě a rodinnému hospodaření totálně ztracen. Jeden známý mi vyprávěl, že když si pořídil ovce, tak hned stížnost, že ovce bečej a na vesnici nepatřej. Kam by asi měly patřit, snad na Václavák?\nAnonymní 1. 2. 2012 9:14:00\nBrzo pane budem bečet všichni,že není co žrát,nebo ano,ale za ceny,kdy je lepší nežrát,jít se napást trávy a zapít to vodou z rybníka.Přeháním?S touto vládní eskadrou diletantů a plzeňských judrů lze očekávat vše.Tak čekejme.Jinak si myslím,že ten socialismus toho tolik neztratil,jako vláda nynějších diletantů,kterí vymítají čerta ďáblem.Naše zemědělství za komanče fungovalo,zahraniční delegace se jezdily dívat na venkov,jak to dobře jde a měli obdiv a úspěch.V roce 80 jsme měli skoro 5 milionů vepřového.dřívější model nám zajišťoval úplnou soběstačnost v zemědělství.A ta také byla.Co dnes prosím?Sodoma se na vesnicích střídá s Gomorou.A kdo tu nechuť a pohrdání se zemědělstvím způsobil?A kecy,když něco nebude,tak se to prostě doveze?Paměť,pane,to je ono.


Aaron Buchanan: Pokud po sobě nezanechám jediný odkaz, zklamu lidi, kteří věří v to, co dělám – MonsterMusic\nAaron Buchanan: Pokud po sobě nezanechám jediný odkaz, zklamu lidi, kteří věří v to, co dělám\n23.12.2017 Markéta Koloničná Rozhovory 0\nAaron Buchanan & The Cult Classics - Fléda 2017 | Foto: Marie Veselá, MonsterMusic\nThe Cult Classics v čele s Aaronem Buchananem v prosinci navštívili Česko jakožto předkapela švédských Royal Republic. S Aaronem jsme si popovídali nejen o jeho bývalé kapele Heaven’s Basement, ale i o jeho image a idolech.\nČtěte také: Nekonečná rocková párty: Royal Republic se předvedli na Flédě, slíbili brzký návrat s novou deskou\nS Royal Republic jste v letošním roce navštívili mnoho zemí Evropy. Je něco, čím ti utkvěly v hlavě české zastávky?\nVlastně si ani nepamatuji, kolik zemí jsme na turné navštívili. Byla to taková mlha plná cestování a hraní, že nakonec zapomenete, co se dělo polovinu času. Řekněme, že toho bylo hodně! Od východní Budapešti až na sever do Stockholmu. V České republice jsem byl poprvé. Nejvýchodnější zemí, kterou jsem navštívil, pak bylo Polsko, kde jsem byl v roce 2014 na turné s kapelou Black Veil Brides. Východní země ale mívají vzrušující publikum, na jednom místě jsme hráli i pro 2 000 lidí.\nMinimálně fanoušky v Brně jste určitě jako předkapela nadchli a velmi bavili. Jak si rozumíte s Royal Republic?\nS Royal Republic vycházíme skvěle! Byl jsem v průběhu let na turné s desítkami různých kapel, počínaje turné s Aerosmith, Halestorm, Alice Cooper, The Pretty Reckless, Seether, Buckcherry a spoustou dalších, ale s Royal Republic vycházíme bezpochyby až neuvěřitelně dobře. Kdyby se za to udělovala cena, vyhráli by ji. Jsou to laskaví pánové s fantastickou crew kolem sebe a po koncertech s nimi byla vždy zábava. Doufám, že s nimi budeme zase brzy někde hrát. Velmi je jako kapelu obdivuji.\nCo bys označil jako hlavní rozdíly mezi The Cult Classics a tvou předchozí kapelou, Heaven’s Basement?\nHlavním rozdílem mezi The Cult Classics a Heaven’s Basement je hudební směr a atmosféra na turné. Myslím, že jsem docela úzkostlivý člověk, ale teď mám kolem sebe hodně dobrý tým, který mě dohání k lepším výkonům, a na turné je to znát. Měl jsem opravdu štěstí na Paula, Marta, Toma a Laurie. Upřímně, jsou to obdivuhodní lidé. S kapelou The Cult Classics jsme začínali úplně od nuly a najednou jsme na světovém turné s deskou, kterou lidé milují – sami jste tvůrcem svého osudu.\nKdyž jsem odešel z Heaven’s Basement, zařekl jsem se, že už nikdy nepojedu kapelní turné, pokud to nebude stejné, nebo lepší než s Heaven’s Basement. Bezpochyby se mně i našim fanouškům turné s The Cult Classics osvědčilo, kapela prošla velkým vývojem, vyrostla a je krok napřed před vším, co jsem dělal s Heaven’s Basement. Celá show je vychytanější, zábavnější, přísnější, chytřejší a pro mě to nejdůležitější – je modernější. Štvalo mě být v osmdesátkové kapele. The Cult Classics se nejvíce inspirují u Muse, Biffy Clyro, Foo Fighters a mnohých dalších kapel éry 90. let. Myslím, že to dělá jedinečný zvuk a show. Hudební průmysl je v současnosti zahlcen kapelami, které předstírají, že jsou v roce 1985. Tohle ale já nechci. Chci jít stále kupředu, vyvíjet zvuk a styl.\n„Být umělcem je o tom, že po sobě zanecháte odkaz. Pokud zemřu bez jediného, zklamu lidi, kteří věří v to, co dělám.“\nMezi své hlavní vlivy uvádíš grunge 90. let. Máš teď s The Cult Classics více prostoru mířit tímto stylem v porovnání s předchozí kapelou Heaven’s Basement? Neplánuješ nějaký velký comeback grunge na rockovou scénu?\nŽádný comeback grunge nebude. Nechci být v nostalgické kapele. Album The Man With Stars On His Knees (2017) nás přeneslo z osmdesátkových Heaven’s Basement k devadesátkovým The Cult Classics a naše další album bude dále vývojem modernismu, témbrů a stylů. Nechci působit zastarale. Chci, aby lidé měli o čem mluvit, aby alba mohli milovat i nenávidět, aby spolu mluvili a sdělovali si příběhy. Být umělcem je o tom, že po sobě zanecháte odkaz. Pokud zemřu bez jediného, zklamu lidi, kteří věří v to, co dělám.\nV recenzi od Team Rock jste byli svým soundem částečně přirovnáni k legendárním Soundgarden. Ty často jako svého hlavního pěveckého idola uvádíš Freddieho Mercuryho, měl jsi podobný vztah i ke Chrisi Cornellovi? Jak na tebe zapůsobila jeho smrt?\nObdiv a fascinace, kterou mám pro Cornella a Mercuryho, je neporovnatelná. Jsou to dva velmi rozdílní vokalisté a každý z nich zanechal odkaz, který se od toho druhého značně liší. Myslím si, že oba byli fantastickými zastánci psaní hudby, která má příběh a jejíž psaní přináší potěšení v prvé řadě jim samotným. Celistvost je rozhodně zásadní věcí, na kterou mě baví se zaměřovat při poslechu rockové hudby. S moderním popem je to jiné, snažíš se poslouchat hlavně basu, virbl, kopák a groove – tohle a k tomu hook (melodická, opakující se linka ve skladbě – pozn. red.). U rocku musí být větší integrita mezi slovy, vybranými groovy a kytarovými party, aby mě to dostalo. Jsem náročný …\nKde jsi přišel ke své „retro/classy/košile s kšandami“ imagi?\nKošile a kšandy pochází z toho, že jsem chtěl na pódiu vypadat větší. (smích) Jsem poměrně malého vzrůstu, asi 170 cm, a nejsem obzvlášť svalnatý. Zjistil jsem, že když budu mít na sobě bílou barvu, světla by mě mohla dělat větším. Rád ale taky působím upraveně. To, jak vypadáme, je pro The Cult Classics velmi důležité. Jsme otroci stylu …\nJaké je to hrát v kapele se svou sestrou?\nMoje sestra je prvotřídní kytaristka. Začala hrát akusticky, poslouchá Andyho McKee a Newtona Faulknera, ale obdivuje také Coheed and Cambria a Fleetwood Mac. Tyto různé styly ji tvoří tou, kým je. Je neuvěřitelně jedinečná. Neexistuje kytarista, který by byl jako ona. A přesně proto je ideální pro The Cult Classics.\nCo plánujete během dalšího roku? Vrátíte se k nám do Česka?\nPředpokládám, že v Česku si v budoucnu zahrajeme vícekrát, ale kdy a kde ještě není dáno. Budeme se o tom bavit hned po Vánocích.\nO Markéta Koloničná\t319 Článků\nTIP REDAKCE: Vánoční songy britské rockové historie\nImodium a Totální nasazení vyrazí na Mikro Tour 2018\nKapela OneRepublic svými srdcovkami znovu rozezní pra...\nTIP REDAKCE: Nejzásadnější momenty ve Stormzyho cestě...\nFoto: Seafret a teepee, 27. 2. 2020, Lucerna Music Ba...\nMelancholické melodie, vášeň a jedinečné propojení s ...


Hašek schůzku se Zemanem dál popírá, Chovanec ji ale potvrzuje - Deník.cz\nHašek schůzku se Zemanem dál popírá, Chovanec ji ale potvrzuje\nPraha - Statutární místopředseda ČSSD Michal Hašek dnes v České televizi znovu popřel, že se spolu s dalšími představiteli strany sešel s prezidentem Milošem Zemanem den před výzvou k odstoupení šéfa strany Bohuslava Sobotky. Další místopředseda ČSSD Milan Chovanec ale schůzku potvrdil. Nedělní hlasování předsednictva o Sobotkovi ale podle něj nebylo důsledkem jednání v Lánech.\n29.10.2013 29 AKTUALIZOVÁNO 29.10.2013\nNepřímo to potvrdil\nHašek v neděli nejprve popřel, že by se od vyhlášení výsledků voleb s hlavou státu setkal, po jednání předsednictva strany pak ovšem nepřímo potvrdil, že se setkání uskutečnilo. „Já musím říci, že žádný obsah jednání s prezidentem republiky jaksi nebyl předmětem jednání tady těchto usnesení nebo něčeho podobného," řekl k jednání předsednictva.\nDnes Hašek opět popíral, že se schůzka konala a že byl se Zemanem před nedělním jednáním vedení sociální demokracie vůbec v kontaktu. „To je nějaká fáma," komentoval Hašek dotazy na setkání se Zemanem. „V sobotu večer se žádná schůzka s panem prezidentem neuskutečnila," doplnil a popřel také, že by mluvil se Zemanem po telefonu nebo jednal se zástupci prezidenta.\n„Je naprostý nesmysl, že by ta schůzka (s prezidentem Zemanem) byla realizovaná na základě volebního výsledku. Dostal jsme čtyři dni před ní pozvánku," řekl Chovanec. Termín mu prý sice nepřišel ideální, ale pozvání od prezidenta se neodmítá. Domnívá se, že následné hlasování předsednictva o Sobotkovi by se konalo bez ohledu na schůzku s prezidentem. „Já jsem tam (v Lánech) nezaznamenal nic z toho, co by se mělo realizovat na předsednictvu, ten souběh událostí je strašně nešťastný, na druhou stranu ta schůzka tyto věci neřešila," řekl Chovanec.\nMístopředseda strany Lubomír Zaorálek novinářům oznámil, že na jednání poslaneckého klubu někteří sociální demokraté sobotní setkání se Zemanem připustili. „Na předsednictvu se o tom odmítli bavit, a dokonce to vypadalo, že zpochybňují, že ta schůzka byla. Tady (na jednání klubu) už to snad nikdo nezpochybňoval, i když to samozřejmě doprovázely výroky typu – ‚mě Miloš Zeman neřídí' a podobně," odpověděl Zaorálek na dotaz, zda se dočkal nějakého vysvětlení od účastníků jednání s prezidentem.\nHaškovi se dnes sice rozpadl tým, který měl bez účasti lídra strany Sobotky jednat o podobě budoucí vlády, šéfem poslaneckého klubu ČSSD byl však zvolen Haškův spojenec Jeroným Tejc. Klub také přijal výzvu, aby se Sobotka jednání o sestavení vlády zúčastnil. O složení nového týmu rozhodne grémium strany ve čtvrtek.\n29.10.2013 VSTUP DO DISKUSE 29


» Mojmír Baroň: Lepší zralost hroznů na Moravě nepamatuji\nPo delší době přináším zajímavý rozhovor s mladým vinařem, který navíc na tuzemskou vinnou scénu vtrhnul rychlostí Halleyovy komety. S podobnou světelnou intenzitou začíná Mojmír Baroň v tuzemském vinném vesmíru také zářit s vinařstvím Domaine Eisgrub. Jaká byla jeho cesta k vlastnímu vínu, to se dozvíte na následujících řádcích. Velice jasně se pak v rozhovoru také vyjadřuje k současným problémům vinařské branže a pojmenovává neduhy mainstreamové produkce.\nVinařství ročně nalahvuje zhruba pouze 12 000 lahví. „Vína z naší produkce jsou vyrobena přirozenými kvasinkami bez použití enzymů či dodávané výživy. Je zde minimalizovaný obsah oxidu siřičitého a některá vína dokonce nejsou čiřena, filtrována ani ošetřena oxidem siřičitým, což kopíruje nejstarší známé výrobní postupy z mladší doby kamenné,“ vysvětluje Mojmír Baroň, toho času také vedoucí Ústavu vinohradnictví a vinařství na Zahradnické fakultě Mendelovy univerzity v Brně. Hlavní výrobní strategii představuje maximalizace pozitivních látek z hroznů, dlouhý kontakt s kvasničními kaly a tradiční výroba v akátových a dubových dřevěných sudech.\nNarodil jsem se v domě s vinohradem a klasickém vinném sklepě po pradědovi na zahradě, kde hospodařil a dodnes hospodaří můj otec. Tam jsem od raného mládí pomáhal a získával první zkušenosti. Vinařství jsem potom založil s kamarádem z dětství po návratu ze studií, protože jsme se chtěli seberealizovat.\nBohužel si pamatuji až ročníky od 1994, kdy jsme měli ještě v archivu možnost se k vínům s otcem vracet. Takový ročník plně ve vlastní režii si pamatuji 2006.\nMáme všechny vinice v Lednici a to nad Hlohoveckým rybníkem. Jedná se o lehčí sprašové půdy s podložím vápence, místy písky. Svažitost jižní-jihozápadní, v blízkosti vody. Funguje zde výborně odraz a mikroklima vodní plochy, takže odrůdy vhodné pro botrytidu zde dosahují skvělých parametrů.\nPrávě trať Ve starých a z odrůd je to Ryzlink rýnský a Pinot noir.\nKritický moment si nevybavuji, děláme to pro zábavu a „kolik si toho člověk naloží, tolik by měl unést“. Nikdy neskončím, našel jsem ve vinaření osudovou lásku (samozřejmě spolu s mojí ženou, jinak by mi to neodpustila:)\nKreativita, seberealizace, pokora k zákonům přírody. Jsem velmi zásadový člověk a po všech životních zkušenostech víc a víc respektuji a obdivuji přírodní zákonitosti. Baví mě být tím pastýřem a tlumočníkem toho, co nám každý ročník přináší a nebaví mě, jakým způsobem plýtváme s potenciálem, který nám příroda dává.\nRočník 2018 byl pro nás velmi dobrý, neprodukujeme ranější odrůdy, takže nás minuly problémy související s extrémními suchy a návalem dešťů ke konci srpna. Vidím velký potenciál v ryzlincích a červených vínech. Fenolická zralost letošního roku byla nejlepší, kterou jsem kdy v životě na Moravě viděl! Nicméně je to ročník velmi těžký ve sklepě a nemám rád prognózy na několik let dopředu, co se týká vývoje vín. To ukáže čas.\nSoučasně chystáme malou kampaň na červená vína na Vánoce, ale to není nic podstatného, protože si drtivou většinu vína prodáme sami. Nicméně, jsme rádi, když si nás najdou noví lidé.\nPlánujeme výstavbu plně gravitačního, malého vinařství, takže chystáme projektovou dokumentaci, tím se zabije hodně času. Rádi bychom se posunuli právě směrem k minimálnímu zatížení výroby čerpadly, filtracemi a ostatními vstupy. Ve vinicích bohužel musíme dávat dohromady výsadby posledních pěti let, protože kombinace jarních mrazů a extrémního sucha mladým vinicím opravdu nesvědčí.\nJednoznačně rozšíření trati Ve starých, pracujeme na tom. Jistě nechceme nic mimo lednický katastr, kde je cca 100 ha vinic. Ctím v tomto staré francouzské přísloví, že za jeden život dokáže člověk pochopit plně jen jeden terroir. My se snažíme a budeme snažit pochopit ten náš.\nAsi na jaře, nabíjí mě ta probouzející se síla.\nUpřímně, je mi velmi líto, co se děje s tuzemskou produkcí, protože hodně cestuji a jsem členem různých mezinárodních vinařských komisí a institucí. Člověk vidí, kam se posunulo například Rakousko za poslední dekády a nemyslím si, že bychom byli ve výrazně jiné pozici. Jen táhnou lépe za jeden provaz. Je mi líto, že v ČR vyrobíme nejvíce polosucho-polosladkých vín na světě vztažené na svůj objem produkce a nerozumím obhajobě producentů, že to lidé chtějí. Přirovnal bych to k malým dětem, které také neustále vyžadují sladkosti, a víte, že jim jimi jen uškodíte. Druhý problém vidím právě v nekonečném počtu odrůd. Za mě bych dělal tři věci bílé a jednu červenou a byl bych šťastný. Neděláme toho o moc více, proto upřednostňuji rozdělit stylistiku vín. Čili za mě – omezit!\nVidím potenciál ve veltlínu, a do budoucna v některých místech i Ryzlink rýnský. Móda Rulandského bílého si nás dle mého názoru také najde. Z modrých se asi dočkáme více Cabernetu Sauvignon, který dominuje světu.\nAno, věřím, že stále více lidí jde do těch těžkých výzev a snaží se udělat suchá vína s budoucností v láhvi. To považuji za absolutní nedostatek na trhu. Věřím v mladé enology.\nObecně – tragédie! Zničíme to našim dětem tak, že se v tom nikdo nezorientuje. Pět let se o tom stále jen bavíme a nikdo není ochotný vytvořit platformu pro VOC. Je to o vůli, domluvě a taky penězích, pokud to má fungovat. Osobně vidím jedinou možnost v třístupňovém rozdělení se základem VOC v úrovni podoblastí, vyšší stupeň na úrovni obcí a nejvyšší na úrovni tratí. Ze všeho děláme jen marketingový nástroj a terroir je každému úplně jedno. Bude potřeba rozsáhlá rajonizace, problém je v domluvě a penězích.\nMám rád vína dle příležitosti a jídla. Obdivuji ale vína propracovaná a vrstevnatá s potenciálem zrání, která jsou vyrobena minimálními zásahy ve sklepě. Vážím si všech vinařů, kteří se dají takovou cestou a umí si taky za ta vína říci adekvátní peníze. Jmenovitě se mi líbí některá vína od Kamila Prokeše, Johann W, ale samozřejmě taky velké věci od Vinselektu a mnoho a mnoho dalších. Obecně v drtivé většině vína, která nemají šanci dnes uspět na výstavách a to mi je líto…\nBuď originální a pokorný, respektuj své okolí a udrž si sebereflexi!\n„Jak to, že to víno má 0,0 g/l zbytkového cukru?“\nMatematická kniha od Clifford A. Pickover. Matematika je má druhá vášeň.\nPinot blanc 2015 od Johann W, co mi daroval Martin Nesvadba.\nChardonnay Terroir 2016 a Ryzlink rýnský Terroir 2016.


6 funkcí v novém iOS 11, které Apple okopíroval od Samsungu (+ z Androidu)\n6 funkcí v novém iOS 11, které Apple okopíroval od Samsungu\nPřesně před týdnem se Apple na své vývojářské konferenci (WWDC) pochlubil novou verzí svého mobilního operačního systému pro iPhone a iPad. iOS 11 přináší spoustu novinek a změn, ovšem některé z těchto funkcí, které jsou pro majitele jablečných zařízení nové, naopak majitelé telefonů s Androidem znají i několik let. Apple tak pravděpodobně nakoukl za plot k sousedovi a zároveň ke svému hlavnímu konkurentovi a pár jeho funkcemi se inspiroval.\nZatímco některé funkce jsou převzaté přímo z Androidu, tedy od Googlu, většinu, kterou si dnes ukážeme, si Apple vypůjčil z nadstavby Samsung Experience (dříve TouchWiz) a až nápadně se podobají tomu, jak vypadají na vlajkových telefonech Samsungu.\n1) Klávesnice pro psaní jednou rukou\nDo iOS 11 přibyla vůbec poprvé funkce, kdy je možné klávesnici doslova nechat scvrknout k jedné straně, aby na ni dosáhli i uživatelé s menší dlaní a kratšími prsty. Stejná funkce je v Androidu i dlouho a obzvláště pak na Samsungu vypadá úplně stejně.\n2) Okamžitá úprava snímků obrazovky\nPo pořízení snímku obrazovky se v iOS 11 nově v levém spodním rohu ukáže malá ikonka právě pořízeného screenshotu. Po jejím rozkliknutí můžete snímek upravovat (něco přimalovat, připsat, přidat podpis atd.) a následně jej uložit nebo případně i smazat. Úplně stejná funkce se nachází i na telefonech Samsungu. Rozdílem však je, že zatímco na Galaxy S8 můžete tuto funkci vypnout, v iOS 11 to možné není.\n3) Úprava ovládacího centra\niOS 11 je vůbec první mobilní operační systém od Applu, který přichází s možnost upravit si prvky v ovládacím centru. Funkce, která je na Androidu dostupná už řadu let, tak konečně přichází i na telefony a tablety s logem nakousnutého jablka. Ovládací centrum v iOS si ale částečně zanechalo svou původní originalitu, a tak se stále vysouvá zespodu obrazovky a navíc jej poměrně zásadně obohacuje 3D Touch gesto.\n4) Skrytí obsahu notifikací\nDoposud bylo v iOS možné skrýt obsah notifikací jen u vybraných aplikací, které tuto funkci přímo nabízeli (například Messenger). Nově ale jde skrýt obsah oznámení přímo skrze nastavení systému, což je možné na Androidu již nějakou dobu.\n5) Odstranění aplikací bez ztráty dat\niOS 11 přichází s poměrně zásadními novinkami ve správě úložiště telefonu. Nyní je například možné smazat aplikaci, která sama o sobě zabírá hodně místa, ale data z ní nechat v telefonu. Pokud tak kdykoli poté aplikaci znovu nainstalujete, data budete mít zpět jako předtím. Hodně podobná vychytávka je dostupná i na Androidu už roky, jen její implementace je pojatá trochu jinak, ale ve výsledku funguje stejně.\n6) Nahrávání obrazovky\nPořizovat záznam obrazovky bylo možné na iPhonech i se staršími systémy, ale bylo potřeba použít Mac nebo neschválenou aplikaci. Nyní Apple nahrávání obrazovky implementoval přímo do systému. Znovu ale platí, že tato funkce je na Androidu dostupná už nějakou dobu a zatímco například na Galaxy S8 (i S7) je možné skrze Game Launcher nahrávat jen hry, na jiných modelech můžete nahrávat celou obrazovku skrze tlačítko v ovládacím centru úplně stejně, jako nyní v iOS 11.\n12. 6. 2017 20:40 Reagovat\nApple už dávno není hlavním inovátorem. Pouze dohání konkurenci.\n12. 6. 2017 20:47 Reagovat\nA teď naopak “98736278284 funkcí které Samsung okopíroval” ?\n12. 6. 2017 21:35 Reagovat\n12. 6. 2017 21:43 Reagovat\nbuď konkrétní, nebo se zdrž komentářů 🙂\n12. 6. 2017 21:49 Reagovat\nProč všichni co znám a mají jablko jsou nějak divní.\n12. 6. 2017 22:13 Reagovat\nAsi tak, navíc ani jedna funkce, co je tady uvedená není výmysl samsungu, přestaňte řešit blbosti, ať si každej používá, co chce.\n12. 6. 2017 23:57 Reagovat\nJo no :-).\n13. 6. 2017 7:18 Reagovat\nRadši telefon z jižní koreje nez z číny…..\n12. 6. 2017 22:07 Reagovat\nSkôr Samsung od Apple\n13. 6. 2017 0:04 Reagovat\nApple sou jen zoufalci …. každý nový model je jen zoufalejsi a zoufalejsi a nebýt malých naivnich lolitek tak by dávno krachly … kromě OS je to absolutně zbytečné předražená hovadina … už se proberte apple je předražená zbytečné věc\n13. 6. 2017 18:19 Reagovat\nMůžu souhlasit. Kromě OS jsou Iphony předražená hovadina obzvláště v poslední době, jen že je to kromě OS, které už v několika testech dokázalo, že můžete sebelepší součástky, ale pokud jde o rychlost při běžném používání, tak záleží hlavně na něm. OS způsobuje to, že i o 2 generace starší Iphony pohřbí cokoliv v rychlosti načítání aplikací. OS způsobuje to, že iphony vydrží 6 let v chodu (zkušenosti s iphone 4S) a pořád nabídnou lepší výkon, než dnešní low-endové zařízení.\n13. 6. 2017 18:30 Reagovat\nPise ten kto na to nema 😀 s pozdravom “beee beee”\n7. 9. 2017 14:27 Reagovat\nVelmi nízká úroveň vašeho myšlení.


Posted on 25.12. 09:55 October 20, 2017\nČeská Lípa chystá na Nový rok takzvaný tichý ohňostroj, zřejmě jako jediná z radnic v Libereckém kraji. Sedmatřicetitisícové město je zároveň jednou z mála obcí z kraje, které ohňostroj na přelomu starého a nového roku pořádají. Z 215 obcí v kraji jich bývá do deseti. Tradičně ho třeba nebudou dělat radnice v krajské Liberci ani v sousedním Jablonci nad Nisou. „Ohňostroj není tradiční akcí pořádanou městem na konci roku, z toho důvodu nebude ani letos," uvedla mluvčí liberecké radnice Jana Kodymová. Přečíst ››\nPosted on 25.12. 09:24 October 20, 2017\nBotanická zahrada v Liberci má letos úspěšnou sezonu. Návštěvníků bude mít zřejmě více než loni a podařilo se jí i rozšířit některé sbírky, hlavně orchidejí. „Nejvýše ale cením získání semen geneticky čisté viktorie královské z Thajska," řekl ředitel zahrady Miloslav Studnička. Nejstarší botanická zahrada v republice bude příští rok slavit 125 let od svého založení. Přečíst ››\nJež(íš)kovy voči. Liberecká iQLandia nabídne o Vánocích program i workshopy\nPosted on 25.12. 09:07 October 20, 2017\nSpeciální program i workshopy nabídne o vánočních prázdninách návštěvníkům liberecké zábavní a vzdělávací centrum iQLandia. Od čtvrtka 26. prosince je otevřeno denně. Vánoce tu pojali vědecky, návštěvníci tak dostanou možnost zblízka prozkoumat vánoční koření, naučí se rozsvěcet rozbité zářivky nebo si mohou užít silvestrovskou science show. „Program nabízí každý den také iQPark, který je určený mladším dětem,“ řekl Pavel Coufal, ředitel obecně prospěšné společnosti iQLandia, která obě centra provozuje. Přečíst ››\nVIDEO: O liberecké trhy s ruským kolem byl letos rekordní zájem\nPosted on 23.12. 17:54 October 20, 2017\nRekordní byl letos zájem o městské adventní trhy v Liberci, které dnes po čtyřech týdnech skončily. Organizátoři odhadují, že je navštívily desítky tisíc lidí. Zatímco v minulých letech se náměstí u radnice obvykle zaplnilo vpodvečer jen v pátek a o víkendech, letos tak tomu bylo prakticky každý den. Přečíst ››\nRozhovor s Vladislavem Chválou\n„Vánoce jsou náročné období, nesou v sobě ale světlo a naději. Každé dítě se může stát Ježíškem,“ říká rodinný terapeut\nPosted on 23.12. 06:35 October 20, 2017\n„Lidé, kteří vánoční svátky vnímají do hloubky, vědí, že nejde jen o Štědrý den, ale o přípravu na návrat světla, na slunovrat. O kousek se prodlužuje den, což u lidí instinktivně vede k slavnostnímu pocitu. Slunovrat přináší světlo, a to zase naději. Naději, že i z největší tmy lze vyjít na slunce. Další duchovní rozměr, který dnes Vánoce, alespoň to tak vnímám, mají, je rodinný. Vánoce jsou ověřením, že jsme pořád ještě spolu. Je to oslava faktu, že jsme rodina,“ říká v rozhovoru pro Liberecké Zprávy věhlasný rodinný terapeut Vladislav Chvála. Přečíst ››\nPosted on 23.12. 10:47 October 20, 2017\nLetošní Štědrý den bude nadprůměrně teplý. Napříč republikou se však budou venkovní teploty lišit. V Liberci meteorologové v úterý předpovídají čtyři stupně Celsia, což bude maximální teplota zhruba o dva stupně vyšší než obvykle. Přečíst ››\nPosted on 23.12. 06:53 October 20, 2017\nŽivot v Libereckém kraji zdraží v příštím roce nejvýš o stokoruny. Řada měst zvýšila od Nového roku poplatky za odpad, roste cena elektřiny nebo vody. Ta ale díky snížení sazby DPH z 15 na deset procent od května zlevní. Teplárny většinou zdražily jen minimálně, nárůst vykompenzovala nižší sazba daně, a lidé tak v některých městech dokonce ušetří. V Novém Boru na Českolipsku zdraží nájemné v městských bytech. Přečíst ››\nPosted on 21.12. 18:47 October 20, 2017\nV Krajské nemocnici Liberec nebude ode dneška až do Nového roku fungovat zubní pohotovost, kde ošetřují pacienty o svátcích a víkendech. Jako důvod nemocnice uvádí nedostatek zubních lékařů. Největší zdravotnické zařízení v kraji o tom informovalo na svém webu. „První zubní pohotovost v novém roce bude v provozu od 4. ledna 2020," uvedla nemocnice. Přečíst ››\nPosted on 21.12. 08:10 October 20, 2017\nOdlišný přístup zvolila města v Libereckém kraji k čipování psů, které bude od příštího roku povinné. V Liberci bude nahlášení čísla čipu psa do registru města dobrovolné, v Jablonci tato možnost nebude vůbec, ale třeba v Novém Boru ho budou muset majitelé psů nahlásit povinně. V České Lípě mají tuto povinnost dokonce už od roku 2012. Strážníci represe pro začátek roku nechystají. Přečíst ››