Únor 2021 – Josef Orel-moje super stránky\nOd napsání “Analýzy 17. listopadu” autora Miroslava Dolejšího (1931 – 2001) uplynulo takřka 30 let (byla napsána vroce 1990). Mnohé její závěry jsou však natolik nadčasové, že z toho až mrazí. S některými závěry se neztotožňujeme, jiné se zdají být sporné. “Analýzu” však považujeme za natolik pozoruhodnou, že rádi přispějeme k jejímu šíření. Přinejmenším jde o jednu z možností výkladu “Jak to vlastně celé bylo”.Redakce Argumenty & Fakta MIROSLAV DOLEJŠÍ ANALÝZA 17. LISTOPADU A ZMĚN VE VÝCHODNÍ EVROPĚ V ROCE 1989.\nZákladní mystifikací je tvrzení, že 17.11.1989 došlo v Československu ke spontánní revoluci obyvatelstva protivládě KSČ. Tento politický převrat byl připravován přibližně odčervna 1988, přičemž situace k němu byly vypracovány už odprověrek v KSČ 1969-70 a založení Charty 77. Tento závěr dokládajítato fakta: 11.11.2019 6:09 Stránka 2 z72\n1) K převratům došlo ve všech komunistických státechEvropy synchronizovaně v průběhu 7 měsíců. Z hlediskasociologického a psychologického je vyloučeno, aby tyto převraty bylyuskutečněny spontánně, neorganizovaným, dezorientovaným avíceméně loajálním obyvatelstvem, proti téměř neomezené mocikomunistických vlád těchto zemí, zajišťovaných vojensky abezpečnostně druhou největší mocností světa – SSSR, jejíž síla nebylaotřesena.Pád Berlínské zdi\n2) Výsledkem všech těchto převratů je ponechání moci vrukou komunistických stran – více nebo méně skrytě(přejmenování stran, taktické úpravy programů, přesun skrytýchkádrových rezerv do vedení a naopak, atd.).\n3) Disidentská hnutí ve všech těchto státech, jejichž někteříčlenové převzali úlohu dekorace v podílu na moci, bylazaložena a řízena komunisty, kteří v minulosti odešli z řad svýchstran, byli pak, často formálně, pronásledováni či krátce před11.11.2019 6:09Stránka 3 z72 převratem vězněni, což bylo taktické opatření pro získánívěrohodnosti a popularity před veřejností, prováděné převážnězápadním rozhlasem a tiskem.\n4) Politickým těžištěm účelů těchto převratů je realizacenové koncepce uspořádání mocenských poměrů v Evropě,jejímž počátkem je sjednocení Evropy, počínajícísjednocením Německa. Politické převraty v komunistickýchstátech Evropy byly směrovány k podpoře tohoto sjednoceníNěmecka a byly s ním synchronizovány.\n5) Forma a průběh politických převratů v Evropě bylypravděpodobně předmětem dohody Reagan-Gorbačov,uskutečněné v červnu 1987 při Reaganově návštěvě v Moskvě. Od té doby se výrazně projevovaly organizace příprav na převraty ve všech komunistických státech Evropy (formování disidentských skupin v Bulharsku, Rumunsku, Maďarsku a jejich propagandistická příprava ze Západu, zintenzivnění protestních akcí proti vládám, přesun zcela neznámých lidí do vedení opozice vČeskoslovensku nebo do jejího aktivu a jejich horečná popularizaceuvnitř prostředí i navenek (Jan Urban, Alexandr Vondra, MichalŽantovský, Jiří Křižan, Tomáš Hradílek, Josef Vohryzek, JanLitomiský, Stanislav Devátý, Bedřich Koutný, Josef Bartoš, KarelFreund, Pavel Bratinka, Petr Burian, Arnošt Kohút, Lubor Kohout,Michal Kocáb, Petr Placák, Tomáš Dvořák, Hana Marvanová, JanaPetrová, Eva Vidlářová, Petr Pospíchal, Jan Honner, JaroslavCuhra, Hana Holcnerová, Jiřina Šiklová, Zdeněk Kotrlý, MiroslavKvašňák, John Bok, Daniel Kroupa, Ivan Mašek, Jaroslav Mlčák,Pavel Muraško, Pavel Nauman, Zdeněk Ingr, Luboš Bažant, OtakarVeverka, aj.), zakládání nových opozičních skupin pod kontrolou StBnebo armádních složek, které převzaly režii událostí do svých rukou, 11.11.2019 6:09Stránka 4 z72 atd.). Momentka z disentu\n6) Zřetelnou součástí těchto dohod byla ujednání o využitíkomunistických oligarchií k udržení pořádku a k zachovánívlivu komunistického mezinárodního hnutí v mocenskýchstrukturách po převratech. K tomu účelu vznikla kooperace mezi KGB a CIA, jejichž společné komise převraty řídily a schvalovaly personální sestavy nových vlád. Mocenskou stabilitu během změn probíhajících ve východní Evropě zajišťovaly všude armádní složky řízené sovětským GRU, rozvědkou generálního štábu Rudé armády.\n7) Prohlášení všech převratových vlád o národním porozumění nebyly aktem humanity, nýbrž politickým převratem vyvolanou potřebou rehabilitace komunistů k jejich další účasti na moci. Byla diktována dohodami SSSR- USA 11.11.2019 6:09 Stránka 5 z72 (KGB – CIA). Za tím účelem už 12 let před tím byla politickyiniciována koncepce lidských práv a prosazen její význam /1976/, onějž se pak dohody velmocí spolehlivě opíraly.Účast disidentů v tzv. Hnutí za lidská práva (Jan Dus, Dana Němcová,Heřman Chromý, Marie Rút Křížková, Stanislav Penc atd..) pak ospravedlňovala jejich smířlivost ke komunistům a jejich kooperaci na moci, která je ve skutečnosti nesrovnatelně větší, než je na první pohled patrné.\n8) Politický převrat v Československu ani politika vládyVáclava Havla nejsou v žádném případě autonomní záležitostí Československa, nýbrž součástí kontextuální politiky SSSR – USA pro Evropu. Každý jiný předpoklad pro analýzu a výklad této politiky byl neúspěšný.I. Charta 77Z prvních 217 signatářů Charty 77 z 1.1.1977 bylo 156bývalých komunistů, mezi nimiž se nalézají jména osob,výrazně zkompromitovaných přímou nebo nepřímou účastí na teroru komunistů v padesátých létech, jako ku příkladu:František Krigel, Ladislav Lis, Zdeněk Mlynář, Ludmila Jankovcová,Jiří Dienstbier, Luboš Dobrovský, Gertruda Sekaninová-Čakrtová,Ladislav Kolmistr, Jiří Hájek, Miloš Hájek, Jiří Ruml, OldřichHromádko, Karel Šiktanc, František Šamalík, Ludvík Vaculík, PavelKohout, Jarmila Taussigová, Věnek Šilhán, Libuše Šilhánová, BedřichPlacák, Jaroslav Šabata, Jan Štern, Jiří Kantůrek, Rudolf Zukal,Luděk Pachman, atd.11.11.2019 6:09Stránka 6 z72\nZe zpravodajské analytiky prověrek v KSČ v létech 1969-1970 vyplývá, že přibližně 800 funkcionářů KSČ bylo formou vyloučení převedeno do tzv. zálohy, tj. pro použití v takových situacích, jaké vznikly po založení Charty 77, po 17.11.1989 apro situace, které jsou projektovány jako další varianty možnéhovývoje. Z této zpravodajské analytiky vyplývá, že přibližně 1120komunistů emigrovalo (bylo vysazeno) do zahraničí s posláním působit v politické opozici a se zpravodajským určením. Do této doby bylo aktivizováno pouze asi 260 těchto osob. Ostatní zůstávají stále v záloze. Část těchto osob je možné identifikovat podle privilegií,kterých se jim dostávalo od vlád hostitelských zemí ihned po jejich příchodu do emigrace: politický asyl dostávaly okamžitě a bez průtahů, ihned po té si přes čs. konzuláty zařídily vystěhovalecký pas a mnozí z nich navštěvovali bez komplikací Československo, dostali zaměstnání v exponovaných Institucích států, do kterých byli vysazeni, jejich děti tam studovaly na prominentních univerzitách, atd. Všichni významní komunisté dostávali okamžitě profesury na universitách (Goldstucker, Šik, Sviták, Pelikán, později Mlynář) a významné politické funkce.Pro spolupráci na této opoziční variantě byly získány starší exilové instituce (Rada svobodného Československa v USA, Česká akademie pro vědy a umění v USA, některé krajanské spolky a organizace, atd.) a některé osoby z poúnorové emigrace (Tigrid aj.),zejména pak osoby kolem rozhlasových stanic Hlas Ameriky,Svobodná Evropa a BBC.Tito lidé organizovali v zahraničí malé nátlakové skupiny(lobby), které si postupně vytvářely kontakty na mezinárodní11.11.2019 6:09Stránka 7 z72 organizace a vlády států, vypracovávaly situace pro reagenci oficiální politiky, zakládaly nakladatelství a vydavatelství, nadace, organizovaly sběr finančních prostředků, atd.Patronaci nad těmito skupinami měly vlády, diplomatické sbory a mezinárodní organizace západních spojenců USA. Celá činnost byla současně pod částečnou kontrolou KGB. V Československu byli KGB vybráni lidé z vedení ÚV KSČ, kteří byli o záměrech a některých akcích informováni (od r. 1987 to bylo 13.odd.ÚV KSČ). Od r. 1987 byl koordinací činnosti těchto skupin v zahraničí s Chartou 77 pověřen vedoucí tohoto oddělení Rudolf Hegenbart. Finanční prostředky pro činnost Charty 77 a zejména pro soukromou potřebu jejich vůdců, shromažďoval v Nadaci Charty 77 ve Stockholmu zeť sovětského akademika Arnošta Kolmanna, František Janouch, sám dlouhou dobu působící v sovětském jaderném výzkumu.Finanční prostředky pocházely především od židovských mecenášů z mezinárodního PEN-klubu, Rotary-klubu, Jewish Agency,Guggenheimovy nadace v USA, B nai B rith, Masarykovy nadace při Masarykově museu v Izraeli, židovských odborových svazů zejména v USA, Švédsku, atd. Nadace Charty 77 založila 6 vlastních literárníchnadací (Cena J.Seiferta, Jiřího Lederera, Fr. Kriegla, atd.), jejichprostřednictvím udělovaly ceny za literaturu vybraným členůmCharty za účelem jejich popularizace a propagace. Ze stejných zdrojů byla vyplácena tzv. stipendia. Nadace Charty měla prostřednictvím zednářských loží v Evropě a v USA vliv i na některé tradiční literární nadace, jejichž prostřednictvím pak dosahovala udělování mezinárodních cen těm signatářům Charty 77, kteří byli predestinování pro budoucnost k politickým funkcím (Havel,Dienstbier, Battěk, Němcová, Palouš, Uhl, Šabata, atd.).11.11.2019 6:09 Stránka 8 z72\nV období 1980-1989 bylo prostřednictvím Nadace Charty vyplaceno cca 376 tisíc US dolarů na činnost Charty 77 v Československu a cca 1,341 mil. US dolarů pro osobní potřebu vedoucích členů Charty. Tato částka nezahrnuje peníze vyplacené za literární a jiné ceny. Na osobní konta v zahraničí byla vedoucírm osobám Charty převedena souhrnná částka cca 6 milionůUS dolarů. Tato konta (osobní) jsou spravována advokátními kancelářemi v zahraničí, které zastupují jednotlivé fukcionáře Charty77.V lednu 1990 obdržel Janouch jako jeden z prvních registraci od Federálního ministerstva vnitra (FMV) a od února 1990 jsou finančníprostředky distribuovány pro Československo prostřednictvím této kanceláře. Z nich jsou rovněž financovány a odměňovány některéčinnosti OF a jeho vedoucích funkcionářů.Charta 77 byla od svého založení v r. 1977 koncipována jako zednářská lóže. Funkce mluvčího je převzata ze Sionistické organizace. Aby nemohla být jako ilegální organizace stíhána podle zákona, odesílala všechna svá prohlášení a stanoviska státním úřadům. Ve svém prohlášení z 1.1.1977 konstatuje, že nechce škodit komunistickému režimu, ale chce s ním vést konstruktivní dialog, což koresponduje s komunistickým zaměřením vedoucích funkcionářů Charty a s dohodami, které byly o jejím vzniku a působnosti uzavřeny.Počáteční zběsilá politická kampaň, která byla proti Chartě77 vedena ze strany ÚV KSČ, měla za účel na Chartu upozornit a popularizovat ji u protikomunisticky smýšlející části občanské veřejnosti. Hlavní část její popularizace pak převzalyvysílačky Svobodná Evropa, Hlas Ameriky a BBC.Přibližně od r. 1974 byla v Československu konstituovánanová báze KGB, která dnes zahrnuje asi 7 až 8 tisíc občanů Ingr, Luboš Bažant, Michal Kobal, Petr Burian, JUDr Josef Průša,JUDr Josef Danisz, Věra Vránová, Pavel Muraško, Michal Kocáb,atd. atd.). Na bázi II. a X. správy FMV to však byla činnost víceméně kontrolní (v rámci objektové kontrarozvědky), nikoli řídící.Řízení Charty 77 bylo prováděno velmi komplikovaným způsobem, který dovoloval jeho kontrolu ze strany USA.Hlavní řídící funkci vzhledem k Chartě 77 vykonávaly osoby z báze KGB. Hlavní kontaktní osobou byl vedoucí 13.oddělení ÚV KSČ R.Hegenbart, který současně řídil protiopatření FMV. Hegenbart byl přímo angažován na přípravě převratu odsrpna 1988,na jeho provedení 17. 11.1989 a dodnes jako kontakt působí prostřednictvím plk. StB Josefa Vostárka (býv.Náčelník kanceláře FMV ministra Vratislava Vajnara) a pplk. Krásy na řízení činnosti KC OF, zejména pak jeho personální politiky(schvalování osob pro vládu, poslance FS, zahraniční službu, jinépolitické strany, atd.) Směr kontaktu: Ladislav Lis, OldřichHromádko, Zdeněk Jičínský, Jaroslav Šabata, Petr Kučera a kancelářpresidenta republiky, zejména některé poradce).11.11.2019 6:09Stránka 11 z72\nKomunista Rudolf Hegenbart byl pověřen provedením převratu Přijímání členů (signatářů) Charty 77 skončilo dnem 17.11.1989, kdy počet signatářů dosáhl cca 1900 občanů. Naprostá většina z nich podepsala Chartu ze vzdoru proti režimu, aniž měla nejmenší tušení o charakteru a poslání této tajuplné organizace. Chartu 77 řídilo přibližně 70 až 85 lidí, jejich jádrem bylo 42mluvčích, kteří se za dobu její existence v tomto úřadu vystřídali. Tato skupina osob byla vytvořena několika rodinami, navzájem spoutanými rodinnými, příbuzenskými a podobnými svazky (zájmové a finanční nevyjímaje).Jsou to především rodiny: Havlových, Dienstbierových, 11.11.2019 6:09Stránka 12 z72 Pithartových, Šabatových – Uhlových – Müllerových – Tesařových,Němcových, Paloušových, Bednářových, Kynclových, Hromádkových,Dobrovských, Rumlových, Mlynářových, Pelikánových, Slánských,Šternových-Kantůrkových, Freundových, Tominových, Korčišových,Paynových, Kocábových, Placákových, Princových, atd. Všechny tytovíce nebo méně rozvětvené rodiny jsou komunisté nebo jejichpotomci, svobodní zednáři a jejich potomci, a židé. Nyní přibližně 180členů těchto rodin, jejich příbuzných a přátel, zaujalo pozice v nejvyšších státních, diplomatických a hospodářských funkcích státu.Tato skupina občanůČeskoslovenska byla pro své dnešní poslání schválena pověřenými orgány SSSR a USA(prostřednictvím StB-GRU-KGB-CIA-Mossad). Souhlas vyslovovalytaké jiné mezinárodní organizace.Charta 77 nedosáhla během svého 13letého působenížádného politického vlivu na domácí scénu, protože tonebylo žádoucí. Příprava politických převratů v Evropě, včetně Československa, byla svěřena profesionálním organizacím, které k tomu měly k disposici všechny potřebné prostředky a bohaté zkušenosti. Posláním Charty 77 bylo soustředění vhodných osob, svěrohodnou krycí legendou “odpůrců komunismu” pro veřejnost, které by po převzetí moci po fingovaných převratech zajistily kontinuitu se zaměřením světového komunistického hnutí, jehož součástí jsou i komunistické strany všeho typu a všech taktických modifikací a programů.Jejich hlavním posláním je zakrytí této dlouhodobé orientace a v důsledku toho působí k likvidaci jedné fáze bolševismu: stalinismu –tedy období, kdy se světový bolševismus v Rusku vymkl mezinárodní kontrole.11.11.2019 6:09 Stránka 13 z72\nObčanské odsuzování a věznění některých nejaktivnějších členů Charty 77 a jí založených odnoží bylo především velmi diferencované a mělo výchovný (kázeňský, disciplinární) a propagační význam jak vzhledem k nim samotným, tak hlavně k obyvatelstvu.Věznění členové Charty 77 se tímto způsobem učili podřizovat se kázni, jestliže to okolnosti vyžadují, a současně jim bylo jejich uvěznění (nebo pouhé zadržení na několik hodin)podnětem k obrovské mezinárodní propagační kampani, vedené zahraničními vysílačkami a později i diplomatickým personálem amerických spojenců.Československo se tímto způsobem seznamovalo s lidmi, o nichž by bývalo v listopadu 1989 nevědělo vůbec nic, anebo by pro něj byli nepřijatelní, pokud by byla dána přednost k seznámení s nimi prostřednictvím zpráv a informací z jejich nejbližšího okolí. Organizovaná reklama a propagace jejich osob upravila jejich obrazy v legendy a učinila z nich hrdiny, mučedníky, veliké spisovatele,myslitele, politiky a demokracii oddané státníky. K tomu účelu byly zřízeny nejrůznější literární ceny, udělovány čestné doktoráty na západních universitách, atp. V podstatě je tento postup metodou hollywoodské tvorby Star, která se uplatňuje od počátku 20. století – kdokoli může být populární, kdo je intenzivně po nějakou dobu propagován všemocnou reklamou. Je to otázka účelu a nákladů, nikoli otázka kvality člověka.Agenturní činností StB proti Chartě 77 se zabývalo na FMV(Federální ministerstvo vnitra, pozn red.) celkem asi 43důstojníků StB. Rozsah této činnosti není vyčerpán pouze seznamem akcí proti Chartě a VONS, ale zahrnuje také činnost oddělení StB pro boj proti sionismu, judaismu, svobodnému 11.11.2019 6:09Stránka 14 z72 zednářstvu, Státnímu židovskému muzeu (tzv. kontrarozvědnáochrana) a židovstvu. Z těchto útvarů, které podléhaly většinou přímoKGB (mezinárodní koordinace), byly registrovány zahraniční signály(dispozice) pro činnost Charty. Současně byla registrována kooperaces ostatními disidentskými skupinami, zejména v Polsku, NDR,Maďarsku a SSSR.Každý z těchto důstojníků StB řídil agenturu uvnitř Charty77 a v počtu 5 až 7 TS (tajných spolupracovníků). Osobní charakteristiky vůdců Charty 77 (vč. VONS a ostatních tzv.nezávislých iniciativ) jsou vesměs nepříznivé. Psychiatrické analytiky konstatují v mnoha případech osobní rozvrácenost, v některých případech drogy (Jirous apod.).Když se ministr vnitra Dr. Richard Sacher, zastupující ve vládě Lidovou stranu, dostal v únoru a březnu 1990 do styku s některými materiály, týkající se činnosti Charty 77 a osobních charakteristik některých jejích vůdců, vzniklo akutní nebezpeční odhalení spojení mezi Chartou 77 a vedením komunistického státu.President Havel nechal jmenovat vládou Jana Rumla náměstkem FMV. Po 6 týdnech jeho působení na FMV se ztratilo přes 15 tisíc OS(osobních svazků, tj. osobních materiálů občanů, kteří byli zjakýchkoliv důvodů předmětem zájmu StB). President si současně vynutil předání některých osobních materiálů, které byly z FMV předány zasvěcencům v Chartě (Uhl, Urban).Je nejvýš pravděpodobné, že nejdůležitější materiály,týkající se Charty a jejích prominentů, byly z FMV odstraněny ještě před 17.11.1989. Kupř. magnetofonové kazety s nahrávkami jednání mluvčích Charty, jejího vedení, jednání sněkterými zahraničními diplomaty apod., které vedení Charty11.11.2019 6:09Stránka 15 z72 předávalo StB, zmizely (záznamy o jejich existenci v osobníchmateriálech důstojníků StB byly patrně přehlédnuty).Rovněž byly odstraněny osobní materiály vůdců Charty 77:V. Havla, J. Dienstbiera, Zuzany Dienstbierové, Petra Uhla, Jar.Šabaty, A. Šabatové, L. Hejdánka, V. Bendy, J. Gruntoráda, M.Palouše, Kantůrka, E. Kantůrkové, Vl. Chramostové, M. Kubišové, Zd.Jičínského, M. Motejla, Dr. Danisze, Zd. Rychtského, P. Pitharta, J.Urbana, P. Kučery, I. Fišery, J. Hájka, A. Marvanové, P. Šustrové, J.Rumla, R. Slánského, W. Komárka, M. Zemana, V. Klause, V.Dlouhého atd.Dále byly odstraněny všechny materiály z listopadu aprosince 1989 z jednání tzv. rozhodujících politických sil opřevzetí moci v zemi. Rovněž byly odstraněny objektové svazky“Obroda socialismu” (Klub reformovaných komunistů a estébáků z r.1968 – politicky nejvýznamnější složka Charty 77 a dosud v OF).Dále zmizely objektové svazky zpravodajských agentur vzahraničí o objektech politické opozice v zahraničí – Pelikánovy“Listy”, Tigridovo nakladatelství “Svědectví”, Škvoreckého nakladatelství v Torontu, objektové svazky “Rada svobodného Československa”, nakladatelství A. J. Leihma, atd. Rovněž byly odstraněny objektové svazky schwarzenberského paláce ve Vídni. Existuje velmi mnoho dalších důkazů o expozituře Charty a jejím spojení s konspirativní komunistickou mocí. Většina z nich však není vhodná k zveřejnění pro rizika s tím spojená. Rozsah ostatníchby zdaleka překročil únosný rámec této zprávy.11.11.2019 6:09Stránka 16 z72 II. Převrat 17.11.1989 Zpráva parlamentní Komise FS (Federálního shromáždění,pozn. red.) pro vyšetření podstaty událostí 17.11.1989 byla prohlášena za utajenou a nebyla zveřejněna. Důsledky šetření se promítly do odsouzení několika bezvýznamných policistů k několikaměsíčním trestům. Vyšetřování bylo zaměřeno pouze na násilnosti na Národní třídě, bylo zmanipulováno a záměrně se vyhýbalo vyšetření politického pozadí převratu. Podobný osud postihl Nezávislou vyšetřovací skupinou studentů, která vznikla jako reakce na evidentní manipulování vyšetřování vyšetřovací komisí FS.Důsledkem tohoto stavu věcí byly rychle a všeobecně se rozšířivší pochybnosti o nejapné legendě sametové revoluce, jak ji dosud urputně hlásá president a vláda Charty 77.President rovněž nedodržel svůj veřejně daný slib, že budou zveřejněny všechny záznamy o jednání s Adamcovou vládou a následně jednání tzv. rozhodujících politických sil (dodnes neníznámo, kdo je tímto pojmem označen).S odstupem měsíců se však stalo zřejmým, že masakr na Národní třídě byl předem připraven a že byl koncipován jako signál zahájení převratu. Po něm byla iniciativa okamžitě předána Chartě 77 – to dokazuje, že v přípravách existovala spolupráce (mimo mnoha dalších důkazů). Charta ihned po masakru převzala iniciativu rozšířením sdělení sl. Drážské o smrti studenta Šmída, které se ukázala desinformací. Tento kritický bod spojení Charty 77 a zasvěcené části ÚV KSČ nebyl dosud objasněn a tvoří jedno z ústředních politických tajemství.Když byly tyto pochybnosti občanů spolehlivě zaregistrovány, natočila BBC pořad o událostech 17.11.1989 11.11.2019 6:09 Stránka 17 z72 v němž legenda je korigována a vyúsťuje v tvrzení, že to byl nepodařený vnitrostranický převrat, který měl pouze odstranit Jakešovo vedení, ale který se vymkl z rukou. Na základě této predikce vystoupil jeden z předních mužů Charty Jiří Ruml s požadavkem, aby vyšetřování 17. listopadu bylo obnoveno.Nebezpečí, které v sobě takový požadavek skrývá spočívá v tom, že komise bude sestavena opět ze zasvěcených lidí Charty 77, kteří budou dokazovat tvrzení pořadu BBC, které je pokládáno zapřijatelnou politickou verzi, korigující nesmyslnou báchorku o sametové revoluci.Stejným cílem však bude zakrytí každého spojení Charty s komunisty a kontinuity komunistické vlády – chartistické elitě stále vyhovuje být považována za něco jiného, nežčímve skutečnosti je. Je nepochybné, že kdyby byla zveřejněna pravda,Havel a jeho vláda Charty 77 by museli padnout. To je však nepřijatelné pro zahraniční sponzory, kteří Chartu vypracovávali 13let a nemají za ni přijatelnou náhradu, se kterou by mohli souhlasit také Rusové. Vláda Havlovy Charty musí být tedy udržena.Z provedené analýzy lze vybrat skutečnosti, které chronologicky seřazeny, poskytují následující sled událostí: poradce presidenta USA John Whitehead na podzim 1988 po své 12-tidenní cestě po Východní Evropě shledal, že politická situace dovoluje zahájení příprav k převratu.Pro Československo (Chartu 77) to znamenalo pokyn k vystoupení ze sebe samé a její členové postupně založili řadu skupin, nazývanými nezávislými iniciativami: SPUSA(Společnost přátel USA), HOS (Hnutí za občanskou svobodu), DI(Demokratickou iniciativu), Obrodu socialismu (svaz bývalýchkomunistů a příslušníků StB z r. 1968), České děti (monarchisté) přípravě manifestace. Ke skutečnostem, které jsou už veřejně známy o průběhu masakru na Národní třídě, lze připojit:A) Přibližně 2 hodiny před příchodem průvodu studentů,vedených poručíkem StB Zifčákem alias “studentem Růžičkou” na Národní třídu, kde podle oficiální trasy neměl co dělat(!), byl zastaven provoz tramvají v obou směrech.Dopravní podnik tedy musel dostat takový příkaz už asi 3 hodiny předtím. Současně byla Národní třída téměř vyklizena (liduprázdná).B) Pohotovostní oddíly SNB byly v pohotovosti vMikulanské ulici a v Kokviktské už 3 hodiny předpříchodem průvodu na Národní třídu.C) Asi 1 hodinu před příchodem průvodu byly uzamčeny všechny domovní dveře všech domu od Perštýna až k Národnímudivadlu, přesto, že tudy průvod neměl projít!D) Zásahová četa ÚRNA (Útvar rychlého nasazení), která byla ve 3. pohotovostním sledu (její členové byli doma u rodin, ale museli být k dispozici u telefonu), dostali v 10,30hod. telefonický rozkaz k okamžitému návratu do útvaru(tedy 8 hodin před nasazením), tj. asi 4 hodiny před zahájením manifestace. Po příchodu k útvaru jim byla nařízena pohotovost.Když četa nastoupila v maskovaných uniformách a maskovacích čepicích, byl jim vydán rozkaz k nasazení červených baretů, které jsou součástí vycházkové uniformy.V 11,30 hod. byla četa převezena autobusem do Bartolomějské ulice k soustředění. Od 13,45 probíhala jejich instruktáž třemi důstojníky StB v civilu o jejich zákroku u Národního divadla – tedy v době, kdy manifestace začínala ve vzdálenosti asi 3 km.11.11.2019 6:09Stránka 20 z72\nZásahové četě byl na zvětšeném obraze podrobně vyložen uzávěr u Národního divadla včetně nasazení obrněných transportérů vybavených radlicemi. Byla instruována, že důstojníciStB jim budou ukazovat vytypované osoby v průvodu, které jsou pak povinni vytáhnout a zadržet.ÚRNA je cvičena pro bleskovou akci, nikoli pro pořádkovou policejní službu. Plk. Bečvář, který vydal rozkaz k jejich nasazení, musel vědět, jak tato složka bude reagovat, musel rovněž vědět, že jejich nasazení je neadekvátní, protože podle zákona a vnitřních předpisů FMV je ÚRNA nasazována pouze při bezprostředním ohrožení životů, při organizovaném a ozbrojeném odporu.Nic takového se na Národní třídě nedalo očekávat. Plk. Bečvář byl do funkce dosazen právě Hegenbartem a je pravděpodobné, že protipředpisový rozkaz k nasazení ÚRNA nevydal z vlastního rozhodnutí. Zde kdesi mohou spočívat příčiny, proč se zastřelil.E) V odpoledních hodinách 17.11.1989 opustilo Prahu celé vedení Charty 77 včetně rodin. V Praze zůstali pouze Uhl, Benda,Němcová. Patrně existovalo jisté nebezpečí jejich pozatýkání v případě, že by se Hegenbartovi nepodařilo paralyzovat akce a rozhodnutí většiny vedoucích ÚV KSČ a FMV, kteří nebyli do charakteru operace zasvěceni.Chartisté se však všichni vrátili už v sobotu v poledne zpět do Prahy.V té době a během neděle se Hegenbartovi podařilo definitivně odstranit nebezpečí zákroku Lidových milicí, které Jakeš mobilizoval. Cílem operace nebylo pouze odstranění Jakeše, ale i dočasný taktický ústup komunistů ze světla do předem připravených pozic, jejichž dislokace a krytí bylo předmětem dojednávání s Obrodou socialismu od ledna 1989. Od téže doby (po11.11.2019 6:09Stránka 21 z72 zatčení Václava Havla) byli Hegenbartem mobilizování herci, zpěváci aj. k podpisovým akcím za jeho propuštění. Všichni iniciátoři byli komunisté nebo spolupracovníci Státní bezpečnosti.Ze seznamu studentů, kteří připravovali manifestaci a později se chopili organizování studentstva vyplývá, že jde výlučně o děti prominentních rodičů. 86% těchto studentů mělo rodiče ve vysokých funkcích v KSČ, FMV,diplomatických službách, v kategorii generálních ředitelů,vysokoškolských profesorů, atd. Existují důkazy o instruování těchto dětí jejich rodiči.Existují rovněž důkazy o tom, že už od června 1989 byla vypracována hesla, jako “Nejsme jako oni”, “Nechceme násilí”, atd. a formy jejich uplatňování při demonstracích tak, aby nedošlo k fyzickému napadání komunistů (to byla jedna z podmínek dohody o předání moci) a záruky za ni převzali sami komunisté prostřednictvím studentů a Občanského fóra.III. Občanské fórum Koncepce OF byla dohodnuta asi půl roku před převratem a schválena Hegenbartem. Na jeho vyhlášení Havlem v Realistickém divadle sváželi pověření důstojníci StB svými soukromými vozy všechny hlavní členy Charty 77. Uvolnění divadel fingováním protestních stávek organizovala StB prostřednictvím svých agentů mezi herci a základními organizacemi KSČ v divadlech.Vedením OF byli pověření výhradně kmenoví členové 11.11.2019 6:09Stránka 22 z72 Charty 77. Kvalifikovaný zpravodajský odhad předpokládal,že pro nasazení v OF bylo uvolněno přibližně 1100 lidí znové báze KGB. Agentura StB byla nasazena celá (v Chartě 77), i když posléze došlo k řadě průvalů, z nichž některé byly účelové(Danisz apod.).Občanské fórum si zachovalo horizontální organizaci Charty (s hermeticky uzavřeným koordinačním centrem), protože to nejlépe vyhovovalo možnostem průniků (politických, zpravodajských,finančních, kontrolních) do místních OF a potřebám infiltrace všechostatních politických stran, klubů, organizací a spolků, vznikajících vevazbě na OF, tedy v podstatě na početně multiplikovanou Chartu 77.Nejsilnější pozici v OF si udržuje Obroda socialismu, která je stále jeho rozhodující složkou. Zajišťuje kooperaci s KSČ a koordinaci v oblasti personální politiky ve vládě, diplomatickém sboru, FS a obou národních radách, republikových vládách a ve sféře komunální (O.Černík). Všechna rozhodující místa v oblasti veřejné moci, rozhlase,televizi, tisku, průmyslových podnicích, školství, zdravotnictví,soudech, prokuratuře, apod., jsou obsazovány komunisty (tzv.bývalými). / Zřejmě není náhoda, že O. Černík, A. Dubček a někteří další pomocní režiséři a herci 17. listopadu zemřeli krátce potom vdůsledku “autonehody” atp. – pozn. NN /Pro tuto koncepci je výchozím bodem historie a politiky rok 1968. Je předkládán jako prvotní počátek dnešní demokratické politiky a jeho aktéři jsou tak předurčování k převzetí veškeré moci. Tento politický akt, podporovaný Západem, má rehabilitovat hromadné nasazení tzv. bývalých komunistů. Je to schéma, které je uplatňováno ve všech komunistických státechEvropy. V Československu je však nejzřetelnější vzhledem k počtu komunistů vyloučených v r. 1968 z KSČ – jejich značný počet si nevynucuje přejmenování KSČ ani změnu programu, protože tato organizace má jako svoji veřejnou variantu OF. Po 17.11.1989 se k zakladatelům a provozovatelům OF připojili zaměstnanci Prognostického ústavu ČSAV, z nichž mnozí zaujali nejdůležitější funkce v národním hospodářství a v politice. Pověření tohoto ústavu vyplývá z faktu,že zpracovával nynější hospodářskou reformu už od roku 1987, kdy si vláda objednala na impuls z Moskvy tzv. Prognózu rozvoje národního hospodářství ČSSR. Část nákladů na její vypracování byla refundována RVHP (stejně postupovaly ostatní komunistické vlády vEvropě).Tato studie nebyla prognózou, nýbrž variantou současné reformy, při níž byla paralelně vypracována a v zahraničí odsouhlasena koncepce hospodářské činnosti po převratu.V rámci prací na této studii vycestovalo na stáže asi 40 pracovníků,kteří prováděli konzultace s bankami, průmyslovými koncerny a poradenskými službami v USA, Francii, SRN, Velké Británii a Itálii.Po dokončení a odevzdání studie navrhoval ministr Kincl experty zatknout a odsoudit pro jejich styky v zahraničí,které se vymykaly rozmezí jejich studijního poslání. Hegenbart jeho úsilí zastavil a po převratu se z ústavu do vedení státu dostali: Komárek, Klaus, Dlouhý, Zeman, Klímová, aj. V rámci dohod o kontinuitě moci komunistické oligarchie byla činnost OF od počátku až k volbám vedena k likvidaci nebo ovládnutí zevnitř jakékoli potenciální protikomunistické opozice, která by mohla uvnitř nebo vně OF vzniknout. OF bylo pod spolehlivou kontrolou komunistů stejně jako samotná KSČ a ostatní politické strany bývalé Národní fronty. Bylo však nutné zabránit vzniku jakékoli nezávislé organizace, které by tuto hegemonii mohla dříve nebo později ohrozit. Proto bylo v období únor – duben rozbito studentské hnutí a vyřazeno z jakékoli politické konkurence a učiněno zcela pasivním a byly provedeny čistky v samém Občanském fóru (až na veřejnost se zřejmě dostal pouze brněnský spor Šabata – Cibulka,kdy ostatní odpůrce komunismu se vedení OF Jan Urban – PetrKučera – Ivan Fišera podařilo umlčet v naprosté tichosti).Když se před volbami ukázalo relativní nebezpečí ze strany KDU, byly jeho volební šance zlikvidovány akci proti jejímu předsedovi Bartončíkovi, který byl, stejně jako většina ostatních figur na scéně,spolupracovníkem StB. V této akci se osobně angažoval V. Havel nejen výroky z rozhovoru s Bartončíkem, ale zejména tím, že vzal pod svoji osobní ochranu Jana Rumla, který útok vedl. Ihned po volbách byla torpedována Čs. strana socialistická akci Melantrich, v níž se rovněž osobně angažoval Havel zasláním dopisu o svobodě slova.Vzápětí na to byla roztržena Republikánská strana, v očekávání je destrukce Lidové strany. Tím OF zcela ovládlo vnitropolitickou situaci a destruovalo jakoukoli opozici. Akce byly provedeny zcela profesionálně a vylučují, že by jejich autory mohli být diletanti z OF.Kromě toho forma jejich provedení nutně předpokládá dokonalou a disciplinovanou organizací s federálním rozměrem. Důkazem její existence je rovněž volba Vasila Mohority místopředsedou FS naprostou většinou hlasů, když KSČ má pouze 14% mandátů ve FS.Podobných důkazů o dokonale fungující kooperaci mezi KSČ aostatními tzv. opozičními organizacemi (někdy vysloveně“protikomunistickými”) existuje celá řada. Přibližně od března 1990, kdy se v KC OF začal objevoval vliv mimopražských OF, který nekorespondoval s cíli zasvěcených mezi chartisty, začalo docházet k silné názorové diferenciaci, která pokračuje a nabývá na ostrosti. OF politicky nepřežilo své volební vítězství. Všechny kritiky totiž vyloučit nemohlo…Příznaky se projevily už při sestavování federální vlády, která byla vzákladních ministerstvech sestavena Havlem už 3 týdny před volbami. Po akci Bartončík se v jejím důsledku projevil strach mnoha funkcionářů a sestavení vlády se protáhlo o 10 dní déle, než president předpokládal. Bude-li názorová diferenciace pokračovat, stává se nejistým původní předpoklad, že vláda dosáhne vždy požadovanévětšiny hlasů pro své návrhy ve FS.Tento fakt vytváří předpoklad pro parlamentní krizi, zejména přihlasování o zákonech (všechny tři ústavy), jejichž přijetí vyžaduje 2/3hlasů. Nezvládnutí takové situace by si mohlo vynutit vypsání nových mimořádných parlamentních voleb, v nichž by OF nezískalo už tak výraznou většinu. Rozptýlení hlasu pro ostatní strany by vytvořilo situaci, v níž by žádná strana nedominovala tak výrazně, aby byla schopna sestavit novou vládu, která by měla naději v takto roztříštěném FS prosadit jakýkoliv zákon či opatření. Pak by musela následovat autoritativní opatření presidenta. Ta by mohla mít reálnou naději na úspěch jenom tehdy, jestliže by měl v té době (1 – 1,5 roku)ještě tolik popularity jako nyní, což je však nepravděpodobné, a v takovém případě by následovala celospolečenská krize a politický pat.Podobné tendence se však projevují s různým fázovým posuvem ve všech bývalých komunistických státech Evropy a jejich intenzita bude vzrůstat s hospodářskou a sociální devastací. Nelze vyloučit, že vytvoření podmínek pro vnitropolitický pakt ve všech státech Východní Evropy je cílem řídících velmocí, protože by vedl k silným sociálním nebo národnostním nepokojům, možná povstáním /např.na Balkáně/, které by byla sjednocené Evropě na Západě vhodnou záminkou k vojenskému obsazení v zájmu míru v Evropě a k nadiktování východoevropské konfederace, řízené západní Evropou,USA a SSSR.Reálnost takové varianty politického a hospodářského vývoje se objevuje ve způsobech zamýšleného konstituování OF v průběhunásledujících dvou let jako jediné autoritativní organizace ve státě.(Díky Václavu Klaus se stal k šoku zasvěcených předsedouOF proti určenému Martinu Paloušovi, což vedlo k rozštěpení OF na pravicovější ODS a levicově-liberální Občanské hnutí, tato koncepce padla – pozn. NN)Jedním z projevů této snahy je pokus o vytváření presidentské vlády.Souvislosti s ostatní Evropou jsou naznačovány expoziturou presidentových poradců ze zahraničí, kteří ho řídí (Schwanzenberg,Šik, oba Pelikánové, Fischl, Kohout, Povolný, atd.).IV. Komunistická strana V polovině roku 1988 bylo informováno o přípravě převratu v Československu 12 lidí z nejvyššího orgánu KSČ. V říjnu 1989 se tento počet zvětšil přibližně na 90 lidí, z nichž většina nebyla přímo z aparátu KSČ.Naprostá většina členů KSČ byla převratem a ztrátou své moci překvapena a označovala postup svého vedení za zradu. Od února do dubna 1990 nastalo v řadách členů KSČ znatelné uklidnění díky informacím, které jim zprostředkovalo vedení až na úroveň okresních výborů.Došlo k všeobecnému pochopení faktu, že moc 1,7 milionů členů KSČ, 250 tisíc mužů plně vyzbrojené armády, 60 tisícmužů FMV, 150 tisíc ozbrojených členů Lidových milicí a půl milionu občanů sympatizujících se režimem, nebyla poražena, a že události jsou taktickou formou změn, jinak v krátké doběneproveditelných nepůsobilo svým vystoupením (neplánovaným aneorganizovaným) žádné komplikace. Reakce proti setrvávání komunistů ve všech oblastech veřejného a politického života země jsou zatím stále pod kontrolou Havlovy vlády a aparátu bývalé moci.Rovněž byly zvládnuty reakce proti nástupu komunistů z padesátých let zpět do vedoucích posic.Volby v červnu 1990 byly zmanipulovány především difuzí voličů do množství plánovitě vytvořených indiferentních politických stran a rozptylem voličského potenciálu.Sestavením pevného pořadí kandidátů na volebních listinách bylo zajištěno zvolení předem vybraných a schválených osob, zařazených na volitelná místa.Všechny politické strany byly infiltrovány a ovládnuty zevnitř předem připravenou organizací osob, sestavenou ve spolupráci s StB.Mezinárodní kontrola byla zajištěna expoziturou emigrantů (kupř.Škutina v ČSS, Pachman, Strobinger v ČSL, Horák v ČSSD, atd. Stejně tak byl obsazen Havluv štáb a vedení OF).Komunisté si podrželi veškerou moc ve státě. Pozice jejich odpůrců, pokud v naprosto dezorientované veřejnosti existují, jsou politicky bezvýznamné a tedy zanedbatelné.Charta 77, transformovaná v OF, je jejich spojencem, který na sebevzal pouze úlohu krytí. Zveřejnění symbiózy SSSR – USA, pečlivě skrývané téměř 100 let, určuje novou dimenzi celosvětového politického zápasu. Bez jeho definování není úspěch, spočívající vaktivním podílu na něm, pravděpodobný.II. SJEDNOCENÍ EVROPYJedním z nejvýznamnějších atributů politiky Václava Havlaje úsilí směřující k podpoře sjednocovací politiky v Evropě. Muž, který nerozumí politice jednoho malého státu, se stal vykladačem koncepcí politiky kontinentu.Sjednocení Evropy není a nemůže být záležitostí pouhých sjednocovacích technik, protože všechny takové pokusy v minulosti skončily nezdarem a katastrofami. Evropská krize současnosti, po dvou světových válkách a 45 let trvající rusko-americké okupaci, je v podstatě psychicko-morální povahy. Oběma světovým válkám se patrně nebylo možné vyhnout, avšak státnická vedení mohla zabránit tomu, aby cíle válek utonuly v paroxysmu mas a v manipulaci neevropských manažerů nebo stranických byrokratů.Politická demokracie parlamentního typu (zastupitelská demokracie)se od roku 1918 jevila v Evropě neschopná vládnou svými politickýmiproblémy a státními úkoly. Proto by už nyní neměla být demokracie posuzována jako dogma nebo ideologicky, není-li opodstatněna schopností občanů získat a pro své rozhodování vyhodnotit veškeré potřebné informace a na základě nich vybrat a kontrolovat své vůdcea na druhé straně schopností evropských vůdců vést, vládnout,ukazovat cestu, rozhodovat a brát na sebe odpovědnost, tedy néstsvětlo.Je nejvýš pravděpodobné, že za několik desetiletí se bude v Evropěvládnout podle zásad naprosto se lišících od parlamentní demokracie a tento fakt by neměl být už nyní pouštěn ze zřetele a ignorován.(Přirozeně, že alternativou k demokracii není myšlena diktatura vjakékoli podobě).Z geopolitického hlediska bude mít základní vliv na utváření Evropy očekávané vyplynutí Ruska z rámce Evropy a jeho participace s USAna ovlivňování poměrů na euroasijském kontinentě. Z tohoto hlediska jsou Havlovy výroky o míru a morálce nekonsekventní.Dvoutisícileté dědictví Evropy je nyní ohrožováno z jedné strany\nvášněmi davů, manipulovaných mimoevropskými zájmy, a na druhéstraně lidskou leností, spotřebitelskou mentalitou a zbabělostí,vyhýbající se vypětí sil a obětem k dokonání díla svrchované,nezávislé Evropy. Československá účast na koncipování evropskéhosjednocování by si měla být vědoma mimo jiné také toho, že každéneúměrné oslabení vojenské síly Evropy jako celku poskytnemimořádnou výhodu politice násilí. Evropa nesmí zůstat bezmocnáproti nebezpečí zvenčí!Cíl politiky světového míru nemůže spočívat v pouhém konsolidovánívlastního státního evropského systému prostřednictvím mírovýchsmluv nebo jakoukoli vojenskou kontrolou, prováděnouneevropskými velmocemi. Je nutné nahradit pasivní evropský mírovýprogram aktivním, dynamickým. Trvalý mír z pozice trvalé síly!Revize stávající koncepce prostého pacifistického, tj. odevzdanéhopojetí míru je proveditelná pouze za předpokladu fungující politickéorganizace silné Evropy. Otázka bezpečnosti tedy bezprostředněsouvisí s problémem schopnosti Evropanů vládnout v Evropě. Tentoproblém je velmi akutní! Pozitivní účast Československa na jehořešení je mimo jiné také otázkou odvahy k přiznání se ke znalostivlastních skutečných politických dějin od roku 1918, soustavnězkreslovaných legendami.I. Československo a EvropaPřed vypuknutím 1. světové války dlužily Spojené státy Evropě 50milionů dolarů. Když v roce 1918 válka skončila, dlužila EvropaSpojeným státům 10,5 miliardy dolarů v tehdejší hodnotě. Americkýprůnik na evropský kontinent byl současně počátkem snah osjednocení a pacifikaci Evropy.Cílem vítězů 1. světové války, především USA, bylo rozbití velkých11.11.2019 6:09Stránka 31 z72\nmocenských států a zničení jejich vlivu v Evropě: Rakousko –Uherska, Německa, Ruska a Turecka. V těchto státech vládli dědičnímonarchové, kteří byli současně hlavními oporami náboženskýchidejí a církví. Likvidace všech těchto pilířů mocenské stability bylazákladní podmínkou úspěšnosti světového nástupu americkéhomezinárodního kapitálu do takto uvolněného prostoru a jeho politicképrojekce: Internacionalizace světa, jeho socialisace, oslabení a pozdějiodstranění velmocenského postavení Evropy v něm (zbavenízámořských kolonií) a její postupné podřízení kosmopolitnímneevropským cílům, až po globalisaci světa pod vedením levicovýchliberálů USA.K tomuto účelu byla programově aplikována idea atheismu a ideanárodnostní v její odstředivé podobě. Současně tak byla praktickylikvidována hospodářská a politická moc aristokracie (většinoukřesťanské) a církví.V dějinách Evropy po pádu Říma až do doby osvícenecké a francouzské revoluce převládala univerzální idea náboženská, kteráměla ohromnou moc a vliv na osudy Evropy. Po francouzské revoluci však vznikla národnostní idea, vzbuzená touto revolucí, která měla rozbít mocné státní útvary, rozkouskovat Evropu, zničit moc šlechty acírkví. Před francouzskou revolucí národnostní idea neexistovala,národy jí nepřikládaly žádný význam. O osudu národů rozhodovaly panovnické sňatky, dědické nároky dynastií, nebo válečná vítězství či porážky. Napoleon Bonaparte nakládal zcela libovolně s územím jednotlivých národů a vyvolal v Evropě národnostní myšlenky.Evropské universální náboženské myšlení bylo v této etapě vývojelidské společnosti, začínající zrychleným tempem směřovat k úplné emancipaci člověka jako svobodné duchovní bytosti, rozvrácenoideami přirozených lidských práv, svobod, lidské a občanské rovnostia národnostní idea se tak stala jedním z dalších účinných prostředků11.11.2019 6:09Stránka 32 z72 postupné mocenské pacifikace Evropy jako duchovně, kulturně arelativně i politicky spřízněného celku, a to podle osvědčenéimperiální zásady rozděluj a panuj.Filosofický základ poskytl národnostní ideji v Německu Herder a odté chvíle se jí dostávalo všeobecné propagace, jejímž následkem bylorychlé pronikání této a postupně i dalších ideí, ideí postupnéhodrobení až k atomizaci na jednotlivé lidské bytosti, do všechevropských zemí bez ohledu na jejich historické hranice, zájmydynastií, plány státníků, diplomatů a církví. Svým posláním byla ideanárodnostní revoluční od samého počátku – likvidace stávajícíhopolitického a mocenského stavu.V propagačním tvaru usilovala tato idea o přetvoření Evropy na takových základech, aby každému národu, i nepočetnému, se dostalosamostatnosti. Souběžně s národnostní ideou byla zcela účelově aprogramově použita idea liberalismu, po níž pak následovaly ideálydemokracie a socialismu. Všechny směrovaly k destrukci aktuálníhoevropského myšlení a stávajících mocenských poměrů.Význam, který národnostní ideji připisoval americký presidentWilson, vyjádřil na konci své řeči z 8. ledna 1918, kdyžřekl:“Je to zásada spravedlnosti pro všechny národy a kmeny ajejich právo žít vespolek ve stejných podmínkách svobodya bezpečnosti, ať jsou silné nebo slabé.”Na základě mírové smlouvy (1919 a 1920) vznikla ČSR, bylo osamostatněno Polsko, utvořeno království S.H.S. (dnešníJugoslávie), k Dánsku byla připojena severní polovina Šlesvicka,Francii vráceno Alsasko – Lotrinsko, k Rumunsku připojenaBesarábie, Sedmihradsko a část Banátu, k Itálii přivtěleny Tyroly,Terst, atd. předtím byly utvořeny jako samostatné státy Finsko,Estonsko, Lotyšsko a Litva.11.11.2019 6:09Stránka 33 z72\nToto přerozdělení bylo v Evropě provedeno s odvoláním naspravedlivou národnostní ideu, avšak skutečným důvodem k němubyly mocenské zájmy a záměry s Evropou, zejména ze strany USA.Vzdor tomu prohlásil Wilson 11. února 1918 v americkém kongresu.“Národy a země nesmějí již být dále předávány z nadvlády donadvlády jako nějaké zboží nebo kostky ve hře. Určité vymezenépožadavky národnostní musí být v mezích možností uspokojeny, abynebyl pokoj Evropy a celého světa rušen.”Když se záhy ukázalo, že toto rozdělení Evropy bylo předehrou kbolševickým revolucím, které měly Evropu znovu sjednotit vbolševickou internacionální mocnost pod vládou komunistickéhoRuska, vystoupila propaganda národnostní ideje s výkladem, žeprincipy svobody a sebeurčení národů nelze plně uskutečnit do všechdůsledků, jednak vzhledem k promísenosti národů, zvětšující sesměrem na Východ, a jednak vzhledem k nutnosti respektovánízeměpisných a hospodářských podmínek. Jejich nerespektování byznamenalo učinit nové národní státy neschopnými života, čímž sezdůrazňovala nutnost podřízení jedněch národů druhým, tedyrehabilitace stavu, který v Evropě existoval už před jejímrozdrobením.Všechny státy v Evropě měly tedy dále a znovu národnostní menšiny,často i početně i jinak významné, zejména když tyto minority měly zasebou velký a mocný stát národa, k němuž příslušely. Národnostní idea se přetvořila z vnitřní záležitosti států v otázku mezinárodní a tak byla manipulace soustředěna do pravomoci mezinárodníchspolečností (Společnost národů, od roku 1945 OSN) a stala seprostředkem mezinárodní politické manipulace. Problémy, které bylydříve přehledné v rámci velkých států, staly se nepřehlednými v rámcinenárodnostních, cizích, mezinárodních institucí.Československý stát bez jakéhokoli raison d‘étre byl experimentem11.11.2019 6:09Stránka 34 z72\nstátu, uměle vytvořeného na základě výsledků 1. světové války napřání vítězné Velké Čtyřky /USA, Velká Británie, Francie, Itálie/.Nebyl založen ani na principu sebeurčení, ani na principunárodnostním (žilo v něm 46,81% Čechů a Slováků, ostatníobyvatelstvo bylo jiných národnostní). Byl vytvořen jako klín,zabraňující styku Německa s Rakouskem, což bylo symbolickyvyjádřeno státní vlajkou.Československo nebylo zbudováno pro vojenskou nebo politickousílu, nýbrž k docílení hospodářského úspěchu a proto dostalo hlavnípřírodní zdroje a průmyslové bohatství starého Rakouska a bohatý dílpřírodních zdrojů Uher, hýčkáno Francií, Spojenými státy a Angliíjako instrument jejich politického vlivu v Evropě. Zájem vítěznýchvelmocí se k němu upínal vzhledem k tomu, co se od něho očekávalo vbudoucnu: Československo mělo největší možnosti a hrozilo munejvětší nebezpečí.Obchodně a průmyslově vyvinuté obyvatelstvo mělo rozšířit povýchodní Evropě síť obchodních tepen, které by daly životvyčerpaným národům, politikou těsné spolupráce mělo ulehčitutrpení sousedů a stát se vůdcem v rozvoji střední Evropy nazásadách parlamentní demokracie. Tyto záměry byly v současné doběpouze modifikovány, jejich podstata se však nezměnila. T.G. Masarykbyl tímto posláním ČSR srozuměn a není zajisté náhodou, že V. Havelbyl v Izraeli prohlášen Masarykovým pokračovatelem.Vzájemný poměr Čechů a Slováků byl v roce 1918 pro velmoci zcelazanedbatelný a nezajímavý. Jejich hlavní myšlenkou, jež vedla krozhodnutí mírové konference vytvořit ČSR, bylo zřídit v centru Evropy vysoce vyvinutý a soběstačný průmyslový stát, fungující na principech parlamentní demokracie, a to bez ohledu na národnostní vztahy. Vše za jediné podmínky, že v něm německý a maďarský žive lnebude tvořit většinu. Naopak při zřizování Rakouska a Uher se11.11.2019 6:09 Stránka 35 z72 nehledělo k hospodářským potřebám, ale k tomu, aby bylisoukmenovci pod jednou střechou. Rozdíl byl v tom, že v případěČSRšlo o přátele vítězů, v druhém případě o jejich nepřátele.Mír St. Germainský, Wilsonových 14 bodů a Versaillský kongres dalyvzniknout novým státním útvarům, nedisponujícím přirozeněregulujícím principem tradice, špatně odolávajících totalitníbolševické propagandě a primitivní sociální demagogii a s nepatrnounebo žádnou váhou v dějinách Evropy. Československo nemělo nikdyvelkou, mocnou šlechtu ani vlastní vlivnou buržoazii a proto celé jehopolitické dějiny jsou poznamenány plebejstvím jeho politiků iobyvatelstva.Politický vliv tradičních středoevropských velmocí byl v Evropěanulován a bylo započato s prováděním koncepcí na sjednocováníEvropy, které z ní mělo v celosvětovém měřítku postupně učinitdruhořadý kontinent (Vanderlipův návrh na banku Spojených státůevropských, Panevropa R. Coudenhove – Kalergiho, Briandův návrhevropské konfederace, atd.). Tradiční evropské státy měly býtpředevším zbaveny svých kolonií a tím značné části svých trhů a svéfinanční síly, což bylo nutným předpokladem pro úspěšné zahájenífinanční a mocenské expanze v Asii, Africe a Latinské Americe zestrany kosmopolitní finanční moci. Hitlerem vedená vzpoura národněsocialistického Německa tyto záměry na čas pozdržela a současněusnadnila jejich realizaci po porážce Německa ve 2. světové válce, kdynásledovalo nové přerozdělení světových mocenských pozic a vEvropě 45 let okupace, po jejímž ukončení se nyní opět přistupuje knové formě podřízenosti Evropy.Autoři sjednocovacích koncepcí pro Evropu, Rusové a Američané,usilují o mechanické sjednocení už přes 70 let a usilují o ně ve svémvelmocenském zájmu. Ukazuje se však naprosto nesporně, že ryzepolitické řešení problému reorganizace Evropy pod zorným úhlem\ninternacionalismu a kosmopolitismu, které Evropu vnitřně ničí a kazía jejichž hlasatelem se stal právě V. Havel. Duchovní jednota Evropystojí nad, ale i mimo politické boje a nad i mimo fakt, že existují války.Klást požadavek, že se Evropané musí vzdát svého bojovného ducha,že se musí podřídit pacifickému míru v zájmu světa, aby bylodosaženo duchovní a kulturní beztvarosti, může být pouze axiomemnesmyslné logiky, odporující smyslu evropských dějin. Ještěosudnějším axiomem je vnucovaný názor, že je nutné vzdát se silného a vyhraněného svérázu národů a nahradit jej bezbarvou, jednotnou zamerikanisovanou duchovní jednotou Evropy nebo z vnějšku vnucenou zdánlivou jednotou politickou, vojenskou a hospodářskou,jak o to usilovali nadnárodní bolševický internacionalismus aamerický kosmopolitismus posledních 45 let. Naopak: jen Evropasestávajících ze silných, svérázných a sebevědomých národníchjednotek s hlubokými kořeny a jasně vyhraněným hlubinnýmduchovním charakterem, může prospět vytvoření vysoké společnéduchovnosti, která, stejně jako nebyla zničena posledními dvěmasvětovými válkami a téměř půlstoletou okupací, nebude zničena ani jinými válkami a okupacemi, kterým snad bude ještě Evropa vbudoucnosti podrobena.Ve své dlouhé minulosti mohla Evropa, bezesporu právě díky svýmmnohotvárným složením, tak dlouho udržet světovládu, přičemžhegemonie přecházela ponenáhlu z jednoho národu na druhý tím, žekaždý národ podle jakési imanentní posloupnosti přebíral vedení,dala tato mnohotvárnost evropskému duchu veliký přínos myšlenek,tradic, novou duchovní sílu. Mocná síla Evropy tkví v tom, že mělavždycky národy vyznačující se větší zkušeností, větší zralostí a vedletoho mladší a vitálnější národy. Posloupnost těchto národů vpřebírání vedoucího mocenského postavení stála Evropu mnoho krve,ale právě tou sílila velká evropská civilizace. Není důvodupředpokládat, že budoucnost se bude příliš lišit od minulosti,11.11.2019 6:09Stránka 38 z72 nesměřuje-li Evropa ke své zkáze. Neuvědomí-li si president a vládaČeskoslovenska tyto skutečnosti včas, riskuje, že imanentní vývojEvropy Československo smete.II. Mezinárodní souvislosti sjednoceníAntagonismus socialismu a kapitalismu, SSSR a USA, splnil svůj účeltím, že rozdělil svět, vysál nezměrná území a nezměrné počty obyvatela odstranil heterogenitu světa z počátku 20.století. Nyní je jakonepotřebný odvolán.Zcela neočekávaně, na vrcholu své vojenské a politické moci, provedladruhá největší velmoc světa obrat a bez vyzvání, bez jedinéhovýstřelu, kapitulovala. Podobný jev nemá v dosavadních dějináchpolitiky obdobu. Komunisté se omluvili za genocidu, osmdesátmilionů mrtvých prohlásili za oběti určitých nedostatků, přistoupilina pakt o lidských právech, prohlásili se za přesvědčené demokraty,občas se přejmenovali, přísahali na mír a humanitu a zůstali u mocivšude tam, kde se jí zdánlivě vzdali. Hlasatelé lidskosti na Západě topřijali s nadšením a s jásotem. Tajné služby SSSR a USA, které 45poválečných let zásobovaly svět historiemi o svém nesmiřitelnémnepřátelství, si vyměňují delegace svých usměvavých vůdců a ředitelů,které se střídavě scházejí v sídlech KGB v Moskvě a CIA v Longley atiskové agentury s nadšením komentují porozumění a přátelství, v jakém je vedeno jejich jednání.Zmanipulované a z vnějšku řízené obyvatelstvo Evropy se zděšením sleduje nepochopitelné sjednocování Německa, vládupřejmenovaných komunistů ve středu Evropy, na jihu i na východě,klade otazníky za všechno, co charakterizuje boj o moc v Rusku,udiveně sleduje rychlost a snadnost proměn, které jim nedovolujípochopit a vysvětlit, co se kolem nich děje.11.11.2019 6:09Stránka 39 z72 Příčiny těchto jevů jsou v podstatě dvě:• potřeba konsolidace území dobytých v době aplikace antagonismusocialismu a kapitalismu, která vyřadila za světové politické hryvšechny ostatní rivaly,• vytvoření politických předpokladů pro uskutečnění Velkého Izraele.Konsolidační snaha se týká především Evropy a jejím zakončením semá stát politické, vojenské a hospodářské sjednocení kontinentu podvedením nadnárodní demokratury, která bude v labyrintech tzv.zastupitelské demokracie ve svých rozhodnutích svými voliči zcelanekontrolovatelná. To nutně povede k hlubokému odcizení.Tím bude Evropa definitivně vyřazena ze světové politiky jakosamostatný, nezávislý politický subjekt a stane se z vnějšku řízenýmprostředkem hospodářského a politického působení USA. Společně sepak v 21. století budou dělit o podíl na ovlivňování celosvětovéhovývoje s Ruskem a Čínou.Instalace celoevropské vlády předpokládá oslabení dosavadních vládnárodních států, zejména v západní Evropě. V rámci prohlubující seintegrace států Evropského společenství budou vlády delegovatznačné části svých pravomocí a suverenity zejména v oblasti vojenstvía zahraniční politiky substituujícím celoevropským úřadům.Vojenskou a finanční hegemonii nad západní Evropou si ponechají USA. Přechodně bude nalezena forma integrace okupačních armádSSSR – USA formou kooperace vojenských bloků, které pak v rámcipolitického sjednocování pojme malé národní armády jednotlivýchstátů Evropy.V rámci ideí demokracie, míru, humanity a sebeurčení bude Evroparozdrobena na malé, relativně svéprávné národnostní menšiny a takbudou rozvráceny i dosud velké a mocné státy: Německo zesílí11.11.2019 6:09Stránka 40 z72\nvýznam zemských vlád na úkor centrální vlády Německa, která pakvelkou část své vojenské a zahraničně politické suverenity deleguje naceloevropské orgány. tím má být Francii, Anglii a ostatnímgarantováno, že Německo po svém sjednocení nebude usurpovatpolitickou moc v Evropě. Podobnou cestu budou postupně sledovat iostatní evropské země. Tím bude velmocem garantováno, že žádná ztradičních evropských velmocí nebude moci mobilizovat Evropu ksamostatnosti.Celoevropská vláda bude (jako OSN) vytvořena na principechkontinentální bezmocnosti a podřízena kontrole USA, Ruska a OSN.Mohutný hospodářský potenciál sjednocené Evropy bude směřovánpředevším do oblastí, na nichž bude mít zájem hegemonistickápolitika USA a jeho finanční kontrolou bude zabráněnohospodářskému spojení s potenciálními partnery, kteří jsounežádoucí: Čína, Japonsko, arabské státy a Indie. Zboží a peníze zesjednocené Evropy budou směřovány především do Ruska.Rusko bude velmi volně postupně konfederováno a převezmeochranu hranic s Čínou a na Středním Východě, kde bude zabraňovatsjednocení arabských států, pronikání militantního islámu do Ruska ado Evropy a paralyzovat jakýkoli odpor proti vytváření VelkéhoIzraele. Za to se mu dostane výživy z Evropy.Vznik Velkého Izraele předpokládá nejen udržení a osídlení dosudIzraelem okupovaných území Jordánska, Sýrie a Egypta, ale okupacidalších (Libanon, Lybie, atd.). Aby tato koncepce byla proveditelná,byl odstraněn protižidovský režim Brežněvův (předtím Stalinův),který podporoval vojensky a hospodářsky arabské země, a jistil jeproti USA v mezinárodní politice svými strategickými zbraněmi.Existovala hrozba sjednocení arabských zemí v jedinouprotižidovskou ligu, jejíž vojenské či politické vystoupení by mohlo11.11.2019 6:09Stránka 41 z72\nohrozit jednak Izrael jako stát a celý Západ jako odběratele nafty.Toto nebezpečí bylo nyní odstraněno částečně politickým převratem vRusku po nástupu Gorbačova a odmítnutí všech forem pomoci apodpory evropských komunistických států OOP.Kontrolou celoevropské vlády bude zabráněno, aby Arabové mohlizískat vojenskou a hospodářskou (i politickou) podporu tétosjednocené Evropy. Učinit Araby bezmocnými, je nutné předevšímproto, aby bylo možné bez velkého rizika okupovat všechna arabskáúzemí, která mají být podle biblické představy Židů součástí VelkéhoIzraele (od Eufratu až po Lybii). Tuto politiku sledují rovněž USA,které jsou od roku 1948 vazalem státu Izrael.Především proto bylo nutné uskutečnit tak nesmírně rozsáhlépolitické změny v celém světě. I když značná část arabských států jepacifikována USA (Egypt, Kuvajt, Saudská Arábie, Sjednocenéarabské emiráty, Jemen, atd.) a jsou pod jejich kontrolou, existujínacionalistické a vojensky silné státy, vyzbrojené sovětským blokem,jako je Sýrie, Irák, Lybie, jejichž protižidovská a protiizraelskáorientace znemožňuje vojenskou okupaci dalších arabských území.Izrael však začátkem 90-tých let evakuuje z Ruska více než jedenmilion Židů a tato území potřebuje. Tím nutí USA k urychlenípolitických, vojenských a hospodářských opatření, která muprovedení záměrů umožní. Všichni američtí presidenti, všechnyamerické vlády jsou posledních 42 roků zajatci této politiky.Vládě USA a Izraeli se nepodařilo zajistit dostatečnou kontrolu nadČínou, Japonskem a Indií, které mají vlastní velmocenské aspirace.Tento fakt nevylučuje, že právě tyto státy budou usilovat o podporuArabů, zejména Japonsko, které je zcela závislé na dovozu ropy zeStředního východu. Odtud také pochází japonské úsilí o hospodářsképronikání do Číny, Evropy a USA. Čína už svoji inklinaci naznačilapodporou Pákistánu, Libye a Sýrie jako mocenské protiváhy11.11.2019 6:09Stránka 42 z72 konkurenčních globalistů.Americká finanční kontrola evropského hospodářství má rovněžvyloučit možnost evropských potravinových pomocí arabským státůmv případě válečného konfliktu s Izraelem.Československo je tradiční pevností židovského vlivu v Evropě, aproto vždycky vzbuzovalo nelibost v křesťanských, zejménakatolických, kruzích Evropy (Rakousko, Maďarsko, Polsko, Německo,Itálie, Španělsko, Portugalsko atd.). Nyní znovu obnovená symbiosaIzrael – Československo může způsobit mnoho potíží, zejména sestáty východní Evropy, které jsou (založením svého obyvatelstvem)protižidovské.Z bezvýznamného člověka a průměrného spisovatele vytvořila světováreklama nákladem cca 13 milionů US dolarů z Václava Havla osobu,nazývanou světovým spisovatelem, krále filosofů, evropskýmpolitikem, největším žijícím humanistou, atd. Jeho osoba garantujeinvestorům a věřitelům politickou úlohu Československa v Evropě a ijinde, vždy podle potřeby.Nikoli náhodou v jednom ze svých prvních prohlášení Havel nabídlsvé zprostředkování mezi Židy a Araby, i když to vzbudilo posměch.Přesto jeho úloze je přizpůsobováno všechno, co je nutné, včetněvnitřního politického režimu státu: osobní presidentský režim,podřízenost KSČ, vytváření jediné politické výkonné armády OF,zničení jakékoli opozice, která by byla schopna jeho budoucí politikukorigovat, atd. Také proto jsou jeho zahraniční poradci téměř výlučněsionisté nebo alespoňŽidé.Proto Havel obnovil v Československu všechny židovské společnosti apřislíbil transfer židů z Ruska přes Československo, obnovil zednářskélóže, jejichžčleny se stali téměř všichni vyvolení členové Charty 77 aOF, vlády a diplomatického sboru. Ihned po svém zvolení11.11.2019 6:09Stránka 43 z72\npresidentem republiky, k němuž byl předurčen od května 1989, vzalpod ochranu KSČ a její členy a dříve, než se občanská veřejnostvzpamatovala, nechal v parlamentu odhlasovat zákon č. 15/1990 z23.1.1990 o politických stranách, jímž byla zajištěna legalita existenceKSČ pro budoucnost, právo na účast ve volbách a podíl na legitimnímoci ve státě. Svůj postoj odůvodnit tézemi politiky národníhoporozumění, humanitou, lidskými právy, odpuštěním a láskou kbližnímu. Tímto aktem legitimoval rozhodnutí setrvat naautoritativních až totalitních principech vlády, v případě potřeby iproti vůli obyvatelstva.Průnik mezinárodních velmocenských souvislostí do politiky V. Havlase projevuje v hospodářské a ústavně právní destrukciČeskoslovenska, jehož rozdělení si vymohlo Rusko, do jehož vlivovésféry má připadnout Slovensko.Rychlá varianta hospodářské reformy V. Klause způsobí veskleníkovém prostředí postsocialistické ekonomiky hospodářský asociální rozvrat, jehož zamýšleným cílem je podstatné sníženíhodnoty národního majetku a jmění. Krycím cílem je zjistit jejichskutečnou hodnotu v konkurenčním prostředí a dosáhnoutkonvertibility čs. měny. Zahraniční investoři a zahraniční věřitelérepubliky vyčkají poklesu hodnoty národního majetku (znehodnoceníuzavíraných továren, neschopných v tak krátkém čase přizpůsobenísvětové konkurenci apod.), protože to sníží ceny, za které potom, vdruhé fázi, tento majetek skoupí.Rovněž bude dosaženo poklesu ceny pracovní síly prostřednictvímnezaměstnanosti ve spojení se zvýšením intenzity práce. Velmiznačné úspory obyvatelstva budou likvidovány postupnýmzdražováním a odčerpány prodejem státních obligací, dluhopisů, akciíbývalých státních podniků, které se později v řadě případů zhroutí ahodnota cenných papírů bude anulována. Úspory nezkušených11.11.2019 6:09Stránka 44 z72 soukromých podnikatelů, investované do pořizování výrobníchprostředků, budou později (z velké části) likvidovány jejichzhroucením pod tlakem konkurence na trhu jimi produkovanéhozboží a služeb.Vítězství této rychlé varianty vedlo k přesunu Waltra Komárka aMiloše Zemana do rezervy pro dobu, kdy po ekonomickém zhrouceníbude následovat druhá fáze reformy, tedy reformně-komunistická(sociálně demokratická). Dojde k ní asi po dvou letech, kdy ztransferu Židů z Ruska zůstane asi 17 až 37 tisíc těchto lidí vČeskoslovensku (o jejichž vazbách ke KGB netřeba pochybovat).Těmto osobám pak bude svěřen zahraniční (především židovský)kapitál a konexe, které mají jejich banky, společenství a předevšímKGB k dispozici (Merkuria, Rotary, atd.). Tyto konexe zaručí úspěch.S jejich pomocí (v součinnosti s ostatními Židy, rozptýlenými stejnýmzpůsobem ve státech východní Evropy, většinou rovněž z Ruska) budepak provedeno hospodářské vyrovnání (spádované směrem naVýchod) s ostatní Evropou.Druhým výrazným aspektem politiky Havlova kabinetu je příprava kodtržení Slovenska. V období 1990 – 1992 budou přijaty nové ústavya zahájeny přípravy k rozpojení hospodářských vazeb meziSlovenskem a historickými zeměmi Čech a Moravy. K osamostatněníSlovenska dojde později (asi za 5 – 8 let) v souvislosti sesjednocováním západní a východní Evropy (integrace má býtdokončena do roku 2000). Do té doby bude hlavní veřejnou snahouV. Havla udržet oba národy pohromadě v jednom státě. V rámcisjednocení pak obětuje československý státa stane se tímto příklademúpro ostatní žádoucí státy evropským politikem.Program liberalizace poměrů v Evropě bude umožňovat volný pohyb obyvatelstva bez ohledu na hranice a v jeho intencích dojde k částečnému osídlení pohraničí historických českých zemí potomky Moskvě (mimo jakoukoli evidenci v Československu v kartotékáchStB či KSČ) souvisí právě s touto tak rychle se rozvíjející bází činnosti.Průnik bude proveden prostřednictvím burzy a burzovních spekulací,činností mezinárodních odborných poradenských a konzultačníchfirem a kanceláří, soukromých rozhlasových a televizních vysílačů,soukromých tiskovin apod. Veřejná moc viditelných úředníků afunkcionářů bude nahrazena neviditelnou a nekontrolovatelnouvládou pečlivě skrytých subjektů opravdové moci, ovládajícíchvšechny prostředky masové manipulace. Jejich působnost budezaměřena na znemravnění veřejnosti, zejména pak mládeže, podlákavými hesly svobody projevu a podnikání, jak odpovídá cílůmsnadno ovladatelné, na jednotlivce atomizované, sjednocené Evropy.Do této mocenské, neviditelné báze, budou vpuštěni pouze ti, kteříjsou členy příslušných rodinných klanů, lobby, skupin, organizací čimafií!III. Stav ZeměVšeobecná krize Československa je především krizí morální. Všechnyostatní krize se od ní odvozují. Počátky této krize neleží pouze vhranicích tohoto státu a nepočínají komunistickou diktaturou.Osvícenectví, renesance, zprůmyslňování, atheismus, bolševismus iamerikanizace rozrušily původní lidskou pospolitost a vytvořilyabstraktní virtuální společnost, v níž vládnou zcela odlidštěnéprincipy.Pro každou reálnou politickou úvahu o hledání možných východisekje nutné vzít za základ hlavní zjištění analýzy: Československáobčanská společnost je zcela rozvrácená. Češi přestávají být národem,protože jim chybí vůle být národem. Ke konstrukci programupolitické záchrany je však rovněž nutné chápat příčiny současného11.11.2019 6:09Stránka 47 z72\nstavu.Původní lidská pospolitost v našich zemích byla živým organismem,byly to vztahy organického soužití, vztahy přirozené, jejichž závaznostbyla pociťována jako samozřejmost. V této pospolitosti vládla tradice,přirozená autorita, svornost a obecný mrav. Jejími základy bylapospolitost krve, domu, vesnice, místa, pospolitost ducha, stejnýduchovní kult. Řízení a vedení v takové pospolitosti bylo nejčastějivyjádřeno otcovstvím, na vyšší úrovni pak autoritou obecně uznávanépřevahy stáří, síly a moudrosti.Tato pospolitost však byla zničena a byla nahrazena společností.Společnost však není živý organismus, nýbrž mechanický agregát.Jednotlivci v ní nejsou spojeni organicky, ale vnějšně, mechanicky aúčelově. Každýžije pro sebe a ve stavu napětí vůči ostatním. Vztahymezi lidmi jsou vztahy mocenských subjektů a jako takové jsouorganizovány a upravovány pravidly, konvencemi a zvláště právem,podobně, jako vztahy válčících stran. Na rozdíl od pospolitosti, kdepřevládá domácí hospodářství a zemědělství, ve společnosti převládáobchod, průmysl a manipulace. Vůdcové společnosti jsou finančníci,průmyslníci a manažeři, funkci náboženských církví převzaliideologové, demagogové a organizátoři davů.Svého nejúplnějšího vyjádření dosahuje společnost ve velkoměstech.Československo nezůstalo samozřejmě tohoto všeobecného vývojeušetřeno. I když se komunistická moc v mnohém lišila od západníchsystémů, má s nimi v tomto smyslu (ve svých důsledcích) mnohospolečného. Francouzská revoluce znamenala začátek sekulárníchmasových hnutí, která si vytyčila heslo rovnosti. Toto heslo pakpřevzaly dvě největší sociálně-internacionální a sociálně-nacionálnítotality 20. století: bolševismus a fašismus. Nastalo století davů ademagogů.11.11.2019 6:09Stránka 48 z72\nProjev vůle k rovnosti se změnil ve vůli po ničen všeho, co se odlišujeod vládnoucího průměru. Nepřijetí elementárního faktu vzájemnénerovnosti vedlo ke strukturální dezintegraci lidské společnosti.Pokrokářský optimismus rozhlodal všechny vazby a vedl k naprostéatomizaci lidských bytostí. Masová společnost konzumentů porušilastávající hodnotovou hierarchii a tím i dosavadní strukturyspolečenského uspořádání a přivedla k moci nad sebou síly, o kterýchkaždý prozíravý ví, že to jsou síly špatné a neschopné, totiž demagogy,byrokraty, korupčníky, hazardéry, gangsterské organizace, anonymníinstance bez odpovědnosti, nahodilé kvantitativní většiny bezopravdového prověření kvalitou.Ze společnosti byla rafinovaně vyjmuta nezbytná složka jejíhohodnotového systému – přirozená nábožnost, která byla vytlačenaideologiemi. Každá ideologie je scestná a vzbuzuje v lidech iluze, kteréjsou utopické. Připomínám to jako memento pro případ pokusu,učinit z demokracie, lidských práv a humanity oficiální ideologii –“náboženství” československé vnitřní a zahraniční politiky. Stavsoučasné masové společnosti na Východě i na Západě je doklademzhroucení všech pokrokových a rovnostářských idejí a neměli bychomna to zapomínat především dnes, kdy máme ještě jakous takou šancivolby. Ideje pokroku všeho druhu už selhaly, i když si od nich světtolik sliboval a tolik věřil – výsledkem je oblouzený, rozvrácený,zbloudilý svět.Žijeme v době masových stran a společností – Československo, KSČani OF (ODS, sociální demokracie) nejsou výjimkou. Složitý chodmoderních států podporuje tendence k organizaci, specializaci abyrokracii, což jsou konstitutivní znaky masové spotřební společnosti.V takové společnosti (a Československo do této kategorie patří!)vždycky vznikají totalitní tendence, které ji mohou zničit – ne jenkomunistické podzemí v současnosti.11.11.2019 6:09Stránka 49 z72\nPo rozkladu tradiční společnosti a její aristokratické autoritativní elityvzrostl vliv méně civilizovaných davů. Dominující mocenské skupinyjsou přístupné vlivům a tlakům těchto zprůměrovaných davů, ojejichž přízeň minimálně v období voleb jsou nuceny se ucházet anaopak dav je atomizován, rozptýlen, neorganizován a tudíž velmizpůsobilý a vhodný pro manipulaci a v případě nutnosti i k mobilizacik totalitnímu hnutí. Samotné OF je výrazem analogických jevů a jehodevítiměsíční vývoj nese neklamné stopy rukopisu americkýchanalytiků CIA a analytiků KGB na jeho vznik a působnosti. Jekoncipováno schopnými znalci, kteří mu tak usnadnili vysokouflexibilitu a multivariantní možnosti vývoje.V Československu se naprosto nedostává nezávislých stupňů a skupinmezi rodinou a státem – to je další významný aspekt závěrůprovedené analýzy. Masová spotřebitelská veřejnost, tvořenábytostmi, které svoboda permanentní volby a z toho plynoucípermanentní zodpovědnosti obtěžuje, však nemůže vytvořitmnohovrstevnou kvetoucí demokracii na principu “jednota vmnohosti” a naopak, taková demokracie vylučuje zprůměrovanoumasovou společnosti – je s ní neslučitelná. Toto dilema je skrytěobsažené a dovedně zamaskované v koncepci výkonu politické moci,jak je u nás zaváděna zahraničními poradci presidenta republiky.Nabízené východisko, svědčící o tendenci směřování k totalitě, jeakcentování významu hospodářských reforem (jak bylo vypracovánoMilošem Zemanem pro program OF), což předznamenává preferenciatributů směřujících k zesilování davových spotřebitelských tendencí/se skutečnou demokracií neslučitelných/ ze strany OF.To předznamenává rovněž politický posun Havlova kabinetu anáznaky přeformování rekonstruovaného OF v povolebním období –tedy tendence akceptovat pokračování v zesilování masovéspolečnosti spotřebitelů. Masová společnost spotřebitelů se vyznačujepřevahou přímé akce, přímé demokracie a neorganizovaného hnutí,11.11.2019 6:09Stránka 50 z72\nkteré překračuje rámec běžné legality klidných etap sociálního vývojea ohrožuje a ruší demokratické instituční procedury zastupitelskédemokracie (signál: forma útoku na dr. Bartončíka).Takto konstituované a opracované OF je způsobilé kdykoli v případěpotřeby zavést diktaturu. Protože masové hnutí, které může OFkdykoli vyvolat (jak to činila KSČ), popírá úctu k principům svobodnésoutěže za rovných podmínek a veřejné diskuse jako základny prokompromisní řešení konfliktních zájmů. Zejména dnešní OF, které jesamo dílem takového hnutí (i když uměle vyvolaného) by na tonemělo zapomínat, protože může být vrženo proti komunisty pevněovládaným odborům a obětováno. Legalita volbou by honezachránila.Sociální hodnotový systém minulosti, na který se dnešní vláda slovněodvolává, kladl hlavní důraz na práci a povinnost a hodnoceníspotřeby jako něčeho, co je odměnou za práci, což však v životěčlověka nemá hrát rozhodující roli. Neomezená spotřeba byla výsadouvládnoucích skupin, pro většinu obyvatelstva se však pokládala zazhoubnou a byla ztotožňována s rozmařilostí a mravní degenerací. ̈Dnes jsme však v situaci, kdy lidé naplňují obsah slova svobodamnožstvím zboží, hltáním dojmů z cest, počtem pornografickýchčasopisů, striptýzů, neomezenou homosexualitou, násilím,poživačností – a vláda tuto tendenci podporuje, protože taktozahlcený občan nemá čas sledovat vládu a nepřekáží. A pak tu je tonejdůležitější. To všechno odvádí lidi od chápání toho, co je pro ně vživotě opravdu zásadní: od cesty ke své podstatě a k podstatě toho, cose odehrává kolem nich…Zdrojem spotřebitelského způsobu života, který zasáhl Evropuamerikanizací po 2. světové válce a komunismem o 20 let později, jepředevším depreciace budoucnosti, vyvolaná možností zničení světa v11.11.2019 6:09Stránka 51 z72\nkteroukoli chvíli, pocitem jedincovy naprosté bezmocnosti proti tomua proti úplné manipulaci s jeho vědomím, dále s rozvojem techniky,který umožnil masovou výrobu pro masovou spotřebu. Život potomdostal ve své hodnotové a postojové tendenci tento směr: lidé začalisoudit, že pracovat je třeba tak, aby člověk co nejdříve, už v mládí,mohl užívat ovoce svého úsilí a není nutné se příliš starat obudoucnost, protože je nejistá a starýčlověk už nemůže vychutnatvšechny požitky, které trh života nabízí. Pokud jde o potomstvo, má seřídit stejnými pravidly. Pod vlivem tohoto krátkozrakéhomaterialistického životního kréda, konzumní orientace sama na sebe,obyvatelstvo Československa ve všech směrech silně zdegenerovalo.Jasně konturované ideje a mravní normy ztratily na přitažlivosti,rozšířil se morální a sexuální liberalismus, na významu a oblibězískaly viditelné a hmotné hodnoty, jako oblečení, dobré jídlo a pití,osobní vůz, chata, kvalitní bydlení, cestování, sexuální život.Komunisté pochopili tento trend a navíc nabídli obyvatelstvumožnost krást, lhát, udávat, pomlouvat – beztrestně. Za to získalilhostejnost obyvatelstva, které se s jejich vládou smířilo a přestalo jeobtěžovat. Proto u nás prakticky neexistoval odpor protikomunistické diktatuře a sovětské okupaci.Spotřebitelský trend životního stylu se však střetává s faktem, žespotřebních statků, které přitahují zájem a aspirace lidí, není tolik,aby mohly být uspokojeny žádosti či potřeby všech. Spotřebitelskostnení zdaleka ještě pro každého každodenní skutečností, jejíuniverzálnost není v oblasti reality, ale především v oblasti chtění,aspirací, přání a hodnocení. Tento fakt ve svých důsledcích znamená,že věci, které jsou předmětem spotřebitelského usilování, si udržujísvůj kurz i proto, že nejsou každému přístupné. Je velmipravděpodobné, že aspirační hodnota japonského osobního auta vestupnici společenského oceňování by okamžitě poklesla, kdyby jejvlastnil každý. Stav, kdy je množství žádaného zboží menší než11.11.2019 6:09Stránka 52 z72\nmnožství lidí, kteří po něm touží, je stavem boje a soutěže, který seprojevuje hledáním nejvýhodnějších, nejefektivnějších anejrychlejších cest k dosažení vzývaných hodnot.Proto také současná masová průmyslová společnost je společnostívýkonovou. Její princip zvyšování životního standartu je ve svérealizaci podmíněn výkonným věděním, které se stalo náhražkouvzdělání, nenahraditelným výrobním prostředkem a podstatnýmstavebním principem takové společnosti. Pouze tímto výkonnýmvzděláním a věděním je možné dosáhnout iluze pokroku. Výkonovévědění je však vlastnictvím dominantních společenských skupin avšechno, co je zahrnováno pod pojem pokrok je jimi neseno.Tyto dominantní mocenské skupiny jsou držiteli špičkových pozic, donichž se dostaly na základě výběru orientovaného v podstatě naosobní výkonové vědění. Díky svým pozicím a rolím mají moc nebovliv bezprostředně přispívat k udržení nebo změně stávající mocenskéa sociální struktury a norem, které jsou jejím vyjádřením a nositelem.Dominantní mocenské skupiny na základě své na obdiv stavěnéprestiže mohou sehrát vzorotvornou roli, čímž vytváří, určují audržují normativní chování jiných lidí. Zachování komunistů v těchtopozicích jednoznačně určuje politickou tendenci, sledovanou Havlema OF.Masová průmyslová a spotřebitelská společnost je hierarchickyčleněna podle výkonové kvalifikace – společnost Československa jekonstituována stejně a tento fakt nelze přehlédnout či ignorovat připosuzování motivace Havlova kabinetu. Podíl a význam vlastní prácerozhoduje o statutu a pozicích. Špičkové pozice zaujímají ti, kteří majínejlepší výkon uznávaný skupinou – a to jsou právě dominujícímocenské skupiny, které se obvykle samovolně prohlašují elitou(Charta 77, OF). Důležité, je aby byl výkon skupinou uznán. Pouzevýkon doprovázený úspěchem opravňuje k zařazení mezi mocenskou11.11.2019 6:09Stránka 53 z72\nšpičku.Teprve úspěch činí kvalifikace relevantní pro tvorbu dominantnímocenské skupiny: tyto dominantní skupiny nejsou omezeny apolitickou oblast, ale působí i ve všech ostatních sférách, včetnězábavního průmyslu. Takováto masová průmyslová společnostkonzumentů je životně závislá na stupňování produktivity, a proto vní stále větší význam získává výkonová autorita (proto president ajeho poradci neustále při každé příležitosti prezentují svoje pracovnízatížení).Představitelé výkonové autority pak nutně usměrňují chodspolečnosti, které svou činností vtiskují tvářnost. V zájmu úplnérealizace konzumní společnosti jako výkonové je odbourání všechdeterminantů vzestupu mimo rámec výkonového principu. Žádnýúspěch však nespočívá pouze na odborném výkonu. Úspěch častozahaluje tím, že ideologicky legitimuje sebe jako výkonovou zdatnost(presidentská kancelář, vláda, parlament).Dnešní československou spotřebitelskou společnost charakterizujepředevším snížení kdysi převažujícího podílu rodiny nazespolečenštění jednotlivce. Tuto funkci do značné míry převzalaškola, ubytovna, reklama, televize a vrstevníci. Novodobou společnostvyznačuje hojnost styků, jejich rozdrobení a odosobnění, osamoceníjednotlivce uprostřed množství. Vznikla otupělost k přemíře dojmů,peněžní hospodářství vede k uniformitě spotřeby, zdůrazňuje sevýkonnost, která vede k vykořisťování. Člověk tak nabývá svobodyúděsnější než otroctví, vedoucí ke splynutí s něčím větším amocnějším.V takto koncipované společnost je nejvýznačnější tendencí stálýrozvoj byrokracie. Členové této byrokracie mají nejvýraznějšíproblémy: rozpory mezi povinností a osobními zájmy, nutnost\npodstatných rysů současné konzumní společnosti. Konzumní člověk,přeměněný ve zboží a prožívající svou životní energii jako investici,která je mu prostředkem k dosažení co největšího zisku se zřetelem kjeho postavení a k situaci na trhu osobností, si přeměnil víru v boha vpsychologický nástroj lepšího přizpůsobení pro konkurenční zápas, vprostředek ke zvýšení schopnosti dosáhnout úspěchu. Stejně tak sisympatie k ostatním přeměnil v neosobní slušnost a boha změnil vgenerálního ředitele akciové společnosti světa.Organizovaná transformace politických a komerčních potřeb vpotřeby individuálního člověka ho vnitřně utlačuje a tak oživujetradiční náboženské mýty. Tato vnitřní identifikace, která jeideologickým protějškem eliminace opozice antagonistických zájmů askupin, které spotřebitelská společnost považuje svou největšívymoženost, vede k omezení vnitřní dimenze ducha. To všechno jedůsledkem totálního přízemního empirismu v práci s pojmovýmaparátem, který je metodologickou legitimací duševního zmatkudnešních intelektuálů.Zmasovění poslechu rozhlasu, televize a četby tisku usnadňuje rychléspolečenské a politické změny. Obecenstvo jejich produkci přijímá,přitakává jím uznaným hodnotám a nerozrušuje-li ho upoutávánímpozornosti na hlubokou problematiku bohatého vnitřního životačlověka, je spokojeno. Intelektuál stále řeší dilema: služba vbyrokratickém stroji nebo úsilí o uskutečnění vlastních ideálů za cenuosobní oběti.Z potřeby zničení hodnot, které přerůstají chápání, což uráží, sedavová spotřebitelská kultura neopírá o abstrakce, ale o hvězdy:operuje s hrdiny, kteří jsou symbolem společenských hodnot a defacto ekvivalenty antických bohů. Tento aspekt byl příčinouneobyčejně rychlé ztráty prestiže Charty 77 a OF i jejich někdejšípopularity. Osudem hvězd, na rozdíl od hodnot, je rychlý vzestup a11.11.2019 6:09Stránka 56 z72\npád…Zmatení a destrukce hodnot nutí mladou generaci k přizpůsobení,které se projevuje cynismem, soustředěním se na co nejužší obor,jehož ovládnutí skýtá záruku úspěchu, a zanedbáváním všehoostatního. Část mládeže pohrdá konvencí a úctyhodným životem, mánechuť k životnímu soutěžení a pohrdá životním stylem svých rodičů.Jejich vzpoura proti rodičům je přivedla do opozice režimu, vrhla jedo ulic a motivovala jejich jednání v roce 1989.Kult umění je podporován, protože má schopnost vytvářet mýty –proto president dramatikem a invaze zpěváků a herců do vlád aparlamentů. Film, televize, poskytují hotové modely vyjadřování citůa postojů a tím ovlivňují myšlení a chování lidí. Proto všichnigenerální ředitelé televize, rozhlasu a filmu jsou (bývalí?) komunisté.Zábavní průmysl spotřebitelské kultury může vyrábět pouze výrobkysériové a s krátkou životností – včetně popularity prominentů.Sériovost obsahu je charakteristickou vlastností masovéspotřebitelské kultury: umožňuje masový odběr a masovou spotřebu,vytváří návyky a zájmovou orientaci. Preference takového pojetíkultury presidentem může odrazovat. Taková kultura, zejména paktelevizní, ve srovnání s tradiční kulturou, zvětšuje vizuální formyexprese a vytváří kulturu obrazů. Její konzumenti soudí, že účast nakultuře se zakládá na shlédnutí a jsou přesvědčeni, že pro porozuměníobsahu stačí krátký pohled. Tím ztrácí schopnost kontemplace,koncentrace a uvažování.Pohled na film nebo televizi není spojen s vlastní úvahou, jako např. uknihy, plastiky nebo hudby, a vzniká primitivní, infantilní vztah ksvětu. Tento moment vede ke zmenšení role psaného slova a ke kriziknihy. Občanský spotřebitelský dav státu se zřetelně cítí lépe podtlakem autorit než ve svobodné liberální demokracii, protože neví, co11.11.2019 6:09Stránka 57 z72\nsi s takovou svobodou počít, zvláště, když je spojena s neutěšenouhospodářskou situací, protože jsou to velké děti, infantilní dospělí,kteří chtějí, aby se o ně někdo staral.V liberální demokracii však mají pocit, že se o ně nikdo nestará.Svoboda se jim stává břemenem a touží po silné ruce někoho, kdo byo ně pečoval a převzal za ně veškerou odpovědnost. Dávají přednosthospodářské a spotřebitelské zabezpečenosti před politickousvobodou. Nejsou schopni autonomní morálky – jejich morálka jevysloveně heteronomní a spočívá víceméně na autoritě: řídí se tím, coje jim shora jako mravní povinnost uloženo, nejsou však schopniurčit, co má být touto mravní povinností. Konvenuje jim moc, nikolivprávo – právu se podrobují jen proto, že je spojeno s mocí. Této mocise čs. spotřebitelská masa koří tím více, čím je energičtější, aprojevuje vůči ní masochistické postoje. Jakýkoli vládce je pro něnositelem numinosního hodnotového zážitku a ten není možný bezmomentu tremenda.Podobný postoj zachovává čs. spotřebitelský dav i ve vztahu kpolitickým ideologiím. Jejich náboženský instinkt se projeví i tehdy,když se odkloní od náboženství. Kterákoli politická ideologie či státníideologická dogmatika, mohou mít v Československu úspěch jedinětehdy, stanou-li se samy sekularizovanými náboženstvím. Filosofickákritičnost, skepse a relativnost je tomuto davu naprosto cizí.Takový dav, v nějž se změnila čs. společnost, nemůže být nositelemhospodářského, politického a kulturního života, protože je v podstatěpasivní, netvořivý a neplněhodnotný. Může sehrát kladnou funkci jenv takovém systému, který respektuje tuto jeho bytostnou přirozenosta buduje sám sebe na určitých kostituantách. Existuje zřetelnénebezpečí, že těchto vlastností bude bez nápravy použito k vytvořenínové organizace s výrazně totalitními sklony, kupř. v rámci OF.11.11.2019 6:09Stránka 58 z72\nNeuvědomovat si tento stav československého obyvatelstva anezařídit se podle toho, se rovná politické sebevraždě. Tato občanskáveřejnost je nyní jako celek i jako jednotlivci, depersonalizována.Výsledkem je jakýsi nový druh poddanství, jemuž obyvatelstvo uvykloa je způsobilé jakémukoli aktivnímu přizpůsobování se. Podřizuje sejakékoli reklamě a propagandě, která je součástí politickémanipulace, exploatuje různé instinkty a postoje, zakořeněné vevědomí tohoto davu, a proto se výkon vnitřní moci bez ní nemůžeobejít.Dvě generace vyprodukované padesáti léty diktatur uvykly poslouchata dokonce se aktivně ztotožňovat s příkazy režimu, ztotožňovat se skaždým režimem a pracovat tak na svém podřízení. Lidé užakceptovali, že všechna závažná politická rozhodnutí, kterými sevůdčí mocenská skupina (kterákoli) podjímá moci, jsou vynášena aprováděna arbitrážně, samovolně, bez nejmenší kontroly ze stranyveřejnosti, a že se k tomu vydatně používá prostředků dominace amanipulace. I když propaganda není vždy přijímána afirmativně aněkdy se střetává s výsměchem a ironií či lidovým vtipem, nemůžetento typ reakce rozložit perfektně vypracovaný systém dominace amanipulace, který se beze změny používá dosud. Tento systém jepříliš účinný, než aby jej mohl dav účinně kontrolovat či korigovatvyzkoušenými prostředky protipůsobení.Naprostá okupace všech prostředků masové komunikace umožňujedenně napájet občana státním vědomím, které ta která skupinamanipulátorů pokládá za funkční, zglajchšaltovat jeho myšlení.Komunistická oligarchie se v minulosti orientovala spíše napredominaci než na výkon, a to ji přeměnilo ve ztrnulou a uzavřenou.Tato skupina lidí byla k moci vynesena masami a pak si jeprostřednictvím totální centralizované organizace společenskéhoživota podrobila a ujařmila je. Vyšší byrokracie v jejich službách,která dodnes zůstala nedotčena, se nestřídala tak často jako jiné11.11.2019 6:09Stránka 59 z72\nmocenské skupiny a získala díky své stabilitě před ostatními předstiha ovlivňuje dosud stále tvorbu politické vůle.Domněnka, že proces tvorby politické vůle se uskutečňuje zdolanahoru je iluzí, o jejímž primitivismu už snad v Československu nikdonepochybuje. Lidé v konzumní společnosti nejsou schopni tvořitpolitickou vůli bez pomoci sociálně a politicky aktivních menšin.Demokracie v davové konzumní společnosti předpokládá pevnévedení, dobře fungující systém, což jsou v podstatě podmínkynesplnitelné. V každé demokracii všude na světě vládne mocnámenšina nad širokou občanskou veřejností a v existenci těchtomocenských menšin tkví faktické možnosti demokracie. Pojemdemokracie je už jen politickým propagandistickým heslem,demagogickou formulkou či derivací.Klasická demokracie západního typu přestala plnit svou funkci a jestále méně schopna integrovat společnost svými metodamipolitického řízení a vedení. Její osud nyní závisí na tom, zdali sidokáže vytvořit vůdcovské vrstvy, jež by odpovídaly její podstatě.Nepodaří-li se to, pak se velmi pravděpodobně neubrání náporuněkteré modifikace totality. Prvořadou krizí obyvatelstvaČeskoslovenska je krize mravní a krize postojů. Prostě napodobovánízápadních systémů v sobě skrývá nebezpečí vtažení země do dalšíchkrizí, které se projevují v celé Evropě a odsunují ji na periferii světa.Dynamika změn vztahů mezi lidmi nejen v Československu, zůstane-lineřízena, člověka zničí. Bude-li řízena, zničí jeho individualitu avšechny hodnoty, které dosud ve svých dějinách vytvořil. Napětí mezitěmito dvěma alternativami, mezi zkázou v jedné či druhé formě, sestává měřítkem, jímž je odměřována budoucnost.IV. Obecné podmínky11.11.2019 6:09Stránka 60 z72\nOd počátku 20. Století nastala doba konce všeho neměnitelného aposvátného a začala doba relativismu bez hranic, dobazmechanizování života, doba manipulátorů a spotřebního davovéhočlověka. Ideologové všeho druhu, utopisté a revolucionáři neposkytujíužžádnou naději, protože jejich království pravdy na zemi a věčnévysvobození ve svobodě, byly vždycky neuskutečnitelné. Všichni byliobětí vlastní neznalosti hranic možného.Mezinárodní finančníci, profesionální političtí hráči a relativističtímanipulátoři naproti tomu vytvořili skutečnosti, které v mnohémpředstihly sny utopistů. Jejich produkty jsou velkoměsta, organizátořidavů a jejich smýšlení, náhrada života spotřebitelstvím a světovésjednocení. To všechno nemuselo být předem plánováno, předvídánoani proklamováno, nemuselo to být do důsledků součástí žádnýchidejí, postupné aproximace k tomuto stavu byly víceméně dílemnahodilosti, dovedně využitých.Neplánovanost vědeckých a technických vynálezů vytvořilatechnologické prostředí, které rozdělilo radikálněživot člověka naspecifické funkce, které jsou měřeny a řízeny. Život se rozbil doútržků. Lidé žijí každý útržek samostatně a nemohou je spojit v celek,který by dával nějaký smysl.Člověk žije různé životy v jednotlivých epizodách a má je zpřeházené.Žije jednu epizoda a na ty ostatní nedokáže zapomenout, nemůže sejich zbavit. Když to nejméně chce, vynoří se a stojí nesmiřitelně protisobě. Části jsou jasné, ale celek je mlhavý a nepochopitelný. Neníjasné, zda-li rozum člověka osvobozuje, nebo zda-li činí nesčetnéinovace samu strukturu společnosti ještě nejasnější a záhadnější. Jevšak zřejmější, že člověk, manipulátor, byrokrat či vědec, ztrácí svouintelektuální vládu nad skutečností.Tento relativistický stav vytváří mezi lidmi a lidskými hodnotami, k11.11.2019 6:09Stránka 61 z72\nnimž dopívali celá tisíciletí, nové prostředí, v němž všechnapředcházející přesvědčení, světská i náboženská, jsou zpochybněna.Už druhá polovina 19. Století naznačovala krizi všech idejí,demokracie, náboženství i politiky.Demokracie stojí tváří v tvář vysoce technologickému světu, v němž jespolečnost nedemokraticky rozdělena na vysoce kvalifikované avysoce nekvalifikované sektory a lidi. Vzniká otázka, zda budevládnout technologická mocenská skupina.Náboženství a filosofie prožívají svou vlastní krizi. Jakmile jednou lzevnější prostředí pochopit, člověk už nepotřebuje útěchu vymyšlenýchdemiurgů. Avšak v tomto novém postoji musí člověk čelit trapnéskutečnosti,že při poznání různých aspektů společnosti se společnostjako celek zdá být nevysvětlitelná. Kromě toho musí člověk převzítnovou odpovědnost za svůj svět, v němž už není vhodnéhonadpřirozena, na které by svaloval vinu za své neštěstí.Technologie je ve své podstatě sociální povahy a sociální krize se častoodrážejí v literatuře, která citlivě reaguje, než v číslech, vykazujícíchvýrobu a spotřebu zboží. Vzpoura, pochybnosti, odcizení a dekadencepatří dnes k dominantním literárním a uměleckým tématům. O všemlze pochybovat a zdá se, jako by se lidstvu hnusil jeho vlastní vývoj.Všechno myšlení končí v nejistotě a zmatku a taková je celá dnešnínálada.Bolševismus už nemá žádný význam a kapitalismus spěje ke koncivlastní dekadencí, protože jeho ekonomie ničí jeho vlastní civilizaci aosobnost člověka. Převzetí takového vzoru by nemělo býtprogramovým cílem, zejména pak ne dominantním programovýmcílem. Klasické pojetí kapitalismu kombinovalo zvláštní etiku svýrobním systémem: soutěžící jednotlivec se svým absolutnímprávem na soukromé vlastnictví sloužil druhým lidem tím, že šel za11.11.2019 6:09Stránka 62 z72\nvlastním prospěchem. To byl volný trh, tj. neviditelná ruka určujícíceny, předělující peníze a výrobní prostředky tam, kde jich bylomožné nejlépe využít atd., což usměrňovalo každou antagonistickouosobní chamtivost ke společnému dobru. V takové situaci jevydělávání peněz ctností, protože podporuje individualistické snahy,inovace a bohatství společnosti.Toto svobodné soutěžení však svými vlastními hluboko zakořeněnýmitendencemi téměř zničilo samo sebe. Vedlo k soukromé kolektivizaciekonomie a k velkému nahromadění bohatství několika málo lidí atomu odpovídající koncentraci ekonomické moci v rukách lidí, kteříčasto nejsou majiteli, nýbrž jen správci a manažery investovanýchkapitálů, jež spravují podle vlastního dobrozdání s cílem zvětšit zisk.Dekadence se projevuje právě v této koncentraci a kolektivizaci, z nížvyplývá možnost diktovat ceny spíše než reagovat na zákon nabídky apoptávky, využití zisků a plánovacích technik, stratifikacevynalézavosti a odstranění rizika na peněžním trhu. Tato kolektivnostvede ke krizi odpovědnosti – vzniká otázka, zda je manažerodpovědný pasivnímu akcionáři nebo veřejnosti.Tento západní hospodářský vzor byl tradičně identifikován s úsilímdosáhnout okamžitého peněžního zisku. Poněvadž se však korporačnípodnik rozvíjel po dlouhou dobu své činnosti, jeho moc už neníosobní, nýbrž kolektivní a zástupná. Tak existuje možnost, že přidlouhodobém plánování budou korporace ochotny svou politikuintegrovat s politikou státu. Protože korporace spěje kbyrokratickému kolektivistickému řádu, který není kapitalistický anisocialistický, vzniká nová filosofie a metoda řízení.Dekadence chudiny spočívá v její neschopnosti snesitelně vládnoutsobě samé. Vlastnosti a city, které u ní vyvstanou ve dnech vášnivýcha spontánních povstání, jako solidarita, loyalita apod., se zinstitucionalizují a zbyrokratizují, jejich vedoucí skupina se změní vcíl sobě samé a utlačení zůstanou předmětem historie, nejnižšífigurou ve hře. Protože dekadence chudiny otupila své dřívější ostří adekadence kapitalismu se změnila v korporační kapitalismus,skončila pojetí socialismu a kapitalismu z 19. Století jako utopie.Tradiční sociální kategorie se staly anachronismem. Nynějšíproblémy mají co dělat s kvalitou života a k ní nemají ideologovéminulých dob co říci. V masové spotřebitelské společnosti však chybídynamika, impuls pohybu vývoje, chybí vnitřní opozice. Možná, že jijednou vytvoří vzdělaní i nevzdělaní lidé, kteří se v takovém světěocitnou mimo konzumní hru.Když bůh zemřel, člověk, který ho měl nahradit, se znechutil sámsobě. Z toho vznikla krize víry a nevíry, která způsobila duchovníprázdnotu 20. století. Člověk se začal bát své vlastní moci. Ve vakuutéto krize je nebezpečí, že se může zrodit uměle zkonstruovanáfanatická pseudovíra.V rozkladu světa má člověk možnost vytvořit svět nový, uvědomí-li siskutečnou dynamiku tohoto světa. Technicky je možná podstatnáredukce práce a tím i úsilí o obstarávání živobytí, avšak takovéosvobození bude nejen zdrojem nové spirituální krize. Bez práce a s níspojeného přinucení, se může společnost rozpadnout. Prácesymbolizuje boj člověka o přežití, přičemž velká většina lidí nemámožnost vybrat si ten druh práce, o který by měla největší zájem, alenadbytek může tuto situaci změnit. Taková alternativa se však můžezvrhnout v chaotickou situaci, kdyby byl odstraněn vliv nutné práce,přinášející vystřízlivění. Takové změny mohou člověka zničit.Volnost vzniklá z nadbytku vzbudí v člověku vrozenou schopnostdestrukce tím, že ho zbaví nutnosti pracovat. Buď si tedy člověk zvolínovou společnost, anebo si nová společnost zvolí jeho a zničí ho.Náhodné změny se už staly mocným plánovacím faktorem a nebude-li11.11.2019 6:09Stránka 64 z72\njiného, moderní technologie bude sledovat svůj vlastní podvědomýplán. Umožní vznik celostátního ekonomického plánování, kterépovede k totalitě a vytvoří tupou, na nic nereagující mocnoubyrokracii.Plánovaná ekonomie použije spotřebitelského trhu a cenovéhosystému jako způsobu k určování vkusu veřejnosti. Tyto tendence seuž zcela zřetelně projevují v koncepci hospodářské reformy, jejímižautory jsou osvědčení komunisté.Člověk byl schopen ovládnout přírodu, ale není schopen ovládnoutsám sebe. Je otázkou, může-li změnit racionalitu svého výrobníhoprocesu v racionalitu lidskou. Vývoj spěje k vytvoření velmi tenkévrstvy mocných a ohromné odcizené masy. Odcizení, cizota, se uždnes projevují jako stav osamocení, odloučenosti a boje stav plodícístarosti o prosazení a upevnění své existence ve společnosti. Je to stavnespoléhající na nic, stav vůle po majetku a moci. Postupnáracionalizace světa provokuje otázku, nestává-li se politikaanachronickou iracionální perverzí uvnitř trendů narůstajícíchpravidelností, schematizace a technizace.III. LIMITY MOŽNOSTÍFaktická světová moc je neviditelná a projevuje se řízením oběhupeněz a finančními operacemi, které pak dávají výraz politice.Světovým rozměrem této působnosti jsou určeny hranice a možnostikaždého odporu proti směru, jímž je řízen osud lidstva a jednotlivýchstátů. Komunismus i kapitalismus vytvořil konzumní společnost,která je řízena výlučně regulací oběživa. Na této bázi bude probíhatkaždý proces, který na sebe může vzít jakoukoli zprostředkovacípodobu. Důsledkem je odlidštění.Vliv peněz, jako prostředku ovládání lidí, změnil vztahy lidí mezi11.11.2019 6:09Stránka 65 z72\nsebou a vztahy jednotlivce ke společnosti. Dovršenou formouabstrakce společnosti a atomizace dnešních jednotlivců, je peněžníforma směnné hodnoty, peníze, jak v kapitálové, tak i úrokovépodobě.Peníze se staly nejpevnějším poutem mezi lidmi a podstatou jejichnejreálnější pospolitosti a nestrpí žádnou jinou, jež by stála nad nimi.Peníze, to je žárlivý Bůh Izraele, který nestrpí vedle sebe žádnéhojiného Boha. Peníze degradují všechny lidské bohy a mění je ve zboží.Peníze se staly hodnotou všech věcí, hodnotou, která se ustavila samapro sebe. Staly se universálním prostředkem veškeré moci, která je vdnešní době uplatňována. Jejich ovládání je spolehlivě anonymní aprostřednictvím této anonymity je spolehlivě anonymní i moc jimivykonávaná.Peníze zbavily celý lidský svět a přírodu jejich přirozené hodnoty.Staly se odcizenou podstatou lidského jsoucna a tato cizí podstatačlověka ovládá a člověk se jí koří. Zatímco politika je zdánlivěnadřazena peněžní moci, ve skutečnosti se stala její nevolnicí. Mocpeněz je despotická, osudový extrakt, který se stal všeobecnýmkatanem, vypovídající válku celému lidskému pokolení. A přece je to vpodstatě zvnějšněná mohoucnost lidstva, jeho odcizená a na pospasse vydávající rodová podstata.V penězích nabývá všechno zboží svého odcizení a zároveň všakjediného adekvátního bytí. Zboží, univerzální cíl současné konzumníspolečnosti, se totiž stává zbožím jen všestranným zcizováním –směnou. Tuto schopnost či tuto potřebu všestranného zcizováníneustále zdokonaluje a rozvíjí, neboť je to její základní existenčníprojev.Peníze jsou vrcholným uspokojením této potřeby. Protože představujíodcizenou podobu všeho ostatního zboží, čili produkt jejich11.11.2019 6:09Stránka 66 z72\nvšeobecného zcizování, jsou absolutně zcizitelným zbožím. Procesoddělování směnné hodnoty od hodnoty užitečné, je současně věcnýmvýrazem procesu oddělování společnosti od jednotlivých individuí,jehož výsledkem je prázdná abstrakce společnosti na jedné straně amasa izolovaných, navzájem nerozlišitelných individuí na stranědruhé. Tato reálná abstrakce od všeho lidského, nejhlubší výraznelidské podstaty této politické činnosti.Volby tohoto způsobu světovou politickou mocí strhla samozřejmě knápodobě všechny, kdo se světové politiky zúčastňují. Finančnípolitika se stala universálním prostředkem boje o světovou moc asoučasně i prostředkem boje proti ní.Všechny lidské vztahy se přetváří v kvantitativní atribut mrtvých věcí.Každé nové učení rozvíjejícího se systému (pojmu) hodnoty je novýmabstrahováním od dalších kvalit. Proces jeho konkretizace jeprocesem zabstraktňování člověka – stejně, jako proces subjektivizacehodnoty je procesem objektivizace člověka (stává se objektempůsobení svých vlastních výtvorů).Výrobce zboží vyrábí výrobky, které nemají pro něho saméhobezprostřední hodnotu, ale mají užitnou hodnotu pro jiné. Provýrobce mají jen tu užitnou hodnotu, že jsou nositelem směnnéhodnoty a tak prostředkem směny. V důsledku toho je majitel zbožínucen samotnou povahou svých výrobků, zbožím, zcizit je za jinézboží, jehož užitnou hodnotu potřebuje. Vůbec všechna zboží mají tuvlastnost, že nemají užitnou hodnotu pro své majitele a mají užitnouhodnotu pro své nemajitele. Musí proto přecházet z ruky do ruky,vstupovat do směny, kde se teprve vztahují k sobě jako hodnoty a jakohodnoty se také realizují. Forma peněz je jen odrazem vztahů všehozboží,který utkvěl na daném zboží.Peníze se stávají směnným prostředkem zboží, charakterizujícím11.11.2019 6:09Stránka 67 z72\nprocesem oběhu, tj. oběživem. Tato zprostředkující funkce peněz ježivotně důležitá, lokajská a dohazovačská. Vznikají dvě protikladnénavzájem, se doplňují metamorfózy: přeměna zboží v peníze a zpětnápřeměna peněz ve zboží, tj. prodej a koupě. Oddělení koupě odprodeje rozkládá původní prostou výměnu. Nikdo nemusí kupovatbezprostředně po tom, co prodal. Může se s penězi v kapse vydat dosvěta hledat jiné trhy, které lépe uspokojí jeho potřeby apravděpodobně vyvinou nové.Tento charakter rozvinuté peněžní směny a její rozšíření znamenádefinitivní přetržení pupeční šňůry, která poutá individua k přirozeněvzniklé pospolitosti a likvidaci bezprostředního vztahu člověka apřírody. Na místo izolovaného, místního, primitivního vývoje s jehoomezeným lokálním individuem nastupují (s rozšiřováním trhu nasvětový trh) světové dějiny, kterým odpovídá světodějná existenceindividuí, jakási empiricky univerzální individua. Osvobozeníkaždého jednotlivého individua se uskutečňuje tou měrou, nakolik sedějiny mění v dějiny světové.Oběh je nepřetržitý pohyb zboží, ale pokaždé jiného zboží. Každézboží se pohne jen jednou, pak zaniká, naplňuje své poslání. V dalšímpohybu pokračuje nikoli jako totéž zboží, nýbrž ve svém zrušenémjsoucnu, tj. jako jiné zboží – jako zlato.Oběh tedy přestavuje jednotu nepřetržitosti a přetržitosti, přičemžjeho trvání, jeho nepřetržitosti připadá zcela penězům. Změna formyzboží se jeví jako přemístění peněz. Peníze uvádějí zboží do pohybutím, že realizují jejich ceny, že vůbec celý pohyb vychází od peněz,kdežto zboží jsou nehybná. Peníze tu přestavují boha v jeho absolutníneomezenosti a všudypřítomnosti, v atheistické podobě. Jejich zlatýháv způsobuje, že se jim klanějí i nevěřící.Hodnota zlata a peněz není jejich vlastní hodnotu, nýbrž hodnotou11.11.2019 6:09Stránka 68 z72\ncelého světa zboží, kterou pouze přestavují tím, že jim dávají cenu. Vtéto podobě existují jen jako myšlená hodnota, jako ideální forma,existující jen v představě. Zatímco zlato se stává ideálními penězineboli měrou hodnoty proto, že všechna zboží jím měřila své hodnotya tak je činila pomyslnými protiklady své užitné hodnoty, podobousvé hodnoty, stává se reálným i penězi v důsledku toho, že je zboží přisvém všestranném zcizování činí skutečně odcizenou čili přeměněnouformou své užitné hodnoty, a tedy skutečnou podobou své hodnoty.Zrada peněz, jejich výlučné postavení, spočívá tedy v tom, že zatímcozboží se vzdávají penězům cele, zachovávají si peníze své soukromí,chovají se zdrženlivě. Zboží se zřekla své obecnosti, kdežto peníze senezřekly své zvláštnosti. Peníze, které byly dříve pomíjivým bytím,stávají se nyní jejím absolutním bytím, proti čemuž se jednotlivázboží jeví jako pouhé zdání, jako jejich odlesk. Z pouhého prostředkuse staly peníze samoúčelem, ze svého pohybu učinily obsah směnnéhoprocesu a tento tudíž pouhou formou.V penězích mizí veškeré rozdíly, veškerá individualita. Avšak tím, žeodcizují veškerou individualitu, stávají se samy jediným, výlučnýmindividuem. Peníze jsou absolutním zbožím, absolutní jsoucnostíhodnoty. Zatímco každé zboží je pomíjivé, konečné, peníze jsouvěčným, nekonečným, nepomíjivým jsoucnem hodnoty. Hodnota jetu adekvátní svému pojmu. Zboží se ukázalo pro peníze pouhýmrozlišovacím momentem, pouhým dočasným odcizením vědomí. Co jebůh pro teoretický svět, to jsou peníze pro praktickýživotpřevráceného světa: Odcizená mohoucnost lidstva, jeho zašantročenáživotní činnost.Peníze pomáhají zprostředkovat výměnu látek mezi člověkem apřírodou, mezi člověkem a člověkem tím, že umožňují vzájemnouvýměnu činností. Tak se postupně staly peníze univerzálnímzprostředkovatelem, prostředníkem vůbec. Místo aby člověk byl sám11.11.2019 6:09Stránka 69 z72\nprostředníkem člověka. V této podobě se stávají skutečným bohem,neboť jsou skutečnou mocí nad tím, co zprostředkují. Jejich kult sepřevrátil v samoúčel.Předměty, odloučené do tohoto prostředníka, ztrácejí hodnotu. Nikolion je odleskem světa zboží, nýbrž svět zboží je jeho odleskem. To sepak zcela zvláště opakuje a prokazuje v penězích jako kapitále, je-likapitál použit k politickému a duchovnímu ovládání lidí. Do té dobyzprostředkovávaly věci a tím i lidi, nikoli však sami sebe. Nyní jsouabsolutním zprostředkováním v sobě samých, cílem sobě samých,tedy samoúčelem. Veškerý zprostředkující pohyb k tomu výsledkubeze stopy mizí: peníze plodí peníze, vystačí si samy a jejich původníposlání je zcela zapomenuto. To je největší vítězství anonymníchvládců.Protože všechna zboží jsou jen představovanými penězi,jsou penízejediným skutečným zbožím. V protikladu ke zboží, která představujísamotné bytí směnné hodnoty, všeobecné společenské činnosti,abstraktního bohatství, je zlato materiálním bohatstvím materiálníhobytí, smysl všech věcí, kompendiem společenského bohatství.Svou formou je zároveň bezprostředním vtělením všeobecné činnosti,svým obsahem souhrnem všech reálných prací. Je to všeobecnébohatství jakožto individuum. Peníze samy jsou jedinouindividualitou a nestrpí vedle sebe žádnou jinou individualitu.Jednotlivé formy bohatství představují alikvotní části tohotovšeobecného bohatství, společného jmenovatele všech věcí. Je tonaprostá nad vláda kvantity, které zplodila dnešní konzumníspolečnost, tak snadno ovladatelnou anonymně kýmkoli.Tato specifická forma bohatství uspokojuje lidské potřeby rovněžspecifickým způsobem – abstraktně. Zatímco po stránce užitnévyjadřuje zboží svým vztahem ke zvláštní potřebě jen jeden moment,11.11.2019 6:09Stránka 70 z72\nmoment hmotného bohatství, jeho ojedinělou stránku, uspokojuje jenjednu určitou potřebu, uspokojují peníze každou potřebu. Jakoukolipotřebu mohou uspokojit (jako smyslová abstrakce) zase jenabstraktním způsobem tím, že přemění všechny potřeby v jedinoupotřebu: v potřebu peněz. Jsou proto po této stránce spíše ochuzenímnež skutečným bohatstvím a obohacením – považujeme-li zaskutečné bohatství mnohostrannost potřeb člověka.Peníze nepředstavují žádný individuální vztah k svému držiteli anepředstavují ho, jejich držba neznamená rozvoj některýchosobnostních vlastností jeho individuality, protože samy nemajížádnou individualitu. Existují jen jako předmět, jehož se lzemechanicky zmocnit a který lze právě tak dobře ztratit. Držiteli všakposkytuje všeobecnou vládu nad společností, nad celým světempožitků a činností. Peníze dělají z každého člověka něco, čím sám osobě není. Být a jevit se, se staly dvěma rozličnými pojmy. Nikdo tunemůže prokázat svou skutečnou totožnost.Penězům však chybí jakékoli kvantitativní určení. Kvantitativnízvětšování je jediným způsobem jsoucna a pohybu, které peníze mají– nekonečného pohybu. Jejich trýzeň je v neschopnostisebeuspokojení – s každým novým přírůstkem nabývají novýchhranic, nového omezení, které se nesnáší s jejich podstatou.Bezměrnost je jejich pravou mírou: protiklad mezi jejich existencí(jejich určitým množstvím) a jejich pojmem (bezměrnost) jenekonečný, nezprostředkovatelný. To je zdroj jejich neuhasitelnéžízně a nevyčerpatelné energie a aktivity.Uvedené principy byly jednou z příčin nynějšího ústupu komunismu ajeho stažení ze světové politiky: Stalinova a později Brežněvovakoncepce hospodářské a finanční autarkie se ukázala být méněefektivní, než se původně očekávalo, a volný trh na Západě zplodilkonzumní společnost, ovladatelnou totálně a s menšími riziky.11.11.2019 6:09Stránka 71 z72\nNárodní ekonomiky neexistují, existuje pouze světová ekonomika,jejížřízení je určováno konsorciem 14 světových bank. Tento jedinýfakt rozhoduje o suverenitě států a nezávislosti jejich politiky, protožetoto konsorcium vlastní, řídí, nebo alespoň kontroluje 72 procentveškerého světového oběživa