Téma: Doermund Kirro - Prach a zlato (Reiven)\nRe: Doermund Kirro - Prach a zlato (Reiven)\nCoruscant, Chrám Jedi: Výcviková hala V neustále rostoucím zápalu boje přestanu naslouchat slovům svého přítele a veškerou dostupnou sílu mého vědomí vkládám do zelené čepele cvičného světelného meče. Pocity strachu mizí pod tichým proudem všemocné Síly, která začne procházet mým tělem a naplňuje m...\nCoruscant, Chrám Jedi: Můj pokoj Bude to již několik dní od okamžiku, kdy se konal jeden z mnoha tradičních turnajů pro padawany. Mne to však připadá jako by to bylo teprve včera. Pořád se ve svém vědomí nemohu zbavit toho nesnesitelného pocitu tíhy a nervozity, který jako beranidlo nemilosrdně nar...\nTéma: Přihláška: Doermund Kirro (GK)\nJméno: Doermund Kirro Pohlaví: Muž Titul: Padawan Rasa: Člověk Rok narození: 41 BBY Aktuální rok: 26 BBY Planeta narození: Chandrila Životopis: Doermund Kirro se narodil na planetě Chandrila, která se těšila výhodné pozici podél Perlemianské obchodní cesty. Doer neměl příležitost svoji rodinu oprav...\nTéma: Výcvik pro Rel Phos\nCoruscant- Chrám Jedi Simulace skončila a ty se vyčerpaně sesuneš k zemi. Ztěžka oddechujíc pozoruješ rytíře Jedi a padawany, jak si snaží poradit se svými překážkami a z lehka se pousměješ. Vidíš jednoho 15 letého chlapce, jak během několika vteřin dokázal zlikvidovat 6 B-1. Je rychlý. Extrémně ry...\nTéma: Výcvik pro CT-68\nUpamau IV To rád slyším, seržantě. Promluví poručík vážně s výrazem upřeným na transporty. Dnes se má rozhodnout, kdo, z nás je připraven ukončit výcvik. Horší z nás budou převeleni k podpůrným jednotkám a čeká je přecvičení. Při posledních slovech na tebe pohlédne a pousměje se. Ti lepší z nás bud...\nTéma: Výcvik pro Chrizo Dilax\nCoruscant- kantýna u Brekzaka Vyložíš své "božské" karty a žena se znova lehce, leč mrazivě pousměje. Vyloží své karty, a vypadá to, že podle čísel první set vyhrála ona. Ty moc dobře víš, že vše ještě není ztraceno a s pořád doufajicí náladou se pustíš do druhého setu. Jestli nevyhraju..můžu proda...\nVýcvik pro CT-68\nUpamau IV Válka... Ochrana Republiky.. Zabíjení.. Tři slova a tři důvody proč jsi byl stvořen. Důvody, proč vyrážíš vstříc svému osudu jako tisíce dalších tvých bratrů. Otevřeš pomalu oči a nadechneš se. Před svýma očima vidíš stroj, který Tě dnes dopraví na místo, kde se rozhodne o Tvém dalším pos...\nCoruscant- kantýna u Brekzaka Neuběhlo ani 20 vteřin a zastaralý droid již nese vytoužené pití. Žena Tě obdaří chladným úsměvem, který jsi přijal jako náznak díků, veme skleničku a lehce upije. Celou dobu jen mlčí a sedi. Pozoruje jak mícháš poklidně karty a zády se pohodlně na své židli rozvalí. M...\nCoruscant- kantýna u Brekzaka Dopiješ skleničku svého velice "kvalitního" drinku a s myšlenkou výdělku v pazzaku se rozhlídneš po kantýně, která je na tuto dobu, jako vždy, plná lidí. Hemží se to zde přístavní službou, námořníky, zloději, vrahy..všelijakou havětí všech ras, které jsi v životě viděl...\nTéma: Výcvik pro Mitt'fufu'safis\nYavin- Orbita Okamžik ticha. Pohodlně se opřeš o své křeslo pilota a lehce se pousměješ. Pravděpodobně ted kontrolují všemožné sociální databáze, aby mohli zjistit, kdo opravdu jsi, a samozřmě, taky nic nenajdou. Jak by mohli? Několik minut, které ti připadají jako věčnost je komunikační systém nap...\nKrátké. Dej si záležet, a já se tě ujmu.\nCoruscant- Chrám Jedi Ian Karth tě probodává svojí kamennou tváří, ale pak se od tebe pohled odtrhne a meč schová zády za opasek. Pevně uváže cestovní batoh se svýma věcma, a potom se Ti zase zahledí do oči. Říkej mi jak se ti zachce. Hlavně mě neotravuj s kdejakou blbostí. Poslední slova spíš zavr...\nCoruscant- Chrám Jedi Začal jsi balit důležité věci na cestu. Připadáš si, jako by jsi měl odjet někam daleko, a už se nikdy nevrátit. Promneš si oči, protože si připadáš dosti unaven. Už nyní chápeš, proč, od začátku dne Tvé nitro naplnovala ta citlivá předtucha. Síla to tak chtěla. Síla? Nebo jen...


Recenze sušiček – Kuchyňské potřeby\nOtestovali a zrecenzovali jsme nejlepších sušiček na prádlo 201 porovnali a určili vítěze testu. Od doby nákupu běží jak o život a zatím naprosto spolehlivě. Přehledný test sušiček prádla pro rok 2016.\nHodnocení a testy nejlepších sušiček prádla na českém trhu. Kupujte si je chytře a výhodně přes internet. Nejlepší sušička – vybíráme nejlepší sušičku prádla podle recenzí, testů a zkušeností samotných uživatelů.\nVýhody a nevýhody jednotlivých typů sušiček na prádlo, informace a tipy pro výběr sušičky prádla. ArchivPodobnéZodpovíme vám otázku, jaká je nejlepší sušička prádla na českém trhu. Tak pojďme na to, zde je nejlepší sušička prádla – TOP 6. Redaktoři časopisu dTest zařadili do testu modelů sušiček prádla s tepelným čerpadlem. Zajímalo je totiž, jak si tato technologie vede ve . Přečtěte si jednotlivé recenze nejoblíbenějších a nejprodávanějších modelů a vyberte tu nejvhodnější sušičku pro vás. Nemáte kapacity na sušení prádla na šňůře a přemýšlíte o koupi sušičky?\nPoradit by vám mohl náš nezávislý test kondenzačních modelů s tepelným . Podívejte se na výsledky z časopisu dTest!\nTest sušiček na prádlo 20zde v nejpřehlednějším podání. Při výběru sušičky prádla byste se neměli orientovat jen podle ceny. Odpovědi na tyto otázky a recenze naleznete v článku věnovaném sušičkám. Test sušiček prádla už rozebírají maminky na webu eMimino. Podívejte se na jejich rady a přidejte do diskuze své zkušenosti. Přinášíme test sušiček na prádlo, ve kterém jsme porovnali nejoblíbenější modely letošní zimy.\nZjistěte, která značka sušičky si vedla nejlépe. Využijte velkého testu sušiček roku 20na serveru Arecenze. Váháte, zda pořídit do domácnosti sušičku prádla?\nRecenze nejlepších praček se sušičkou a jak je vybírat najdete v našem článku zcela zdarma. Neváhejte a vyberte tu správnou pračku se sušičkou třeba hned. Jedná se o mimořádně úporný a vybavený model, který bleskově a šetrně usuší Vaše prádlo. Kvalitní kondenzační sušička s tepelným čerpadlem.\nVyniká úsporným provozem a tichým invertorovým motorem se zárukou let. Jako sušičku jsem vybral LG RC7055AH6M, která je tou levnější ze dvou. Tato sušička jinak u mě vyhrává na plné čáře, ale ty recenze mě .\nGaggia carezza\tKitchenette cz


Okapy na chalupě zvládnete i sami - Byt v paneláku (cz)\nOkapy mají za úkol odvést vodu ze střechy mimo dvůr a blízkost základů domu, aby nebyly podmáčené. Staré domy často trpí na vlhkost základů i stěn, je to způsobeno chybějící nebo starou izolací proti vodě. No samotné snížení množství vody ve dvoře dokáže situaci s vlhkými zdmi výrazně zlepšit. Přitom montáž okapů zvládne i šikovný domácí kutil.\nKromě samotných žlabů, do kterých teče voda z krytiny a odtéká mimo dům, budete potřebovat koupit i háky na jejich upevnění ke střešní konstrukci. Dále záslepku na jeden konec nebo oba konce okapu a vtokový zvon na napojení na svod vody dolů na zem. Žlaby se spojují většinou překrytím a cínováním nebo nýtováním za použití tmelu, často jen tmelem. No nejjistější a nejvýhodnější pro laika je koupit si spojky, které prostě za pár sekund nacvaknete a v případě potřeby je můžetete kdykoliv rozpojit. Vše bez použití nářadí. Počet spojek záleží od celkové délky žlabů i od délek jednotlivých kusů. Koupit se dají dvoumetrové, třímetrové i čtyřmetrové.\nKromě délky je třeba před nákupem znát i průměr žlabů. V nabídce jsou žlaby (půlky trubek) o průměru 80, 100 nebo 125 mm (označované také obvodem než 250 mm, 330 a 400) a samozřejmě z různých materiálů. Od měděných, lakovaných přes plastové až k nejlevnějším ocelovým pozinkovaným. Volba rozměru závisí na tom, jakou délku a jakou plochu střechy budeme pomocí okapů odvodňovat, blíže vám poradí v prodejně zkušení prodavači. Na úzké domy prarodičů většinou postačují rýny o průměru 80 či 100 mm.\nAby rýny drželi pod střechou, potřebujete je upevnit pomocí háků ke střešní konstrukci. V základu máte na výběr dva druhy. Háky ploché a krokevní. Záleží od konstrukce krovu, jaké použijete. K dřevu je připevněte vruty za pomoci akumulátorové utahovačky.\nPro okap je důležité, aby měl spád, aby voda odtékala a nedržela se v rýnach, které by mohly začít rezavět. Optimální sklon je asi 3-5 mm na jeden metr délky. Svod okapu by měl být instalován na každých deset metrů délky okapu, ale v nouzi dokážete udělat okap i s jedním svodem po 15 až 20 metrech délky. Zejména tehdy, když potřebujete z úzkého, ale dlouhého domu odvést vodu mimo jeho konstrukci a nechcete svést vodu uprostřed dvora k základům.\nSprávný sklon si nastavíte pomocí tenkého ocelového lanka nebo provázku vyztuženého ocelovým drátem. Obyčejný provázek nestačí, protože ho nedokážete napnout do roviny, prověsil by se. Na horní kraj střechy namontujte první hák okapu, připevníte lanko a na dolním konci střechy upevněte lanko na vrut v krovu ve stejné výšce, jako na horním konci. Lanko musí být napnuté, proto musí být pevné i vruty. Poté pomocí dlouhé vodováhy na několika místech zkontrolujte, zda je lanko vodorovné, případně upravte jeho dolní konec. Potom podle změřené délky okapu a vypočítaného spádu osaďte poslední hák okapu a natáhněte lanko mezi tyto háky po přední i zadní části háku, v místě, kde je žlábek pro uložení rýny. Tyto dvě vedení vám umožní během montáže ostatních háků udržovat správný sklon žlabu po celé délce.\nVzdálenost háků si rozvrhněte mezi 80 až 120 cm mezi sebou. Na tenké rýny stačí i těch 120 cm, na větší je dejte blíže k sobě, ponesou větší hmotnost většího množství vody při lijáku. V určené vzdálenosti připevněte háky ke konstrukci střechy, případně je posuňte podle polohy krokví. Když jsou krokve přikryté deskou, máte vyměření a umístění háků jednodušší.\nPři montáži háků potřebujete stabilní dostatečně dlouhý žebřík a je dobré, když vám někdo pomáhá s jeho jištěním. V určené vzdálenosti položte hák ke krovi, pomocí vodících lanek dodržte přesnou výšku háku pod krytinou. Ploché háky máte možnost přihnout do správné polohy.\nRýna by měla být pod krytinou umístěna tak, aby ji krytina zakrývala ze dvou třetin. To dovolí vodě z krytiny stékat do rýn, ale sníh se „provalí“ nad okapem na zem a nebude zatěžovat okapy svojí hmotností, to by je mohlo ze střechy odtrhnout.\nKdyž jsou všechny háky na svém místě, precizně namontované na krov v linii vodících lanek, ve spádu bez vln, je čas odstranit vodicí lanka a nasadit žlaby. Na první namontujte krajní záslepku, pravděpodobně ji dáte i na poslední rýnu. To si však nechte na konec, možná budete muset poslední rýnu zkrátit pilkou na železo. Krajní záslepky je vhodné kromě mechanického připevnění izolovat i klempířským tmelem, aby vedle krajů nestékala na zem voda.\nPomocí pilky na železo vytvořte v krajním žlabu zářez, na něj nasadíte zvon svodu okapu. Přesné místo si výměřte na střeše. Zvon se nasazuje na žlab a zajišťuje zahnutím plechových jazýčků.\nNejprve nasaďte do háků krajní rýnu se záslepkou na horním konci okapu. Potom nasaďte další kus těsně vedle něj. Postupujte až na konec okapu, namontujte zvon i záslepku do poslední rýny. Když jsou všechny žlaby na střeše, začněte od horního konce nasazovat spojky na žlaby. Předtím však upevněte první okap k hákům zahnutím plechových jazýčků na hácích. Takto postupně dorovnáte drobné rozdíly mezi vzdálenostmi rýn, na spojkách jsou zářezy na přesné uložení spojek na rýny. Zajištění spojených žlabů zahnutými jazýčky dokonale drží rýny ke konstrukci střechy a současně dovoluje pohyb okapů vlivem teplotní roztažnosti materiálu okapu při různých teplotách v zimě nebo létě.\nKdyž jsou okapy kompletně hotové, zůstává instalovat svod vody na zem. Můžete ho vyřešit plechovými rourami a háky nebo připevnit ke střeše několika vruty ocelový pozinkovaný řetízek s oky cca 6 až 10 mm a vodu pouštět na zem přes svodový zvon po ní. Vhodné je místo dopadu vody umístit malou skruž naplněnou štěrkem nebo plastový nízký široký květináč s otvory ve dně, také naplněn štěrkem.\nJistě se nejedná o ideální a profesionální montáž okapů, ale při údržbě starého domu si takto poradí i domácí kutil s jedním pomocníkem a za víkend dokážete ve dvojici namontovat bez problémů i dvacet metrů okapů na svůj dům. Získáte novou zkušenost, ušetříte za řemeslníky a bude vás těšit, co všechno dokážete.\nOznačení: opravy, voda


94 010 registrovaných karet rozhodnutí!\ndnes pro vás máme báječnou zprávu! Již byly sečteny VŠECHNY karty rozhodnutí z poslední evangelizační kampaně roku 2016 v Bobo-Dioulasso a s radostí vám tedy můžeme oznámit, že 94 010 vzácných lidí pozvalo Ježíše do svých životů a byli zapojeni do programu následné péče!\nChcete-li se podívat na kompletní výsledky všech kampaní minulého roku, zde najdete jejich souhrn. Bůh skutečně udělal veliké věci!\nOhlednutí za rokem 2016\nVelice vám děkujeme za to, že za námi stojíte v této slavné práci.\nSpolečně v evangeliu,\ns Reinhardem Bonnkem,\nPeterem Vandenbergem a celým týmem CfaN\nFoto: O. Volyk


Den 3: Oyster omelette (蚵仔煎) – ústřicová omeleta | Z Tchaj-wanu do Singaporu\nDen 3: Oyster omelette (蚵仔煎) – ústřicová omeleta\nPosted on October 10, 2013 by walderova\tLeave a comment\nVčerejší křeče v žaludku po večeři v nudlárně doporučené CNN mě od mé 40-taiwanesse-food-in-30-days-challenge nikterak neodradily, a tak jsem dnes opět usedala na kolo, abych se vydala najít pokrm číslo 3. Tentokráte CNN doporučilo navštívit jeden z 19 taipeiských nočních marketů, neb právě tam že prý podávaj tu nejlepší ústřicovou omeletu.\nOyster omelette – ústřicová omeleta\nÚstřice jsem nikdy nejedla, a tak jsem byla zvědavá, co za kouzlo se skrývá pod místní specialitou, o které má francouzská spolubydlící prohlásila, že prý vypadá jako kupa zvratků, ale že chutově je prý moc dobrá. Dorazila jsem na onen night market, dlouhatánskou ulici obsypanou stánkama s jedním prapodivnějším jídlem než druhým, a řekla si, že najít v tomhle mumraji ten jeden prodávající právě tu omeletu, bude možná trochu problém. Ale ani nebyl. Stačilo se třikrát zeptat místních stánkařů, kteří mě ochotně rukama nohama nasměrovali a tradááááá stojím u 10 metrů dlouhé řady pokojně čekajících na povolení ke vstupu do omeletárny. Ještě pro jistotu zkontroluju, jestli znaky na seznamu CNN vypadaj jakžtakž podobně jako ty na logu hospody, a přidám se do řady. Za chvíli přijde ženská, kterou tituluju na manažerku řady, neb nás pořád nějak urovnává (mě, protože nerozumím, se neostýchá tahat za ruku a posunovat tam, kam zrovna potřebuje) a ptá se kolik porcí chceme. Říkám yige (jakože jednu) a říkám daizi ma? Neb nějak takhle se mě vždycky v obchodě ptají, jestli chci tašku – tak předpokládám, že snad pochopí, že to chci s sebou. Nepochopila, a tak zkouším “Do you do take-aways“? A odpovědí se mi dostane “of course” a už mě strká do jiného proudu řady.\nA čekáme na omeletu\nPan kuchař má pultík s obří pánví a hordou vajíček postavený hned na ulici, takže na výrobu omelet mohou koukat nejen všeci čekající, ale i všeci kolemjdoucí. Přišla mi to taková rodinná manufaktura. Jeden připravoval vajíčka a ústřice, druhý šéfoval pánvi, třetí připravoval talířky a krabičky, čtvrtá roznášela, pátá usazovala a usměrňovala čekající a táta vše kontroloval. Zaplatila jsem na naše 40 korun a po asi pěti minutách čekání jsem dostala igelitovou tašku a v ní takovou milou krabičku s nápisem eat fresh, hůlky a sáček naplněný nějakou hnědavou tekutinou. Sedla jsem si na patník a začala zkoušet.\nTak jako myslím, že spolubydlící Helene to s tou kupou zvratek trošku přehnala (no i když, když tak teď koukám na ty fotky…). Prostě to byla taková tlusto-tlustá vaječná omeleta, která se místy tvářila tak nějak slizce a unaveně, protože tam zrovna vykukovala ta ústřice, že. Pan kuchař do ní přidával i kousky salátu, takže v ní sem tam byl i jakýs zelený prvek.\nKdyž jsem omeletu chtěla nabrat na hůlky, tak se to začalo natahovat jako žvýkačka (za což teda zřejmě taky může ta ústřice a bramborový škrob, který se tam prý přidává právě, ať to chytne tu správnou mňaglavou textúru). Někdy při třetím soustu mi mezi zuby začala skřípat skořápka, ale jinak všecko oukej.\nA verdikt? No asi bych to nemusela zrovna každý den. Ne že by to bylo úplně špatné, ale taky mi to nějak zvlášť nechutilo. Připadalo mi, že by takhle nějak mohla chutnat prostě jakákoli jiná vaječná omeleta s mořskými plody. Nejlepší na tom byla ta hnědavá sladkokyselá omáčka, kterou jsem dostala do pytlíku extra, a která té lehce fádní chuti dodala fajn šmrnc.\nPro zájemce opět přidávám recept v aj (ale za kvalitu neručím): http://www.yummly.com/recipe/Taiwanese-oyster-omelet-331587\nMno, a zajtra Bubble tea.\ntagged with asijská kuchyně, ústřicová omeleta, Taipei, Taiwan, Taiwanská kuchyně, Tchaj-pej, Tchaj-wan, tchaj-wanská kuchně


0038505 by Knižní klub - Issuu\nbeze stopy_01 a 03_Sestava 1 8/30/17 11:23 AM Strรกnka 2\nGONE WITHOUT A TRACE Copyright © 2016 Mary Torjussen All rights reserved Translation © 2017 Jana Jašová ISBN 978-80-249-3417-4\nBeze stopy_blok.indd 4\n7/12/17 7:48 AM\nS láskou Rosie a Louisovi i mamince a památce mého táty\nBeze stopy_blok.indd 5\nTen den jsem si cestou po chodníku k našemu domu zpívala. Vážně – zpívala. Když si na to teď vzpomenu, dělá se mi špatně. Účastnila jsem se školení v Oxfordu, takže jsem z Liverpoolu odjížděla za svítání v šest ráno a vrátila se při západu slunce. Pracovala jsem na vedoucí pozici ve velké účetní společnosti, a když jsem vešla na recepci centrály naší firmy a zapsala se do prezen ční listiny, zkoumavě jsem prohlížela jména přítomných z jiných poboček. Několik jsem jich znala. Sice jsme se nikdy nesetkali, ale četla jsem o nich ve firemních bulletinech a věděla, že jsou to ambiciózní zaměstnanci. A poprvé mě napadlo, že tak zřejmě bere firma i mě. Vzrušením z té představy mi naskočila husí kůže, ale snažila jsem se nedávat na sobě své pocity znát a nasadit masku klidu, jak jsem si to vytrvale zkoušela už léta. Když jsem vešla do konferenční místnosti, viděla jsem, že ostatní už postávají v hloučcích a přátelsky se baví. Vypadali elegantně a profesionálně, jako by byli na podobné akce zvyklí, a mně se ulevilo, že jsem utratila celé jmění za nové oblečení, kadeřnici a nehtové studio. Jedna z žen měla stejný luxusní kostým z Hobbsu jako já, ale naštěstí jiné barvy; další vrhla dychtivý pohled po čokoládově hnědé kabelce Mulberry, kterou mi můj přítel Matt koupil k Vánocům. Zhluboka jsem se nadechla. Vypadám jako jedna z nich. Usmála jsem se na první ženu vedle sebe, zeptala se, z jaké je pobočky, a bylo\nBeze stopy_blok.indd 7\nto. Zapadla jsem do debatující skupinky a moje nervozita byla brzy minulostí. Odpoledne jsme řešili úkol ve skupině a já byla vybraná, abych naše výsledky prezentovala. Děsilo mě to a strávila jsem přestávku tím, že jsem se učila projev zpaměti, zatímco ostatní kolegové posedávali a bavili se, ale zřejmě se to vyplatilo. Když jsem dokončila prezentaci, trochu jsem se uvolnila a dokázala odpovědět na všechny otázky i podat doplňující informace. Koutkem oka jsem si všimla, jak jeden z partnerů‑majitelů Alex Hughes při mých slovech pokyvuje hlavou, a také okomentoval něco, co jsem řekla. Když se ostatní začali zvedat a odcházet, vzal si mě stranou. „Hannah, musím uznat, že jste si vedla velice dobře,“ pochválil mě. „Už nějaký čas vaši práci sledujeme a těší nás, jaké děláte pokroky.“ „Děkuju.“ To už se k nám přidal vedoucí partner naší společnosti Oliver Sutton. „Výborně, Hannah. Dneska jste byla báječná. Až Colin Jamison v září odejde, myslím, že vás navrhneme na ředitelku pobočky. To byste byla nejmladší ředitelkou tam u vás, co?“ Nevím, co jsem mu na to odpověděla, protože mě jeho slova opravdu hodně překvapila. Bylo to, jako by se mi najednou splnil sen. Samozřejmě jsem přesně věděla, v jakém věku byl kdo povýšen do funkce ředitele. Hltala jsem jejich životopisy na firemních webových stránkách. Mně bylo třicet dva a věděla jsem, že nejmladší ředitel byl jmenován ve třiatřiceti. Tohle vědomí dodalo mé práci v poslední době jistou razanci. Za oběma partnery pak přišla organizátorka akce a oni se na mě usmáli a potřásli mi rukou, než se obrátili k ní. Odešla jsem co nejklidněji na toalety, zamkla se v kabince a málem vyjekla nadšením. K tomuhle směřovalo moje snažení všechna ta léta předtím, od chvíle, kdy jsem odešla z univerzity a začala pracovat ve firmě jako účetní asistentka. Nikdy jsem nedřela tak tvrdě jako ty poslední roky, a vida, jak se mi to vyplatilo!\nBeze stopy_blok.indd 8\nKdyž jsem vyšla z kabinky, všimla jsem si v zrcadle, že mám zrůžovělé tváře, jako bych byla celý den na sluníčku. Vytáhla jsem kosmetickou taštičku a pokusila se napravit škody, ale pleť mi pořád zářila pýchou. Všechno je na dobré cestě. Sáhla jsem do kabelky, abych poslala Mattovi esemesku, ale vtom na toalety vešla ředitelka personálního odboru a usmála se na mě, takže jsem se taky usmála a vytáhla kartáč, abych si učesala vlasy. Nechtěla jsem v ní vzbudit dojem, že jsem z něčeho rozrušená, protože by ji mohlo napadnout, že si to povýšení nezasloužím. Rozhodně jsem se taky nechtěla zdržovat u umyvadla, než vyjde z kabinky, takže jsem se vrátila do konferenční místnosti, abych se rozloučila s ostatními. Rozhodla jsem se, že to Mattovi povím osobně. Už jsem se nemohla dočkat, až uvidím jeho nadšení. Věděl, jak moc o to stojím. Samozřejmě, na oslavy bylo ještě brzy – nakonec mě zatím nepovýšili –, ale byla jsem si jistá, že Oliver Sutton by nemluvil jen tak do větru. Pokaždé když jsem pomyslela na jeho slova, jsem ucítila nával hrdosti. Než jsem nastartovala auto, vzpomněla jsem si na tátu a na to, jakou radost to udělá jemu. Věděla jsem, že se o tom dozví od mého šéfa George, protože spolu hráli golf, ale chtěla jsem být první, kdo mu to poví. Poslala jsem mu esemesku: Tati, jsem na školení a vedoucí partner mi řekl, že o mně za pár měsíců uvažují jako o ředitelce! xx Během pár vteřin mi přišla odpověď. Šikovná holka! Výborně! Zrudla jsem potěšením. Otec má vlastní firmu a vždycky říkal, že si pro mě přeje jen jedno: abych byla úspěšná. Pokud šlo o mou kariéru, vždycky mě podporoval, ačkoli na druhou stranu by mě stresovalo, kdyby si myslel, že nestoupám nahoru dost rychle. Vzápětí mi od něj přišla další zpráva: Pošlu ti něco na účet – oslav to!\nBeze stopy_blok.indd 9\nTrhla jsem sebou. Kvůli tomu jsem mu to nepsala. Rychle jsem odpověděla: Díky, tati, to nemusíš. Jen jsem chtěla, abys to věděl. Pověz to mámě, jo? xx Pípla mi další zpráva: Nesmysl! Peníze se hodí vždycky. Ano, peníze jsou fajn, ale zavolání by bylo lepší, pomyslela jsem si. Pak jsem ze sebe ty nesmyslné úvahy setřásla a nastartovala. Domů jsem to měla přes tři sta kilometrů a ujela jsem je bez přestávky. Bydlím na poloostrově Wirral v severozápadní Anglii, na druhém břehu řeky Mersey naproti Liverpoolu. Navzdory večerní špičce to byla snadná jízda, celou dobu po dálnicích. Utekla mi jako nic. Byla jsem tak rozrušená, že jsem se celou dobu na sedadle kroutila a zkoušela si, co povím Mattovi a jak mu to oznámím. Chtěla jsem zůstat klidná a jen se o tom nenuceně zmínit, až se mě zeptá, jak to dneska šlo. Jenže jsem věděla, že to ze mě vyletí hned ve chvíli, kdy ho uvidím. Když jsem dorazila do Ellesmere Portu asi pětadvacet kilometrů od domova, zahlédla jsem v dálce svítit ceduli Sainsbury a v poslední minutě se rozhodla sjet z dálnice. Tenhle večer si přímo žádal šampaňské. V samoobsluze jsem koupila lahev Moëtu, pak zaváhala a vzala ještě jednu. Na takovou novinu jedna nestačí a kromě toho byl pátek. Zítra máme volno. Vrátila jsem se na dálnici a představila si Mattovu reakci, až mu to povím. Nemusím nijak přehánět, stačí mu odrecitovat, co přesně mi Alex Hughes a Oliver Sutton pověděli. Matt pracoval jako architekt a taky si vedl dobře. Pochopí, jak je to pro mou kariéru důležité. I finančně – až mě povýší, budeme na tom s příjmy stejně. Pomyslela jsem na platy ředitelů v naší firmě a zamrazilo mě vzrušením. Možná budu dokonce vydělávat víc než Matt!\nBeze stopy_blok.indd 10\nPohladila jsem svou měkkou koženou kabelku. „Brzo vás bude víc, miláčku,“ upozornila jsem ji. „Budeš se muset naučit o mě dělit.“ Nešlo jen o peníze. Budu je pochopitelně muset taky vydávat, abych zdůraznila svoje postavení. Otevřela jsem okno a nechala teplý větřík, aby mi čechral vlasy. Slunce zapadalo a obloha přede mnou byla plná zářivě rudých a zlatých pruhů. Na iPodu jsem měla zvolené náhodné přehrávání a zpívala jsem z plných plic jednu píseň za druhou. Když se ozval Elbow s písničkou „One Day Like This“, tiskla jsem pořád opakování, dokud jsem nedojela domů. Než jsem přijela k domu, byla jsem málem horečnatá, v krku mě škrábalo a bodalo. Lampy v naší ulici se rozsvítily, jako by oslavovaly můj příjezd. Srdce se mi rozbušilo vzrušením z celého dne a horečnatým rytmem hudby. Lahve šampaňského cinkaly v tašce. Vytáhla jsem je, abych je Mattovi rovnou ukázala v gestu ta‑dá! Zaparkovala jsem na příjezdové cestě a vyskočila. Dům byl ponořený ve tmě. Podívala jsem se na hodinky, bylo devatenáct dvacet. Matt mi včera hlásil, že přijde pozdě, ale říkala jsem si, že touhle dobou už bude jistě doma. Nevadí. Aspoň mám čas dát lahve do ledničky, aby byly správně vychlazené. Vrátila jsem je do tašky, vzala si kabelku a otevřela hlavní dveře. Natáhla jsem se po vypínači, rozsvítila a strnula. Vlasy na zátylku se mi zježily. Že by v našem domě někdo byl?\nBeze stopy_blok.indd 11\nPoslední čtyři roky jsem měla na stěnách v hale obrázky, které přinesl Matt, když se přistěhoval. Velké fotografie jazzových hudebníků v silných černých rámech. Proti předním dveřím obvykle visela Ella Fitzgeraldová s napůl zavřenýma očima v plachém, extatickém úsměvu. Teď tam nebylo nic, jen hladká krémová barva, kterou jsme halu vymalovali vloni v létě. Upustila jsem kabát a tašky na vyleštěnou dubovou podlahu a bezděčně se sehnula, abych narovnala lahve šampaňského, které se svezly na zem. Popošla jsem dál a rozhlédla se. Nebylo tam nic. Otočila jsem se a zadívala se na stěnu podél schodů, kde obvykle visel Charlie Parker zalitý slunečním světlem a proti němu Miles Davis. Vždycky to vypadalo, jako by hráli spolu. Oba byli pryč. Nevěřícně jsem zírala kolem sebe. Vykradli nás? Ale proč by brali obrazy? Sekretář z ořechového dřeva, který jsem koupila na Heal’s, stál hodně peněz, a ten byl na svém místě. Kromě lampy na něm stála miska od Tiffanyho ze smaltu a stříbra, kterou mi rodiče dali k promoci. Tu by si přece zloděj vzal radši? Položila jsem ruku na kliku dveří obýváku a zaváhala. Co když je někdo ještě v domě? Co když zrovna přišli? Tiše jsem zvedla kabelku a vycouvala z hlavních dveří. Když jsem se ocitla v bezpečí příjezdové cesty, vytáhla jsem telefon, ale nevěděla, jestli mám zavolat policii nebo čekat na Matta. Zadívala jsem se na dům. Svítilo se jen v hale, jinak byla všude tma.\nBeze stopy_blok.indd 12\nI sousední dům byl temný. Naši sousedi Sheila a Ray mi říkali, že budou pryč až do neděle. Ten dům na druhé straně se asi před měsícem prodal a bývalí majitelé se už dávno odstěhovali. Noví se už měli brzy nastěhovat, ale zatím to nevypadalo, že by se tam něco dělo: místnosti byly prázdné, okna bez záclon. Naproti nám začínala široká spojovací cesta k další silnici. Domy kolem ní byly větší, stály dál od cesty, ukryté za vysokými živými ploty, které je bránily před pohledy zvenčí. Připadalo mi, že se v našem domě nic nehýbe. Pomalu jsem přešla po trávníku k oknu do obývacího pokoje a nakoukla do temné místnosti. Jestli bude pryč televize, pomyslela jsem si, určitě za to můžou zloději. Strnula jsem. Televize byla pryč. Když se Matt přistěhoval, koupil obrovské domácí kino, rozlehlou elegantní černou plochou obrazovku a reproduktory šířící zvuk kolem místnosti. Celé to zabíralo polovinu pokoje. A všechno bylo pryč. Na místě televize byl starý konferenční stolek, který jsem měla už léta. Vzala jsem si ho z domu rodičů, když jsem se stěhovala pryč. Na něm byla moje stará televize, starý krám, kde za bouřky obraz zmodral a blikal. Celou dobu byla v pokoji pro hosty a čekala, až budeme mít energii ji vyhodit. Skoro jsem už zapomněla, že tam ještě je. Přiblížila jsem obličej ke sklu okna tak, až ho můj dech zamlžil. V dálce ostře zabrzdilo auto a já nadskočila a otočila se. Myslela jsem, že je to Matt. Nevím, proč jsem si to myslela. Pokožka mi najednou zchladla, i když večer byl teplý a panovalo bezvětří. Zhluboka jsem se nadechla a přitáhla si sako těsně k tělu. Vrátila jsem se do domu a pevně za sebou zavřela dveře. V obýváku jsem rozsvítila hlavní světlo a přešla k oknu, abych zatáhla závěsy, i když venku se ještě nesetmělo. Nestála jsem o publikum. Nad krbovou římsou viselo velké stříbrné zrcadlo. Viděla jsem v něm svou tvář, bledou a šokovanou. Odvrátila jsem se, abych se na sebe nemusela koukat.\nBeze stopy_blok.indd 13\nPo obou stranách krbu byly bíle natřené police, které vyplňovaly výklenky. Měli jsme v nich DVD, knížky a CD. V nejnižších policích měl Matt vinylové desky, stovky alb seřazené v abecedním pořádku podle názvů skupin. Čím obskurnější, tím lepší. Vzpomínám si, jak jsem z těch polic při jeho stěhování vyndala svoje knihy a odnosila je v krabicích do pokoje pro hosty, abych mu udělala místo na jeho elpíčka. Knížky tam teď byly zpátky, jako by na jejich místě nikdy nebylo nic jiného. Většina filmů a cédéček zmizela. A všechny vinyly. Otočila jsem se k dalšímu rohu. Mattův přehrávač tam už nebyl, ani stojánek na iPod. Na jejich místě stálo moje staré stereo. Zmizela i sluchátka, která koupil, když jsem si stěžovala, že se nemůžu koukat na televizi, protože on pořád poslouchá muziku. Měla jsem pocit, že se mi nohy každou chvíli podlomí. Posadila jsem se na pohovku a rozhlédla se po místnosti. Žaludek se mi stáhl tak prudce, že jsem se málem musela předklonit. Co se stalo? Neodvažovala jsem se vydat do zbytku domu. Vytáhla jsem mobil. Věděla jsem, že nemá cenu Mattovi volat – proč taky? Poslal mi tu nejjasnější zprávu, jakou mohl. Jenže v tu chvíli jsem v sobě neměla žádnou hrdost. Chtěla jsem s ním mluvit, zeptat se ho, co se stalo. Ne že bych to nevěděla. Došlo mi to naprosto přesně. To, co udělal. Neměla jsem žádné zmeškané hovory, žádné nové zprávy, žádné e‑maily. Náhle se mě zmocnila zuřivost – aspoň mohl mít tolik slušnosti, aby mi to oznámil! Rozklikla jsem v telefonu poslední hovory a projížděla je, abych našla jeho číslo a vytočila ho. Zamračila jsem se. Věděla jsem dobře, že jsem mu před pár dny volala. Seděla jsem v autě, zrovna chtěla odjet z práce, když mi moje kamarádka Katie poslala zprávu, že k nám možná se svým přítelem Jamesem zaskočí. Volala jsem Mattovi, aby se podíval, jestli\nBeze stopy_blok.indd 14\nmáme něco k pití. Ten hovor tam nebyl. Projížděla jsem volání měsíce dozadu, míhala se mi před očima, jeden kontakt za druhým. Ani jeden hovor Mattovi, ani jeden hovor od něj. Zavřela jsem oči a asi vteřinu se snažila zhluboka nadechnout, ale nemohla jsem. Měla jsem pocit, že každou chvíli omdlím, a musela jsem svěsit hlavu mezi kolena. Po pár minutách jsem se zadívala na displej, klikla na kontakty a zadala M jako Matt, ale nic se neobjevilo. V panice jsem zadala S jako jeho příjmení, Stone. Jeho jméno v mých kontaktech chybělo. Prsty jsem měla najednou horké a zpocené, klouzaly po displeji, když jsem procházela historii esemesek. Zase tam nebyla žádná od něj a žádná, kterou bych mu odeslala, i když jsme si jich týdně posílali několik. V poslední době jsme si spíš psali, než volali. Pořád mi zůstaly uložené všechny zprávy, které jsem psala přátelům, rodičům a Samovi v práci, ale žádná konverzace s Mattem. Tenhle telefon jsem si koupila na Vánoce za svůj bonus k platu. Poslala jsem Mattovi esemesku, i když byl jen v kuchyni, se žádostí, aby přinesl do obýváku lahev Prosecca. Slyšela jsem ho, jak se směje, a vzápětí se objevil s lahví a čokoládovou pěnou. Ležela jsem tam jako mrtvola: naše dohoda zněla, že uvařím vánoční oběd pro nás a jeho matku, ale jinak nebudu muset dělat vůbec nic. Otevřela jsem si svoje zprávy pro Katie. Byla jich spousta, protože jsme si psaly několikrát týdně – spíš několikrát denně. Nakonec jsem našla tu první, kde jsem jí přála šťastné Vánoce a chlubila se, že jsem od Matta dostala kabelku Mulberry. Katie předstírala ohromení, ale byla jsem si jistá, že se jí Matt zeptal na radu. Nechápala jsem, jak to dovedla udržet v tajnosti. Myšlenky mi vířily v hlavě. Co se stalo s Mattovými esemeskami a hovory? Vypnula jsem telefon a zase ho zapnula v naději, že se něco stane. Měla jsem tam včerejší esemesky od Katie, kde se mě ptala na dnešní cestu do Oxfordu. Dneska ráno mi taky volala těsně\nBeze stopy_blok.indd 15\npředtím, než školení začalo, přála mi hodně štěstí, protože věděla, co pro mě dnešní den znamená. Mluvila jsem s ní několik minut na parkovišti, než jsem musela jít dovnitř. V telefonu byly moje konverzace s kolegou Samem, s mou asistentkou Lucy, taky pár s mamkou a tátou, včetně té poslední, kdy jsem mu před několika hodinami psala z Oxfordu. Měla jsem tam pár zpráv od Fran a Jenny, svých starých kamarádek, se kterými jsem občas chodila běhat. Od Matta vůbec nic. Samozřejmě jsem věděla, co mě čeká, když jsem otevřela maily. Žádné nové zprávy, ale na tom nebylo nic překvapujícího. Snažila jsem se vzpomenout si, kdy mi Matt psal naposledy e‑mail místo esemesky. Když jsme se poznali, mailovali jsme si několikrát denně – oba jsme si v práci otvírali soukromé schránky, abychom se mohli bavit během dne. Člověk by řekl, že nás to zdržovalo od práce, ale naopak – oba jsme jeli na plný plyn, pracovali rychle a dělali zásadní rozhodnutí. Oba jsme byli na vrcholu, dočkali se povýšení. Museli jsme s tím přestat, když v Mattově firmě začali sledovat připojování zaměstnanců na síť poté, co nějakého pitomce přistihli, jak v pracovní době kouká na porno. Srdce mi pokleslo, když jsem se podívala do složek. Ta s jeho uloženými e‑maily zmizela. Otevřela jsem novou zprávu a zkusila do rámečku adresy zadat „Matt“. Nic se nenačetlo. Slyšela jsem se, jak krátce, mělce dýchám. Před očima se mi udělala mlha a začala jsem hyperventilovat. Nemohla jsem se s Mattem nijak spojit.\nBeze stopy_blok.indd 16\nMary Torjussen Beze stopy Z anglického originálu Gone Without A Trace, vydaného nakladatelstvím Headline Publishing Group v Londýně roku 2017, přeložila Jana Jašová Obálku upravila Kateřina Stárková Redigovala Eva Košinská Odpovědný redaktor Vojtěch Staněk Technická redaktorka Růžena Hedrichová Počet stran 328 Vydala Euromedia Group, a. s. – Ikar, Nádražní 30, 150 00 Praha 5 v roce 2017 jako svou 9259. publikaci Sazba Lenka Gregorová Tisk TBB, a. s., Banská Bystrica Vydání první Naše knihy na trh dodává Euromedia – knižní distribuce, Nádražní 30, 150 00 Praha 5 Zelená linka: 800 103 203 Tel.: 296 536 111 Fax: 296 536 246 objednavky‑vo@euromedia.cz Knihy lze zakoupit v internetovém knihkupectví www.knizniklub.cz.\nBeze stopy_blok.indd 328\n8/31/17 11:21 AM


Pohodlné, přitom funkční bundy na běžky PROGRESS | Nevix.cz\nÚvodLyže, běžky, snowboardyBěžecké lyžováníOblečení na běžkyBundy PROGRESS\nHledáte kvalitní bundu na běžky, která vás dokonale zahřeje i v mrazivých podmínkách a ve které budete vypadat vždy perfektně? Vyberte si některý z nabízených modelů. S žádným totiž nešlápnete vedle, bundy jsou přizpůsobeny extrémním podmínkám, neprofouknou a zároveň lyžaře neomezují v pohybu. Na výběr máte bundy z odolné tkaniny s ochrannou mebránou nebo z oblíbeného softshellu. Kterému materiálu dáte přednost?\nHledáte také další oblečení na běžky, které vás udrží v teple?\nProgress FLORA dámská softshellová bunda\nProgress FLORENCE dámský softshellový kabát\nProgress FRED pánská softshellová bunda s kapucí\nProgress QUEBEC pánská hybridní bunda\nProgress HALIFAX pánská zateplená vesta\nProgress REGINA dámská zateplená vesta s kapucí\nPánská softshelová bunda CRAFT Glide s membránou VentAir Wind určena na pohodové běžecké lyžování nebo i další outdoorové aktivity v zimním obdob...


Vražda páru z Prahy kvůli vile: Zadrželi Tomáše a Jiřího (oba 24) | Blesk.cz\n12. září 2019 ● 12:10\nPřemysl H. a Marie D. záhadně zmizeli začátkem června. Kriminalisté pak začali rozplétat šokující příběh, který přinesl nečekané závěry - kvůli vile za desítky milionů v pražské Bubenči se nejspíš stali obětí vraždy. Dům prý chtěli pro sebe dva mladíci (oba 24), kteří manžele měli odstranit. Policie je dopadla, podle informací Blesk.cz jsou jimi fyzik Tomáš, kterého obvinili z vraždy, a medik Jiří, jenž čelí obvinění z podvodu. Sousedy obou mužů, již nejspíš tvořili pár, vyslýchala policie.\n„Ano, jsou to oni. Kvůli nim tu byla policie,“ uvedl jeden ze sousedů na dotaz Blesk.cz. Další sousedka potvrdila, že právě kvůli Jiřímu a Tomášovi, kteří spolu žili v jednom z bytů v domě v Bubenči, musela k výslechu. O dalších skutečnostech prý ale hovořit nesmí, dokud vyšetřování neskončí. Podle sousedů byl jeden z mladíků arogantní a namyšlený, druhý působil mile a slušně.\nPrávě oni dva, jeden student matfyzu, druhý nadějný medik, nejspíš stojí za zmizením Přemysla H. (†57) a Marie D. (†72), páru z Prahy. Po těch se slehla zem už začátkem června. Policistům se podařilo zjistit, že Přemysl a Marie naposledy prokazatelně hovořili s jedním z mladíků, podle informací Blesk.cz s Tomášem, na odpočívadle na 66. kilometru dálnice D1 dne 6. června. Jejich mobilní signál zachytil naposledy vysílač v Hněvkovicích na Havlíčkobrodsku, vzdušnou čarou zhruba sedm kilometrů od místa, kde manžele viděli naposledy. Ves i její okolí policisté během prázdnin propátrali, těla partnerů, kteří jsou podle nich už po smrti, ale zatím nenašli.\nMladíky, kteří za smrtí páru nejspíš stojí, dopadli minulý týden v pražských Butovicích. Krátce po zmizení páru jim totiž policisté začali odposlouchávat telefony, a když média zveřejnila zprávu, že se v Maďarsku u města Ostřihom našlo auto Přemysla a Marie, kluci se prozradili - začali si o tom totiž přes telefon povídat. „Tyto dvě osoby se podle nás podvodným způsobem snažily získat nemovitost, která byla v majetku pohřešované třiasedmdesátileté ženy,“ vysvětlil šéf pražské mordparty Josef Mareš pravděpodobný motiv.\nMajitelkou lukrativního domu z roku 1893, jež stojí v pražské Bubenči, byla Marie D., která ji přepsala na firmu Přemysla H. zabývající se tiskem. Tu v té době už ale ovládali i obvinění muži. Policie podivný převod majetku stopla a nemovitost nechala v katastru zaplombovat. Odhadní hodnota vily je 45 až 50 milionů, historický či kulturní význam ji však může ještě vyšponovat.\nV této vile v Praze 6 Marie a Přemysl spolu dlouhodobě žili.\nvražda, Přemysl, marie, bubeneč, vila, dům, Praha, Praha 6


Odpuzovač komárů - nechemický - nepůsobí na zvířata - Inzerce, Inzerce práce, Reklama zdarma\nInzerce, Inzerce práce, Reklama zdarma » INZERCE DŮM A ZAHRADA » Vybavení domu bytu » Odpuzovač komárů - nechemický - nepůsobí na zvířata POZOR !!! PROBÍHÁ DRAŽBA SERVERU WWW.CZSLUZBY.COM. ZÁJEMCI O KOUPI INZERTNÍHO PORTÁLU VČETNĚ VŠECH SUBDOMÉN PIŠTE SVÉ NABÍDKY NA INFO@CZSLUZBY.COM NEBO OURFUTURE@SEZNAM.CZ. NÁSLEDNĚ VÁS BUDEME KONTAKTOVAT S PODROBNÝMI INFORMACEMI O PŘEVODU. (POKUD BYSTE MĚLI ZÁJEM, MŮŽETE TAKÉ ZAŽÁDAT O VLASTNÍ ZCELA NOVÝ SYSTÉM PRACUJÍCÍ NA STEJNÉM PRINCIPU).\nOdpuzovač komárů - nechemický - nepůsobí na zvířata\nTento odpuzovač oceníte vy i vaše dítě ve svém pokojíčku hlavně v noci, kdy pořádají svoje reje nenasytní komáři. Narozdíl od odpařovacích odpuzovačů, které do místnosti chrlí chemii, je tento absolutně nechemický. Tento odpuzovač funguje na principu vydávání, pro lidské ucho (lidské ucho vnímá rozsah 16Hz - 20kHz, horní hranice se s přibývajícím věkem snižuje) neslyšitelného kmitočtu (kolem 22-26kHz), avšak pro komáří samičky, které štípají jsou-li oplodněny, silně odpudivého. Komár sice není usmrcen, jako u chemického přístroje, ale je z místnosti vypuzen duálním ultrazvukem, což se projeví během 24 hodin. Přístroj se spustí pouhým zasunutím do zásuvky, kde může být neomezeně dlouho. Spotřeba tohoto přístroje je zanedbatelná, pouze 0,5W, což se na elektroměru téměř neprojeví a navíc není třeba kupovat odparné tablety nebo esence jako u přístrojů, které jsou běžné na našem trhu což je z ekonomického a zdravotního hlediska velký klad. >Přístroj nemá vliv na domácí zvířata. Vhodné pro záplavové oblasti. Funfuje i na moskyty v zahraničí. Více informací: www.pemacas.cz\n70.00 Kč Publikováno dne: 23/05/2017


Bunyan John - Vydavatelství Juda\nAnderson Neil T.\nBounds Edward M.\nJohn Bunyan (28. listopadu 1628 - 31. srpna 1688) byl anglický křesťanský spisovatel a kazatel. Byl pro svou víru vězněn. Jeho alegorický román Poutníkova cesta z tohoto světa do světa budoucího patří k nejslavnějším křesťanským literárním dílům v dějinách vůbec.\nByl synem kotláře. Jeho první manželka Mary přinesla do manželství dvě náboženské knihy, které oba společně četli a diskutovali o nich. Ještě než jeho první žena zemřela (zanechala mu čtyři děti), začal navštěvovat církev. Ony dvě knihy u něj vzbudily zájem o duchovní věci, prožíval muka nad svými hříchy a pokoušel se vést zbožný život ve vlastní síle. Po třech letech prožil zásadní obrat a vydal se Bohu.\nPřipojil se k nonkonformistické církvi, kde byl uznáván jeho dar kázání. Začal veřejně sloužit. Současně však musel živit svou rodinu a tak pracoval jako kotlář. Jeho věhlas kazatele stále vzrůstal. V roce 1660, když dosedl v Anglii na trůn Karel II., začali být nonkonformisté opět pronásledováni. Byl na něj vydán zatykač a do vězení jej odvedli přímo ze shromáždění. Soudce mu nabídl propuštění, slíbí-li, že přestane kázat. Ten však odmítl. Byl proto obviněn za účast při organizování nezákonných shromáždění, která nejsou podřízena Anglikánské církvi a odsouzen k šesti letům vězení v Bedfordské věznici. Během této doby četl anglický překlad Bible KJV a Foxovu Knihu mučedníků a také začal sám psát.\nV roce 1666 byl sice propuštěn, ale již o několik týdnů později byl opět zatčen za ilegální kázání a strávil v Bedfordské věznici dalších šest let. V roce 1672 král Karel II. zrušil zákon proti nonkonformistům a on byl znovu propuštěn. V té době byl již velmi populárním kazatelem. Královo srdce se však proti nonkonformistům opět zatvrdilo a on se ocitl znovu na šest měsíců ve vězení. A právě v této době sepsal svou nejslavnější knihu Cesta poutníka.\nPokračoval v kazatelské činnosti až do své smrti v roce 1688. Když se ohlížel na dobu strávenou v žaláři, napsal: „Nebyl jsem bez naděje, že by mé uvěznění nemohlo posloužit k probuzení svatých v této zemi. A právě tato skutečnost mě vedla k vydání celé záležitosti Bohu. A opravdu, až do svého návratu, jsem ve vězení prožíval sladká setkání s Bohem.“ Svá duchovní hledání a boje i dobu svého uvěznění popsal Bunyan v knize Milost přehojná největšímu z hříšníků udělená, která vyšla také česky.\nCD - SVATÁ VÁLKA\nVydavatel: Poutníkova četba 2019\nAudiokniha na CD ve formátu MP3\nkterou vedl Šaddaj s Diabolem o hlavní město aneb ztráta a znovuzískání města duše\nNávrat domů 2013\nFormát A5, 224 strany\nz tohoto světa do světa budoucího\nNakladatel: Stefanos 2017\nRozměr 13x19 cm, vázaná, 216 stran + 16 barevných celostránkových ilustrací\nZobrazit vše | Stránky: Bunyan John|Celá nabídka|Vítejte|Život v Božím království|Společnost\nCopyright © 2008-2021 Tomáš Korčák


Operátor CNC frézovacích center – VSJ-strojírna s.r.o., Planá nad Lužnicí\nHlavní strana\t/\tVolná místa\t/\tPlaná nad Lužnicí\t/\tOperátor CNC frézovacích center\nVSJ-strojírna s.r.o. nabízí 2 volná pracovní místa v oboru výroby a provozu na pozici Operátor CNC frézovacích center. Práce na plný úvazek ve dvousměnném provozu. Pracovní poměr na dobu neurčitou za od 28 000 do 35 000 Kč/měsíc. Minimální požadované vzdělání je Nižší střední odborné. Místem pracoviště je VSJ-strojírna s.r.o., okres Tábor. Nástup možný ihned. Další informace Vám poskytne Vít Švehla, tel.: 733 351 109, e-mail: svehla@vsjplana.cz.\nNáplň práce: obsluha CNC frézovacích center, kontrola kvality výrobku, práce s výkresovou dokumentací, zodpovědnost za údržbu stroje a nástrojů, znalost řídícího systému FANUC výhodou, praxe minimálně 2 roky, samostatnost.\nNabízíme: příspěvek na stravování, ubytování v areálu společnosti, příspěvky za přesčasy\nKontaktní osoba: Vít Švehla\nTelefon: 733 351 109\nReferenční číslo ÚP: 18619000718\n19.8.2020\t· 18 000 – 24 000 Kč\n25.5.2020\t· 18 000 – 24 000 Kč\n5.5.2020\t· 30 000 – 40 000 Kč\n31.8.2020\t· 19 320 Kč


Jan Flaška: Život pod vlivem adrenalinu (ydiot.com/texty)\nŽivot pod vlivem adrenalinu\nJsem vysloveně adrenalinový typ. Dalo by se říct, že adrenalinem doslova žiju a neuplyne snad den, abych něco adrenalinového nezažil. Přesto mi můj první, iniciační zážitek utkvěl víc než všechny následující.\nBylo tehdy vražedně horké léto, já seděl na břehu Máchova jezera a z bezpečné vzdálenosti se díval, jak lidé skáčou na dlouhatánské gumě z jeřábu, který se tyčil desítky metrů nad vodní plochou. Někteří se v nejhlubším bodě svého seskoku na vteřinu zastavili a téměř se dotkli hladiny jezera. Vypadalo to opojně a nebezpečně, ale přeci jen mi celá záležitost připadala až příliš zajištěná, příliš předpokládatelná. A v tu chvíli jsem se rozhodl. Vstal jsem a pevným, odhodlaným krokem jsem se v tom šíleném, úporném, už týdny trvajícím vedru vydal k úpatí jeřábu a tam si ve stánku s rychlým občerstvením koupil dvacet deka značně uleželého bramborového salátu s majonézou. Od té doby jsou pro mě risk, napětí a nebezpečí nedílnými součástmi života.\nNejsem v tom samozřejmě sám. Mám třeba kamarády, kteří s cílem nahonit si nějaký adrenalin vyrážejí do hor s chlebníky plnými karabin a maček, aby tu svépomocí zdolávali hrozivě vypadající skalní stěny. Já sice nikdy skálu neslézal, ale věřím, že to může být stejně dobrodružné, napínavé a nebezpečné jako byl onehdy můj vrcholný vysokohorský zážitek, kdy se mi povedlo zdolat Sněžku v lakýrkách do divadla, protože jsem jiné boty zrovna neměl.\nTaké se o mně málo ví, že rád skáču na kole. Profesionálové i cykloamatéři si za tím účelem pořizují bytelná profesionální skákací kola, kdežto mně stačí staré kolo, které se mnou skáče i na úplné rovince, protože je to zkroucený, rozpadající se krumpl, z něhož pořád něco odpadává. Jet na něm na nákup je adrenalinový zážitek – nikdy totiž nevíte, kdy vám upadne kolo nebo se utrhnou brzdy.\nKaždodenní dávku hormonu vzrušení si zajišťuju i dalšími drobnými napínavými zážitky, k nimž patří například botulinová dobrodružství při konzumaci klobásy, co byla několik měsíců vrostlá v zadní stěně ledničky, nebo vydloubávání kousků jídla ze zubů za pomoci odlamovacího řemeslnického nože. Hladina adrenalinu mi neklesá ani v noci, kdy spím na samém okraji rozkládacího gauče, který sdílím se svou ženou a dvěma dětmi. Jejich kopající nožičky mě ohrožují z jedné strany, zatímco v případě pádu z gauče na druhé straně se zřítím přímo do kolejiště pod vlak, mezi bagry, plastové koně a kostičky lega.\nJe to ale právě doba dovolených a prázdnin, kdy mohu svým adrenalinovým choutkám konečně popustit uzdu naplno. I letos hodlám vzít všechny stánky s občerstvením ztečí – a ne, neotočím se před žádným. Vždyť ještě dnes, po tolika letech, se všechny toaletní mísy v okolí Máchova jezera otřásají při vzpomínce na mou dávnou odvahu.\nJan „Odvaha“ Flaška\nautorovi koluje v žilách botulin


EVENT | EVENT WORLD NETWORK NEWS\n27 října, 2020 26 října, 2020\nDevOps Day 2020 měl rekordní účast. Přihlásilo se více než 200 účastníků z Čech a Slovenska, což bylo asi dvakrát více než minulý rok. Letos… Číst dále »Jaký byl DevOps Day 2020?\nKonference CIO Agenda je odborná konference nejen pro šéfy IT, ale také pro další TOP manažery. Setkání, které přináší nejlepší příklady efektivní spolupráce IT a dalších týmů… Číst dále »CIO AGENDA 2021\n26 října, 2020 22 října, 2020\nDne 26. listopadu 2020, se bude konat další ročník digitální konference Dell Technologies Forum, která bude letos online. Co vás čeká? • nové obzory vizionářské… Číst dále »Dell Technologies Forum 2020\nI letošní ročník největší tuzemské konference zaměřené na Java platformu, JavaDays, se uskuteční, a to v on-line podobě. Počítačová škola GOPAS ji připravila na 11.… Číst dále »Java Days 2020: Co se děje v Java světě a co čekat od Javy 17?\nLidský kapitál je konference určená majitelům firem, ředitelům, HR manažerům a všem, kteří si uvědomují, že k lidem nelze přistupovat pouze jako ke zdrojům (jak… Číst dále »Lidský kapitál 2020\n20 října, 2020 26 října, 2020\nKonference byla, vzhledem k epidemiologické situaci, přesunuta na příští rok Konference CIO Agenda je odborná konference nejen pro šéfy IT, ale také pro další TOP… Číst dále »CIO Agenda 2020\nOpenSource řešení v sítích bude online\nSlezská univerzita, Obchodně podnikatelská fakulta v Karviné pořádá 6. ročník konference „OpenSource řešení v sítích 2020 – Cyber Security“. Konference se bude konat 5. listopadu 2020, tentokrát ONLINE. Kde… Číst dále »OpenSource řešení v sítích bude online\nČR opět vstoupila do stavu nouze, vláda zase po půl roce zavírá školy, bary a restaurace, omezuje možnost pořádat hromadné akce včetně svateb, pohřbů či… Číst dále »Život je změna. Letos víc než kdy předtím … SpeedCHAIN bude po letech opět v prosinci\n12 října, 2020 12 října, 2020\nVirtuální event ALEF INSP ONLINE 2020, se bude konat již zítra 13.10.2020 od 10:00h. Nabídne inspiraci v oblastech Datových center, cloudových řešení, bezpečnosti, spolupráce nebo… Číst dále »ALEF INSP ONLINE 2020\nVzhledem ke zhoršené epidemiologické situaci to letos bylo napínavé! Do poslední chvíle jsme si nebyli jisti ani formátem ani místem konání. Nakonec se podařila pravděpodobně… Číst dále »4. ročník konference ZÁKAZNÍK 2030 proběhl úspěšně\n2 října, 2020 22 října, 2020\nVzhledem k nepříznivému vývoji koronavirové epidemie v ČR se 3. ročník veletrhu čisté mobility e-SALON přesouvá z listopadového termínu na jaro 2021. Odborníci i široká veřejnost se… Číst dále »Přípravy e-SALONu jsou v plném proudu\nPřijměte pozvání na již XXI. ročník konference IS2, který proběhne ve dnech 21.- 22. října 2020 pod názvem IS2 – „KYBERPROSTOR V NAŠEM ŽIVOTĚ …hrozby… Číst dále »Nenechte si ujít již XXI. ročník IS2\nHuawei IdeaHub – New Style, Smart Office\nKomunikace je klíčem k jakémukoli obchodnímu úspěchu v obchodním světě. Řešení Huawei IdeaHub nové generace integruje funkce spolupráce při videokonferencích a umožňuje použití umělé inteligence… Číst dále »Huawei IdeaHub – New Style, Smart Office\nPro firmy je důležité umět rychle reagovat na potřeby zákazníků. Tomu ale často brání problém v jejich vnitřní organizaci – informace se nedostávají dostatečně rychle tam,… Číst dále »DevOps Day ONLINE 2020\n24 září, 2020 24 září, 2020\nJubilejní 10. ročník slavnostního předávání tradičních sošek autorům nejpřínosnějších českých her uplynulého roku proběhne v technologicky unikátním českém divadle za účasti zástupců herních společností, médií,… Číst dále »ČESKÁ HRA ROKU\nDevOps Day 2020:


Deset let vězení za mravnostní delikty a drogy. Řada obětí byla nezletilá - Hradecký deník\nDeset let vězení za mravnostní delikty a drogy. Řada obětí byla nezletilá\nHradec Králové - Deset let ve vězení by měl strávit Pavel Kolba, kterého obžaloba viní ze znásilnění, pohlavního zneužívání, kuplířství, ohrožování výchovy dítěte či výroby a jiného nakládání s dětskou pornografií.\n„Pavel Kolba byl obžalován téměř ze všech mravnostních trestných činů, které náš trestní zákoník obsahuje," konstatovala státní zástupkyně Lucie Žabková.\nSváděl děvčata k drogám a sexu\nKolba už byl čtyřikrát soudně trestán a je otcem čtyř dětí. Výčet jeho trestných činů, které podle obžaloby spáchal v letech 2011 až 2013 byl opravdu dlouhý. Pohlavně zneužil tři nezletilé dívky, z toho dvě v autobuse, v němž pracoval jako řidič.\nDalší nezletilé dívce domluvil sex se svým kamarádem, jiným děvčatům, kterým rovněž ještě nebylo patnáct let, nabízel peníze za pohlavní styk a také nafocení jejich erotických fotografií a vytvoření internetového profilu, pomocí něhož by získávaly zákazníky k sexu za úplatu. Některé dívky odmítly, v jednom případě však uspěl.\nUspěl i u dalších velmi mladých dívek, které však už nebyly nezletilé. Přesvědčil je, aby nabízely sexuální služby, přijímaly klienty, obstarával jim prostory pro výkon prostituce, pomáhal jim s tvorbou a správou jejich internetových profilů, na nichž se prezentovaly jako prostitutky, dohlížel na jejich bezpečnost, ale i na služby, které poskytovaly, a přebíral od nich část výdělků.\nNavíc se podílel i na výrobě a distribuci drog. Pervitin a marihuanu vedle svých známých nabízel také nezletilým dívkám, některým z nich pervitin i sám nitrožilně aplikoval. Podle státní zástupkyně to dělal, aby děvčata přiměl k hromadnému sexu.\nPolicie u něj také objevila fotografie a DVD zobrazující dětskou pornografii. Kolba se však hájil tím, že si je stahovali klienti jeho družky\nJedním z důkazů, které předložila obžaloba, byly odposlechy Kolbova telefonu.\n„Chtěl jen rychlovku v autě," říkala do telefonu jedna z dívek a dodala, že zákazník jí dal namísto osmi set korun ještě o stokorunu víc. „No to se pochlapil," pronesl uznale Kolba a pochválil dívku za „úspěšnej den". „Mně se o tom dneska v noci i zdálo, že budu mít úspěšnej den a mrtě zákazníků," říkala dívka šťastně a Kolba jí lichotil, že má „v tomto velkou budoucnost".\nDalší telefonát už tak radostný nebyl, protože Kolba jedné z prostitutek vyčítal, že je k zákazníkům málo vstřícná a málo s nimi komunikuje. Prohlásil, že se při telefonátech se zájemci o sexuální služby chová jako „dement".\nObžalovaný: Děti mě nepřitahují\nJedním z činů, z nichž byl Kolba obžalován bylo znásilnění čtyřleté dívky. Její matka vypověděla, že měla s Kolbou pohlavní styk a všimla si, že její partner jednou rukou hladí děvčátko, které leželo vedle nich, přes kalhotky.\n„Tomu snad nikdo ani nemůže věřit," hájil obžalovaného jeho obhájce. Poukázal na to, že matka dítěte brala drogy a navíc mu v pozdější době svěřila druhou dceru, aby ji pohlídal.\nStátní zástupkyně však označila výpověď svědkyně za věrohodnou.\nSám obžalovaný prohlásil, že ho děti nijak sexuálně nepřitahují a že matka dítěte ho obvinila až v době, kdy zjistila, že její přítel k němu dochází na skupinový sex.\nDívky v soudní síni plakaly\nSe svědkyněmi však bylo často těžké pořízení. Některé vypovídaly jinak na policii a jinak u soudu. Obhájce u jedné poukázal na to, že už kdysi někoho nařkla z podobného činu, u další prohlásil, že ji soud před výpovědí řádně nepoučil.\nV případě obvinění z kuplířství všechny tři dívky odmítly vypovídat s ohledem na svůj blízký vztah k obžalovanému. Včerejší hlavní líčení navíc provázely jejich vzlyky a pláč. Dívky u soudu vlastně měly vystupovat jako Kolbovy oběti. Jejich náklonnost k obžalovanému „Pájovi" však byla očividně nepředstíraná a velká.\nKuplířství však prokázaly odposlechy, které žalobkyně nechala přehrát u soudu. „Byl strůjcem a organizátorem jejich prostituce a kořistil z ní," prohlásila Lucie Žabková.\n„Je otázkou, jaká je společenská škodlivost mého klienta, když mu tyto slečny nic nevyčítají a poškozené se necítí," řekl obhájce.\nMuž není pedofil. „Přes svou inteligenci nebyl schopen korigovat své sexuální libůstky do hranice normálnosti," podotkla žalobkyně a dodala, že nad činy neprojevil žádnou lítost. Proto mu navrhla vysoký trest.\nSoud jí dal zapravdu a poslal Kolbu na deset let do věznice s ostrahou. Obžalovaný se proti rozsudku odvolal.


Jakákoliv funkce, kterou jsem zastával, byla úspěšná, hájí se u soudu exšéf dopravního podniku Dvořák | iROZHLAS - spolehlivé zprávy\nKde se nacházíte: iROZHLAS.cz / Zprávy z domova | Související témata: Martin Dvořák Ivo Rittig dopravní podnik\nBývalý ředitel pražského dopravního podniku Martin Dvořák před soudem odmítl, že firmu tuneloval. Ve výpovědi naopak tvrdil, že firma pod jeho vedením vzkvétala. Obžalobu označil za „naprosto skandální“ a kauzu tunelování dopravního podniku za mediální honbu a lynč. Dvořák společně s lobbistou Ivo Rittigem a dalšími podle obžaloby prostřednictvím zakázek vyvedli 150 milionů korun.\nPraha 13:46 16. 10. 2018 (Aktualizováno: 14:30 16. 10. 2018) Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na LinkedIn Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\n„Jakákoliv funkce, kterou jsem zastával, byla úspěšná, nikdy se mi nestalo, že bych neuspěl. Proto ten příběh považuji za naprosto skandální,“ okomentoval Dvořák obžalobu. Při výpovědi používal také projektor, mluvil sebejistě, dělal pauzy, když přecházel mezi tématy.\nPrezentace podle něj doložila dobré hospodaření dopravního podniku za jeho éry, které se podle něj po jeho příchodu zlepšilo, a po jeho odchodu naopak zhoršilo. Grafy a tabulky v prezentaci podle svých slov čerpal ze schválených výročních zpráv firmy.\nNapříklad cenu tisku jízdenek se podle Dvořáka podařilo stáhnout o polovinu. „Došlo ke snížení o 52 procent finančních prostředků, ušetřil desítky milionů korun, jsem rád, že si pan státní zástupce píše,“ rýpl si.\nStátního zástupce Adama Borgulu několikrát oslovil, předseda soudního senátu Petr Hovorka ho pak upozornil, aby ubral emoce. „Omlouvám se, ale pan státní zástupce mně a mojí rodině ničí již sedm let život,“ stěžoval si obžalovaný manažer.\nObžaloba v kauze se týká tří zakázek z Dvořákovy éry v dopravním podniku. Nejznámější z nich je tisk jízdenek papírnou Neograph, odkud údajně putovaly peníze k Rittigovi přes karibskou firmu Cokeville Assets.\nDalší se týkají zajištění prodeje jízdenek firmou Cross Point a elektronické jízdenky od firmy Crowsnest. Všechny zakázky údajně záměrně zmanipuloval Dvořák, peníze z nich pak údajně putovaly do firem, za nimiž stál on a lobbista Ivo Rittig.\nDvořák však odmítl, že by za společnostmi stál. „My jsme chtěli šetřit, snížili jsme náklady,“ zopakoval. Zdůraznil také, že dopravní podnik neřídil sám. „Rozhodovala o tom firma, rozhodovalo o tom vedení, rozhodovali jsme společně,“ uvedl.\nKromě Rittiga a Dvořáka je v kauze obžalováno dalších 15 lidí. Část z nich se údajně dopustila zpronevěry a zjednání výhody při zadání veřejné zakázky, část praní špinavých peněz. V kauze figurují právníci z kanceláře MSB Legal (dříve Šachta and Partners), účetní, advokát Aleš Rozehnal nebo Dvořákova matka. Ta si údajně za vyvedené peníze pořídila dům na Madeiře.


OLO 2:5 MDS | HC Olomouc - HK Mladí Draci Šumperk (ELIOD Extraliga dorostu) | Onlajny.com\nČtvrtek 17.10.2019, 18:00 • Zimní stadion Olomouc • ELIOD Extraliga dorostu • Skupina Východ\nExtraliga dorostenců odehraje už své 11. kolo, v rámci něhož na led Olomouce zavítá tradiční soupeř z nedalekého Šumperka.\nAčkoli olomoučtí dorostenci do nového ročníku extraligy nevstoupili špatně, momentálně jsou, po 10 odehraných zápasech, na posledním místě tabulky. Na svém kontě mají Kohouti 8 bodů, což je stejně jako devátý Vsetín, valašský klub má však lepší skóre. Hanákům se nepovedl zejména přelom září a října, kdy si připsali 5 porážek v řadě. Olomouc se také jistě pokusí napravit si reputaci po zápasu v Brně, odkud si odvezla vysokou porážku 11:0.\nAni Šumperk však se svými výkony nemůže být spokojený. Na svém kontě má jen o jeden bod více, což ho řadí na sedmou příčku těsně před Porubu. Mladí Draci by rádi uťali sérii čtyř proher – v říjnu zatím zaznamenali jediný bod za prohru v prodloužení se Zlínem. Naposledy pak prohráli doma s Havířovem (1:8) a Třincem (2:4). Proti Olomouci už Mladí Draci jeden zápas odehráli, a to v září na domácím ledě, kdy Hanákům podlehli 0:4.\nHC Olomouc: Špunar (Hořejší) – Nesvadba, Drábek, Přecechtěl, Mudrák, Stratil, Pekr, Holcman – Havel, Zelinka, Václavský, Přidal, Lajoš, Macháč, Masare, Fasner, Ševčík, Prísažný, Ruda\nHK Mladí Draci Šumperk: Ryšavý (Šedivý) – Seidenglanz, Minařík, Slabý, Kareš, Zavoral, Netolický, Blaško, Koutecký – Burda, Slováček, Kučera, Diviš, Fibigr, Trögner, Janech, Haas, Šucha\nRozhodčí: Kohoutek – Czubaj, Procházka.\nPo úvodním buly zápasu je kotouč v obranném pásmu Olomouce.\nKučera se pokusil obkroužit olomouckou bránu, ale bez úspěchu.\nHanáci vybojovali ve středním pásmu kotouč a mohou jít dopředu.\nObránci soupeře si s nimi však poradili a hra se opět přesunula na druhou stranu.\nSeidenglanzova střela zaduněla o mantinel za Špunarovu bránou.\nŠumperk vyhazuje pouze na zakázané uvolnění.\nOlomouckým hokejistům zatím chybí střelba, hra je nicméně opatrná z obou stran.\nKučerovi se teď podařilo obrat o kotouč jednoho z olomouckých beků před bránou domácích, položil si brankáře Špunara, ale kotouč se mu za jeho záda dostat nepodařilo.\nNa druhé straně kluziště pak končí Lajošova tvrdá střela v náručí brankáře Ryšavého.\nDalší zakázané uvolnění Šumperka.\nStratil sice ztratil kotouč na modré čáře, ale jeho spoluhráčům se podařilo dostat se zpátky do útočného pásma.\nNa trestnou lavici odjíždí Stanislav Ruda (OLO) za napadení.\nOlomouci se podařilo dostat kotouč až do středního pásma.\nNyní domácí vyhodili dokonce až k Ryšavému a dokrajují tak cenné sekundy z oslabení.\nKareš chtěl pálit od modré, ale kotouč mu přeskočil na čepeli, a tak raději volil přihrávku.\nKotouč končí v lapačce Špunara, který přerušuje hru.\nMladí Draci právě vstřelili branku! Hosté právě využili přesilovou hru. JAN KUČERA propálil vše, co mu stálo v cestě a poslal svůj tým do vedení. Asistence: Tomáš Minařík, Jiří Fibigr.\nOlomouckým se teď podařilo vystihnout přihrávku soupeře a mohli jít dopředu, ale už se zase hraje před Špunarem.\nHráči bojují o kotouč za bránou domácího týmu. Úspěšnější v tomto snažení byli Hanáci.\nHolcman zblokoval ránu Slováčka.\nA olomoucký forvard si připsal také svou první střelu v utkání, brankář ji však skryl v lapačce.\nBurda to zkoušel z otočky, ale marně.\nFanserova rána vytěsněna Ryšavého vyrážečkou.\nOlomouc se po trochu ospalém začátku probrala a nyní si Ryšavý musí připadat jako na střelnici. Další střelecký pokus Fansera však končí na plexiskle.\nPrísažný se dostal dostal do úniku, ale jeho bekhendová rána skončila na betonu soupeřova brankáře.\nOlomouc vyhrála buly v útočném pásmu, ale kotouč jednomu z jejích obránců proklouzl, takže se hraje před Špunarem.\nV útoku jsou pro změnu zase hosté. Kučera to teď zkoušel z bezprostřední blízky dokonce dvakrát, ale ani jedna z jeho střel nedošla až do brány.\nNa druhé straně si do útočného pásma najel Zelinka, ale nedokázal přejít přes soupeřovu obranu.\nFanser nahrával Rudovy, jeho střela sice nejprve zapadla do Ryšavého lapačky, poté ovšem vyskočila ven – naštěstí přímo na hůl šumperského beka.\nPo Havlově střele se vhazuje po levici Ryšavého.\nTrögner vystihl přihrávku soupeře a může se vydat na útočný výlet.\nTen ale skončil ve středním pásmu.\nA puku opět Trögner, tentokrát mu nesedla rána.\nV další šanci se ocitl autor prvního gólu zápasu Jan Kučera, tentokrát byl ale Špunar pozorný.\nPrísažný nedokázal obejít Netolického.\nSlovenský útočník poslal střelu z úhlu, kterou šumperský gólman bez problému vyrazil.\nKučera je v první třetině zatím velmi aktivní, opět udělal vítr v olomouckých branných řadách. Naštěstí pro domácí to bylo bez následků.\nBurdova střela od modré mířila jen do proti němu stojících hráčů.\nVhazuje se před Špunarem.\nStratil na poslední chvíli zachránil útočné pásmo, ale domácím se z toho nepodařilo vytěžit žádnou šanci, ba co víc, po chvíli se hra přesunula do pásma středního.\nŠumperk se přesunul do útočného pásma. Poté, co olomoucký brankář přikryl kotouč, se před ním strhla menší mela, ale bude to bez vyloučení.\nV první třetině se ujali vedení hokejisté Šumperka, když v v 7. minutě dokázali využít svou přesilovou hru zásluhou Jana Kučery. Mladí Draci byli v úvodní dvacetiminutovce lepším týmem na ledě, uvidíme, jestli se domácí celek po přestávce dokáže probrat. Druhá třetina začne přibližně v 18:44.\nKotouče se po úvodním buly zmocnil Lukáš Přecechtěl.\nA Ryšavý si hned připisuje dva zákroky – první střelu vytěsnil betonem, druhou musel přikrýt lapačkou na ledě. Vhazuje se po jeho pravici.\nDo přečíslení se dostal Trögner, ale na poslední chvíli mu olomoucký bek vypíchl kotouč.\nMladí Draci právě vstřelili branku! MATĚJ TRÖGNER dostal přihrávku na modrou čáru a jeho tvrdá střela zaplula odrazem o tyčku do brány. Asistence: Jiří Koutecký, Kristián Šucha.\nPo jednom zákroku šumperského hráče přišel Zelinka o svou helmu a rychle spěchá na střídačku.\nFasner se za bránou soupeře zmocnil kotouče, jenže se v souboji s protihráčem neudržel na bruslích.\nŠumperk operuje v útočném pásmu. Karešovu ránu Špunar vytěsnil betonem.\nTrögner nahazuje kotouč do útočného pásma.\nDiviš zavezl kotouč před Špunara. Chvíli poté trefil Minařík z prostoru kruhů Špunarovo rameno.\nHra se přesunula na druhou stranu. V rohu kluziště ale vybojovali kotouč hráči v modrých dresech, takže se v této části hřiště hra nezdrží dlouho.\nKarešova střela neprošla přes skrumáž hráčů stojících před domácí bránou.\nSe střelou Andreje Prísažného si brankář Šumperka snadno poradil.\nV útoku je opět Šumperk, Haas zkoušel najít skulinku mezi betony olomouckého gólmana, ten je však sklapl včas.\nŠucha zkoušel obejít olomoucké beky, ke střele se ale nedostal.\nPo Karešově střele se puk ocitl kousek od dalšího ze šumperských ten byl však příliš zaměstnán soubojem s protihráčem, a tak tato situace dopadla pro domácí celek dobře.\nDiviš vybojoval kotouč za bránou soupeře.\nOvšem Šumperku se nepodařilo udržet útočné pásmo.\nDo útočného pásma se řítil Lajoš, ale zastavil ho Minařík.\nŠpunar přerušuje hru a bude se vhazovat po pravici olomouckého brankáře.\nStanislav Ruda nahrál zpoza brány Přidalovi, tomu však střela vůbec nesedla.\nŠucha jen nahazuje kotouč a jede střídat.\nPřihrávka na Diviše byla příliš prudká.\nKučeru uhánějícího po křídle zastavil Nesvadba.\nRozhodčí píská zakázané uvolnění Olomouce.\nŠumperk musí vyklidit útočné pásmo.\nKotouč nebezpečně poskakoval před Špunarem, naštěstí pro něj byli ale v blízkosti hned tři jeho spoluhráči, kteří černou pryž odklidili z jeho dosahu.\nNa trestnou lavici odjíždí Burda (MDS), domácí tak poprvé v zápase dostanou výhodu přesilové hry.\nKučera na modré čáře obral o kotouč Přecechtěla a dostal se do úniku. Volil střeli mezi betony, které ale domácí gólman včas sklapl.\nOlomoucká přesilovka se zatím vůbec nedaří podle plánu. Šumperku se teď navíc podařilo vyhodit kotouč na druhou stranu kluziště.\nNesvadbova rána končí v náručí brankáře Ryšavého.\nPřecechtěl střílel od kruhu, ale nedokázal si srovnat mířidla, takže kotouč jen zaduněl o plexisklo.\nTak i domácí se dočkali gólového úspěchu. ADAM HAVEL snižuje stav utkání. Asistence: Stanislav Ruda.\nDrábkovu střelu zkoušel tečovat Fasner.\nV akci opět duo Havel – Ruda. První jmenovaný se vyřítil do útočného pásma a před bránou nahrál Rudovi, ovšem tentokrát jejich spolupráce gólem neskončila. Na druhé straně o chvíli později střílel Diviš, jehož střela skončila na vyrážečce brankáře Špunara.\nKrátce po začátku druhé třetiny se Šumperk dostal do dvoubrankového vedení zásluhou Matěje Trögnera, který od modré čáry propálil Ryšavého. Olomoučtí hokejisté odehráli druhou třetinu o něco lépe než tu první a chvíli před zaznění sirény se pak po spolupráci dua Stanislav Ruda a Adam Havel prosadili také oni. Třetí třetina začne přibližně v 19:28.\nRozhodčí nejsou spokojeni se stavem ledové plochy, začátek třetí dvacetiminutovky se tak odkládá\nZdá se, že už je vše v pořádku, a tak se oba týmy staví na úvodní buly\nPo buly jsou na kotouči hráči Šumperka\nStřela Kučery od modré skončila nad\nFibigr zkoušel z otočky ohrozit Špunara, ovšem neúspěšně\nŠumperk vyváží kotouč do útočného pásma\nPo buly se dostal do úniku ADAM HAVEL a tváří v tvář Ryšavému uspěl. Bez asistence\nVyloučení v týmu HK Mladí Draci Šumperk (Burda – 2 min., podrážení).\nVyloučení v týmu HK Mladí Draci Šumperk (Kareš – 2 min., krosček).\nŠumperk při vlastníím oslabení vyrazil kupředu, střela Kučery ovšem byla zablokována\nRuda zkoušel projít mezi třemi hráč, ale neuspěl\nVyloučení v týmu HC Olomouc (Holcman – 2 min., nesportovní chování).\nRozhodčí píská úmyslný ofsajd domácích, hra se tak přesune před Špunara\nMladí Draci právě vstřelili branku! Šumperk se opět dostává do vedení. Už při hře 4 na 4 dokázal Špunara prostřelit JIŘÍ FIBIGR. Bez asistence.\nOba týmy jsou v plníém počtu\nOlomoučtí vyvážejí puk do útočného pásma\nMacháč zkoušel vystřelit, ovšem neúspěšně.\nPokus Seidenglanza byl zablokován olomouckou obranou\nStřela Masareho mířila pouze do plexiskla\nZakázané uvolnění Šumperka\nPo vyhraném buly se Olomoučtí pokusili o střelu, ta ovšem skončila v náručí Ryšavého\nPokus o útok Šumperka nedopadl podle představ, rozehrává Olomouc.\nHosté se dostali do situace dva na jednoho, Šucha ovšem nabídku Burdy nevyužil\nZakázané uvolnění Olomouce\nPo buly střílel Fibigr, Špunar vyrazil ramenem. Další střela hostí končí v náručí olomouckého gólmana\nVyloučení v týmu HC Olomouc (Havel – 2 min., podrážení).\nOlomouckým se po vhazování nepodařilo vyhodit, následně střílel neúspěšně Šucha\nOlomoučtí jsou na kotouči a nyní vyhazují\nMladí Draci právě vstřelili branku! Kučera zavezl kotouč do útočného pásma, kde přistrčil na PATRIKA JANECHA, který prostřelil Špunara a je to o dvě branky. Asistence: Jan Kučera\nOlomouc nahazuje za branku Šumperka\nVyloučení v týmu HK Mladí Draci Šumperk (Kareš – 2 min., podrážení).\nHavlovu střelu pokryl Ryšavý.\nNesvadbovo nahození nenašlo vhodného adresáta\nStratil se dostal do úniku, brankář Ryšavý ovšem kotouč za svá záda nepustil\nHosté nyní měli náznak úniku, nicméně byli včas zastaveni olomouckou obranou\nŠumperk měl nyní možnost dvou proti jednomu, Fibigr ovšem svůj pokus za Špunara nedostal\nRozhodčí opět píská úmyslný ofsajd, tentokrát na straně Šumperka\nOddechový čas domácích\nOlomouc vyhrála buly v útočném pásmu, z nějž se ovšem pak sama vyhnala\nDomácí hrají v šesti\nMladí Draci právě vstřelili branku! Do prázdné klece se prosazuje JAN KUČERA a definitivně tak rozhoduje o vítězství hostí. Asistence: Jiří Fibigr\nVe třetí třetině se prosadily oba týmy, nicméně větší podíl na vstřelených brankách měli hráči Šumperka. Draci tak po vítězství 2:5 odvrátili porážku ze svého vlastního ledu, jenž jim byla od Olomouckých uštědřena na začátku sezony.\nA to je ode mě vše, přeji Vám příjemný zbytek čtvrtečního večera. (20:13:30)\nBranky a nahrávky: 38. Havel (Ruda), 43. Havel – 7. Kučera (Minařík, Fibigr), 22. Trögner (Koutecký, Šucha), 46. Fibigr, 54. Janech (Kučera), 60. Kučera (Fibigr)\nRozhodčí: Kohoutek – Czubaj, Procházka\n04:47 OLO 2 Ruda, napadení\n06:35 MDS 0:1 Kučera (Minařík, Fibigr)\n21:13 MDS 0:2 Trögner (Koutecký, Šucha)\n34:44 MDS 2 Burda, vysoká hůl\n37:47 OLO 1:2 Havel (Ruda)\n42:25 OLO 2:2 Havel\n43:07 MDS 2 Burda, podrážení\n43:32 MDS 2 Kareš, krosček\n44:39 OLO 2 Holcman, nesportovní chování\n45:11 MDS 2:3 Fibigr\n52:06 OLO 2 Havel, podrážení\n53:25 MDS 2:4 Janech (Kučera)\n54:38 MDS 2 Kareš, podrážení\n59:37 MDS 2:5 Kučera (Fibigr)


2 Jmenuji se Dan, jsou mi tři roky a jsem autista. Před půl rokem mi pan doktor diagnostikoval dětský autismus a ADHD (poruchu pozornosti s hyperaktivitou). Jsem krásný okatý kluk a na první pohled se nijak neliším od ostatních dětí. Jsem hodně neposedný, u ničeho nevydržím a těkám, těkám, těkám Bojím se neznámých lidí a nemám rád děti. Na většinu lidí křičím, asi abych je zahnal. Nelíbí se mi, když na mě nebo na mámu někdo venku promluví, to hned s křikem utíkám a táhnu mámu za sebou. Často křičím i na svoje babičky a nechci k nim chodit na návštěvu. Když někam nechci vejít, tak prostě nevejdu. Máma se mě někdy snaží přeprat, ale už mám docela sílu. Lidé si často myslí, že jsem rozmazlený a nevychovaný, a že na mě máma a táta nestačí. Jeden pán o mně řekl, že jsem zlobivý grázlík, kterému rodiče sehnali papíry na hlavu. JENŽE TAK TO NENÍ! Jmenuji se Jan, je mi devět let a jsem autista. Normálně jsem veselý a zvědavý kluk, co rád hraje na počítači a ještě radši s tátou, aby to byla větší zábava. Doma jsem spokojený, protože věci jsou tam, kde mají být a já o nich vím. Rozumím mamce i taťkovi, co říkají a jak to myslí, a pokud náhodou ne, tak se jich můžu zeptat a oni se nezlobí. Dokonce jim nevadí, že mě musí vysvětlovat co se děje v televizi, když se na ni někdy koukám. Takové věci se snažím zapamatovat, abych tomu příště rozuměl. U pohádek stejně na poprvé nepoznám, kdo je hodný a kdo zlý. Venku je ale všechno jinak. Je tam spousta lidí, které neznám, a když na mě mluví, tak jim nerozumím a zeptat se bojím. Venku je taky velký hluk a ten já nesnáším. Musím si zacpat uši, a když je okolo moc lidí, tak se radši dívám do země. Ve škole to není o moc lepší, se spolužáky si nerozumím, mají jiné zájmy, a to co jim říkám já, zase nezajímá je. Nejvíc ve škole nemám rád přestávky, protože nevím, co mám dělat. Prostě venku i ve škole se pořád děje něco, co nebylo v plánu, a proto jsem nejraději doma, kde vím, co mě čeká.\n3 Jan, devět let, autista. Prosím, nekupuj mašinku. Můj syn neměl rád, když jsem mu v obchodě chtěla něco koupit. Na nabídnutí lízátka, bonbonů nebo čehokoliv reagoval takovým povykem, že už jsme nenakoupili nic a mazali z obchodu. Nemá rád překvapení, chce mít věci naplánované, nechce věci, které nezná, bojí se jich, neumí si představit, co od nich má očekávat. Navíc nechce, abych ho v obchodě jakkoliv rušila, ať povídáním či úsměvy. Fotí si do hlavy všechny ty věci kolem, a to naprosto detailně. Dává pozor na všechny ty lidi kolem, pořád něco povídají, nerozumí jim, vydávají zvuky, smějí se a on nemá ponětí čemu. A nejvíc musí dávat pozor na to, aby se k němu nepřiblížili. Je to tak vysilující! Hlavně aby se na mě nedívali a něco neříkali. Těžko rozeznává, jestli mluví na něho nebo na někoho jiného, ať tak či tak, začal vždy pro jistotu křičet ze všech svých sil, kopat do mě, popřípadě se klátit a strhávat s sebou věci na regálech. A všechny ty milé paní, které mu chtěly pochválit plyšáka nebo se rozplývaly nad tím pěkným modrookým chlapečkem, pak nestačily zírat! Když mu bylo pět, chtěl v obchodě koupit makovanou housku. Měla jsem takovou radost! Můj syn chce, abych mu něco koupila! Od té doby ji kupujeme vždycky. Funguje, když před nákupem uděláme seznam pár věcí, které koupíme, a přesně domluvíme, co koupíme jemu, odpadá moment překvapení a část stresu. Pro jistotu se ale ujišťuje: Prosím, nekupuj mašinku. A já slíbím, že mu NIC nekoupím. A on je spokojený. Prostě máme to nějak naopak.\n4 Jmenuji se Kateřina, je mi dvacet let a jsem autista. Jsem střapatá, hnědooká slečna s dlouhými řasy, na které se každý chytne. Je mi už dvacet let, nemluvím, ale rozumím. Občas se mi nedaří pochopit ten Váš svět. Nechápu, že lidé, kteří mají dar řeči, se neumí domluvit. Je mi smutno, že někteří lidé nerozumí mému chování. Třeba ráda se s někým seznamuji, líbí se mi chlapi, protože nemám třeba možnost s tatínkem žít. Ráda jim na ulici podávám ruce, a když mají bříško, tak jim ho pohladím, ale to je chování pobuřující, proto mě mamka stále drží za ruku. Nemohu cestovat dopravními prostředky, vadí mi hluk, spousta lidí, čekání, vše musí navazovat. Pokud se tak nestane, začnu se válet po zemi, kousat se do ruky a nebo ležím, zouvám si boty a nechci si je obout. Je to moje obrana proti všemu. Za půl hodiny se zklidním a mohu pokračovat v cestě. Měla jsem štěstí na výborné učitele. Bohužel do školy chodit nemohu. Mamka se snažila mi najít vhodné zařízení, kde bych mohla být do odpoledních hodin. Mám nejtěžší stupeň autismu, ale nikdo nebyl na můj věk a postižení připraven. Všechna zařízení se cíleně nám autistům vyhýbala. Mám nový domov, mamka mě vozí do Bystrého u Poličky. Cesta autem je pohodlnější, ale devadesát kilometrů je maximální zátěží, kterou unesu. Od svých tří let mám ráda písničku Jablůňka, zpívá ji František Nedvěd, ta mě provází celým mým životem. Cestou mi ji pouští, já sice u toho pláču, když padají tóny, ale mě uklidňuje. Sourozenci ji nesnáší, avšak mě respektují. Mám svůj svět a život jiný, než oni. Jezdím domů na víkendy, těším se na svoji postel, na mamčinu kytaru, alba fotek, na stejné věci, které najdu, na svoji jistotu.\n5 Jmenuji se Marek, je mi osm let a jsem autista. Jmenuji se Marek a od tří let mám diagnostikovaný dětský autismus v kombinaci s těžkou mentální retardací. Nemluvím. Špatně rozumím tomu, co slyším, vidím a prožívám. S příchodem jara tu máme téma změn. Každý rok se změnou ročního období mám nepříjemné pocity. Změny v počasí, oblékání nebo třeba činnosti venku nechápu. Svůj zmatek dávám najevo pištěním a kousáním se do své ručičky. Nerozumím, že jsou najednou rozkvetlé kytky, zpívají ptáci, že místo holých větviček jsou na keři zelené listy. Vše mi mamka popisuje. Co je kytka, co je list, že svítí sluníčko a máme na zemi stín. Rád honím svůj stín. Zlobím se, když mi mamka najednou oblékne kraťasy, proč jsou ty nohavice krátké, nechci to, a tak je stahuji ke kotníkům, jak to u kalhot má být. Postupně si na změnu musím zvykat. Stejně si musím zvykat, že už není sníh, a proto se nemůžu válet venku po zemi. Jak tomu mám rozumět? Ve sněhu se smí, ale v blátě ne? A když už si na jaro a léto zvyknu, nastane podzim a už se zase nemůžeme koupat a běhat venku v kraťasech. S příchodem zimy opět nerozumím změnám, které nastávají. Učím se opět nosit čepici, rukavice a poznávám padající listí, které není na stromě, ale na zemi, upršené počasí. Bojím se dělat první kroky v čerstvě napadlém sněhu, a brečím, protože se bojím. Co to najednou je? Mamka mě musí pomaličku zase na změny navykat. Nemám změny rád. Ale díky lásce a trpělivosti mamky a lidí v mém okolí to vždy musíme zvládnout. Je to ale často boj.\n6 Jmenuji se Marek, je mi osm let a jsem autista. Jmenuji se Marek a od tří let mám diagnostikovaný dětský autismus s těžkou mentální retardací. Protože nerozumím, co mi kdo povídá, mamka mi udělala cestovní proužek. Cestovní proužek nosíme z domu do auta, kde mi ho mamka vylepí na přední opěrku, abych na proužek celou cestu viděl. Na proužku mám nalepenou mojí fotku, fotku mamky a naše auto. A dále např. fotku školy, hipoterapie, plavání v bazénu podle toho, kam jedeme. Díky svým fotkám lépe porozumím, kam pojedeme, co bude následovat, a já jsem klidnější. Na výlety jezdíme nejčastěji autem. Občas ale využijeme i autobus nebo vlak. Bohužel ale neumím čekat, takže se dostávám do afektu ještě dřív, než autobus přijede. Samotná jízda autobusem se mi ale už líbí. Nevydržím ale sedět v klidu, houkám si, třepkám prsty a koukám z okna. Často vzbuzuju zájem ostatních cestujících. Na první dojem vypadám jako normální kluk, proto je asi zaráží mé jiné projevy, které mně ale napomáhají, abych byl na veřejnosti v pohodě. Když jedeme do města na delší dobu, mamka s sebou pro mě bere zdravotní kočárek, na kterém se vezu. Okolí vidí velkého kluka na kočárku a hned se chová vstřícněji. A přitom jsem to pořád já, stejně uhoukaný, třepkám prsty, jen nejdu po svých. Nejistota a spousta mluvených slov, kterým nerozumím u mě vyvolávají afekt, koušu se do ruky, křičím. Zkuste se vžít, že dojedete do země, kde mluví jiným jazykem, neznáte jejich zvyky, dav Vás vede někam, nevíte kam a lidi kolem chodí, volají, mluví na vás a čekají odpověď Tlačí Vás do nějaké činnosti a vy nevíte, co požadují. Stejně tak se cítím já, díky své diagnose Autismus. Špatně rozumím tomu, co slyším, vidím a prožívám. Potřebuji ve svém okolí pomoc druhých a pochopení. Děkuji.\n7 Jmenuji se Matěj, jsou mi dva roky a jsem autista. Jak maminka říká autista s krásnýma modrýma očima, které se na svět dívají trochu jinak. I když dobře vidím a slyším, nerozumím tomu, co mi lidé říkají, nechápu proč se lidé smějí, pláčou, nebo proč se zlobí. Z toho všeho jsem často dost zmatený a nešťastný. Rád si hraju doma, je to prostředí, které dobře znám, má jistota, která se nemění. A já nemám změny rád! Doma mám své hračky, svou mamku a taťku, a já přeci víc nepotřebuju! Ale máma s tátou si to nemyslí, a tak musím chodit a poznávat svět. Nerad chodím ven! Je tam vše pro mě nové a neznáme, často mám strach. Bojím se nových zvuků, zvířat, pohledů lidí, doteků dětí. Když už ven musím, zavírám při procházkách oči, mamka mě musí vést a často zpívat, abych ji slyšel, že je se mnou. Je mi tak hned líp. Taky mi moc pomáhá můj kamarád dudlík. Vím, že už jsem velký kluk, ale dudu, jak mu s velkou láskou a něhou říkám, je můj svět. Také je to jediné slovo, kterému rozumím a naučil jsem se jej říkat! Bez něho bych nešel nikam, je to moje jistota, můj přítel, který nikdy nezklame. Mamku sice bolí stále poslouchat, jak budu mít křivé zoubky, jak už jsem velký kluk, že mi to zůstane ALE JÁ HO ZA ŽÁDNOU CENU NEDÁM!!! PS: Milý Matýsku, vím, že máš z toho pro tebe neznámého a nepochopitelného světa strach, ale neboj se, já i táta budeme pořád s tebou, budeme tě učit a doufat, že jednou oči otevřeš a porozumíš, Tvá máma.\n8 Jmenuji se Michal, je mi šest let a mám Aspergerův syndrom. I když jsem kluk s poruchou autistického spektra, jsem hodně upovídaný. Na všechny kolem mám spoustu otázek a pořád dobrou náladu. Třeba se vám zdám moc zvědavý až drzý. Rodiče mě kvůli tomu často napomínají, ale mě baví si s vámi povídat. Až mě potkáte, tak se na mě nezlobte. Miluju výtahy, rád se v nich vozím, rád mačkám knoflíky i pro vás. Rád si s vámi povídám a ptám se vás, kam chcete jet, jestli máte výtah. Nezlobte se na mě pro to. Nechci překážet nebo se plést. Zajímám se o všechno kolem výtahu. Chci být výtahářem ve firmě KONE. Jmenuji se Lenka, je mi jedenáct let a mám atypický autismus. Ahoj, jmenuji se Lenka a říkají o mně, že mám problémy s chováním. Já mám ale problémy úplně jiné. Nerozumím lidem okolo sebe. Nerozumím situacím, ve kterých se ocitám. Chci být stejná jako všechny holky v mém věku. Chci se líbit a být úspěšná. Jen asi někdy nevím, jak na to. Někdy si chci místo plnění povinností, hrát. Mám svoji kouzelnou zemi, do které se svými hračkami občas odcházím a neumím se vrátit na povel zpátky. Je mi tam moc dobře. A ty povinnosti si vždycky udělám až potom. A maminka říká, že dobře, že jsem šikovná. Maminka už mě dobře zná. Věřte jí, prosím Vás dospěláci, když Vám o mně říká. Ona už ví moc dobře, co potřebuju a rozumí mi. Dalo jí to hodně práce, ale teď už ví. Řekne Vám to, co já neumím. Tak jí prosím Vás poslouchejte a věřte. Děkuju.\n9 Jmenuji se Michal, je mi deset let a mám Aspergerův syndrom. Rád chodím do školy, baví mě matematika. Je v ní pro mne vše jasné a řešitelné. V jiných předmětech si musím hodně pamatovat, ale v matematice stačí jen počítat a výsledek je vždy jen jeden. Nemám ale rád slovní úlohy, nevím si rady, jak napsat zápis a odpověď. Neumím se orientovat v čase, poznám sice kolik je hodin, ale když mi mamka řekne, že za hodinu půjdeme ven, jsem zmatený a vůbec nevím, kdy to bude. Nemám kamarády, protože nevím, jak s nimi mluvit a o čem se s nimi bavit. Nepoznám z jejich chování a tváří, jestli se mnou zrovna mluvit chtějí, a tak se stává, že jim něco chci říct a oni odejdou a já nevím proč. Nebo naopak oni vymyslí hru, které já vůbec nerozumím. Nepoznám, kdy si ze mne dělají legraci, všechno beru vážně. Nerad chodím ven, svět je pro mě nesrozumitelný a matoucí, což mi nahání strach. Jsem rád doma se svou rodinou, kterou znám, vím, že mi neublíží a vše je tu stále stejné. Nemám rád, když na mě mluví cizí lidé, nepoznám z jejich tváří jak se ke mně zachovají. Proto se k nim někdy zachovám nehezky až zle a oni si potom myslí, že jsem nevychovaný. To ale nejsem, jsem jen zmatený a bojím se a reaguji tak, jak si myslím, že je to správně. Abych se tohle všechno co neumím, neznám, nechápu...naučil, potřebuji hodně srozumitelné a jasné vysvětlení od všech, které mám okolo sebe. Tím se pro mě okolní svět stává jasnější a pochopitelnější.\n10 Jmenuji se Pavlína, je mi sedm let a jsem autista. Jsem sedmiletá Pavlínka a můj poslední velký problém? Nové potahy v našem autě, kterým mě každý den mamka vozí do školy. Ráno jsem přišla k autu a hned jsem mamce ukázala, že takhle teda ne!!! Dlouho mamce trvalo, než mě přesvědčila, že je to naše auto, a že do něho můžu klidně nastoupit. Když mě mamka vezla odpoledne ze školy, už jsem to zvládla bez vztekání. Moc ráda jezdím autem, ale nesmí se zastavit. Někdy mě mamka přemluví a zvládnu semafory, ale projíždějící vlak nebo jakákoliv jiná zastávka, to se mi teda vůbec nelíbí. Trochu na mě mamka se ségrou nedávno vyzrály. Když zastavíme a musíme zůstat v autě, začnou mi říkat básničky nebo zpívat písničky a dnes už to na mě většinou zabere a čekání v autě zvládnu. Na procházku chodím se svoji mamkou skoro každý den. Máme svoji naučenou trasu a běda, když mamka chce jít někam jinam, hned je problém na světě. Někdy se zlobím i kvůli zaparkovanému autu na místě, kde jindy žádné nestojí. V naší vesnici mám místa, která mi abnormálně vadí. Prostě se vztekám a válím se po zemi. Dnes už na mě trochu fungují básničky, které se učíme ve škole, a které mi mamka vypráví. Zaměřím se na básničku a to určité místo lépe zvládnu. A taky nesnáším, když někdo mamku zastaví a potřebuje si s ní povídat, to jsem pěkně naštvaná, a taky to hned každému svým chováním ukážu.\n11 Jmenuji se Pepík, je mi osm let a jsem autista. Lidé o mně říkají, že jsem divnej, ale já nejsem. Lidé nerozumějí mně a já nerozumím jim. Nevím proč dělají věci, který se nesmějí dělat. Když je zákaz jedení zmrzliny v autobusu, tak proč ji tam jedí. Na značce je padesát a oni jezdí sto. Nebo parkují na chodníku, a tam přece chodí lidi. Ptal jsem se maminky, proč to lidi dělají, a ta mi řekla, že: Moudrý člověk to nedělá a na hlupáka je i bič krátký. S rodičema a bráchou jezdím do obchodu, tam bych potřeboval mapu, protože to furt přerovnávají a já nevím, kde mám svůj oblíbený jogurt, kterej jím už několik let ke snídani. Maminka furt říká, abych ochutnal i jiný, ale já nechci nic měnit. V regálech mají hroznej bordel, přeházený datumy použití, tak jim to musím rovnat, aby se to nezkazilo. Vše musím mít napsaný v kalendáři, abych nebyl smutný. Nemám rád, když na mne cizí člověk sahá a mluví. Pořád doma lítám po pokoji, abych se uklidňoval. Musím mít vše pořád stejné, připravené a maminka mně musí všechno připomínat a dohlížet, abych na nic nezapomněl. Maminka ví všechno nejlíp, když nás hlídá babička, tak ta všechno plete. Maso a chleba rozkrájí na velké nebo moc malé kousky, šampony má na špatný straně vany. Když se rozzlobím, tak brečím, křičím a zvracím. Mamka s taťkou se snaží, abych se nerozčiloval, a tak mně všechno pěkně vysvětlí a snaží se vysvětlit to i ostatním, aby mě furt nezlobili. Každý z vás se něčeho hodně bojí, ale my všichni autisté se děsíme všeho nového. Tak nám pomozte překonat strach a dejte nám šanci žít společně s Vámi. P.S. Neodsuzujte ostatní, nikdy nevíte, co vám život přinese.\n12 Jmenuji se Tomáš, je mi dvacet dva let a mám Aspergerův syndrom. O tom, že mám Aspergerův syndrom mi řekla máma. Jsem prostě jiný. Jinak se dívám na svět, některé věci vnímám jinak než ostatní, nevím např. jak některé věci fungují. Často si povídám sám se sebou, kdy partnera k dialogu si vymyslím. Mám velkou fantazii a často si vymýšlím své imaginární přátelé, těm rozumím. Venku je to jinak. Tam se často setkávám s neporozuměním, a proto nemám skutečné kamarády. Zatím ani nevím, jestli bych dokázal žít sám. Umím utřít prach, vytřít, uklidit nádobí, ale samotného mne to nenapadne. Musí mi to stále někdo připomínat. A to je moje máma nebo babička. Taky se nevyznám na úřadech. Nevím, co tam na mně chtějí a co vůbec potřebuji. Moc mne to nezajímá. Nakupovat také neumím. Kupuji si pouze to, co znám. Například coca-colu. Dokonce vím, kolik korun stojí teď a kolik stála před čtyřmi roky. Myslím, že mi Aspergerův syndrom vzal přátele, vzdělání, zaměstnání, které by mne bavilo, partnerství i možnost mít děti. Nevím, jestli bych se o ně dokázal postarat. Všem rodičům, kteří mají děti se stejnou nemocí, bych chtěl říct: Musíte naprosto změnit způsob myšlení, abyste vlastní dítě pochopili!


Mohelnická brázda 2008\nDne 12.11.2008 zahájil ředitel SPŠE Mohelnice Ing. Oldřich Klemš v pořadí již XVI. ročník regionálního přeboru středních škol v basketbale. Pod jménem MOHELNICKÁ BRÁZDA se pod vysokými koši utkala celkem 4 družstva z Mohelnice a Zábřehu.\nHrálo se systémem každý s každým. Jak se ukázalo, tak předposlední zápas byl také bojem o první místo. Nastoupilo v něm družstvo OA Mohelnice, které podlehlo vítěznému týmu z Gymnázia Zábřeh 26 : 39. V boji o třetí místo nestačili domácí basketbalisté SPŠE Mohelnice družstvu SŠT Mohelnice, prohráli poměrem 20 :27 a v konečném pořadí tak obsadili 4. místo.\nPři slavnostním ukončení byly předány ceny věnované Nadačním fondem SPŠE. Celá soutěž, která probíhala v rámci studentských oslav 17.listopadu, se vydařila. Všichni hráči si slíbili, že se příští rok na tomto kvalitním turnaji opět sejdou.


Tipy na dobrou náladu vyzkoušet / ACTIVEkids | Environmental Blog\ntipy na dobrou náladu vyzkoušet\ns rychle se blížícími zkouškami se mnoho roztleskávaček ocitne překonáno směsí emocí, od úzkosti po vzrušení. Vedle skutečné konkurence, vyzkoušení může být jedním z nejvíce nervy drásajících časů v životě roztleskávačky. Jak se tedy vyrovnáváte se stresem a máte perfektní vyzkoušení?\nnejprve se ujistěte, že jste připraveni na jakýkoli hvězdný, rekreační nebo školní tým, pro který se snažíte. Je velmi důležité mít všechny dovednosti, které jsou pro váš tým vyžadovány, než dorazí Datum vyzkoušení.\npokud například Družstvo, na které se snažíte, vyžaduje zadní handspring, ujistěte se, že dorazíte první den pokusů s touto dovedností dobře v ruce. Také se chcete ujistit, že všechny vaše papírování je dokončena včas. Try-outs jsou dostatečně stresující, aniž by museli řešit problémy s papírováním.\nvíce: Cvičení nohou pro roztleskávačky\nklinika před vyzkoušením se může pohybovat kdekoli od několika hodin do týdne. Během této kliniky se naučíte materiál, který se od vás očekává při vyzkoušení. V některých případech můžete být požádáni o vytvoření vlastní rutiny. Pro tyto typy pokusů obvykle nebude žádná klinika.\npokud jste však povinni navštěvovat kliniku, musíte být na ni dobře připraveni. Je velmi důležité udělat dobrý první dojem. První den zkušební kliniky, vejděte s pozitivním přístupem, držte hlavu vysoko, a nevykazujte žádný strach. Často je dobré video na kliniku. Tímto způsobem můžete nahrávat své instruktory provádějící vyzkoušení, zpívat a tančit, a cvičit je doma. Dalším dobrým nápadem je získat kopii taneční hudby, abyste mohli projít pohyby doma.\nvíce: Tipy pro zdokonalení dotyku špičky\nden vyzkoušení může být buď velmi stresující nebo příjemný zážitek. Pokud jste cvičili materiál a jste dobře připraveni, neměli byste mít vůbec žádné potíže. Způsob, jakým se prezentujete, by však mohl mít také vliv na vaše skóre.\nujistěte se, že přijedete v pohodlném, ale konzervativním oblečení. Také, pokud je to povoleno, Noste svůj tým nebo školní barvy. Když je řada na vás hrát pro soudce, ujistěte se, že úsměv a dokončit své rutiny a dovednosti podle svých nejlepších schopností. Pamatujte, že chyby jsou běžné a nikdo není dokonalý. Takže bez ohledu na to, co se stane, zotavte se z vaší chyby a dokončete zkoušku s úsměvem.\nvíce: Kondiční cvičení pro roztleskávačky\nnajděte si ve svém okolí tábor roztleskávaček.\n35 lidských potravin Zlatí retrívři mohou jíst: a těm, kterým je třeba se vyhnout!\nPIBBS masáž nohou FM3830A recenze


Turecko pustí na svobodu zadržené britské novináře z Vice News — ČT24 — Česká televize\nTurecko pustí na svobodu zadržené britské novináře z Vice News\n3. 9. 2015 Diyarbakir (Turecko)\nTurecká justice nařídila propustit na svobodu dva britské novináře stanice Vice NEWS, které několik dnů zadržovala. Do problémů se dostali poté, co natáčeli na neklidném jihovýchodě země. Úřady je obvinily i z teroristické činnosti ve prospěch Islámského státu. Třetí muž, zřejmě tlumočník dvojice, zůstává dál ve vazbě.\nPhilip Pendlebury a Jake Hanrahan\nZdroj: VICE News\nNovináři Jake Hanrahan a Philip Pendlebury byli zadrženi policií ve čtvrtek během natáčení potyček armády s kurdskými povstalci na jihovýchodě země. Policie je vyslýchala v souvislosti s údajnými vazbami na IS a kurdské radikály, oba novináři ale vinu popírají.\nPo tříletém klidu vypuklo od července nové nepřátelství mezi vládou v Ankaře a separatisty ze Strany kurdských pracujících (PKK). Turecká armáda i povstalci zaznamenali desítky mrtvých při potyčkách a atentátech, novináři mají do oblasti omezený přístup, vedení VICE News proti zadržení žurnalistů protestovalo.\nTurecké operace proti Kurdům jsou součástí širší ofenzivy namířené rovněž proti radikálům z IS, kteří ovládají velkou část Sýrie a Iráku. Islamisty již dlouhodobě bombardují se svým letectvem USA a jejich spojenci.\nTurecko obvinilo novináře VICE News z napojení na Islámský stát


Právník/právnička v týmu Odpovědné energie – Job in Frank Bold | Cocuma\nOpen position at Frank Bold\nChceš přispět k tomu, aby obnovitelné zdroje energie postupně nahrazovaly klasické zdroje, jako je uhlí a ropa? Vnímáš klimatickou změnu jako závažný problém a chceš se zapojit do řešení současné situace? Hledáš práci, kde budeš pracovat na něčem, co má fakt smysl? Staň se součástí Franka Bolda a pracuj na našich veřejně prospěšných projektech. Pojď s námi posunout energetiku z minulosti do budoucnosti.\nBudeš součástí veřejně prospěšného týmu zabývajícího se strategickou litigací a lobbingem v oblasti energetiky. Hlavně se tak budeš setkávat s oblastí veřejného práva a pracovat s českými i evropskými předpisy týkajícími se IPPC, EIA, stavebního práva a práva životního prostředí obecně.\nNejčastěji budeš pracovat u počítače – v rámci vybraných strategických případů budeš dělat rešerše, prokousávat se daty, psát právní podání, navrhovat další strategii, vymýšlet argumenty a občas nás budeš zastupovat u jednání nebo u soudu.\nVedle toho se zapojíš i do lobbingové práce našeho týmu, budeš představovat naše argumenty na schůzkách nebo konferencích, networkovat a veřejně vystupovat.\nSoučástí tvojí práce bude i komunikace s českými a zahraničními partnery (bez angličtiny se tak neobejdeš) a příprava společných setkání. Budeš mít taky zodpovědnost za tvorbu a realizaci některých projektů.\nTato práce je právě pro tebe, když...\nI když ses třeba zatím s energetikou nebo veřejným právem moc nesetkal/a, jsi otevřený/á a máš chuť jít do toho naplno.\nUmíš vyhledávat informace a vytáhnout z nich to podstatné. Zvládneš se poprat s technickými informacemi, čísly a grafy, stejně jako s právními argumenty.\nDokážešprezentovat naše postoje a argumenty úředníkům, politikům i donorům.\nNepotřebuješ mít vše jasně nalajnované, rád/a se sám/sama zapojíš do tvoření vizí a vymýšlení strategií, jak zvýšit společensky prospěšný dopad naší práce.\nCo u nás najdeš ...\n0,8 - full-time pozici (dle domluvy), vhodnou i pro absolventy práv jaro 2019\npracovní místo v Brně, případně v Praze nebo Ostravě\nsmysluplnou práci, prostor k růstu, příležitost se potkat se zajímavými lidmi a projekty, neformální a přátelské pracovní prostředí\nflexibilní pracovní dobu, benefity a možnost pracovat i z domova\nnástupní mzda 18 000 – 28 000 Kč podle zkušeností a praxe\nVedoucí týmu Odpovědná energie\nUzávěrka přihlášek je 28. 10. 2018. Ústní kolo pro pozvané uchazeče proběhne 8. 11. 2018 v Brně.\nPokud jsme tě zaujali, na nic nečekej a přihlas se: vyplň formulář, my se ti ozveme zpět.


Klíčové slovo katastr\n1. Co vše se dá zjistit v aplikaci Chytremapy.cz\n(Matching tags: Rozměry,TopGis,Chytrémapy.cz,Vodovod,Katastr,Kanalizace,RÚIAN,Vytápění)\nJak je velký pozemek, na kterém leží váš vysněný dům? Jaké vytápění má sousední bytovka a z čeho je postavená? Kdo je vlastníkem nemovitosti a je vůbec napojená na obecní kanalizaci? ...\n2. HSI nově poskytuje data katastru nemovitostí\n(Matching tags: GIS,HSI,ČÚZK,Katastr,RÚIAN,Státní správa,Nemovitost)\n... informace, jako jsou např. informace o vlastníkovi, jiné právní vztahy nebo nabývací tituly, se společnost HSI rozhodla nabídku služeb rozšířit i o údaje katastru nemovitostí. Data, která společnosti ...\n... z nové katastrální vyhlášky, uvolňujeme nyní novou verzi GmP 14, do které jsme tyto změny zapracovali. Tato verze ovšem obsahuje i celou řadu nových funkčností pro komfortnější zpracování geometrického ...\n4. VFK Import pro AutoCAD podporuje formáty VFK 4.2 a 4.1


Václav Havel - Diskuze OSOBNOSTI.cz\nNovější 1 2 3 4 … 53 Starší\nNeměl by spadat pod kategorii panovníci?\nFranta Litoměříce (anonym)\nNechápu,proč Ruzyňské letiště nepojmenovali po Janu Kašparovi,taky v Anglii za války bojovalo mnoho našich letců kteří dosahovali vynikajích úspěchů,nebo po některém slavném akrobatickém pilotu,např. F. Novákovi.\nV. Havla uznává a respektuje celý svět a je smutné, že jeho vlastní lidi po něm akorát házejí špínu.\nV. Havlovi patří dík za to, že zničil komunistický režim, který popravoval nevinné lidi včetně žen i dětí, režim, který pro své občany kolikrát neměl ani základní hygienické potřeby. To, co je dnes naprosto běžné (maso, ovoce, atd.) byl za komunistů svátek, dobře se měli jen donašeči a ti, co s nimi drželi krok a báli se jich. Lidi, co se odvážili se jim postavit, čekal akorát arest a mučení. Ani se neodvažuju pomyslet, jak by to tu vypadalo, kdyby tento zrůdný režim byl pořád u moci.\nMáte pravdu,za komunistů opravdu toho zboží a potravin v obchodech bylo málo. Dnes koupíte co chcete,ale musíte mít práci a peníze,vždyď všechno je velmi drahé.Co si může dovolit koupit občan,který má mzdu dvanáct tisíc a má všechno platit!Nevím kolik berete vy! Píštete zrůdný režim,taky máte pravdu,ale kolik je dnes násilných trestných činů,vražd,násilí,je to na denním pořádku,postihy zločinců jsou nedostatečné,z kriminálů udělali sanatoria. Vrah ubije osmdesátiletou babičku pro dvacet korun a nic se mu nestane. Nevím pak jak si to všichni polistopadoví politici představovali!\nVáclav Havel byl spolu s TGM nejlepší prezident.\nProboha kde jste na toto došla,Masaryk byl filozof,Havel byl komediant,taky to tak všechno dopadlo !\nRozkradené Poldi Kladno,OP Prostějov srovnané se zemí a mnoho jiných podniků,taky zemědělských,to je dědictví pana Havla!\nV době komunismu, ale i dnes špinili prezidenta E. Beneše za to že kapituloval před nejvyzbrojenějším státem v té době Německem,Dubčeka a Svobodu dnes špiní za to,že kapitulovali v Moskvě. Myslím si,že stát není jen armáda,Beneš i Dubček zodpovídali za celý národ a za škody. Kromě toho Beneše mohl Západ vinit za to,že rozpoutal válku,proti Dubčekovi stála celá Varšavská smlouva.Nevím jak by se v obou případech zachoval pan Havel.\nTo už je hrozný s tím Havlem,na to už se nedá koukat\nano pracoval v trutn. pivovare, ale byl to takovej lempl, ze nebyl schopnej ani koulet sudy, porad byl vozralej\nV r. 1968 tehdejší představitelé ČSSR Svoboda,Dubček,Černík,Smrkovský,i když byli komunisti,záleželo jim na tom,aby se měli všichni lidi dobře,zažili válku a dovedli si víc cenit lidského života,byla to ještě ta stará generace,po roce 1989 se politikům jednalo hlavně o sebe a o své peníze