Alarm für Cobra 11 :: Zobrazit téma - Dům v lese\nNo fuj, vytahovat taková témata, brr\nZajímavé téma, ale nebyl to můj šálek kakaa\nZajímavé téma a celkem ses i trefila do mého stylu\nOceňuji, že jsi se alespoň trošku pokoušela o kousek humoru\nPostavy nebyly černobílé, námět zajímavý, jo, pěkná povídka\nZaslal: 18.10.2007 17:31\nDruhá povídka, do níž jsem se pustila, nemá vhodný námět pro slabší povahy nebo žaludky, i když v ní nejsou žádné naturalistické scény, tak pokud máte raději jemný humor a akci, jež seriál nabízí, do čtení se nepouštějte. Rovněž předesílám, že je to povídka a ač jsem si pro ni sháněla jisté podklady, rozhodně se o údaje z ní nelze nijak opřít.\nA pokud jsem vás ještě nevyděsila dost, čtěte, hodnoťte, kritizujte, ... za vše vám moc děkuji!\n„Tak co teď?“ usmál se Tom na svoji společnici. Seděli v jedné z luxusních restaurací a právě skončili s večeří. Černovláska, která seděla naproti přes stůl, mu úsměv oplatila: „Nevím, máš nějaký plán?“ zeptala se, opřela se lokty o stůl a zadívala se mu do očí.\n„No, nedáš si ještě trochu vína?“ zeptal se Tom, a když viděl, že se zatvářila mírně zklamaně, dodal: „U mě doma mám jedno červené, které čeká na otevření.“\n„Hmm, to zní slibně.“ souhlasila společnice a Tom pokynutím hlavy přivolal číšníka.\nPřed diskotékou Modrý Dikobraz stály dvě dívky, které očividně štvala společnost dvou kluků, co už měli upito přes míru.\n„No tak, kočky poďte si ještě zatrsat“ řekl jeden z nich, zavrávoral a objal jednu okolo ramen. Blondýnka ho s odporem setřásla: „Di se vycpat, je mi z tebe na nic“ řekla a pořádně do něj strčila, zavrávoral a spadl do náruče svému kamarádovi, který nebyl schopen nijak zareagovat, ani udržet rovnováhu. Oba se svalili na zem a zapletli se do sebe rukama i nohama. Blondýnka si povzdechla, zatímco její tmavovlasá společnice zavrtěla nechápavě hlavou, odvrátila se od nich a zavěsila se do své kamarádky. Odvedla ji kousek dál, aby byly z dohledu kluků. Ti měli momentálně dost práce s tím zjistit, komu která končetina patří.\n„Tamaro, já mám dost. Pojedem domů ne?“ obrátila se na kamarádku Tmavovláska.\n„Ale autobus nám jede nejdřív tak až za dvě a půl hodiny. Klári, nechceš si jít ještě dát něco k pití nebo zatancovat?“ přemlouvala ji blondýnka.\n„Jo a potkáme zase takový pitomce co?“ pohodila otráveně hlavou směrem ke klubku, které sebou na zemi pořád bezvýsledně mrskalo.\n„No tak fajn a co chceš mezitím dělat?“\n„Já nevím, pojď se projít.“\n„Hlavně co nejdál odsud.“\n„Tak dem.“ souhlasila Tamara a vyšly ze zapadlé uličky.\n„Páni tady je zima.“ otřásla se Klára.\n„Tak se pudem někam zahřát.“ navrhla Tamara.\n„Tami, já už bych nejradši byla doma.“ řekla Klára a přitáhla si bundičku těsněji k tělu, nepomohlo to, zima ji byla čím dál víc. Tamara na tom nebyla o moc lépe. Obě na sobě měly džíny a top, přes který měla Tamara narozdíl od Kláry svetr s pokaženým zipem. Popravdě řečeno se snažily obléknout sexy, aby na diskotéce co nejvíc zapůsobily, ale efekt byl jedině ten, že to přitáhlo pár ožralů. Tamara začala chodit sem a tam aby se zahřála. Kláře to připadalo paradoxní. Ještě včera by dala nevím co za to aby mohla na diskotéce zůstat až do rána a teď by nejradši seděla doma a poslouchala rádio a možná si povídala s mámou, Tamarou a její mámou, ale to se nestane.\nJejich rodiče se znali už, než se s Tamarou narodily. S Tam spolu byly pořád a pokaždé, když rodiče jedné někam jeli, byla automaticky u té druhé a naopak, ale teď se jejich rodiče rozhodli odjet na 14 dní společně a pod podmínkou, že si nezhorší známky ve škole je nechali 'ať si dělají, co chtějí '. A tak jsou tady a mrznou.\n„Tak poď.“ vytrhla ji Tamara z přemítání, chytila pod paží a vedla směrem k dálnici.\n“Už vymyslela's, co budeme dělat?“ zeptala se jí po chvíli.\n„Tak pojedem domů.“\n„Ale autobus nám jede až za 2 a půl hodiny.“\n„Tak pojedem stopem.“\n„COŽE?“ vytřeštila Klára oči.\n„Ale no tak, Kláro, jsme na dálnici v Kolíně, je deset večer a diskotéka zavírá až ve čtyři ráno, fakt si myslíš, že by si někdo mohl tipnout, že se tu budou dát sbalit dvě holky. Navíc přece poznáme charakter, nenastoupíme k někomu pitomýmu, ne?“\nKlára si dala s odpovědí na čas, ale byla zima a ona měla pocit, že k silnici přimrzne.\n„Tak jo.“ svolila nakonec a Tamara napřáhla ruku. Několik aut kolem nich jen tak projelo, ale zastavil jim tmavě červený Peugeot.\n„Prosím.“ uklonil se Tom a otevřel přítelkyni dvířka od auta. S úsměvem nasedla\n„Děkuji.“ řekla a pohodlně se usadila na sedadlo spolujezdce. Vyrazili po méně frekventované ulici a za několik okamžiků byli na dálnici, kterou Tom znal jako své boty a tak se spíš než řízení věnoval konverzaci s černovláskou:\n„Byl to moc příjemný večer.“usmála se.\n„Byl?“zeptal se Tom naoko zklamaně. „Já myslel, že ještě je.“\n„No, ještě je, ale nevím, jak bude pokračovat. Třeba bude ještě lepší.“\n„No, to záleží jen a jen na jedné krásné slečně.“ usmál se Tom.\n„A na jaké?“\n„No, na Iris Nielsenové.“ Usmál se komisař a věnoval jí jeden dlouhý pohled. Iris se evidentně ulevilo. Zabořila se do sedadla a zavřela oči. „Myslím si, že bude souhlasit s pokračováním v započatém večeru.“ Přistoupila na jeho hru. Tom se zhluboka nadechl: „Krásně voníš.“\nZ okénka vykoukl kluk s tmavě černými vlasy modrýma očima a krááásným úsměvem. „Kam to bude holky?“\n„Směr Videň.“ usmála se na něj zářivě Tamara. „Můžete nás přibrat?“ zeptala se mile.\n„Krásnejm holkám neodmítnem, co Tome?“ obrátil se na řidiče.\n"Tak naskočte!" řekl jim a sám vystoupil a pokynul Tamaře, aby si sedla na místo spolujezdce.\n„Co ty?“ obrátil se na Kláru. „Pohrdneš místem vzadu?“ zašklebil se a otevřel dveře.\n„Určitě ne.“ pokusila se Klára usmát jako Tamara.\n„Super.“ usmál se na ni.\n„Jinak já jsem Mark.“ řekl a sedl si vedle Kláry s dostatečným odstupem.\n„A tohle je Tomaso.“ pohodil hlavou k řidiči.\n„Těší mne.“ řekl řidič a škrobeně jim podal ruku. Obě mu s ní zaraženě potřásly. Pak se oba kluci rozřehtali na celé kolo.\n„Ale jinak mi raděj říkejte Tome!“ řekl už normálně a otočil klíčky.\n„Vypadáte jako fajn kluci.“ řekla Tamara a významně se podívala na Kláru.\n„Jste moc fajn.“ řekla Klára a zdůraznila 1. slovo.\n„Jinak, já jsem Tami a to je Klára“ dodala Tamara.\n„Kde jste se vzaly v Kolíně?“\n„Byly jsme na dýze, ale nebylo to nic moc.“ vysvětlovala Tam.\n„Hmm… a nemáte chuť na něco k jídlu a pití?“ zeptal se Mark.\n„Jo docela bych něco snědla.“ řekla Klára.\n„Já taky.“ potvrdila Tami a Tom prudce zahnul k fastfoodu.\nPředběhlo je jiné auto, když čekali oba, kluci si nasadili černé brýle a lyžařské kukly.\n„Co myslíte, vyděsí se, když řeknem přepadení?“ zeptal se Mark.\n„Jo, a zařve, že přilítlo UFO.“ řekla Tam.\n„Kluci, sundejte to.“ řekla Klára. Chvíli dělali pitominy a pak už si kukly nesundali, protože auto před nimi odjelo. “Ahoj kluci, tak co to bude dneska?“ zeptal se prodavač. Očividně byl na jejich výstřelky zvyklí, Klára se jen usmála a zavrtěla hlavou, zato Tam vyprskla smíchy.\n„Jezdí jako šílenci.“ poznamenala Iris, když je předjelo červené BMW a vzápětí jim zmizelo z očí. Toma to nechalo v klidu, nepřekročil povolenou rychlost a s podobnými šílenci měl co dělat každou chvíli. Co ho však nenechalo v klidu, byl saap, který jel za nimi a kličkoval od krajnice ke krajnici.\n„Ani jsi mi neřekl, co vlastně děláš?“ zeptala se Iris přesně ve chvíli, kdy si Tom saapu všiml a nahlas mu uteklo: „Doprčic, proč v takovým stavu vůbec leze na silnici? Mám sto chutí mu dát pořádnou pokutu!“ Iris se jen usmála.\n„Ehm…“ zadrhl se Tom. „…co jsi to říkala?“\nIris se znovu usmála: „No ptala jsem se tě, co vlastně děláš, ale nejspíš jsi policista.“ Tipla si a podle Tomova výrazu jí bylo jasné, že se strefila.\n„Jsem z dálniční.“ Přiznal Tom.\n„Slib mi, že dnes budeš jen Tom Kranich a ne dálniční policista.“\n„Slibuju.“ Usmál se Tom a přidal, aby byli co nejdřív na místě.\nKdyž dostali nějaké jídlo a pití Klára se zeptala: „To takhle šaškujete často?“\n„No.“ zaváhal Mark.\n„Ten chlap nás nikdy neviděl jinak.“ přiznal Tom a ušklíbl se.\n„Je to taková hra.“ objasnil Mark.\n„Mimochodem, prohrály jste sázku.“ ozval se Tom a jako by omylem položil ruku místo na řadíci páku na Tamařino koleno. Ta se jen zeptala: „A jakou?“\n„No, neuhodly jste, co řekne!“ ušklíbl se Mark.\n„A jo tak fajn, přijímáme porážku, byli jste dobře připravení.“ řekla Klára a usmála se, ale když zvedla hlavu a uviděla, kde má Tom ruku úsměv jí zmrzl.\n„Tak co jsme vyhráli?“ zeptal se Mark a přisunul se blíž ke Kláře. „Co třeba sladkou pusu?“ Naklonil se k ní a chytil ji za bradu. Klára trhla hlavou a odsunula se, jak jen to šlo k oknu.\n„Myslím, že kousek odsud je zastávka našeho autobusu.“ řekla honem Tamara.\n„Můžete nás vyhodit támhle na odpočívadle?“ podívala se na Toma, ten jí rukou začal přejíždět po stehně.\n„Připadali bychom si trapně, kdybychom vás nehodili až domů.“ řekl.\n„Myslím, že sem je to super, už bychom měly jít.“ začala Klára panikařit.\n„Ale my si myslíme něco jinýho.“ řekl Mark.\n„Kluci, prosím vysaďte nás tady někde, my už musíme domů, jsme skoro u nás.“ žadonila Tamara.\n„Říkaly jste, že bydlíte na trase Kolin-Vídeň, ještě jsme k Vídni ani nečuchli.“ protestoval Mark.\n„No tak jo,“ zatvářila se Klára zahanbeně.\n„My vás fakt už nechcem dál otravovat bydlíme pár kylásků odsud, prosím zastavte nám.“ Klára měla slzy na krajíčku a zdálo se, že Markovi se jí zželelo: „A když zastavíme, dáte nám pak obě aspoň pusu?“ udělal psí oči a zaprosil rukama. Tamara se přinutila usmát: „Jasně.“ přisvědčila a Klára přikývla. Tom na příštím odpočívadle zastavil.\n„Račte madam.“ otevřel Iris opět s úklonou dveře.\n„Excuse-moi, je suis mademoiselle.“ ušklíbla se a vystoupila. Tom zabouchl dveře a odemkl vchod: „Račte mademoiselle.“ ušklíbl se a dal Iris přednost.\n„Děkuji.“ řekla Iris a protáhla se okolo Toma dovnitř. Tom zamkl a podal jí rámě, Zavěsila se do něj a vydali se po schodech nahoru.\n„Tak co ta odměna?“ podíval se na Tamaru. Ta si ulehčeně oddechla a dala mu pusu na tvář.\n„Já myslel, že to bude pořádná pusa.“ zesmutněl Tom a pohladil rukou volant.\n„No jasně.“ řekla Tamara a přitáhla si ho blíž k sobě. Klára jí napodobila a obě daly klukům pusu.\n„A teď ještě do kříže.“ poručil si Mark, Tamara mu taky lípla pusu a Tom se naklonil ke Kláře, která ho políbila s odporem. Tamara si odepnula pás, ale když chtěla vystoupit, Tom se přes ni natáhl a zamkl dveře.\n„Co to děláte?“ vyděsila se Klára zoufale, když Mark udělal totéž.\n„Vezeme vás domů přece.“ řekl Tom a nastartoval.\n„Tak moment!“ řekla Tamara, když se rozjeli. „řekli jste nám, že když vás políbíme, tak nás necháte jít.“\n„Ne, řekli jsme, že zastavíme, a to jsme přece udělali.“ Pokrčil rameny Mark.\n„Ale my už nechceme domů, rozmysleli jsme si to, půjdem…“\nTamara nevěděla, jak pokračovat místo toho Toma popadla za ruku a trhla s ní aby se dostala k volantu.\n„Co blázníš?“ zařval Tom, když otočila volantem a s autem to pořádně hodilo. Mark ji zezadu stáhl zpět na sedadlo a objal ji okolo pasu, Klára ho kousla, ale on ji odhodil a chytil ruce Tamaře.\n„Zajeď do lesa.“ řekl Tomovi. „Tam se bez problémů ztratíme.“\nA Tom, který od místa kde za sebou nechali dopravní kolaps, ujížděl maximální rychlostí, zahnul na nejbližší odbočce na lesní cestu. Chvíli po ní jeli a Tamara se podívala po Kláře. Choulila se v rohu auta a ani nedutala.\n„Kam to jedeš?!“ obořila se na Toma. „Co s náma chceš udělat ty cvoku?“\n„Od tebe to sedí, před chvíli jsi nás málem zabila.“ řekl jí Mark a pustil jí ruce. „Doufám, že už tě nenapadne dělat takový blbosti.“\n„Tahle?“ zeptal se Tom.\n„Jo.“ přisvědčil Mark a Tom zabočil na cestu vyjetou jen od traktoru.\nDojeli na mýtinku, poblíž které stála na samotě chata, na svou výšku, dobře schovaná mezi stromy. Podle Tamary by je tady nikdo neslyše, ani kdyby si strhaly hlasivky, a z leteckého pohledu by byla chata vidět jen pokud jste přesně věděli kde je, protože byla tmavě natřená a schovaná mezi stromy jakoby se mýtině někdo úmyslně vyhnul. Mark vystoupil a zabouchl za sebou dveře, současně Tom otevřel kapesní nůž a čepel přiložil k Tamařině břichu.\n„Být váma tak se o nic nepokouším.“ podíval se na Kláru a ta ze sebe nevydala ani hlásku. „Doufám, že jste rozumný holky a nebudete chtít dělat problémy. Takže si sedni za Tamaru Kláro, a připoutej se“\nKlára se vyděšeně přesunula na určené sedadlo a zapnula si pás. Tom čepelí sjel Tamaře po břiše, aniž by zanechal jakoukoliv stopu a nůž kousek oddálil.\n„Fajn, taky se připoutej.“ poručil Tamaře.\nTa ho poslechla a zeptala se: „O co ti jde, co nám chceš udělat?“\n„Když nebudete dělat blbosti, tak se vám nestane nic zlýho, neboj. Tak obě si sepněte ruce za hlavou, jestli s nima pohnete, než vám to povolím, tak budete litovat.“ pohrozil jim a nastartoval.\n„Jsme na místě.“ řekl Tom, pustil se Iris a začal po kapsách lovit klíčky.\n„Zkus to tady.“ sáhla mu do levé kapsy saka, kam si je dole schoval, ale zapomněl na to, než vyšli nahoru.\n„No teda, díky.“ vypadlo z něj a zrovna, když je chtěl strčit do zámku, ozval se mu v kapse mobil.\n„Promiň, jen chviličku.“ Omluvil se jí a honem poodešel a zvedl mobil. Jeho obavy se naplnily, z mobilu se ozvala Anna Engelhartová: „Omlouvám se, jestli vás budím Tome, ale budete muset do práce, mám pro vás se Semirem jednu noční hromadnou nehodu. Pošlu vám tam ještě Bonratha a Herzbergera, aby vyřešili formality...“\n„Ehmm-Šéfová…“ přerušil ji Tom.\n„Ne Tome, je mi to moc líto, ale skutečně nemám koho jiného tam poslat, takže to vyřídíte vy a Semir. Pojedete k hromadné nehodě na…“ pokračovala Šéfová a Tom rezignoval. Vyslechl si pokyny a pak se vrátil s výrazem odsouzence k Iris: „Je mi to moc líto, ale…“ nedokončil.\n„Musíš do práce, je mi to jasný. No nic, uvidíme se brzy, zavolej mi co nejdřív, ano?“přerušila ho Iris. Tom byl absolutně odzbrojený: „Nezlob se, ale…“ začal znovu omluvně, ale dál se nedostal.\n„Já se nezlobím, pojedu domů a dokončíme to někdy jindy, pokud se mi ozveš, zatím ahoj.“ vychrlila na něj Iris a spěšně odešla. Tom zůstal chvíli stát a pak s pocitem, že to nakonec vzala celkem dobře, vyrazil k nehodě.\nTamara si všimla, že Mark otevřel garáž chaty a někam se vytratil. Vjeli do garáže - ani jedna se neodvážila pohnout nebo promluvit - a Mark ji zabouchl. Tom vypnul motor a otočil se k nim.\n„Tak jo dejte ty ruce dolů a odpoutejte se.“\nNevěnoval jim ani pohled, vytáhl klíčky, vystoupil, zabouchl za sebou dveře a obešel auto. Pak otevřel dveře Tamaře a pomohl ji vystoupit. To samé udělal i Mark s Klárou.\n„Vítejte u nás, co říkáte na pořádnej mejdan?“\n„My musíme domů.“ zaprotestovala Tamara.\n„Proč?“ nechápal Mark\n„Říkaly jste přece, že vaši jsou na dovolené.“ ušklíbl se Tom.\n„Máme spoustu času na party ne?“ zeptal se.\n„Tak co vám brání? Račte nahoru dámy.“\nTom ukázal na schody, které vedly evidentně dovnitř chaty, vyšel po nich a otevřel dveře. Když se k ničemu neměly, Mark chytil Tamaru za paži a vedl ji po schodech nahoru a mezi dveřmi jí pošeptal: „Přece tam Kláru nenecháš stát samotnou.“\nTamara na ni zavolala: „Klári, pojď taky nahoru.“\nKlára vyděšeně vyšla za nimi, když prošla dveřmi, Mark je zavřel, zamkl a klíč schoval do kapsy. Tom mezitím pustil nějaké CDéčko a odešel do kuchyně.\n„Posaďte se.“ řekl jim Mark a ukázal do místnosti, která sloužila nejspíš jako obývák.\nByla tam skříň a v ní na polici televize, video a DVD přehrávač. Naproti byly dvě pohovky a uprostřed stůl. Sedly si na jednu pohovku těsně k sobě a vešel Tom.\n„Tak co si dáme k pití?“\n„Colu.“ řekly svorně.\n„To nevedem.“ zasmál se Mark, který nesl pizzu.\n„Tak třeba džus nebo minerálku.“ řekla Tamara.\n„To taky nemáme.“ ušklíbl se Tom a přešel k baru.\n„Co třeba Whisky, Jim Bean…?“ začal vytahovat různé alkoholické nápoje.\n„Ne díky.“ řekla Klára.\n„Tak pivo?“ zeptal se Mark\n„Ne.“ řekla prostě Tami.\n„Tak už to tak vidím, že budeš muset vybrat sám.“ řekl Mark a vmáčkl se násilím mezi holky na pohovku. Tom vytáhl 4 druhy sklenic po čtyřech kusech a položil je na stůl. Potom skočil do ledničky pro pivo, a pak se vrátil k baru a vytáhl Whisky, vodku, vaječný likér a rum. Každou láhev přiřadil k příslušným čtyřem sklenicím. Mark mezitím holkám podal plechovky.\n„Ne, díky.“ odstrčila jeho ruku Tamara a Klára se odvrátila.\n„Ale no tak nedělej se.“ řekl Tom a ovinul Tamaře ruku kolem pasu. Přetáhl si ji na druhou pohovku a udělal si tam pohodlí. Mark jim podal dvě plechovky a třetí vnutil Kláře.\n„Na zdraví.“ pozvedl svou plechovku Tom.\n„Dala bych si sprchu,“ řekla Tamara, „dneska to byl děsnej den.“\n„Nejdřív se napijem.“ řekl Mark a donutili je plechovky dopít. Potom si s nimi povídali o všem možném, Tom stále šmejdil rukou Tamaře po stehnech a po břiše. Mark si Kláře lehl do klína a hladil jí po rukou a až kam dosáhl.\n„Tak co? Jdeš do tý sprchy?“ zeptal se Tom po chvíli Tamary.\n„Jo.“ řekla a zvedla se.\n„Ukážu ti kde to je.“ řekl Mark a odvedl ji nahoru. Tom si sedl ke Kláře a pořádně se na ni přimáčkl, byl z něj cítit alkohol a Klára se pokusila oddálit, ale on ji chytil za bradu a pokusil se ji políbit. V tu ránu byla na nohou, ale stáhl ji zpátky a zalehl ji, takže neměla kam utéct.\nSemir s Tomem na místo nehody dorazili ve 23:07.\n„Tak co je tak důležitý, že nás kvůli tomu zase vytáhli z postele?“ protřel si otráveně oči Semir, kterému cesta autem nestačila na to, aby se probral.\n„Ehmm.“ odkašlal si Tom, kterému by vytáhnutí z postele bylo příjemnější, a pohlédl směrem k hromadě šrotu, která obsahovala přibližně jedenáct osobních aut a náklaďák.\n„Jo tak to je docela důležitý.“ přitakal Semir a vystoupili z auta, protože k nim mířil Herzberger.\n„Kterýmu šílenci se o půl jedenáctý podařilo udělat takovou spoušť? Ahoj Hotte!“ zavrtěl hlavou Semir a pozdravil Herzbergra.\n„Ahoj kluci.“ pozdravil Herzberger a pohupoval se na špičkách.\n„Tak co? Máte něco?“ Zeptal se Tom.\n„Docela dost, byl to tmavě červený Peugeot a máme i poznávací značku. Měli byste si promluvit s támhletím mužem“ ukázal na muže v džínech a černé bundě, který postával opodál.\n„Proč?“ zajímal se Semir a otevřel si láhev minerálky.\n„Protože ta SPZtka je od něj a prý to auto viděl ještě u nějakýho Fastfoodu.“\n„Díky, Hotte jdem za ním.“ oznámil Semir a rázně k němu zamířil.\nTom měl co dělat, aby mu stačil: „Co to do tebe vjelo?“\n„Spěchám“ oznámil prostě Semir.\n„Když sebou pohnem, budu mít do devítí i hlášení pro Šéfovou. A pak mě čeká postýlka“ objasnil Semir. Tom jen zavrtěl hlavou.\n„Dobrý večer.“ pozdravil menší kriminalista muže, který zkoumal škody na svém autě.\n„Aby byl.“ poznamenal muž.\n„Komisaři Gerchan a Kranich dálniční policie Kolín.“ představil je Tom.\n„Andre Stauber, nudný bankovní úředník se zajímavě zdeformovaným autem.“\nTom se usmál a užasl, tohle byl první člověk, který bral proměnu svého auta v konzervu s humorem.\n„Prý něco víte o majitelích auta, kteří mají tohle na svědomí?“ zeptal se Semir.\n„To ano, ale všechno jsem již řekl vašim kolegům, dělali si pečlivé poznámky, a přesto mě ještě dobrovolně-povinně pozvali k vám na stanici.“ postěžoval si André.\n„No víte, raději si to poslechneme od vás než číst romány od Hotta nebo Bonratha.“ řekl Tom a v koutcích mu cukalo.\n„No stál jsem za ním před tím Fastfoodem, který je…“\n„Tak co jedem tam?“ zeptal se Semir když z něj dostali vše co mohli.\n„Já si to tu ještě chci prohlídnout.“ řekl Tom.\n„Tak já jedu do Fastfoodu a ty se tu ještě zkus porozhlídnout“ souhlasil hneědoočko a nastoupil do vozu.\nTamara a Mark mezitím vyšli do patra.\n„Tady je koupelna.“ řekl a otevřel dveře do jakéhosi pokoje. Pokusil se ji tam zatáhnout, ale domem se rozlehl výkřik.\n„TAMARO!!“ zakřičela Klára. Tamara vyrazila jako blesk a pokusila se z ní Toma strhnout, ale Mark ji odstrčil a postavil ho sám.\n„Dneska už na to kašli, Vole.“ řekl mu, když chtěl něco namítnout. Klára utekla k Tamaře, ta ji objala a začala utěšovat.\n„Jo, fajn dnes se už půjde spát.“ souhlasil Tom a odešel z pokoje.\n„Tak jo holky, Jde se spát. Ukážu vám, kde máte ložnice.“ řekl Mark a odvedl je nahoru.\n„Marku, musíš nám pomoct se odsud dostat, prosím.“ šeptala mu Tamara, když stoupali po schodech.\n„Tady budete spát.“ řekl a otevřel dveře pokoje, kam se ji snažil zatáhnout.\n„Marku, prosím.“ podívala se na něj Tamara zoufale.\nPřešel ke skříni a vytáhl z ní dvě noční košile: „Tohle si oblečte a to, co máte na sobě, nám pak dáte. Všechno!“ zdůraznil. „Ráno vám to zase vrátím. Chcem se jen pojistit, že v noci nevezmete roha.“ řekl a pak Tamaře pošeptal: „Nic tam nesmí chybět, protože jinak by vás Tom…“\n„Tak už jsou hotový?“ zeptal se Tom, který právě vstoupil do místnosti.\n„Už jsem jim všechno řekl, tak jdem.“ řekl Mark a odváděl Toma ven.\n„Je přesně za pět minut čtvrt na dvě, o čtvrt jsem tu, tak ať jste nachystaný.“ pohrozil jim Tom.\nPřesně 01:15 Tom odemkl dveře a vzal si od holek oblečení.\n„Běžte rovnou spát, možná že budete za chvíli zase vstávat.“ pošeptal Tamaře Mark a zase zamkl dveře.\nProdavač ve Fastfoodu si na červeného peugeota vzpomněl ihned: „Jo jezdí v něm takový dva pitomí týpci…“\n„Mohl byste mi je nějak popsat?“ požádal ho Semir.\n„"No, totiž...oba jsou hubení a vytáhlí, ale vždycky si nasadí lyžařskou kuklu a brýle když jsou tu. A občas s sebou mají nějaký děvčata nikdy ne stejný, vždycky jiný. Nejčastěj dvě - asi stopařky - ale nikdy si nesundají ty kukly…“\n„A co dnes? Měli s sebou nějaké dívky?“\n„Jo, dvě takový, jak z diskotéky.“\n„A můžete mi je popsat?“\n„Jóó, jedna blondýnka, druhá černovláska a obě děsně hubený a sexy oblečený a vůbec celý pěkný - oni ani nikdy jiný nevozej, vždycky jen takový výstavní, jestli víte jak to myslím, takový ty co by se klidně mohly unést, jak to tady někdo dělá, mohly by je unést a stálo by to za to.“\n„No vy to nevíte?, občas tu zmizí nějaký děvčata z diskotéky, Zemská o tom má prý celou složku, ale taky se to tutlá, já myslel, že to víte. Je to všechno?“\n„Jo, moc vám děkuju, přijdete nám to říct ještě jednou na stanici, jen do protokolu?“\n„Tak zítra prosím přijďte, nashledanou.“\nTurek sedl do auta a jel na maximum, aby byl co nejdřív u Toma.\n„Tak co máš něco?“ Houkl na něj, když vystoupil z auta.\n„To bych řek, hádej co se děje na místní diskotéce.“\n„Ztrácí se tam čas od času nějaká dívka. Jo to vím, a víš koho si ti kluci, co jezdí v tom autě vozí?“\n„Trefa, podle prodavače stopařky. To by sedělo, ale kam je odsud odváží? Musí tu být něco, co je sem táhne, není přece normální, aby byli pro nic za nic jen na jednom místě?“\n„Řeknem Andree, aby se na to zkusila zaměřit, ale ještě než jí brnknem, tak sjedem pro toho prodavače a rovnou dáme Andreinu počítači popis těch kluků.“ rozešel se Tom směrem k autu, ale Semir ho zadržel.\n„Nic ti neřekne, ti kluci na sobě prej maj pokaždý lyžařskou kuklu a sluneční brýle.“\n„Taková obvyklá kombinace za volant.“ zvolal Tom. „To mu to nepřipadlo divný?“\n„Prý to byla taková hra, byly tam s nima dvě dívky, prostě krásky, sexy kosti podle něj.“\n„Stejně jí brnkni, třeba z toho ničeho, co máme, něco uvaří.“\n„Tak fajn, a co máš ty?“\n„Podívej!“ Tom se sklonil k vozovce ke stopám od pneumatik. „Ty musej bejt od nich, zkusíme podle nich jet, třeba nám to něco řekne o jejich cíli, co říkáš?“\n„Ti kluci málem zavařili motor podle těch stop. Tak jedem!“ zavelel Semir.\n„Zastav“ řekl Tom a vystoupil aby stopy prozkoumal.\n„Zabočili do lesíka“ řekl, když zase nastoupil.\n„Tak jedem.“ řekl Semir a zahnul tam taky. Jeli po asfaltové cestičce, projeli po ní nakonec, kde už byla jen vyjetá od traktoru a plynule se ztratila v lesním porostu, a zpět.\n„Tak kam jeli?“ zeptal se Semir když se vraceli.\n„Zastav!“ zpozorněl Tom a vystoupil, aby prozkoumal jednu odbočku.\n„Tady nejel jen Traktor, podívej se na ty stopy, jsou dvoje.“ upozornil Semira na podivnost, které si všiml zcela náhodou, když tam zasvítily reflektory jejich vozu.\n„Tak tam jedem i my.“ řekl Semir a odbočil na cestu vyjetou traktorem.\nKdyž dojeli na mýtinu a uviděli ve světle svých reflektorů domeček skrytý mezi stromy, vyšší komisař sykl:\n„Vypni světla“ Semir zhasl světla a zamžoural do tmy.\n„Jdeme tam rovnou nebo si zavoláme posily?“ zeptal se Tom. Semirovi se rozzvonil mobil, začal zápasit se svou bundou, aby zvuk nikdo nezaregistroval. Tom obrátil oči v sloup a vší silou se přemáhal, aby mu nezačal hlasitě nadávat. Semir mobil konečně nahmatal a zvedl sluchátko: „Ano?“\n„Semire, poslouchej mě, v žádném případě se nepouštějte do nějaké sólovky, protože Zemská na tom už dělá dost dlouho podle toho, co mi řekli nejsou jejich výsledky nijak valné, ale Engelhartová by to těžko srovnávala, když jim teď překazíte dlouhodobě připravovanou akci. Mimochodem máte něco?“\n„To bych řek.“\n„V tom případě s vámi chtějí vyměnit to, na co přišli oni. K dispozici vám budou dva policisté. Francis Uplegger a Chris Habermann…“\n„Zase nějací pitomci co nás budou přesvědčovat, jak špatně všechno děláme, no super. Andreo, my si myslíme, že jsme našli…“\n„Ehmmmm mm.“ ozval se Tom\n„Teda, že Tom objevil, kde by se ti kluci mohli schovávat a nejen oni, ale pohodlně tu lze na nějaký čas držet i několik těch dívek. Čím dřív něco uděláme tím líp.“\n„Pustil bys mě konečně ke slovu?“ přerušila ho netrpělivě Andrea.\n„Tak za prvé: oba dva ti policisté mají nižší hodnost než je komisař, což se vám může hodit-díky patří Šéfové a mé maličkosti. Za druhé: jestliže jsou tam ty holky jen na nějaký čas, musí se přirozeně někam přemístit a to velmi záhy. Kam vám můžou objasnit ti dva. A za třetí: oddělení bude mít plus za spolupráci, tohle je velká kauza, a jestli si vy dva tentokrát neodpustíte malér a hromadu šrotu, tak Engelhartovou roznesou na kopytech. Takže kdy a kde vám s nimi mám domluvit spicha?“\n„Dobrá, na dálnici kousek od té nehody směrem z centra je odbočka do lesa. Jsou tam dost nepřehlédnutelný stopy od pneumatik. Ať tam zahnou a jedou po té cestě tak dlouho dokud na nás nenarazí, my jsme tam za pět minut.“\n„Tak jo ale ať jste tam, hned vám je tam pošlu. Zatím ahoj.“\n„Nevíš něco o těch holkách, co se ztratily? Nejsou žádní rodiče, kteří by je hledali nebo něco co by nám je pomohlo identifikovat?“\n„Pokud vím tak ne, projela jsem všechny dostupný záznamy i dispečink a tísňová volání, ale nikde jsem o nich nenašla ani zmínku. Můžete se zkusit poptat na diskotéce.“\n„Hmm tak díky“ Semir si schoval mobil do kapsy.\n„Nechceš si pro jistotu vypnout zvonění?“ zeptal se ho modroočko.\n„Ne stejně odjíždíme.“\n„Andrea nám domluvila rande z dvěma hezounama ze Zemský, máme si s nima vyměnit informace o tom unášení dívek“ řekl Semir a nastartoval.\n„Co ti Andrea řekla na to s těma pitomcama, co nás budou přesvědčovat, jak špatně…“\n„Jo ty myslíš tohle, no Andrea s Šéfovou se postaraly o to, že mají oba nižší hodnost než my, takže je máme na povel.“ řekl Semir a v jeho hlase Tom zaznamenal jistou míru zadostiučinění.\n„Doufám, že myslíš na to na co já?“ ušklíbl se.\n„Jo, jestli to budou nějací pitomci tak jim to vrátíme i s úroky za všechny pitomečky ze zemský, s kterýma sme kdy měli tu smůlu se potkat.“ potvrdil Semir a svrběly ho dlaně, kdyby nemusel držet volant určitě by si je spokojeně zamnul. To teď udělal Tom: „Už se nemůžu dočkat, až je uvidíme.“ usmál se na Semira.\nSvé modré BMW zaparkoval ve směru z lesa ven a nechal zapnutá světla. Po několika minutách uviděli přijíždět policejní auto. Zastavilo naproti nim a vystoupili z něj dva muži v uniformě. Jeden vysoký, a tmavovlasý a druhý menší blonďáček. Oba komisaři vystoupili z auta také.\n„Dobrý den, Francis Uplegger a Chris Habermann?“\n„Komisař Semir Gerchan a tohle je můj kolega Tom Kranich.“ Pokračoval Semir. Navzájem se představili už jen křestními jmény. Jejich přání se pravděpodobně nesplní, oba vypadali docela v pohodě.\n„Takže vy prý chcete vědět, co jsme zjistili o těch klucích, kteří prý unáší holky z téhle zapadlé části Kolína?“ zeptal se Tom.\n„Přesněji řečeno o klucích ve věku zhruba 17 až 23 let, kteří unášejí nezletilá děvčata z místní diskotéky a ty pak končí neznámo kde? Jo o takový informace bychom docela stáli.“ vychrlil na něj Chris spoustu údajů, evidentně je tihle kluci brali přinejmenším jako rovnocenné partnery při vyšetřování, možná dokonce jako jistou formu autority.\n„Jak to myslíš neznámo kam?“ zeptal se Semir, pro kterého to byla vítaná změna.\n„No nevíme přesně kam, ale nemysli, že v Německu je obchod s bílým masem ojedinělej.“ poučil ho Francis.\n„Obchod s bílým masem? To snad nemyslíš vážně, ty holky jsou pod zákonem!“ namítl Tom.\n„To je to, o co spoustě bossů jde, ty holky si mezi sebou i vyměňujou, k nám se dostanou třeba i jedenáctileté děcka z Polska, Rakouska České republiky a dokonce i ze Slovenska - to je za Českou republikou, jen kdybyste náhodou byli mimo mísu - vozí je sem přes celej jeden státeček. No a naopak německé dívky jsou oblíbené samozřejmě v Polsku, Belgii a Rakousku, ale i v Anglii, Švédsku Norsku, Francii, Nizozemí, Španělsku, Finsku i Itálii a především v Americe. Od pár kolegů z oboru víme, že někteří němečtí bossové udržují kontakty s bosy až z Ruska. Četli jste některý z vás knihu My, děti ze stanice Zoo?“\nSemir kývl hlavou.\n„Tak přesně tyhle děti jsou vyhledávané, jsou zdrogované a za peníze udělají v podstatě cokoliv, a i když si uvědomí, že je jen využívají, tak se vždy najdou jisté donucovací prostředky.“\n„A proč teda unášejí dívky odsud? Tyhle jsou přece úplně opačnej typ.“ nechápal Semir.\n„Tyhle holky jsou takzvaně luxusní. Platí tady zásada čím mladší tím líp, protože si je vychovají k obrazu svému, proto máme za to, že tyhle holky mizí u bohatých a vybíravých bossů. Buď v Německu, nebo v jiné zemi, kde si pánové za služby můžou dobře zaplatit.“pokračoval Chris ve vyčerpávajícím výkladu.\n„Jak to myslíš, že si je vychovají?“ zeptal se Tom.\n„No, řekněme, že… že dostanou 9 letou holku - Nekoukejte na mě tak to není tak nemožný - tak ji jeden nebo i ze tři roky vychovávají, což znamená, že si to musí rozdat s každým, kterej si na ni ukáže - samozřejmě ze zaměstnanců určité stáje - naučí se jaké pohyby působí jako afrodiziakum, navlíkat kondomy, tančit u tyče- mám pokračovat? Pak je svým způsobem zkoušená prostě jí předhodí do postele někomu, kdo v branži něco znamená. Za každou chybu je krutě trestaná. No, a když chyby dělat přestane, začne pracovat…“\n„...za nízký věk jsou příplatky. Jako za spoustu dalších věcí. Musíš jen vědět kam jít, ale před policií jsou velmi dobře chráněni - málokdo se mezi ně dostane a přežije to, a když se někoho odhalit podaří, tak se všechno přísně tutlá, protože veřejnost by to neunesla, kdyby zjistila co se děje. Když někoho odsoudí, tak o tom ví prakticky jen pár lidí.“ skončil Chris.\n„Pár lidí?“ zeptal se Tom.\n„No lidi co dělali na vyšetřování samozřejmě a soudce a porota. No a lidi, kteří se na tento druh trestné činnosti zaměřují, přirozeně.“ vyčetl Francis osoby.\n„Ale to jsme dost odbočili. Zpět k naší diskotéce. Podle nás to probíhá takhle: Někde na chodníku naberou holky, co jdou na autobus nebo si je sami stopnou, pak si s nima chvíli povídaj a potom je už jednoduše nenechají vystoupit. Problém je v tom, že si nemyslíme, že by je rovnou předali Bossovi. Předání je záležitost, kterou si musí přesně naplánovat a nemůžou si domluvit schůzku a říct Bossovi sorry dnes jsme nic nesehnali. Proto mají podle nás někde poblíž bezpečný místo kde ty holky do předání uklidí a nikdo je nebude rušit. Místo, kde je musí schovat nanejvýš na dva na tři dny, ale nám se nepodařilo zjistit nic víc než to, že odsud se ty holky dostávají výhradně do zahraničí. A ani nemáme tušení jak to, že způsobili dopravní nehodu - Dnes v noci se to stalo poprvé.“ řekl Francis.\n„My zas víme kde to je.“ řekl Tom.\n„A taky jakým autem jezdí.“ přihodil Semir.\n„A myslíme si, že tu nehodu způsobily ty holky - nejspíš si myslely, že když nabourají, podaří se jim utéct.“ pokračoval Tom.\n„Ale ti kluci to nakonec nějak vyrovnali - podle těch stop od pneumatik na vozovce.“ navázal Semir, kterému to do sebe začínalo zapadat.\n„A pak zpanikařili a pokusili se z místa nehody co nejrychleji dostat, což vysvětluje, proč jeli jak šílenci a vybírali v takové rychlosti zatáčku.“ dodal Tom a jeho parťák ho opět doplnil: „Ty stopy po pneumatikách jste viděli sami - byla to od těch kluků chyba, kdyby nejeli tak rychle, neměli by jsme se prakticky čeho chytit. Nejspíš si řekli, že nejbezpečnější bude jet do lesa - rovnou do skrýše, protože i když někdo zjistí kde odbočili nemá šanci zjistit kam jeli pak.“\n„Dalo nám pěkně zabrat, než jsme zjistili, kam vlastně odbočili…“\n„Vy víte, kam jeli?“ zeptal se Chris obdivně.\n„Jo, zahli tady, na všech jinejch odbočkách jsou stopy jen od traktoru, ale tady jsou ještě stopy od osobáku vidíš?“ ukázal jim Tom na stopy vyjeté v lesní půdě.\n„A les projet nemohli. Tahle silnice končí u lesní školky.“ řekl Semir.\n„A na konci těchhle stop je mýtinka a mezi stromy je vedle ní dobře ukrytá chata - něco jako weekendhouse - je dvoupatrová a velmi dobře schovaná. Kdybych nevěděl, že tudy jeli, vůbec by mě nenapadlo něco tam hledat a vidět by nebyla ani z ptačí perspektivy, kdybys nevěděl, že tam je.“ řekl Tom.\n„A viděli jste tam to jejich auto? V čem jste to říkali, že jezdí?“\n„Jezdí v červeném peugeotu, sice jsme ho tam neviděli, ale ta chata má garáž takže ho mohli mít tam. Je docela logické, že se pokouší vytvořit dojem neobývané budovy. Ne?“\n„To by logické bylo, ale nedá se z té mýtiny dostat nějakou jinou cestou? Nemohli to projet a ujet jinudy?“ zeptal se Chris.\n„Ne, určitě jsou v té chatě, kdyby to projeli, stopy by byly vidět a mimoto, jsou tam hustě vysázené stromy. Z té mýtiny se dostaneš jen jednou cestou a ta končí tady.“ ukázal Semir na ústí blátivé cesty a na silnici na které stáli.\n„Tak to je skvělé.“ řekl Francis.\n„Jak to myslíš?“ opáčil Semir.\n„Myslí to tak, že stačí, když bude jedno auto hlídat, kdy vyrazí na předání a pak je stačí nenápadně sledovat až k bossovi a dostaneme bosse i ty dva.“ vysvětlil Chris nadšeně. Tom a Semir na ně vytřeštili oči.\n„A jak přesně si představujete to nenápadné sledování?“ zeptal se Tom.\n„No jste přece elitní policisté, určitě jste schopni obstarat 5,6 aut v civilu plus vy a my si taky vypůjčíme nějaký civil.“ řekl Chris s naprostou samozřejmostí v hlase.\n„No a pak stačí jen schovat na jistá stanoviště pár aut a ty si ho budou přebírat. První by mělo být asi tady, nestihneme prošetřit, jestli se nevydají po nějaké jiné lesní cestě tady a někam se nedostanou. Druhé bude při odbočce do lesa a pak se uvidí, kam pojedou dál, dorozumíme se vysílačkou.“ vysvětloval Francis nadšeně Chris tomu nasadil korunu když se podíval na Semira a s nadšením poznamenal: „U vás to tak přece chodí běžně ne?“\nSemir věnoval Tomovi kratičký pohled, kterým si sdělili vše: ‚dělají si z nás srandu nebo jsou vážně tak naivní‘. Francisův nadšený pohled a to, že Chris vypadal, jako by ho čekal úžasný zážitek, je utvrdily v tom druhém.\n„Kluci…“ začal rozvážně Tom, ale Semir měl za to, že ztratili už dost času: „Takhle to teda u nás v žádném případě nechodí. Nemůžeš čekat, že nám jen tak věnují 10 aut a v každým z nich dva schopné policisty. Divil bych se, kdyby na to byl teď na oddělení dostatek lidí. A taky si nemysli, že si ničeho nevšimnou, když se za nimi budou střídat auta - i když budou v civilu - buď je ztratíme a nebo si nás všimnou a dají tomu Bossovi hlášku. Taky nevím, jak se tady bude dát schovat auto, aby pak mohlo i vyjet, spíš bych sem za některý strom nasadil schopné policisty s vysílačkou, kteří nám dají hlášku, my se na ně pak můžeme pověsit u odbočky do lesa a sledovat je co nejdýl, ale otázka je kudy pojedou a kdy pojedou. Těžko bude nenápadný, že nějaký auto jede ve dvě v noci přesně stejnýma uličkama, co oni.“\nFrancis i Chris měli na tváři směs zklamání a úžasu. Tom se rozhodl hodit je do vody, ať plavou jak umí, na nic jiného nemuseli mít čas.\n„Takže Francis s Chrisem se tu někde schovají a až se tu objeví ten peugeot, dají nám hlášku. Jeden z nás mezitím odveze jejich vůz, někam ho schová a pak pojedem s naším autem a budeme je sledovat, kam to půjde. Hned teď by jsme taky měli zavolat Andree, ať nám se Šéfovou obstarají nějakou štěnici, kterou si my dva vezmem aby mohli sledovat naši polohu a komando tam bylo co nejdřív potom, co zjistíme, kde dojde k předání, ale co když je někde budeme muset přestat sledovat?“ podíval se na Semira.\n„Pokusím se jim na nějakým semaforu nebo na něčem nenápadně podstrčit štěnici. Pak se uvidí.“ navrhl Semir.\n„Fajn.“ souhlasil Tom.\n„Ty to vyřiď s Andreou a Engelhartovou já mezitím najdu nějaký vhodný úkryt pro tyhle dva.“\n„Dobře, ale dělej, nevíme, kolik máme času.“\n„Nápodobně, ne že budeš s Andreou zase cukrovat.“ ušklíbl se Tom a odvedl Francise s Chrisem hlouběji mezi stromy.\nKdyž se Tom vrátil Semir si právě schovával mobil.\n„Myslíš, že to zvládnou?“\n„Kdes je schoval?“\n„Tamhle, mají dobrej výhled a ze silnice je neuvidíš, ani když víš, kde jsou. Co říkala Šéfová?“\n„Pokusí se ty štěnice dopravit co nejdřív k výjezdu z tohohle lesa.“\n„A když to nestihne?“\n„Andrea nás zkusí zaměřit podle mobilu. Já mám zvonění už vypnutý. A když ji prozvoním znamená to, že už se setkali z Bossem.“ seznámil ho Semir z plánem.\n„Tak fajn Parťáku, sejdem se u výjezdu z lesa.“ řekl Tom a chystal se nastoupit do jejich vozu.\n„Počkej, hele ty jsi si vymyslel, že se to auto někam schová tak se o to postarej.“ zadržel ho Semir a do BMW nastoupil sám.\n„Sejdeme se u výjezdu.“ mrkl na Toma a rozjel se ven z lesa. Tom nastoupil do policejního vozu a chtěl jet za ním, ale uvědomil si, že mu chybí klíčky, než si je u Chrise vyzvedl, nabral 4 minuty zpoždění. Podíval se na hodinky. Byly 3 hodiny a deset minut. Rozjel se z lesa ven jak nejrychleji a zároveň nejnenápadněji to dokázal.\n„Šéf je chce ještě dnes. Musíme vyrazit hned, abychom dojeli na místo předání v čas.“ řekl Tom Markovi.\n„Fajn, půjdu je vzbudit.“ řekl Mark, vzal jejich oblečení a zamířil nahoru.\n„Spěcháme, dej jim jasně najevo ať jsou hned hotový jasný?“\n„Tamaro! Kláro! Vstávejte a oblečte se. Za pět minut musíte být hotový, jinak budete mít s Tomem problémy.“ řekl Mark a zamkl dveře.\n„Marku počkej!“ zavolala za ním Tamara. Tázavě k ní vzhlédl.\n„Kde máme spodní prádlo?“\n„Pojedete na ostro.“ ozval se ode dveří Tom.\n„Tak dělej Marku. Za pět minut ať jste hotoví nebo si mě nepřejte!“ pohrozil jim.\nZa pět minut skutečně odemkl dveře pokoje.\n„Fajn, Marku! Už jsou připravený?“\nMark přišel k Tamaře a řekl jí: „Dej ruce za záda.“\n„Slyšela's? Dej ruce za záda a ty taky.“ řekl Tomaso a přešel ke Kláře. Spoutali jim ruce izolepou a pak je odvedli do auta. Posadili je na zadní sedadlo a připoutali.\n„Jestli se o něco pokusíte, budete toho litovat.“ pohrozil jim Tom a do palubní desky schoval revolver.\nSemir skoro vyjel z lesa, když se z rádia ozvalo:\n„Hlídka Cobře 11 a služebnímu vozu 6: červený peugeot právě vjel na asfaltovou lesní cestu a stále zvyšuje rychlost.“\n„Cobra 11 rozumí.“ ohlásil se Semir a rychle vyjel z lesa. Tom se bleskurychle vrátil pár metrů a zajel na další cestu vyjetou od traktoru. Vypnul světla a ohlásil se také: „Služební vůz 6 slyší.“\nNetrvalo dlouho a peugeot se okolo něj prohnal. Tom vyrazil se světly zhasnutými jak nejrychleji a nejtišeji mohl za ním.\nSemir mezitím Vyhledal očima Šéfovou. Běžela k němu i s Andreou.\n„Semire…“ začala Šéfová, ale on ji nenechal domluvit.\n„Na nic není čas, dejte mi rychle tu štěnici a pokuste se zařídit, ať ho Bonrath s Hottem zastaví na nějakou silniční kontrolu, ale až jim dám znamení, musí ho nechat jet.“\n„A víte, kterým směrem pojede?“\n„Myslím, že směr z centra Kolína.“ řekl Semir.\n„Ale jak jim dáte znamení?“ zeptala se Anna Engelhartová nechápavě když, poslala policisty provést úkol.\n„Šéfová, nebojte se.“ křikl ještě Semir, políbil Andreu a vyrazil za autem, které se právě vyřítilo z lesa. Nemýlil se, mířilo ven z Kolína. Kousek od Anny Engelhartové přistál vrtulník a těsně vedle ní zaskřípěly brzdy policejního auta. Dala přednost Tomovi, ale ten jen očima přelétl dálnici.\n„Kudy jeli?“ mávla rukou na znamení směru.\n„Můžu si to půjčit?“\nzeptal se, a aniž by počkal na odpověď, nastoupil do vrtulníku.\n„Ocenila bych, kdybyste ho vrátil alespoň celý!“ zavolala za ním ještě Šéfová.\nAnna se okamžitě chopila vysílačky: „Centrála volá Cobru 11.“\n„Cobra 11 slyší.“ ozval se Semir.\n„Semire poslouchejte mne dobře, Tom je pronásleduje v policejním vrtulníku, takže se nemůže přiblížit moc, ale měl byste se s ním okamžitě spojit a …“\n„Dobře, Šéfová, hned se vám zase ozvu.“ řekl Semir a rychle zastavil,, vystoupil z auta a zamířil rovnou k červenému peugeotu, kterého právě zastavila namátková policejní kontrola, jen doufal, že Bonrath a Hotte budou mít dost rozumu, aby se k němu nehlásili.\n„Promiňte.“ zavolal hlasitě.\n„Moc se vám omlouvám, ale úplně jsem se tady ztratil, nevíte, kde najdu odbočku na Reickendorf?“\nOba na něj nechápavě koukali, což mu dalo záminku přijít až k nim a nepozorovaně na auto připevnit štěnici.\n„Moc se omlouvám.“ opakoval přitom, „ale hledám výjezd na Reickendorf, jsem moc rád, že jsem vás našel, nemůžete mne nasměrovat?“\n„No, když pojedete asi tak dva kilometry po dálnici stejným směrem jako jste jel doposud, uvidíte velkou ceduli, která ho bude označovat.“ probral se konečně Bonrath.\n„To je skvělé takže jsem se neztratil. Moc vám děkuju!“ zamával jim Semir a v bezpečném místě na Hotta mrkl a ukázal mu zdvižený palec. Ten se naklonil a řekl: „No dobrá, zdá se, že je vše v naprostém pořádku. Zde je váš výstražný trojúhelník a lékárnička.“ podal jim do okénka příslušné věci. „Přeji vám příjemnou cestu.“ usmál se a zasalutoval.\nSemir popadl vysílačku: „Šéfová, právě jsem jim nastrčil štěnici.“\n„Já vím Semire, Andrea už ji zaměřila na počítači. Dobrá práce. Tome slyšíte mě také?“\n„Ano Šéfová.“ ohlásil se Tom.\n„Teď se musíte postarat, aby nic netušili a dovedli nás k svému šéfovi. Potom se postarejte hlavně o ta děvčata. A oba mně VELMI DOBŘE POSLOUCHEJTE: na místě bude Zemská i zvláštní komando - nikdo po vás nechce ŽÁDNÉ SÓLOVÉ AKCE je vám to doufám jasné?“\n„Ano Šéfová.“ vzdychli unisono parťáci.\nPo necelé půlhodině dorazili k jakési vile s velkou zahradou. Semir viděl, že řidič vystoupil z auta a jde k vrátnému. Po Zemské ani Komandu nebylo vidu.\n„Tome, musíme něco udělat.“\n„Semíre víš, co říkala Engelhartová.“ varoval ho Tom.\n„Tome já vím, ale jestli ty holky dostanou za tu bránu, nemusíme je ven už dostat živý. Bůhvíco tam s nima stačej udělat, než dorazí komando.“\n„Vydrž ještě chvilinku.“\nSemir se ušklíbl a nachystal si zbraň.\nTamara využila chvíle, kdy Tom vystoupil, a začala přemlouvat Marka: „Marku prosím tě musíš nám pomoct utéct. Prosím já vím, že z tohohle domu už se nedostanem. Co s náma chcete udělat? Prodat do nějakýho bordelu? To přece nemůžeš. Prosím, pomož nám.“\n„Já bych to moc chtěl udělat, ale teď už to nejde, couvnout. Promiň, Tamaro.“ řekl Mark a naklonil se k ní, aby ji políbil.\n„Připraven?“ zeptal se Semir Toma.\n„Jo beru si ty u brány.“ ozvalo se mu vedle hlavy. Tom prošel lesíkem až k autu. Semir mohl nepozorovaně vystoupit také. Oba byli skryti mezi stromy.\n„Jdu k tomu autu.“ souhlasil Semir. Tom šel podél stromů, které končily jen pár metrů od brány. Semir se rozběhl k autu přesně ve chvíli, kdy Tom vyrazil z úkrytu mezi stromy. Když doběhl k autu, uviděl báječnou příležitost.\nSemir vykopl okénko u spolujezdce a než se Mark stačil vzpamatovat, přiložil mu Svou P88 compact ke spánku. „Máš právo nevypovídat.“ oznámil mu. „Vystup z vozu a o nic se nepokoušej.“ varoval ho ještě, otevřel mu dveře a vytáhl ho z auta.\nTom mezitím omráčil Tomasa a hlídači brány uštědřil nepočítaných do břicha. Potom ho vytáhl na nohy a želízky připoutal k topení na vrátnici.\n„A teď zavoláš svého šéfa.“ řekl a podal mu mikrofon.\n„Tak si to vychutnáš.“ odplivl si Tom a napřáhl se k další ráně do břicha.\n„Nééé. Tak jo já sem se chtěl jen zeptat co mu jako mám říct?“\n„Že je tu někdo kdo moc stojí o schůzku s ním a přesně takhle mu to řekneš, nezkoušej žádný finty s domluvenýma heslama.“ pohrozil mu Tom zkušeně a sehnul se, aby spoutal omráčeného Tomasa.\nSemir Marka postavil na nohy a spoutal mu ruce želízky, pak odpoutal Tam a Kláru z pásů.\n„Všechno už je dobrý.“ uklidňoval Kláru, která se mu sesula na rameno. Všiml si, že mají spoutané ruce páskou a tak vytáhl kapesní nůž a rozřízl jim je.\nTomovi se mezitím s neochotnou pomocí vrátného podařilo dostat bosse před villu. Jako načas dorazilo komando i Zemská a obklíčili budovu i Bosse. Tom přešel k Semirovi a pomohl mu uklidnit Kláru.\n„Tamaro, promiň mi to.“ ozval se Mark.\n„Ty buď zticha.“ řekl Tom a předal ho policistům ze Zemské.\n„Zavřete ho teď?“ zeptala se Semira Tamara.\n„Určitě, podle toho, co vypovíte, ho pošleme do vězení za únos a pár dalších věcí. Minimálně na 10 let se ho nemusíte bát.“ uklidnila ji Engelhartová, jež právě dorazila i s Andreou, která se Semirovi vrhla okolo krku.\n„Ale on nebyl tak zlej, snažil se nám pomoct.“ protestovala Tamara.\n„To si vše povíme později.“ řekla jí Anna a obě je dovedla k sanitce. Dívky si mezitím vzal na starost lékař a Tom využil chvilky klidu, aby se Semira zeptal: „Myslíš, že mu za to odpustí pár let. Mám dojem, že si ty holky užily svý.“\n„Já nevím.“ zívnul Semir.\n„Teď jedu napsat hlášení a za chvíli mě čeká teplá postýlka.“\n„No podle toho co vím já,“ vložila se do hovoru Andrea. „budou vypovídat za přítomnosti psycholožky a ta pak bude konfrontována s vámi a vaším hlášením. Spousta výpovědí a protokolů, u kterých nesmíte chybět. No, užijete si, budete rádi, když se večer dostanete domů.“\nSemir nevěřil svým uším. Místo protestů se však raději zadíval na Chrise s Francisem, kteří k nim přicházeli s širokým úsměvem.\n„Zítra nás oficiálně povýší.“ oznámil jim Chris pyšně.\n„Kapitánovi se moc líbil průběh případu a jeho zakončení, a protože jednáním s vámi pověřili nás, tak neseme hlavní zásluhy.“ pochvaloval si Chris.\n„Už budeme muset jít. Takže.. kdybyste někdy cokoliv potřebovali, obraťte se na nás.“ rozloučili se s nimi s širokým úsměvem.\n„Tak nevím, jestli se máme radovat ze známosti ve vyšších kruzích, nebo se děsit, kam se to dostali takoví mamlasové.“ pokýval hlavou Tom.\n„Dáte si kafe?" zeptala se Andrea a podávala každému kouřící kalíšek.\n„Díky Andreo." usmál se Tom.\n„Ty jsi poklad.“ řekl Semir a políbil ji na tvář.\n„Vždyť ty taky, jen tě vykopat.“ popíchl ho Tom.\n„Za to ty bys zasloužil být někde šest sáhů pod zemí.“ ušklíbl se Semir a přešel k autu.\n„Jedeš na stanici?“ zeptal se Tom.\n„Ne domů,“ ušklíbl se Semir na Toma a Andreu. „kdyby něco, tak o mně vůbec nic nevíte.“ mrkl na ně a nastartoval.\nZaslal: 22.3.2008 0:29\nTak jsem k tobě zabloudila, no nemáš cestu sem moc dobře odznačenou , což mimo jiné znamená že jsem se zabývala jinou činností před prací do školy okamžitě jak dopíšu tenhle koment si vyhubuju a pošlu se klečet do kouta Bohužel nám došel hrách jak ho máma dnes celý den házela na stěnu tudiž budu muset imporvizovat budou muset posloužit psí granule nebo antiperle\nuž jen kůvli zvolené barevnost si zasloužíš 1 za originalitu\nTen tvůl úvod je přehnanej, skoro jsem se bála co v té povídce najdu, a vůbec to nebylo tak zlé snažíš se odradit případné čtenáře???\nByla to hezká povídka a moc se mi líbila, jen nevím jestli to bylo to správné čtení na noc\nTaky by mě zajímalo proč chtěl tureček pořád do pelechu.. někdo tam na něj čekal???\nKažoopádně moc dobré téma, o ději nemluvě : )\nChvílema mě u těch holek až mrazilo. Taky mě překvapilo že se chtěla jít vykoupat, já bych s ním nikam jít sama nechtděla a už vůbec ne do koupelny\nJá jsem vůbec srab, kdyby mi jel autobus až za 4 hodiny tak na stopa nepůjdu bojim bojim\nPřijde mi to neuvěřitelně promyšlenýa strašně se mi líbily přechody na začátku, víš? jak ti kluci otevřeli dvěře a vystoupil Tom\ntakhle vtipně jsem se vždycky chtěla umět představovat\nmimochodem mi to připomíná Bridget Jonesovou\njediný co mi přišlo trochu drsnější, byl popis toho vychovávání , nářez\njinak knížku My, děti ze stanice ZOO jsem četla už poněkolikáté\nomlouvám se za to jak je to chaoticky napsané mám spoustu dojmů myšlenek a pocitů ale už je tak pokročilá hodina po tak náročném dni že mi to prostě nejde I am soooooooo sorry\nKažodpádně se mi ta povídka moc líbila, chytila mě a nepustila bylo to napínací\nZaslal: 22.3.2008 8:31\nTakové plýtvání hrachem. Chudák pejsek, aby ti nakonec tvůj trest nepřišel baštit . Ale jinak doufám, že sis aspoň na ty granule vzala sešity plné vědomostí\nÚvod...no, chtěla jsem mít jistotu, že mi pak někdo neomlátí o hlavu, jak jsem nechutná, víš. JAk tak vidím, byl zcela k ničemu, protože ses do povídky pustila na noc, k čemu já to píšu?\nVěřila bys, že nad tím jsem ani tak nepřemýšlela? Byl asi unavený, uondaný z vyplňování hlášení a podobných věcí, chtěl se vyspat, opravdu si odpočinout, ač je to k nevíře (zejména pro Toma) tak sám, maximálně s plyšátkem:)\nŽe se chtěla jít vykoupat? Možná to byla jen snaha vypadnout od tam, možná doufala, že by mu mohla nějak utéct, každopádně následné události by ji ve snu nenapadly.\nTo je jen dobře, stop je věc nebezpečná.\nBridget Jonesovou jsem už konečně zkoukla, ovšem celkem nedávno, nemohla mne při psaní povídky ovlivnit, a tak mi to nedá, v čem, šmankote v čem ti ji to připomíná?\nMoc děkuji za komentář i za pochvalu, opravdu děsně potěšily!\nZaslal: 24.3.2008 0:41\nBože, právě jsem tu hrůzu po sobě přečetla........\ntak přemýšlím jestli bych to neměla zkusit znova a líp, ale zase je tak pozdě.........\nJojo, hrášek se určitě dal zužitkovat lépe, taková hrachová polívčička by nebyla marná\npejsek je tolerantní, podělil se se mnou, granule k sváče jsme zbaštili společeně to budu mít ale krásnou srst jojo sešit jsem si vzala ale byl mi užitečnej jak mokrý sirky\nK čemu to píšeš opravdu netuším kvůli tomu úvodu jsem pořád čekala něco brutálního a najednou byl konec\npovídka to byla i s úvodem moc pěkná téma chytlavé, dialogy inteligentní, hrdinové kouzelní a rozuzlení americké\nříšerná naivita, ale bohužel až vražedně pravdivá\nVšichni si myslíme jak odhaneme povahu ostatních lidí.....\nŽe se chtěla jít vykoupat? Možná to byla jen snaha vypadnout od tam, možná doufala, že by mu mohla nějak utéct\nrozhodně mi nepřišlo moc moudré se rozdělovat\nA teď ta Bridget, víš jak byly na to uvedení Kafkova Motocyklu?? Tak tam byl i Mark Darcy a Brdget ho představila té své kolegyni Perpetue nějak jako Marka Darcyho, vynikajícího právníka bla bla.. a on ji pak představoval té své kolegyni právničce nějak takhle : tohle je Bridget, jako malá se u nás koupala nahá v zahradním bazénku\nVůbec jsem nemyslela, že by si snad kopírovla, je mi jasné že veškerá podobnost je jen náhodná\nZaslal: 24.3.2008 15:16\nReeR, ještě jednou moc děkuji!\nTen úvod tam opravdu patřil, nakonec to sice nebylo žádné sado maso, ale vážně jsem si nechtěla pak někým nechat vyčíst, že bych měla psát optimističtěji a že si povídkou zkazili náladu, raději děsím předem, pak už se dá jen příjemně překvapovat:) Ale ty vypadáš, jako by tě povídka spíš zklamala, tak až bude čas, já napíši nějaké sado maso, co říkáš?\nCo se týče naivity, bohužel takhle uvažuje spousta lidí, přestože kolem půl osmé večer lomí rukama nad tím, jak je svět zkažený, případně řvou, jak mohl být někdo tak blbý a udělat to, co oni by nikdy v životě neudělali, když sedí před obrazovkou, a okamžitě udělali, kdyby se ocitli v příhodné situaci:(\nTak úplná blbost to nebyla, to děvče, co tam zůstalo sedět, se určitě necítilo nejlíp, ale vem si, že tím rozdělili i ty kluky, a navíc, v koupelně by jí nejspíš nechal samotnou (ano, naivní byla dost, aby si myslela, že ji nechá v koupelně samotnou) a v koupelně by se mohlo najít okénko, mohla by utéct (do toho lesa) a třba hulákat o pomoc...jistou, situací pokroucenou, racionalitu to mělo. Jasně, byla to blbost, ale především to byl čin v zoufalé naději.\nHmm..to seznamování si sice matně vybavuji, leč nemohu nalézt paralelu, no nic, no, jsem asi nějaká zmatená\nA co se týče Amerického konce...to asi nebyla moc pochvala, že ne?\nZaslal: 25.3.2008 23:07\ntak po třetí dobrý večer\nJá tě chápu, ten úvod je taková tvá jpojistka aby tě následně nemohl nikdo žalovat\nZklamaná?? Ale to vůbec ne, jen jsem prostě pořád kvůli tomu úvodu čekala něco co mnou naprosto otřese asi jsem otrlá no\nSado maso?? Óóó to by bylo milé\nmáš naporstiou pravdu a proto jsi uvažování děvčat perfektně vystihla...\nJá samozřejmě neřády poznám\nNo vzhledem k tomu co to bylo za "lidi" sim moc nedovedu představit, žeby ji v koupelně nechal jen tak samotnou, krom toho vykoupat se znamená svléct se a to je skoro provokace a pokyn pro toho kluka aby si něco začal... Samozřejmě že kluky rozdělily ale rozdělily i sebe, takže nula od nulys pojde a ikdyž teď byla jedna na jednoho nejspíš pořád měli pánové převahu.\nAle jo, něco napsat jsi tam musela a asi je lepší zkusit něco dělat než sedět ale....\nno mě vážně to vtipné představení pana nudného učetního to přiopomnělo no assi jsem divná\nNoooooooooo já moc happy endy nemusím a tady by mi tak nějak přirozenější přišlo, kdyby je odevzdali Bossovi a padla, bylo by to takové pravdivější... ale bylo by mi to líto\nTaky ten konec mi přišel najednou hrozně rychlej (celou dobu to bylo takový propracovaný a konec šup sem šup tam..)a záchrana moc jednoduchá.Vždyť ten Boss unikal už tak dlouho.. zasloužil by si delší odpor : )\nAle vážně se mi to líbilo (asi to nezní moc přesvědčivě co?? ) FAKT\nJe to dobrý jak si to napsala já jen že si se ptala na ten americkej konec....\n.........A vážně se mi to líbilo\nDěkuji, já, jelikož mám odpoledne, přeji povšechně a alibisticky pěkný den:)\nPíši si do deníčku: Napsat jednu sekanou pro ReeR!\nŽirafa, co si ze světa dělá legraci napsal:\nhmm, co napsat k druhému řádku...lol\nAno, tak to asi brala taky. Skutečně to nebyl moc promyšlený, ale spíše iracionální tah...ale už táhla, nemohla couvnout:(\nNo jo, ten konec...jsem to asi chtěla mít už z krku, krom toho, nemohla jsem si odpustit takové to udělání dokonalých a ideálních ze Semira a Toma, ač až karikaturické\nDobrou noc a vážně ti moc moc moc děkuji!\nZaslal: 26.3.2008 16:52\nvyjímečně také přeju dobré a chutné odpoledne\nneboj už se v ničem rejpat nebudu Prostě to bylo dobré a dokonalí hrdinové asi byli potřeba ikdyž.... : ) (už mlčim, mlčim)\nOooo jeden nářez pro mě prosím a děkuji já na oplátku napíšu něco co mi budeš moct pěkně rozrejpat jak krteček zahrádku ju??\nMáš vůbec zač děkovat?? : )\nhodlám si přečíst nějaký tvůj další kousek..


Dort „Mangový sen“ | Apetit Online\nEnergie 11753 kcal\nBílkoviny 830 g\nTřetí příčku v pekařské soutěži obsadil dort Petry Sokolové. Je nadýchaný jako peříčko! Po nakrojení vaše srdce zaplesá, protože uvnitř je stejně nádherný jako zvenku. Jemné smetanové tóny skvěle doplňuje šťavnaté mango!\nbílek 140 g\nNa mangovou ganache\nmangové pyré (alespoň 90%)\nbílek 45 g\nrostlinný olej 60 g\nNa mangový krém\nsmetana ke šlehání 175 g\na mangové pyré\nMAKRONKY: Nad vodní lázní zahřejte 70 g bílků a krupicový cukr na 70°C. Poté pomocí robotu se šlehacím nástavcem vyšlehejte dotuha. Mísa by měla zchladnout na pokojovou teplotu.\nMandlovou mouku 3x prosejte, poté přidejte moučkový cukr, znovu prosejte a lehce promíchejte rukou. Ke směsi mouky a moučkového cukru přidejte 70g nevyšlehaných bílků a postupně přidejte i vyšlehaný sníh a opatrně těsto promíchejte kuchyňskou stěrkou. Dejte pozor, abyste těsto neměli příliš řídké. Mělo by ze stěrky líně stékat.\nTěsto dejte do cukrářského sáčku s hladkou špičkou a na plech vyložený pečicím papírem stříkejte makronky. S plechem poté párkrát uhoďte o pracovní plochu, aby z makronek vyšel zbylý vzduch, a nechte asi 30 minut zaschnout.\nZatímco makronky schnou, předehřejte troubu na 135°C. Pečte asi 13 minut (větší makronky 20 minut). Pak nechte vychladnout a poté naplňte mangovou ganachí.\nMANGOVÁ GANACHE: Mangové pyré zahřejte těsně pod bod varu a zalijte jím připravenou čokoládu. Míchejte, dokud není ganache hladká, přikryjte potravinářskou fólií a nechte do druhého dne vychladnout. Pomocí cukrářského sáčku připravenou ganachí naplňte makronky.\nPUSINKY: Nad vodní lázní zahřejte bílky s cukrem na 70°C. Poté pomocí robotu se šlehacím nástavcem vyšlehejte dotuha. Mezitím vyhřejte troubu na 90°C. Sněhem naplňte cukrářský sáček a na plech vyložený pečicím papírem stříkejte pusinky. Dejte do trouby a po vyskočení snižte teplotu na 60°C a sušte asi 45 minut podle velikosti pusinek.\nPřipravte MANGOVÉ ŽELÉ. Dortovou formu o průměru 16 cm vyložte potravinářskou fólií. Želatinu namočte do studené vody a nechte 10 minut bobtnat. Pyré přiveďte k varu, stáhněte z plotny a vmíchejte vyždímanou želatinu. Vlijte do připravené formy a dejte do lednice.\nTroubu předehřejte na 175°C. Dortovou formu s vyšším okrajem o průměru 18 cm vymažte máslem a vysypte polohrubou moukou. Žloutky vyšlehejte se 100 g cukru do pěny a poté do ní za stálého šlehání tenkým pramínkem přilévejte olej. V druhé míse vyšlehejte bílky a 70 g cukru do pevného sněhu a poté ho postupně vmíchejte do žloutkové směsi. Nahoru prosejte mouku a zlehka, ale důkladně ji zapracujte do těsta. Těsto přelijte do formy a pečte asi 35–45 minut dozlatova. Nechte korpus vychladnout. Vychladlý korpus zarovnejte a dvakrát prokrojte, abyste získali tři pláty.\nPřipravte MANGOVÝ KRÉM. Želatinu namočte do ledové vody a nechte ji 10 minut bobtnat. Pyré s cukrem zahřejte pod bod varu, stáhněte z plotny a vmíchejte vyždímanou želatinu. Nechte lehce zchladnout, přidejte zakysanou smetanu a rozmíchejte dohladka. Smetanu ušlehejte do polotuha a postupně ji zapracujte do mangové směsi. Dvě třetiny krému navrstvěte na první plát korpusu, uzavřený do stahovacího ráfku vyloženého pečicím papírem, a uložte do lednice.\nMezitím připravte KRÉM Z MASCARPONE. Všechny ingredience dejte do mísy a vyšlehejte do pevného hladkého krému.\nZ lednice vyndejte mangové želé a první díl korpusu s krémem. Na krém položte druhý díl korpusu. Natřete na něj tenkou vrstvu krému z mascarpone, na střed položte mangové želé a potřete zbytkem mangového krému. Nahoru položte třetí korpus a dejte aspoň na hodinu vychladit.\nSundejte ráfek a celý dort potřete krémem z mascarpone, uhlaďte a uložte zpátky do lednice.\nPřed podáváním povrch dortu OZDOBTE mangovým pyré a tenkými plátky manga, mochyněmi a připravenými makronkami a pusinkami.


Meinl: Pro divoké rituální večery i relaxaci | frontman.cz\nredakce - St, 12.06.2013 - 10:18\nMeinl: Pro divoké rituální večery i relaxaci\nŽijeme v době stresu a s časem blížícího se léta bychom měli konečně vydechnout. Se samba bubnem nebo tablem od Meinlu se každý uvolní skvěle, aniž by musel umět opravdu hrát. V rámci Dětského dne dokonce zabraly i u předškolních ratolestí našich redaktorů. A co je u této firmy nového?\nTabla Meinl se vyrábějí v Thajsku z autentických přírodních materiálů a splňují všechny nároky na klasický etnický zvuk. Uplatňují se především v indické hudbě, ale už od 60. let jsou také populární součástí nejrůznějších stylů hudby západní. Tabla Meinl jsou vyrobena z palisandru a hlavy tvoří pravá výběrová kozí kůže. Menší buben má průměr 5,5 palce, větší 8,5 palce. Ladí se pomocí systému kožených provázků. Součástí výbavy je i ladicí kladívko, nylonový obal a polstrované podložky. Hraní na ně zvládne každý.\nCaixa je jeden z tradičních brazilských samba bubnů. Jeho plášť tvoří lehký hliník a hlava o průměru 14 palců je z kvalitní a odolné syntetické blány. Rozeznívá se různými typy paliček a k jeho zvuku významně přispívá uvnitř umístěný (vypínatelný) struník, přičemž ve výbavě najdete i ladicí klíč.\nTento Sea drum, ruční buben o velikosti 16“, je vyroben z dřevěné obruče, kterou z jedné strany uzavírá pravá kozí kůže a z druhé strany syntetická blána. Meinl používá dřevo gumovníku (rubber wood). Uvnitř jsou ještě drobné ocelové kuličky, které při krouživých pohybech a současném bubnování vytvářejí pozoruhodné zvukové efekty (odtud “mořský” buben).\nTyto chimes z produkce firmy Meinl tvoří závěsná dřevěná konzole, na níž je v kruhovém uspořádání zavěšeno 24 tyček z pozlacené hliníkové slitiny. Mají velmi jasný, zřetelně definovaný a harmonicky vyvážený zvuk, který je velmi dobře slyšet přes ostatní nástroje, dobře se s nimi spojuje a zároveň neruší. Perkusionista s jejich pomocí dokáže rozličnými technikami vytvářet množství zajímavých a unikátních zvukových atmosfér.\nTento jedinečný cajon z řady Seguiriya Line je ručně vyráběn ve Španělsku. Přední desku se speciálním obrysem a konkávním kontaktem tvoří vzácné dřevo Canyon Burl, ostatní resonanční stěny jsou z 11vrstvé březové překližky. Svrchní plotnu zdobí dekorativní dřevěná inlay, na boku je efektní vypálená značka. Uvnitř je 16 vertikálních nastavitelných snare strun, vespod jsou 4 nohy z měkké gumy. Jemnou síťkou potažený sound port s prstencem na okraji působí jako kompresor a zvyšuje barevnost zvuku.\nJo, není nad to si někdy jen tak zabubnovat a uvolnit se...


Do soutěže na projekt lávky přes Štvanici přišlo celkem 48 návrhů - Pražský deník\nPraha - Do soutěže o podobu lávky, která spojí Holešovice s Karlínem přes Ostrov Štvanice se přihlásilo 48 návrhů, ze kterých by porota měla 6. a 7. září vybrat vítěze. Architekti mohli své návrhy zasílat do architektonické soutěže do 25. července.\nV těchto místech by měla vzniknout nová lávka. | Foto: WEB IPR Praha\nLávka pomůže pěším i cyklistům a stane se dalším alternativním propojením Holešovic a Karlína. Doplní tak přívoz HolKa, který už lidem cestu z Karlína přes ostrov Štvanice do Holešovic pravidelně zkracuje. Mezi Karlínem a Štvanicí by měla mít lávka 38 metrů a délku 149 metrů mezi Štvanicí a Holešovicemi.\nSoutěž na obnovu ostrova Štvanice vypsal Pražský magistrát již v roce 2012, ale díky soudnímu sporu s předchozím nájemcem a dalším komplikacím konečné rozhodnutí jak naložit s výsledky soutěže zatím nepadlo.


Divadelní představení Radosti života\nDivadelní soubor Prašivina ve spolupráci s Muzeem Středních Brd ve Strašicích Vás srdečně zvou na premiéru scénického ztvárnění sbírky Františka Gellnera “Radosti života”, koncipované jako rozsáhlá báseň o třicetipěti slokách. Představení se uskuteční v sobotu 6. prosince 2014 od 19.00 hodin ve Velkém sále Společenského domu ve Strašicích. Akce je pořádána jako doprovodný program k výročí začátku 1. světové války. Hra není vhodná pro děti do 15ti let. Vstupné 50,-Kč.\nK připomínce Gellnerovy osobnosti Prašivina se strašickým muzeem sáhla v rok, kdy si připomínáme 100. výročí počátku první světové války a současně i roku, kdy se tento význačný básník, kreslíř, karikutarista a novinář stal s vysokou pravděpodobností jednou z jejích obětí. Dramatizace „Radostí života“ vznikla jako pocta tomuto autorovi, ale i všem známým i neznámým, kteří bojovali a umírali na frontách i v zázemí. V době, jejímž vyústěním byla úplně nová mapa Evropy i světa.\nFrantišek Gellner se narodil 19. 6. 1881 v Mladé Boleslavi. Bývá oficiální kritikou řazen ke generaci tzv. anarchistických buřičů. Školometské zaškatulkování však při hlubším prozkoumání jeho tvorby výrazně kulhá. K anarchistickým myšlenkám se totiž autor staví ironicky, a to včetně drsné sebeironie. Jeho dílo je hlavně hluboce lidské, ač často volí – a zvláště pak na svou dobu – šokující, cynický způsob vyjadřování. O jeho básních se říká, že jsou „antiliterární“. Neměl rád volný verš a proto jsou jeho rýmy zpěvné a mnohé byly také zhudebněny.\nFrantišek Gellner byl od 13. 9. 1914 prohlášen za nezvěstného. Naposledy byl v tento den spatřen, jak uštván padl při pochodu na haličskou frontu do příkopu u silnice. Nikdo jej už nikdy víckrát nespatřil a tak je naplnění jeho osudu neznámé. Dílo však zůstává stále živé a oslovuje především lidi mladé nejen tělem, ale i duchem.\nÚčinkují: Yvetta Klučková, Iveta Sýkorová, Šárka Veselá, Jan Horský, Ivan Chudoba, Martin Lang, Petr Matějka, František Slavík, Jan Sovadina.\nHudba (klávesy): Jana Bělová\nTechnická a scénická spolupráce: Lucie Laštovičková, Martin Weber\nScénář, režie: Martin Lang


4. března: Malé dobrodružství (povídka inspirovaná Pánem prstenů) | Aredheliny povídky a básně\n4. března 2020 v 23:57\t| Aredhel\t| Povídky inspirované Tolkienem\nAno, je to znovu tady. Back to Middle-earth Month 2020.\nA bohužel je poslední, aspoň to tak organizátoři oznámili. Proto jsem chtěla i letos aspoň pár příspěvků napsat, i když opravdu nemám čas praktikovat to každý den (diplomka čeká), ale to už asi čtenáři pochopili. Musím říct, že se mi bude v následujících letech po březnovém projektu stýskat. Pokud mi tedy někdo nebude chtít házet témata. ;)\nDnes krátká hobití povídka na citát ze Společenstva prstenu: "Pomyslel si, že dospěl ke konci svého dobrodružství, a k strašlivému konci, ale ta myšlenka ho posílila."\nBylo to jeho malé dobrodružství, domácké a na naprosto neškodné. Bezpečné. Skoro se na ně těšil. Spiknutí - líbil se mu zvuk toho slova.\nA přesto se celý první den nemohl zbavit pocitu svíravé úzkosti. S přáteli se rozloučil časně z rána, díval se, jak odjíždí do mlhy temného tunelu, a pak se díval ještě chvíli, i když už byli pryč. Díval se na šedé jazýčky ranního oparu, ovíjející se kolem trsů trávy a větví stromů, srdce podivně těžké. Cesta zpátky byla tichá a osamělá. Možná bych si měl ještě krapet přispat? pomyslel si, když za sebou zavíral dveře. Zalezl pod vyhřáté přikrývky a pevně sevřel oči. Spánek ale nepřišel. A tak strávil celý první den bezcílným, úzkostným bloumáním po domě a hlavou se mu honily neklidné myšlenky. Už jsou určitě na Vatrové pasece. To bylo kolem poledne. Jestlipak je to v Hvozdu hodně strašidelné? Dvě hodiny po poledním. Už jsou jistě venku a na vrších za Hvozdem se ukládají k spánku… To když si chystal vydatnou večeři. V noci se neklidně vrtěl mezi peřinami. Dobrodružství byla těžká věc.\nDruhý den byla úzkost pryč, zato pršelo a domnělý pan Pytlík začal pociťovat nudu. Z jeho velké spiklenecké role nebylo nic. Možná, že dobrodružství a tajná spiknutí byla přeci jenom přeceňovaná. Když už nic jiného, zatopil aspoň v kamnech, aby i vzdálení sousedé věděli, že v domě někdo přebývá. A snad i aby zahnal ten protivný chlad - podzim o sobě dával vědět. Pak mrzutě oknem pozoroval, jak dešťové kapky pleskají a rozstřikují se na římse. Rozhodně přeceňované!\nTřetí den byl mnohem lepší. Ráno ho přivítalo slunce a jasná obloha a čistá, neznepokojená mysl. Tohle je to správné dobrodružství! přemítal, když šmejdil po domě a otvíral okna, aby Studánky vypadaly obydleně. Oblékl si Frodovu vestu a plášť, vzal jeho dýmku a šel přecházet po zápraží. Dával si pozor, aby neobrátil tvář k brance. Třeba se někdo dívá, říkal si spiklenecky, dívá se a myslí si, jak se pan Pytlík v Rádovsku hezky usadil. Musel se pousmát. Být spiklencem byla skvělá zábava.\nČtvrtý den se úzkost vrátila. Ne, nejenom úzkost, ale strach. Brzy se stane něco špatného, věděl. Možná se to už děje… Znovu seděl u okna, bdělý a vystrašený. Pomalu přicházel večer a s ním stíny. Zamkl přední dveře a tiše se plížil k těm zadním. Vzpomněl si na své přátele a u srdce ho bodlo. Měl snad odejít s nimi?\nKdyž pak v noci ze čtvrtého na pátý den klopýtal k nejbližším sousedním stavením, oslepený tmou i strachem, hlavou mu blesklo, že to je konec jeho malého, bezpečného dobrodružství, konec plný děsu. Konec, na který obyčejný hobit z Kraje nikdy nebude připravený. Ale ta myšlenka ho nezastavila, naopak. Posílila jeho nohy i zoufalé odhodlání, postrčila ho dál a dál a dál. Jestli je tohle konec, pak není čas zastavit a nadechnout se, ještě ne, ještě chvíli… Utíkal a za sebou nechával velké zlo.\nTeprve když spočinul v náručí znepokojených sousedů a Rádovskem zvučely poplašné rohy, skončilo ono malé, domácké dobrodružství Cvaliho Bulvy.\nVydechl a schoval hlavu do dlaní.\n1 Anička | 7. března 2020 v 16:16 | Reagovat\nJsem ráda, že ses i letos rozhodla zúčastnit březnového psaní (třebaže omezeně kvůli povinnostem - přeji hodně štěstí s diplomkou), těšila jsem se, až se opět začtu do tvých výtvorů.\nPovídka o Cvalim se mi líbila - hezky vystihuje Cvaliho pocity a to, že netušil, v co se jeho malé dobrodružství změní.\n2 Šárka | Web | 12. března 2020 v 21:35 | Reagovat\nÚžasná povídka v mnohém ohledu. Je dobře, že ti aspoň trochu času na výzvu letos vyjde ♥...Kdo z nás se v Cvalim trochu nevidí? Kdo z nás nikdy nelitoval, že se nevydal za dobrodružstvím ven? Kdo z nás nikdy nedostal "strašně důležitý" úkol hlídat? Kdo z nás se někdy neplížil kolem oken? Krásně popsané pocity Hobita na půl cesty.


Plzeňský kraj posiluje pozici v třídění odpadů, v ČR zatím vede - EnviWeb.cz\nZa první pololetí předstihlo všech sedm okresů plzeňského regionu dosud trvale vedoucí Prahu. Za celý rok podle ekologů Praha zřejmě opět zvítězí.\n"Loni vytřídil každý občan Plzeňského kraje necelých 32 kilogramů papíru, skla, plastů a nápojových kartonů bez kovů," řekl Václav Maršík z EKO-KOM. Oproti Česku to bylo o osm kilogramů více. O rok dříve byl průměr výtěžnosti v regionu 27 a v celé republice 21 kilogramů.\nPodle současného vývoje se letos očekává největší výtěžnost u papíru -- 15,5 kilogramu na hlavu, o 3,5 kilogramu více, než je plán v celé zemi. "Tato čísla vycházejí ze dvou čtvrtletí," vysvětlil Königsmark. Barevného skla vytřídí lidé v kraji 10,3 kilogramu, v celé ČR by to mělo být o tři kilogramy méně. U plastů by se mělo Plzeňsko dostat na 7,7 kilogramu, ČR očekává 5,5 kg na hlavu.\n"Loni měl také největší výtěžnost v kraji papír -- 14,8 kg na hlavu, o 3,4 kilogramu více než v celé ČR," řekl Maršík. Barevného skla vytřídili lidé v kraji 9,3 kg, v celé ČR to bylo 6,5 kilogramu. Na třetím místě skončily v regionu plasty se 7,5 kilogramu, v republice to bylo nad 5,1 kg/obyvatele.\n"Pořadí nejlepších okresů za letošní první pololetí bylo Klatovsko, Domažlicko a jih Plzeňska," řekl Maršík. V loňském roce se umístilo na první příčce Domažlicko, druhé Rokycansko a třetí krajské město Plzeň. V roce 2004 bylo pořadí Tachovsko, Plzeň a na třetím místě Plzeň-jih.


Výsledky voleb do Zastupitelstva MČ Praha 11 - říjen 2018\nCelkem 25 684 voličů pčišlo do volebních místností Prahy 11, aby zvolili nové zastupitele naší městké části. A jak to dopadlo? Zvolení členové zastupitelstva\nVolební program jihoměstské koalice TOP 09 a STAN - Spojené síly pro Prahu 11 - září 2018\nPodpoříme stávající i nové aktivity, jež přispějí k svébytnosti naší městské části a vytvoří z ní místo, kde se dobře žije. Plné znění programu\nZeptali jsme se vás, co Praha 11 potřebuje nejvíc - průzkum červen - červenec 2018\nRozhodně si nemyslíme si, že vše víme sami nejlépe. Proto jsme se letos v červnu a červenci vydali do ulic Jižního Města a prostřednictvím celé řady otázek se ptali přímo vás ... Výsledky průzkumu\nVolební noviny TOP 09 & STAN Praha 11 - září 2018\nVolební noviny koalice TOP 09 & Starostové a nezávislí, Praha 11, pro komunální volby v říjnu 2018 najdete zde\nDevět otázek pro Radku Soukupovou (20.9.2018)\nKomunální politik má mít vizi, ale tu musí opírat o potřeby svých spoluobčanů... Číst dále\nVíce peněz do školství - rozhovor s Blankou Janečkovou, ředitelkou ZŠ Ke Kateřinkám (20.9.2018)\nVzdělávání našich dětí není levná záležitost, ale naštěstí existuje řada možností, jak přinést do školství více peněz, jen je nutné je umět efektivně využívat.... Číst dále\nDevět otázek pro Jakuba Lepše (20.9.2018)\nCharakterizuje nás tudíž stabilita, manažersky výkonná správa nám svěřených oblastí a navíc absence jakýchkoliv skandálů. ... Číst dále\nKdo hájí Vaše zájmy? (15.9.2018)\nJeden z aktuálních předvolebních sloganů sděluje, že skupina uchazečů o politickou přízeň bude hájit vaše zájmy. Jistě to zní lákavě. Navíc to vzbuzuje dojem, že ostatní politické skupiny žádné zájmy občanů nehájí. ... Číst dále\nJižní Město stárne a my s ním (14.9.2O18)\nJižní Město oslaví na podzim čtyřicáté druhé narozeniny, v roce 1976 se sem stěhovaly první rodiny s malými dětmi, dnes jsou děti dospělé a rodiče nenápadně stárnou nebo už zestárli ... Číst dále\nJak volili voliči TOP 09 a STAN v minulých volbách (14.9.2018)\nV parlamentních volbách 2017 volilo TOP 09 nebo STAN celkem 5.146 osob při rekordní účasti 39.306 voličů (67,5%). V r. 2014 přišlo v komunálních volbách pro Prahu 11 ... Číst dále\nJižní Město a sociální služby, aneb co se povedlo (14.9.2018)\nSociální služby jsou páteří péče o obyvatele. Pomáhají rodinám s dětmi, seniorům, osobám se zdravotním postižením, ale i lidem sociálně vyloučeným. Zajistit dostupnost sociálních služeb není možné bez trvalého mapování potřeb stávajících i budoucích uživatelů. ...Číst dále\nCo čeká Jižní Město, aneb Minulost, současnost a budoucnost Jižního Města (14.9.2018)\nSídliště na celém světě jsou považována za ohrožená území. Z mnohých se stala ghetta a bydlí v nich ti nejchudší obyvatelé měst. Jižní Město má oproti jiným pražským sídlištím mnoho výhod: ... Číst dále\nJak správně volit v komunálních volbách - stručný manuál pro voliče (9.9.2018)\nVolební systém pro volby do komunálních zastupitelstev je nejsložitější ze všech českých voleb. Řada voličů se v této problematice dostatečně neorientuje a zbytečně tak svými hlasy „plýtvá“. Tento návod je takovým malým školením pro voliče, kteří budou 5. a 6. října volit do Zastupitelstva MČ Praha 11 ...Číst dále\nProč jít ke komunálním volbám? (9.9.2018)\nCo jsou to vlastně komunální volby, proč je dobré k nim chodit, a o čem vlastně rozhodují... Číst dále..\nIng. Radka Soukupová a její cesta politikou\nVe veřejném prostoru na Praze 11 se pohybuji přes 20 let. Do místního zastupitelstva jsem kandidovala za různé politické subjekty, ale můj přístup k práci pro Jižní Město se nemění. Prahu 11 znám dobře i jako členka dvou místních občanských sdružení (Hezké Jižní Město a Změna Prahy 11), v nichž se spolu s dalšími aktivními lidmi snažíme různými způsoby Jižnímu Městu pomáhat. Působím také ve školské radě Gymnázia Opatov a jsem členka dozorčí komise bytového družstva. Zastávám zásadu, že člověk se má starat o místo, kde žije...Číst dále\nBlanka Janečková, naše dvojka\nNa Jižním Městě žiji přes 30 let a jen o něco kratší dobu působím na Základní škole Ke Kateřinkám nejdříve jako učitelka, od r. 1996 jako ředitelka školy. Nikdy jsem nebyla členkou žádné politické strany, přesto se o dění kolem sebe intenzivně zajímám. Zkušeností s komunální politikou jsem za uplynulá léta nasbírala mnoho, ať už jako ředitelka základní školy, jejímž zřizovatelem je obec, tak i jako opoziční členka zastupitelstva MČ Praha 11 v letech 2002-2010. V minulosti jsem působila i jako členka školské komise a v posledních šesti letech i jako předsedkyně komise finanční...Číst dále


barvy zlata – Nábytek-Jankovsky.cz\nDomů / Produkt color / barvy zlata\nNástěnné zrcadlo v barokním stylu je elegantním poutačem pozornosti. Zrcadlo s rozměry 70 x 90 x 3 cm (š / v / h) sestává z dřevěného rámu zlaté barvy. Zrcadlo obzvlášť vyniká dekorativními prvky a vznešeným vzhledem. Zrcadlo lze zavěsit …\nToto zboží je k dispozici pouze ONLINE. Odkládací stolek JADA je skutečným poutačem pozornosti a velmi zvláštním kusem nábytku. Tenký, kulatý design ho činí velmi mobilním a hodí se do různých místností. Povrch z leštěného hliníku zlaté barvy a tělo …


Ahaonline.cz >Žhavé drby >Divadelníci se loučili s překladatelem Jiřím Joskem (†68): Nad rakví mluvila Stašová!\nPRAHA-STRAŠNICE, PÁTEK 11:26 Za herce se loučila Simona Stašová. (Foto Aha! – Marek Pátek, ara)\n„Nevím, jestli jsi to tušil, ale cítila jsem ve tvé společnosti ostych a trému,“ řekla Stašová. „Ukazoval jsi, jak se na tomto světě chovat,“ dodala dcera Bohdalové.\nPoslední sbohem skvělému překladateli nejen Shakespeara, ale i mnoha muzikálových libret, přišli dát také herečka Ilona Svobodová (58), její seriálový manžel z Ulice Ondřej Pavelka (62) či těhotná zpěvačka Monika Absolonová (41). Ta celý obřad proplakala.\nJosek trpěl rakovinou žlučovodů a jeho zdravotní stav se v poslední době zhoršil. Chystal v Divadle Kalich premiéru muzikálu Vlasy, už se jí ale bohužel nedočkal. Zpěváci a herci mu proto přišli zazpívat přímo do krematoria na kůr. Rodina mu nechal zahrát Elvise Presleyho, kterého zesnulý nejvíc miloval.\nsmrt, pohřeb, Simona Stašová, Monika Absolonová, ondřej pavelka, Ilona Svobodová, rozloučení, poslední rozloučení, žhavé drby\n19. 8. 2018 • 21:41


Slezskoostravský Rock - Fest - Slezskoostravský hrad 4.6.2022\nČíst 6380 krát\nPopulárního ostravského rock/metalového Sorfestu se v pěkném prostředí Slezskoostravského hradu účastním každoročně a hodně mi vyhovuje, že zde na jediném zachovalém a rekonstruovaném hradu na Ostravsku probíhá fest na dvou pódiích, přičemž se navíc v nedaleké Loděnici na břehu Ostravice na dalším pódiu konají koncerty zajímavých mladých kapel.\nLetos jsem se bohužel kvůli svým omezeným časovým možnostem nemohl účastnit celého programu, takže mohu hodnotit jen to, co jsem viděl v době od 14:00 do 21:00 hodin. Neviděl jsem tedy hned první kapelu vystupující na nádvoří hradu od 13 hodin, kapelu Degradace.\nINNERSPHERE , Aréna 14:00\nNaštěstí jsem nezmeškal ve 14 hodin v Aréně koncert mladé plzeňské metalové kapely INNERSPHERE, jejíž koncert jsem poprvé viděl v brněnském klubu Melodka někdy před půlrokem, kde mě hodně zaujala a líbila se mi. Kapela mě opět potěšila, nezklamala mě ani přítomné fandy melodického death metalu a předvedla výborný výkon. Kapela zpívá pouze anglicky a převážně growlingem, ovšem k tomuto hudebnímu stylu to patří a pro vystupování v zahraničí je to navíc nutné. Hodně se mi líbí souhra obou kytaristů, sólově zpívajícího Míry Litomerického, který je hlavním autorem většiny skladeb, a velmi dobrého mladého sólového kytaristy Lukáše Maie. Rytmika šlape spolehlivě a basista Marek Hubocký navíc často zpívá doprovodné vokály. Celkově mi připadal zvuk kapely tady na Sorfestu o něco horší než jsem slyšel v Melodce, ale nebylo to zas tak špatné a všechno nemůže být naživo ideální.\nGATE CRASHER , Nádvoří 15:00\nPo koncertu Innersphere jsem se rychle přesunul na nádvoří hradu, kde ve 3 hodiny odpoledne začínala hrát kapela GATE CRASHER. Je to již dlouhou dobu známé a sympatické jméno české kapely, jejíž koncert jsem však viděl poprvé a ani jsem její hudbu dříve neposlouchal, protože zkrátka nemám dost času na to, abych poslouchal doma hudbu všech dobrých a zajímavých českých kapel nebo je sledoval na rockfestech po celé republice. Koncert této čtyřčlenné rockové kapely se mi hodně líbil a to jak co se týká výkonu muzikantů, tak i díky dobře odvedené práci zvukaře. Tato kapela s vtipným anglickým názvem zpívá česky, takže si může naplno užít její hudbu domácí publikum, které neumí dobře anglicky, jak je to i v mém případě. U kapel, které mě na koncertu zaujmou, si obvykle koupím v přítomném stánku s merchem některé jejich album na CD, což jsem tady taky udělal a poslední album této sympatické kapely s názvem Mrazení už mám doma k poslechu.\nVILÉM ČOK & BYPASS , Aréna 16:00\nVe 4 hodiny odpoledne začala v Aréně hrát a zpívat česká rocková legenda VILÉM ČOK se svojí kapelou BYPASS. Tento zpívající baskytarista z legendárního Pražského výběru dnes na svých koncertech zpívá sólově a dělá zábavnou show jako frontman, přičemž má v kapele výborného a taky zpívajícího baskytaristu s dobrým hlasem, vynikajícího mladého kytaristu a schopného bubeníka. Zjednodušeně se dá říct, že Vilda se svým Bypassem dělá naživo jen legraci, ale dělá to se svými muzikanty opravdu hodně dobře. Publikum v zaplněné aréně jeho koncert přijalo s nadšením a nechalo se i rozezpívat. V zajímavé a zábavné, téměř metalové úpravě tady zazněla například i píseň Oldy Říhy z jeho slavného Katapultu Půlnoční závodní dráha, dále známá píseň Ó hory, ó hory a nemohl chybět ani Čokův hit z Pražského výběru Na Václavským Václaváku. Hodně jsme si všichni v publiku koncert V.Čoka s Bypassem na Sorfestu užili a je zajímavé, že po odehrání ostravského koncertu Vilém Čok se svojí kapelou odejel do Brna, kde měl ten samý den večer ještě koncert na závěr Československého rockfestu, který byl prý stejně dobrý, jako ten ostravský.\nDAZED AND CONFUSED , Loděnice 17:30\nVýbornou mladou kapelu DAZED AND CONFUSED ze Vsetína jsem poprvé viděl a slyšel hrát loni v Music baru Lira ve Valašském Meziříčí, kde tehdy hrála i jiná zajímavá mladá valašská kapela Sóma, kterou jsem znal již z dřívější doby a kvůli které jsem tam tehdy přijel. Dazed 'n Confused mě hned při prvním poslechu nadchnuli a vůbec se nedivím tomu, že vyhráli loni v soutěži mladých amatérských kapel LÍHEŇ, díky čemuž také dostali pozvánku na letošní Sorfest. Pětičlenná kapela se sólovým zpěvákem hraje styl, který lze označit jako alternativní blues-rock. Všichni muzikanti jsou zdatnými instrumentalisty a hodně se mi líbí hra sólového kytaristy i baskytaristy. Zpěvák zpívá výborně s dobrým hlasem, zatím mu možná jenom trochu schází profesionálnější vystupování na jevišti. Vzhledem k mládí kapely věřím tomu, že mají před sebou ještě slibnou budoucnost, pokud spolu vydrží, každopádně jim to přeji. Tato kapela nezklame na žádném rockfestu, který není zaměřen jen na nejtvrdší muziku a určitě bude mít úspěch v každém hudebním klubu se zaměřením na kvalitní rockovou muziku.\nUž od 17 hodin hrál na nádvoří Slezskoostravského hradu Ivan Mládek se svým Banjo bandem, ale jeho koncert jsem vynechal, i když mě tato česká legenda vždycky dobře baví a jeho nesmrtelný hit Jožin z bažin hraje i slavná Metallica na svých koncertech v Česku. Dal jsem ale přednost rockovému mládí vystupujícímu v Loděnici pod hradem, které mě zajímalo víc a taky mě nezklamalo.\nHENTAI CORPORATION , Aréna 18:00\nHENTAI CORPORATION je v českém rock/metalovém prostředí už pojmem a já jsem jejich koncert viděl dnes v Aréně Slezskoostravského hradu poprvé. Tato pražská thrash-rock'n'rolová kapela s charismatickým sólovým zpěvákem se silným hlasem, jaký mám v této muzice nejraději, na mě udělala výborný dojem. Ocenil jsem, že Hentai Corporation mají v sestavě klávesistu, což dává každé kapele dobrý zvuk i bez použití samplů. Hentai Corporation zdejší početné publikum svými rychlými skladbami hodně bavili a pro mě osobně byl jejich koncert, vedle vystoupení Viléma Čoka s Bypassem, vrcholem letošního Sorfestu.\nBIJOUTERRIER, Nádvoří 19:00\nOd 19 hodin jsem se na nádvoří na Sorfestu seznámil s hudbou slovenské kapely BIJOUTERRIER, jejíž jméno a muziku jsem doposud vůbec neznal. To je pro mě taky jedna z největších výhod rockfestů, že tam mohu poznat a poslechnout si kapely, které zatím neznám, i když jinak dávám přednost plnohodnotným celovečerním koncertům svých oblíbených kapel. Sympatická šestičlenná kapela Bijouterrier s velmi dobrou sólovou zpěvačkou, které zdatně sekundují dva sborově i sólově zpívající muži, hraje zábavnou rockovou muziku, která neurazí na žádném rockfestu s výjimkou těch se zaměřením pouze na nejtvrdší metalovou muziku.\nBijouterrier byli na Sorfestu dobří, bavili publikum, ale já dávám přednost jiným rock/metalovým hudebním stylům, jaké hrají moji oblíbení slovenští Eufory, April Weeps nebo moje zamilovaná symfonic-metalová kapela Symfobia.\nHYPNOS , Aréna 20:00\nHlavní večerní doba v Aréně byla letos na Sorfestu vyhrazena death metalové kapele HYPNOS původem z Uherského Hradiště. Tuto kvalitní metalovou kapelu založili dva bývalí muzikanti známého Krabathoru, baskytarista a zpěvák Bronislav „Bruno“ Kovařík a bubeník Peter „Pegas“ Hlaváč. Tato čtyřčlenná kapela se obejde bez sólového zpěváka, protože jako frontman funguje zpívající baskytarista. Hypnos odehráli velice solidně kvalitní metalovou muziku, ale mě se víc líbila hudba plzeňských Innersphere.\nPoslední kapelu vystupující v Aréně na letošním Sorfestu s názvem Grade 2 jsem už poznat nemohl, protože jsem pospíchal na poslední večerní vlak domů, kam jsem se musel vrátit brzy z rodinných důvodů. Mrzelo mě to, protože Grade 2 byli jedinou zahraniční kapelou, která zde letos hrála, protože slovenské kapely mezi zahraniční nepočítám.\nZ časových důvodů jsem pak nemohl vidět koncerty dobrých kapel hrajících ještě tento večer na nádvoří Slezskoostravského hradu, rockovou Tlustou Bertu a hlavně můj oblíbený power metalový band Porta Inferi původem z Nového Jičína, který jsem však už viděl hrát v klubu a hodně jsem si užil loňský koncert této výborné kapely na Ostravě v plamenech.\nLetos se konal už 14. ročník tohoto zavedeného Slezskoostravského Rock - Fest Open Air festivalu. Myslím, že žádná z vystupujících kapel nezklamala, stejně jako nezklamali pořadatelé festu a naštěstí nezklamalo ani počasí, i když bylo zataženo a vypadalo to, že každou chvíli začne lít jako z konve, což se naštěstí nestalo. Možná nejisté počasí způsobilo o něco nižší návštěvnost nebo snad lidem zhýčkaným většími ostravskými hudebními festivaly Colours of Ostrava i Ostrava v plamenech chyběly velké hudební hvězdy, nicméně nejen pro mě Vilém Čok nebo Hentai Corporation hvězdami jsou a o Ivanu Mládkovi s jeho legendárním Banjo bandem ani nemluvím.\nCo se týká občerstvení, na kterém taky na každém festivalu hodně záleží, tak si nemůžu stěžovat ohledně piva, včetně toho nealkoholického, ani jídla, i když inflace byla na cenách znát. Vždycky mě potěší, když si můžu dát na jídlo kromě obligátních klobás, langošů, hamburgerů nebo různého masa či halušek taky chutné smažené bramborové placky, které zde byly navíc k dostání i se zelím nebo sýrem, což mě hodně potěšilo a pochutnal jsem si.\nProtože si rád "zahustím" pivo občas nějakým panákem, tak má jediná výtka směřuje ke zdejší nabídce tvrdého alkoholu, když zde nebyl k dostání Jack Daniel's ani žádná jiná whisky, což je můj nejoblíbenější alkohol. Obligátní Jägermeister zde sice nechyběl, stejně jako rum a vodka, kterou jsem si občas dal, ale objemem 0,04 l u prodávaných panáků si vůbec nejsem jistý. No, aspoň jsem se moc neopil.\nUž teď se zase těším na 15. ročník tradičního Sorfestu v pěkném prostředí Slezskoostravského hradu v příštím roce a věřím, že mě zase nezklame.\nHonza Kubín, 5.6.2022\nVíce z této kategorie: « Ostrava – Jih ožije hudbou – MY PROJECT Metalfest Open Air 2022 - Plzeň (čtvrtek a pátek) »


Foto obraz akrylové sklo Barevné látky | MALL.CZ\nNacházíte se zde: Úvodní strana›Domácnost›Interiérové doplňky›Rámečky, obrazy›Obrazy› Foto obraz akrylové sklo Barevné látky\nFoto obraz akrylové sklo Barevné látky\nTento krásný fotoobraz Barevné látky je moderní dekorací pro jakýkoli interiér. Akrylový fotoobraz Barevné látky je lehce lesklý, takže při denním i umělém osvětlení snadno upoutá pozornost. Celý popis\nZáruka: 24 měsíců (IČ 24 měsíců) Kód: 100022852187\nTento krásný fotoobraz Barevné látky je moderní dekorací pro jakýkoli interiér. Akrylový fotoobraz Barevné látky je lehce lesklý, takže při denním i umělém osvětlení snadno upoutá pozornost. Fotoobraz na akrylu Barevné látky se nejen snadno oprašuje, ale také myje a snadno se z něj odstraňují různého původu skvrny.


Sanus Jihlava, chodíte někdo také? - str. 208\nTa endometrioza se čím dál víc objevuje. Je to mrcha. Ted kvuli ni mi davaji ty 3 injekce po mesici,aby ji uspali a mohla jsem na ivf. Pristi tyden jedu na treti. Plus minus za mesic ivf. Nejak se toho bojim jak to dopadne. .. a jak se bojim tak to tak rychle utika a blizi se to rychle..\n@missuttka jak tobě na to přišli? Měla jsi problémy?\n@veervit ja ji mam 7 let a uz 2 operace za sebou,diky kterym uz nemam oba vejcovody.. ja mela hodne velke bolesti pri menstruaci a endo cysty. Pak jsem kvuli cyste hodne krvacela tak jsem sla na sal a delali mi laparo a nakonec i rez,protoze kdyz do me koukli tak se zdesili co tam mam za paseku.. tim se ta mrcha potvrdila\n@missuttka hm, ty jo. To je síla. Chudáku, to je síla. Já vubec nic takového nemám. Ach jo. To je situace. .\n@veervit tak musi lekari u tebe taky uz neco vymyslet. Se trapis a to je spatne\n@andreee86 Ahoj 🙂. JJ užívám si to, je moc hodný, v noci spí i pět hodin 🙂. Ale už začínají prdíky 🙂. Posílám fotečky 🙂\n@pavlina1976 to mas krasnyho broucka 😊\n@pavlina1976 Pájí, Vojtík je nádherný! Tak ať vám dělá jen a jen radost.\n@veervit Veru, já osobně než se dohadovat s Kučerou, tak bych se domluvila se svým gynDr. Pokud máš dobrého a je s ním rozumná řeč, tak bych se domluvila s ním.\nAhoj, ja jsem v sanusu od unora, mam za sebou neuspesne IVF ted nas ceka prvni KET.Nicmene drzim pesti at je vse v poho, jestli mas nejake otazky rada odpovim kdyz budu znat odpoved 🙂\n@sabcika ahoj ja jsem v Sanusu od ledna s taky mame za sebou prvni neuspesne IVF a tento mesic me ceka KET mame jednoho mrazacka. Ty jdes na ket kdy jestli se smim zeptat a kolik mate mrazacku? 🙂\nHolky,ted si tak rikam,je tu vubec nekdo kdo byl uspesny u 1IVF?\n@missuttka Já ne,máme za sebou 44XIUI,1.IVF a 2xKET\n@andreee86 Ahoj Andrý, si to pamatuješ téměř lépe než já 😉. Měli jsme jít ve středu, ale v úterý jsem dostala antibiotika na angínu, tak jsem to zrušila a jdeme v pondělí. Co MS, přišla už?\n@pavlina1976 no ptala jsem se právě kvůli tomu, že mám NK buňky taky zvýšené ... mám podezření na endometriózu (já sama, lékař žádný) ... při MS vždy strašné bolesti a celkově mi bylo zle. Když jsem měla antikoncepci, tak bylo vše v pohodě ... Až teď, co jsem byla po zamlklém těhu na revizi, tak ta MS není tak bolestivá ... Mně doktorka z Imuna napsala Medrol na ty NK buňky a prý mi ještě špatně funguje jeden vaječník, tak uvidíme, co nám v pondělí řekne Škurla ... Je to boj, tohle 😞\n@andreee a co výsledky, už máte? Genetiku už snad jo a na imuno jedete kdy?\n@kacka49 Možná jí máš mrchu 😞. Na té laparoskopii mi vždy vyčistili ty srůsty a ty ložiska endošky....No s tím právě souvisí ta špatná kvalita vajíček a trochu právě ty zamlklý 😞. Přeju mooooc štěstí ať se s medrolem zadaří!\n@kacka49 já jsem se škurlou dávkování metypredu neřešila jen jsem mu dala vyjádření z imuna a brala jsem podle paní dr 🙂 Měla jsem to 6 týdnů před ketem a pak až do 16tt 🙂\n@pavlina1976 děkuju moc, no uvidíme ... 😉. Já mám brát medrol 6 týdnů před ketem a pak v 8tt na kontrolu do imuna 😉\n@kacka49 Takhle jsem to měla taky 🙂\n@kacka49 ahoj Kačí, akorát dneska byly výsledky ve schránce. Tak mám mutaci nějakého genu na srážení krve a musím se objednat na hematologii. Ale to nechám až na příští týden, jinak nic. Do Imunnie jedeme pro výsledky v úterý, tak jsem zvědavá. Jinak jsem to nechtěla moc psát, ale jdu na biopsii prsní tkáně, našla jsem si takovou bouličku a mám hraniční výsledky elastografie a patrné stínování, takže pro mě je teď přednější tohle. Mám docela strach. Ty hormony jsou fakt pitomý.\n@andreee86 ahojky Andrý, tak hlavně že víš důvod, proto se fazolka nechytla, viď? A manžel OK? Pak písni, co imuno ... A ta MS už dorazila? Já dneska začala krvácet. Jsem zvědavá, co nám Škurla řekne v pondělí a jaj zjistí, který vaječník nefunguje správně ... Hlavu vzhůru, prso bude dobré. Já byla na operaci prsu ve 12-ti letech, všichni z toho byli vyděšení a asi se i všem ulevilo, když přišla histologie a bylo vše OK. Myslím na Tebe 😉. Mně dnes přišly už výsledky z genetiky ohledně rakoviny prsu a čípku, tak ze 13-ti zkoumaných genů je vše v pořádku. U Tebe je teď důležitá psychika, tak se něčím zaměstnej 😉\n@kacka49 ještě nedorazila, mám tedy už 14 dní zpoždění.... Tak nevím, jestli ještě počkat nebo jít k Dr. na vyvolávačku. Jj, tak snad to je ten důvod, proč se bobíšek přestal vyvíjet a doufám, že to tedy vyřeší ty injekce. Ale co bychom proto všechny neudělaly, viď? Po tom všem si myslím, že už mě nějaké injekce nerozhodí 🙂. Jinak manžel dobrý, nenašli nic. Tak ještě uvidíme co ta imunologie. Ve středu jsem byla u svého gastro a endokr. oba hrozně řeší, že jsem strašně hubená, tak budu ještě chodit do výživové poradny. Kupodivu Škurlovi to nevadí a neříkal nikdy nic. Tak tobě dorazila MS, přesně, ne?\n@andreee86 ještě počkej, tou revizí to může být rozhozené ... Jsme si to teď vyměnily 🙂. Přišla 29. den, takže oproti minule paráda ... Určitě ty injekce pomůžou a i na hematologii Ti poradí 😉. Uděláme vše pro ta naše prťata 😉. Dočkáme se všechny 😉. To se nedivím, že se ta Tvá tyčková postava doktorce nelíbí - na štítnou žlázu to není dobré ... Ještě teď si Tě živě představím 😉. Cpi se buchtama, sladkým a pečivem a váha půjde nahoru 😉. Ale to už je zase má pracovní deformace ... I když teď mě napadá, že v doporučeních v Sanusu je napsáno, že bysme se měly mít ideální BMI od 18,5 do 25. Prý to zlepšuje pravděpodobnost otěhotnění. Když jsem byla na odsátí vajíček, tak tam byla slečna|paní a měla určitě 130 kg ... Ptostě pracovní deformace 😉\n@kacka49 tobě zjistili to,že ti špatně funguje vaječník z vyšetření v Immunii? Myslela jsem,že se tam zkoumá jen imunologie a ne funkčnost vaječníků.Já bych teda byla ráda,kdyby mi řekli jak jsou na tom moje vajčníky,vím že je mám malinký 2x1cm,mají být větší.\n@anickaa87 Ahojky, my mame 6 mrazacku a mela bych jit snad za mesic, aspon doufam, cekam az prijde menses, to zacnu brat zas nejake prasky a pak bych na to mela jit. Tobe drzim palecky, at se to povede 🙂\n@berustik ahoj, to zjistí z krve. Nikdo mě neprohlížel, mám hraniční protilátky proti ovariím. Nebo aspoň tak jsem to pochopila. Uvidíme, so nám řekne Škurla v pondělí v Sanusu 😉\n@kacka49 Kačí prosím te, ja mám taky hraniční protilátky proti ovariím a já to pochpopila, že to jsou pak protilátky, když mi vrátí embryjko. Proto ten prednison. Mě nic jiného v Praze ani nedali. Pry silnější kortikoidy nepotřebuji.\n@veervit já myslím, že Prednison stačí 😉. Já navíc dostala Medrol na ty Nk bunky 😉\n@kacka49 ahojky, já se právě cpu vším možným horem dolem a nic. Žádný efekt to nemá. Klidně si dám v jedenáct večer druhou večeři 🙂 vypadá to, že MS už snad konečně dorazí, začala jsem špinit, tak uvidíme, už je na čase, jsem dneska 42 DC, takové zpožděni jsem snad ještě neměla 🙂 Kačí, a už jsi začala ten Metypred brát, nebo ještě čekáš na zítřek co Škurla, jak se domluvíte? To bys pak mohla už nějak na konci července na transfer. Já to nechám asi na konec srpna nebo začátek září, v práci si přes léto budou brát všichni dovolenou, tak by mi to bylo takové hloupé je tam nechat.


Úvodní stránka»Hlavní oddělení»Podle nemocí»Suchá kůže\nSuchá kůže - Ceník\nSuchá kůže je projevem nevyváženého poměru mastnoty a vlhkosti, které působí společně - v kožních buňkách musí byt dostatek vlhkosti, ale zároveň i kožního mazu, který působí jako kryt proti nadměrnému odpařování vlhkosti. Do asi 35 let je převážně příčinou suché pleti nedostatek mazu a olejů (špatná výživa), po tomto roce je suchá kůže projevem i nedostatečné vlhkosti jako příznaku stárnutí (nedostatečný pitný režim). Kůže je zástupným orgánem jater, pokud máte jakékoliv kožní potíže, je třeba detoxikovat a podpořit především je.\nNutné oleje na výživu pleti jsou esenciální mastné kyseliny (Omega 3 nebo Evening Primrose Oil), které jsou nezbytné pro zdravou kůži, na zajištění jejich lepšího vstřebávání je výborné užívat současně s lecitinem (Super Soya Lecitin).\nProti stresu s účinky proti stárnutí jsou velmi prospěšné vitamíny skupiny B (Stress Management B komplex) ideálně v kombinaci se všemi ostatními nezbytně nutnými vitamíny, minerály a stopovými prvky (Super Mega 50).\nDoplňovat minerální látky je velmi vhodné prostřednictvím mořských řas, udržují zdravou pleť v kondici, současně na podporu lymfatického systému pro kvalitní odvod zplodin z okrajových částí těla (Spirulina Chlorella Plus nebo Ocean 21).\nJe třeba podpořit správnou funkci mazových kožních žláz (Chelated Zinc).\nNa ochranu před volnými radikály a minimalizaci tvorby vrásek je důležitý vitamín E.\nNezbytný pro tvorbu kolagenu a na posílení krevních vlásečnic, které vyživují pleť, je nutný přírodní vitamínu C (C 1000 nebo Liquid C nebo C 500).


MULTIKEMP 24. - 30. 7. 2022\nKdo kemp pořádá\nLezení & Outdoor\nČÚ: 2702152358 / 2010\nVS: prvních 6 číslic RČ\nMohu se na kemp přihlásit, i když jsem starší než 21 let\nHorní věkovou hranici pro účastníky jsme se letos rozhodli striktně dodržet. Pokud jsi oslavil(-a) nebo oslavíš své 22. narozeniny před zahájením kempu, nemůžeš se přihlásit jako účastník. Určitá možnost tu pro tebe ale i tak je - že budeš vybrán do pozice "HELPER".\nInfo o Helpers >>\nJak řešíte otázku alkoholu, když je vaše akce pro mladší i plnoleté\nNeřešíme - prostě pokud se přihlásíš na Multikemp, tak to ten týden bez alkoholu vydržíš. Stejně jako vedoucí.\nJak se na kempu projevuje, že jste křesťanskou organizací\nSnažíme se nad rámec běžných sportovních akcí věnovat během večerů kromě zábavy také diskuzím nad hlubšími otázkami jako je hodnota člověka, posuzování druhých nebo dokonce smysl života. Při tom přirozeně vycházíme z naší víry.\nNebudete mně chtít obrátit na víru\nPodle toho jak věříme v Boha je „obrácení se na víru“ svobodným rozhodnutím každého člověka a nemá smysl někoho k víře tlačit.\nVíra v Boha hodně změnila život řady z nás, to nám dává motivaci nejen k úsilí o kvalitní práci, ale krom jiného i chuť o takové změně mluvit s ostatními.\nV neposlední řadě nás pořádání podobných akcí fakt baví.\nJe na kempu dostatek osobního volna\nVolný čas (rozuměj - čas potřebný pro odpočinek, osobní záležitosti a pod.) na Multikempu samozřejmě je, např.siesta po obědě nebo večer. Program je ale velmi intenzivní a potřeba fyzického odpočinku je primární, proto je nutné nekrást čas pro spánek a dodržovat večerku.\nI v nabitém dnu se ale najde čas popovídat si osobně s ostatními účastníky nebo instruktory, vždyť kempy jsou určené hlavně k tomu, abychom se navzájem poznali.\nJsou v programu zohledňovány případné zdravotní problémy účastníků\nAno, jistě. Dlouhodobé omezení, léky apod. je třeba uvést již ve zdr. prohlášení, příp. konzultovat se zdravotníkem po příjezdu. Stává se, že se vyskytnou obvyklé potíže typu: puchýře, nachlazení, průjem, úpal. Na takové situace jsme připraveni.\nMohou se vyskytnout i jiné problémy, hlavní zásada je - vždy o tom mluvit s někým z instruktorů. Jak již bylo řečeno, snažíme se program maximálně přizpůsobit lidem.\nMohu přijet na Multikemp vlastním autem\nCestu vlastním autem nedoporučujeme, spíš z důvodu bezpečnosti a to ne kvůli možnosti nehody, ale proto, že nemůžeme zajistit bezpečné parkoviště.\nNemůžete-li použít jiný druh dopravy a nevadí vám nechat jen tak stát auto týden na ulici, je to možné.\nPamatuje jídelníček i na vegetariány\nU snídaní a večeří ano, u oběda ne.\nVíce info pro vegetariány >>\nNový život, o. p. s.\nJindřicha Plachty 3311/18\nPři poskytování služeb nám pomáhají cookies. Používáním webu s tím vyjadřujete souhlas. © Multikemp 2001-2022.