Ostrava-Vítkovice, Impuls, 1945-1992\nTexty: Ostrava-Vítkovice, Impuls, 1945-1992\nImpuls – divadelní soubor Domu kultury ROH Vítkovice (1945-1992) vznikl roku 1945 po osvobození jako zábavní kroužek při ROH Vítkovických železáren (VŽ). Zprvu organizátor zábav a recitačních vystoupení. Postupně se připojovaly mládežnické kolektivy jiných závodů VŽ. Rozšiřující se činnost na kulturní vyžití si vynucuje první kontakty na profesionální umělce (Ladislav Holub, později Vlasta Vlasáková, Miloslav Holub, Jiří Dalík aj.). Dramatický odbor (140 členů) měl několik kulturních úderek.\nPrvní hra – 1948, František Spitzer: Sklárna – hra o socialistickém budování v SSSR (100 repríz, vítěz celostátní soutěže souborů ROH).\nRozšiřující se spolupráce s profesionály (např. Václav Lohniský jako režisér) znamenalo zkvalitnění práce, změnu v repertoáru (L.Stroupežnický: Václav Hrobčický z Hrobčic, A.Jirásek: Jan Žižka, G.Preissová: Její pastorkyně apod.) Mladí členové se věnují pohádkám (V.Plumlovská: Zlatá nit, V.Nejedlý: Čtverák hastrman) pod vedením Jindřicha Michla. V roce 1950 se jednatelem souboru stává Čeněk Halška, který se stává také výraznou hereckou osobností vedle svých schopností organizačních, které zastává až do roku 1951. V padesátých letech přichází do souboru členové rušených souborů Havlíček, Tyl z Vítkovic i někteří ze souborů Beskyd a Sdružení Sokola-Tůmy (v šedesátých letech). Rozrostlý soubor uvádí i 4 premiéry za rok. Vysoká reprizovanou představení v sousedních obcích a na přehlídkách. Soubor je iniciátorem každoroční Vítkovické divadelní šatny.\nNázev souboru se proměňuje: Divadlo pracujících VŽKG, Divadelní soubor ZK ROH VŽKG na DS DK pracujících VŽKG středisko Vítkovice až na konečný název po přechodu do DK Vítkovice v Moravské Ostravě; v roce 1982 přijal název Impuls.\nStoupající aktivita i úroveň inscenací je korunována úspěchy s hrou Miloslava Stehlíka Nositelé řádů – vítěz 25. Jiráskova Hronova 1955, následně vystoupení v televizi – přenos z Divadla J. Wolkra. Souboru věnoval autor svou další hru Selská láska. Odtud začíná užší spolupráce souboru s M. Stehlíkem. Na úspěchu se také podílí režisér František Arleth (po mnoho let výrazná tvůrčí osobnost souboru a ochotnického divadla, nositel Ceny města za ochotnickou činnost) a Adolf Král (herec, později i filmový – např. První parta dle Karla Čapka).\nOd roku 1956 do roku 1966 v souboru působil jako umělecký poradce tehdejší ředitel Státního divadla v Ostravě (SDO) Vladislav Hamšík. Pod jeho dohledem a režiemi Františka Arletha a Břetislava Černého vznikají inscenace – F.G.Lorca: Mariana Pinedová, M.Stehlík: Mordová rokle, J.K.Tyl: Tvrdohlavá žena, K.Čapek: Bílá nemoc, M.Kleist: Rozbitý džbán aj. Jako výtvarník se souborem pracoval i vedoucí výpravy SDO Vladimír Šrámek (až do roku 1978). Soubor byl veden stabilizovaným výborem (později Radou) s důkladnou funkční členitostí: předseda, jednatel, jevištní, kronikář, hospodář, dramaturg, režiséři.\nKoncem padesátých let se v souboru projevuje nejen jako herec, ale také jako režisér a dramaturg Miroslav Etzler (středoškolský profesor, pak PhDr.). Výrazná osobnost, která později formuje a profiluje nejen soubor vítkovický, ale také v Hrušově (Dukla MCHZ), kam přešel v roce 1966. Jeho ochotnické aktivity později přesahovaly rámec Ostravy (člen poradního sboru, porotce apod.), publikoval v oblasti kultury a psal recenze i na profesionální představení.\nKoncem šedesátých let přichází jako umělecký poradce do souboru Bronislav Křanovský, tehdejší inspektor odboru kultury MNV v Ostravě. Stal se významným režisérem souboru až do roku 1983 (.N.Ostrovskij: Vrána vráně oči nevyklove, Nestroy: Talisman, J.K.Tyl: Kutnohorští havíři, J.G.Tajovský: Ženský zákon, A.Jirásek-Z.Bláha: Maryla, A.Fredro: Dámy a husaři, G.Preissová: Gazdina roba aj.)\nZahraniční zájezdy: Vídeň – česká krajanská menšina (1962 – Bílá nemoc, Dobrý voják Švejk).\nV sedmdesátých letech soubor prožívá určitou krizi spojenou s odchodem mladých lidí, snižuje se počet premiér za rok, avšak vysoká úroveň představení zůstává, díky stálým a zkušeným ochotnickým hercům. Svědčí o tom i další účasti na Jiráskově Hronově a úspěchy na krajských a mezikrajských přehlídkách.\nV roce 1978 soubor navázal kontakty s profesionálním hercem, režisérem divadelním i televizním, Aloisem Müllerem, který do té doby pracoval v DS v Hrušově. Po ukončení činnosti DS Hrušov se do souboru vrací Miroslav Etzler, Dušan Zakopal a přichází další členové z Hrušova (Oldřich Kubečka, Jaromír Žebrák, Emil Wolf a další), kteří značnou měrou ovlivňují další uměleckou úroveň a činnost souboru.\nV roce 1981 se Alois Müller stává placeným uměleckým vedoucím a organizačním vedoucím se stává Radislav Kohut, dlouholetý člen souboru. Přichází větší počet mladých lidí a pro ně připravil A.Müller vlastní hru Kapka rosy.\nRežijní práce Aloise Müllera – N.V.Gogol: Ženitba, Fráňa Šrámek: Měsíc nad řekou, Aristofanes: Ptáci atd.\nRežijní práce Dušana Zakopala – C.Goldoni: Sluha dvou pánů, J.Jílek: Sůl nad zlato.\nRežijní práce Saši Rycheckého – Pavel Grym: Bubáci, Jiří Hlávka: Klauni.\nPočátkem roku 1985 se značně zhoršily podmínky pro činnost souboru ve středisku ve Společenském domě ve Vítkovicích a stěhuje se do DK Vítkovice se sídlem v Moravské Ostravě. Hraje se na loutkovém jevišti a tomu se přizpůsobuje repertoár i způsob inscenování. Starší členové souboru odcházejí, mladí přecházejí na hraní pohádek a na inscenování méně náročných scének a titulů. Posledními inscenacemi jsou – J.Zeyer: Radúz a Mahulena (režie Irena Rozsypalová – herečka SDO), J.Jílek: Pták Ohnivák a liška Ryška (režie M.Václav – výtvarník SDO), úprava J.Trnky: Zahrada (do titulu Karkulka Šípková, režie Dušan Zakopal) a pantomimické pásmo Vademekum životem autorů a interpretů Aleny Sopouškové a Karla Praise (pozdějšího zakladatele profesionální pantomimické scény Klaunské divadlo Mimo Ostrava). V režii Lubomíra Ivánka inscenováno v roce 1988 monodrama B.Polívky Nejsem svůj pes v interpretaci Dušana Zakopala (hraná až do roku 1990). Stav provozně-technického zařízení ovlivňuje nepříznivě činnost na loutkové scéně a po roce 1990 dochází k rekonstrukci a následné privatizaci DK (vzniká akciová společnost). Tak zanikly provozní podmínky, soubor nenalézá možnosti působení jinde v Ostravě a činnost ukončuje v roce 1992.\nZa dobu 47letého trvání byl vítkovický soubor s bohatou a úspěšnou kulturní ochotnickou činností mnohokrát reprezentantem města, účastník mnoha přehlídek celostátního významu. Souborem prošlo téměř 350 ochotníků, z nichž řada se profesionalizovala. Byl to soubor s nejdelší dobou nepřetržité činnosti a v osmdesátých letech dvacátého století nejstarší ochotnický soubor v Ostravě.\n(Dušan Zakopal: Divadelní soubory v městě Ostravě – úryvek)\nRadislav Kohut – role (Impuls Ostrava)\nJosef Kajetán Tyl: Kutnohorští havíři (režie Bronislav Křanovský, premiéra 23.3.1973) – role: Posel\nJana Weberová – Ivan Bednář: Bubáci a hastrmani (režie Jan Černý, premiéra 27.10.1973) – role: Bubáček\nJ.G.Tajovský: Ženský zákon (režie Bronislav Křanovský, premiéra 14.2.1974) – role: Miško, rekrut\nK.Novák – K.Vašíček: Dlouhý, Široký a Bystrozraký (režie Bronislav Křanovský, premiéra 22.10.1975) – role: Dlouhý\nOsvald Zahradník: Překroč svůj stín (režie Bronislav Křanovský, premiéra 26.2.1975) – role: Statik\nValentin Katajev: Neděle na střeše (režie Bronislav Křanovský, premiéra 30.4.1976) – Feďa Kotvili\nAlois Jirásek – Zdeněk Bláha: Maryla (režie Bronislav Křanovský, premiéra 7.4.1977) – role: Jan Rozvoda Šonovský\nAlexander Fredro: Dámy a husaři (režie Bronislav Křanovský, premiéra 9.2.1978) – poručík Edmund\nDmitrij Ivanov – Vladimír Trifonov: Ukřižovaní /Úhlopříčka 67 cm/ (režie Alois Müller, premiéra 30.11.1978)\nJan Jílek: Sůl nad zlato (režie Dušan Zakopal, premiéra 25.3.1979) – král Pravoslav /záskok/\nN.V.Gogol: Ženitba (režie Alois Müller, premiéra 30.1.1980) – role: Podkolatov\nGabriela Preissová: Gazdina roba (režie Bronislav Křanovský, premiéra 10.3.1981) – role: Mánek\nAlois Müller: Kapka rosy (režie Alois Müller, premiéra 2.3.1982) – role: Smutný muž\nFráňa Šrámek: Měsíc nad řekou (režie Alois Müller, premiéra 6.3.1984) – role: Hlubina\nCarlo Goldoni: Sluha dvou pánů (režie Dušan Zakopal, premiéra 4.3.1984) – role: Dottore\nJiří Hlávka – Saša Rychecký: Cirkus vzhůru nohama aneb Klauni (režie Saša Rychecký, premiéra 17.6.1984) – role: klaun Radek\nAristofanes: Ptáci (režie Alois Müller, premiéra 21.11.1985) – role: Euelpides\nJulius Zeyer: Radúz a Mahulena (režie Irena Rozsypalová, premiéra 1987) – role: Stojmír\n1973 – Kutnohorští havíři\nObsah klasického díla Josefa Kajetána Tyla Kutnohorští havíři aneb Krvavý soud je vzorovým dokumentem pro současnou generaci, která si krutost mocipánů uvědomuje jen v literatuře, respektive v dramatické jevištní podobě. Tím úderněji však působí tyto formy na myšlení lidí naší doby po prožitých krizových letech, kdy v boji o udržení jednoty dělnické třídy bylo zapotřebí vynaložit maximální úsilí k zajištění sociálních výsad, o které po staletí bojovaly předešlé generace.\nKutnohorskými havíři splnil dramatický soubor vítkovického střediska Domu kultury VŽKG své předsevzetí i umělecký závazek k 25.výročí Vítězného února. A lze bez nadsázky říci, že se svého úkolu zhostil s plným zdarem.\nV režii Bronislava Křanovského a na scéně Vladimíra Šrámka se jednotliví představitelé tohoto amatérského souboru pohybovali přirozeně a vytvářeli plnokrevné postavy. Překvapilo obzvláště mladé obsazení rolí.\nVelkým přínosem byla spoluúčast členů pěveckého sdružení Marx VŽKG, kteří se podíleli na uměleckém ztvárnění nejen pěveckých, ale i masových scén.\nPřejeme této inscenaci hojně repríz, aby i v okolí Ostravy – kde jsou předpoklady k realizaci tohoto představení – pochopili občané kulturně politický smysl hry, který tvůrci inscenace sledovali.\n(Jaroslav Deršák: Kutnohorští havíři. Ostravský večerník 5.3.1973)\n… v době od 27.března do 30.března 1973 se uskutečnila městská divadelní přehlídka v Ostravě. I ta přinesla tři neobyčejně zajímavá představení. Tak hned v úvodu inscenoval známý divadelní soubor domu kultury VŽKG Ostrava Tylovy Kutnohorské havíře v režii Bronislava Křanovského. Režisér zapojil do inscenace pěvecké sdružení VŽKG „Marx“ a podařilo se mu vytvořit působivé komparsové scény. Inscenace výrazně zdůraznila problematiku sociální vzpoury, její příčiny, narůstání i neúspěch a v tom směru pokračovala v inscenační tradici Jindřicha Honzla a Antonína Kurše. Na pozadí havířského kolektivu pak byli exponováni jeho mluvčí Vít, Šimon, Holý, Lana a další. Inscenaci se snad nedostávalo ještě propracovanosti v odlišení těchto jednotlivých typů. Za povšimnutí stál herecký výkon Františka Arletha v postavě Opata, který v některých místech působil svojí vyvážeností a moudrostí, ale i předvídavostí. Velmi dobře vypracovala svoji postavu Doroty Růžena Franková a byť na malém prostoru, vytvořila neobyčejně hlubokou studii dělnické matky.\n(Moravská divadelní všehochuť. Amatérská scéna 1973, č.7)\nPředstavení Kutnohorských havířů poskytlo znovu důkaz, jak Tylovo dílo mluví k dnešnímu diváku nejenom historickým námětem o boji dělnické třídy, ale i vnitřní podstatou, která rozvíjí osobní motivy na strunách citu a vytváří plnokrevní divadlo. Autorův text vniká do publika jako ideový a sociální apel a přes city diváka angažuje pro boj, odvahu a statečnost hornického kolektivu. Představení divadelního souboru VŽKG Ostrava-Vítkovice bylo výsledkem citlivého zaposlouchání do Tylova textu a také výsledkem nesmírné píle a obětavosti režiséra i herců. Hned první obraz naznačuje, že hrdinou hry je kolektiv havířů, jehož boj za spravedlivé požadavky je jádrem inscenace. Z černé tmy otevřeného jeviště blikají světýlka kahanů, je slyšet zpěv těch, kteří se chystají na velké střetnutí se svými pány za spravedlivý lidský život. Tento úvodní motiv poznamenává pak celou hru, kterou prostupují písně havířů, dodávají jí atmosféru, odhodlání i revoluční patos. Spolupráce s pěveckým souborem „Marx“ se tedy vyplatila- ovšem, je to sbor po výtce jen pěvecký, s dokonalou technickou úrovní, ale bez potřebného divadelního začlenění do ústředního nervu hry. Chybí individuální rozlišení, vlastní osobitý projev a hlavně pak bohatší a rozmanitější aranžmá, vycházející ze smyslu hry. Na úkor kompaktního celku, na úkor společné revolty jsou potlačeny osobní motivy, přes které dochází ve hře k úzkosti, kolísání, naději i konečnému rozhodnutí kolektivu bojovat za svá práva.\nDivadelní soubor VŽKG má ve svém středu dostatek vhodných typů, které odpovídají bohatým Tylovým postavám. Režisér představení nevyužil všech těchto typových předností herců a nevtiskl za jejich pomoci celé inscenaci výraznější jednotu divadelních prostředků. Výsledkem pak bylo, že vedle mladého, umírněného a ukázněného herectví se objevuje i vnějškové zpodobování postav a zastaralý patos. V této nejednotě hereckých prostředků se prosazují některé výkony úsilím dobrat se vlastních vnitřních pocitů, vnitřního smyslu hry, jak tomu bylo u představitele Víta, Šimona, Hynka, Doroty i Opata. Jejich výkony ukazují cestu, kudy by se mohla ubírat režijní i herecká práce při pokusu o nový výklad Tylovy klasické hry.\n(Vavřička, J.: Krnovská konfrontace. Amatérská scéna 1973, č.8)\n1974 – Ženský zákon\nMimořádný úspěch a cenu českého ministerstva kultury získal známý vítkovický soubor Železáren a strojíren K.Gottwalda, vedený režisérem Bronislavem Křanovským, za kultivovanou, stylově čistou jevištní kompozici jubilujícího klasika Jozefa Gregora Tajovského Ženský zákon.\n(Beneš, Jiří: České ochotnické divadlo 1974. Amatérská scéna 1974, č.8)\nTřetímu úterku vládl Ženský zákon J.G.Tajovského v provedení odborářského kolektivu z Vítkovic. Soubor DK VŽKG, který byl již pětkrát na Hronově a ostruhy si získal i na svých dvou zájezdech do SSSR, zůstal i tentokrát věren vesnické tematice a pod vedením režiséra Bronislava Křanovského předvedl jednu z nejlepších inscenací letošních Štramberských divadelních úterků. Viděli jsme čisté, vyrovnané, rytmicky členěné a stupňované představení, v němž koncertovalo trio žen (Zuzka – Karla Šeděnková, Mara – Růžena Franková, Dora – Magda Malá), nesoucích konstrukci celé hry. Pak i náročný divák v závalu kladů a předností, kterými představení oplývalo, rád souboru prominul těch několik „ostravismů" v dikci.\n(Matula, Bohumil: Letošní divadelní jaro pod Trúbou. Amatérská scéna 1974, č.8)\nPřehlídku (44. Jiráskův Hronov) zahájil divadelní soubor Domu kultury VŽKG Ostrava-Vítkovice se hrou slovenského klasika J.G.Tajovského Ženský zákon. Hodnotíme tento čin jako příkladnou dramaturgickou pozornost vítkovického souboru v roce, kdy celá naše kulturní veřejnost vzpomíná stého výročí narození J.G.Tajovského.\nRežisér přistoupil k textu s pietou, snažil se správně zdůrazňovat více motivaci jednání postav než vykreslovat typický dobový kolorit, pokusil se vyhnout obvyklým klišé, s kterými se Tajovského hry inscenují. Šlo o pokus zajímavý, ale ve svém principu nedotažený, představení mělo jednotvárný temporytmus, humorná místa působila někdy vnějškově, výkony hlavních představitelek nebyly dost výrazné. Kladem je určité odbourání folklórních prvků (až na závěr) a nenásilné akcentování sociální problematiky hry.\n(Šindelář, Jaroslav: Odpovídáme tvorbou. Ze závěrečného projevu 44.JH. Amatérská scéna 1974, č.10)\n1975 – Překroč svůj stín\nPosledním představením letošního DMK byla opět hra současného slovenského autora, tentokrát Osvalda Zahradníka Překroč svůj stín v provedení souboru DK VŽKG z Ostravy-Vítkovic. V pečlivé režii Bronislava Křanovského vzniklo představení zaujaté, dramaticky koncentrované, angažované zájmem aktérů o boj a osudy zobrazovaných postav. Ovšem i toto diváky výborně přijaté představení (druhé místo v anketě diváka, hned za brněnskou „Limbou“) přineslo řadu problémů. V herecké práci se projevil malý cit pro míru používaných výrazových prostředků a s ním nebezpečí křečovitého naturalismu ve vypjatých situacích, celkově a zvláště v roli Evy se ukázala potřeba intenzívnějšího režijně-hereckého soustředění na vnitřní konflikty postav. Ve svém celku však představení, koncipované jako příklad bojující mladé generace včerejška mládeži dneška, nepochybně patřilo k přínosům letošního DMK.\n(Beneš, Jiří: Poznámky k inscenacím XIX. DM. Amatérská scéna 1975, č.7)\nPorota určila dva soubory k výběru pro letošní přehlídku v Hronově (Rožnov p:R. s inscenací Kruczkowského Němců a Vítkovické železárny se hrou Osvalda Zahradníka Překroč svůj stín), udělila několik individuálních cen (do souboru rožnovského, vítkovického a frenštátského, který hrál Bukovčana – Než kohout zazpívá). Nemůže však při tom zavírat oči před skutečností a neupozornit na nepříliš uspokojující současný stav severomoravského amatérského divadla, jak jej po šest přerovských večerů dokumentovalo šest nejlepších souborů z kraje.\n(Etzler, Miroslav: Festival temné barvy. Amatérská scéna 1975, č.7)\n1977 – Maryla\nBláhovu dramatizaci Jiráskovy Maryly uvedl soubor VŽKG v režii Bronislava Křanovského. Ani tak zkušenému režisérovi se nepodařilo překonat nebezpečí stylové roztříštěnosti, zakotvené už v předloze. Nicméně ocenění zasluhuje pokus souboru hrát Jiráska netradičně a přibližovat jeho dílo mladé generaci.\n(Beneš, Jiří: Krnov hlásí jednadvacet, jednadvacet… Amatérská scéna 1977, č.7)\n1978 – Dámy a husaři\nAč to zní paradoxně vzhledem k tomu, co bylo řečeno, skutečnost je taková, že o letošním vítězi XV. ŠDÚ rozhodl vlastně jeden jediný divák. V anketě tak o pouhopouhou 1/100 bodu před místním souborem ZK ROH Kotouč, který uváděl Gorinovu tragikomedii Zapomeňte na Hérostrata, vyhrál loňský vítěz ŠDÚ, soubor DKP z Ostravy-Vítkovic, a to s inscenací komedie A.Fredra Dámy a husaři. Zvítězí-li i v příštím ročníku tento soubor, stane se definitivním držitelem putovního poháru a pořadatelé se budou muset poohlédnout po jiném.\n(Matula, Bohumil: Štramberk před proměnami. Amatérská scéna 1978, č.9)\n1978 – Úhlopříčka\nDivadelní soubor DKP Vítkovic – železáren a strojíren Klementa Gottwalda si zvolil pro letošní divadelní sezónu hru D.Ivanova a V.Trifonova Úhlopříčka 67, kterou hraje pod názvem Ukřižovaní.\nNa scéně V.Šrámka j.h. hru nastudoval Alois Müller j.h., nový umělecký vedoucí souboru, který se v minulosti výrazně zapsal do ochotnického dění v Severomoravském kraji.\nAutoři hry zaměřili kritické ostří na problematiku mezilidských vztahů v rodině, v níž pro vzájemnou nevšímavost a egoismus postupně dochází ke ztrátě vědomí sounáležitosti. Díky nečekané poruše televizoru, u něhož členové rodiny tráví většinu volného času, si Plisovovi začínají uvědomovat řadu problémů, které se časem nakupily a poznávat vlastní podíl na vzájemném odcizení.\nA.Müller se pokusil z málo dramatického, silně popisného textu vytěžit maximum. Pozměnil formální strukturu hry, dokomponováním nezúčastněné osoby se pokusil překlenout dramaticky hluchá místa textu, funkčně využil scénické hudby. Připsané komentáře však velmi málo plní aktualizační funkci, neustálým opakováním a rozváděním motivů zcela jasných posilují již tak dost patrnou retardační tendenci.\nZkušený herecký kolektiv se poměrně dobře vyrovnává s konverzačním stylem hry, ne vždy však mají herci v textu dostatečnou oporu pro tvorbu charakteru postavy. Verbální i situační humor předlohy je natolik plytký, že kritika se až příliš často ubírá cestou proklamací, nevyrůstá organicky z dramatických situací. Proto i užití některých groteskních prvků se místy jeví jako samoúčelné.\nHerci v rámci možností daných předlohou vytvořili několik zajímavých hereckých výkonů. Za všechny lze jmenovat alespoň R.Frankovou jako babičku, K.Šeděnkovou v roli matky, civilně pojatého San Paulyče O.Kubečky i D.Zakopala v roli komentátora.\nSoubor si zjevně v této inscenaci nekladl vysoké cíle, pokusil se o představení zábavné a divácky vděčné. Přesto potenciální možnosti souboru jsou nesporně větší, než aby se investovaly do realizace nenáročné a myšlenkově plytké předlohy.\n(Pochmon, Jaroslav: Dvě severomoravské premiéry. Amatérská scéna 1979, č.5)\nDivadlo bylo na přehlídce zastoupeno třemi inscenacemi, z nichž dvě vytvořili členové divadelního souboru DKP Vítkovic. Ukřižovaní aneb Úhlopříčka 67 autorské dvojice Ivanov Trifonov i Jílkova pohádka Sůl nad zlato ukázaly současné možnosti i omezení pracovitého a ambiciózního souboru. Budoucnost ukáže, stanou-li se hry pro děti a mládež trvalou součástí jeho dramaturgie nebo zda šlo o náhodné vybočení.\n(Pochmon, Jaroslav: Ojedinělá přehlídka. Amatérská scéna 1979, č.8)\nNa závěr přehlídky sehrál soubor DKP Vítkovice veselohru autorské dvojice D.Ivanov – V.Trifonov Úhlopříčka 67, trefně přejmenovanou na Ukřižování. Představení ve všech složkách harmonicky vyrovnané však „nepálilo, jen mírně rozehřívalo“, a proto asi též u obecenstva při rozdělování cen vyšlo naprázdno.\n(Matula, B.: Štramberské divadelní pátky. Amatérská scéna 1979, č.8)\n1980 – Ženitba\nDivadelní soubor DKP Vítkovic nastudoval hru ruského dramatika N.V.Gogola Ženitba. Její premiéra se konala koncem ledna tohoto roku ve Společenském domě ve Vítkovicích.\nNejvýznamnější Gogolovou hrou je Revizor, Ženitba přes nesporné kvality zůstala vždycky v jeho stínu. Původní námět ze statkářského prostředí začal N.V.Gogol zpracovávat v roce 1833. Tiskem vyšla přepracovaná komedie až v roce 1841. Při petrohradské premiéře o rok později propadla, zasloužený úspěch oslavila až na moskevském jevišti po desíti letech od svého vzniku.\nVšechna Gogolova díla, nejen dramatická, skrývají za na první pohled nenáročným obsahem a jemným úsměvem ostrou kritiku tehdejší společnosti a jsou vlastně nemilosrdnou satirou. Vítkovická Ženitba je povedená, satirická hra o lidské hlouposti a ješitnosti, pýše a hamižnosti. Režisér a umělecký vedoucí souboru Alois Müller zasunul jednající postavy do roviny, kde se vlastní ničemnou hloupostí přivádějí do situací, ve kterých vynikne jejich pravá podstata, a kdy se projeví jako figurky bez vlastního soudu, vůle a rozhodování, zcela podřízené společenskému tlaku.\nTypickým představitelem tehdejší společnosti je vládní rada Podkolatov, panák bez názoru, zaslepený svým postavením a hlavně toužící po majetku (hraje Radislav Kohut). Jeho přítel Kačkaren ztělesňuje opačný pól – člověka zvyklého vnucovat svou dogmatickou vůli; je doktrinářem, který k dosažení svého cíle neváhá využít všech prostředků od lichocení až po násilí (hraje Dušan Zakopal). Obě postavy vytvářejí ve vzájemné determinaci nosnou konstrukci, jež je vlastním myšlenkovým a ideovým záměrem celé komedie. K nim se řadí velmi dobře nastudovaná role nevěsty Agáty (Jana Burdová), která svou naivitou, duševní a citovou mělkostí vytváří na pohled protipól chamtivosti a dravosti svých nápadníků, ve skutečnosti jen však dokresluje rámec silně narušených, penězmi ovládaných společenských vztahů.\nScénu k inscenaci navrhl Jiří Istel z Opavy. Je estetická, s řadou ruských kreslených motivů, je promyšleně vyvážená a plně vyhovuje herecké akci. Rytmus představení podtrhuje také dobře vyvážená hudba, kterou vybral a sestavil Dušan Hlubinka.\nGogolova Ženitba v provedení vítkovického souboru patří bezesporu k nejlepším inscenacím, které v posledních letech soubor nastudoval.\n(Jaromír Petrásek: Vítkovická ženitba. Ostravský večerník 12.3.1980)\nDivadelní soubor Domu kultury pracujících Vítkovice – železáren a strojíren Klementa Gottwalda sehrál 30.ledna ve Společenském domě komedii Nikolaje Vasiljeviče Gogola Ženitba. Mnozí byli zvědavi, jak se amatérský soubor vyrovná s jednou z nejproslulejších her světového repertoáru, vyžadující k úspěšnému inscenování erudovaný herecký kolektiv a také režiséra, který by se mohl pokusit o novátorské pojetí hry. Vedení souboru se správně rozhodlo, že si k inscenování hry pozvalo zkušeného režiséra Aloise Müllera. Jde vždycky o otázku, jak se vypnout při vedení amatérského souboru. Aby se inscenace stala přijatelnou záležitostí, to především určuje kvalita souboru.\nU nás se vyvinula v tomto ohledu zcela zvláštní situace. Jsme divadelní velmocí. V našich divadlech pracuje a tvoří dvakrát více herců z povolání, než např. v NSR. Je tedy možné, že naše velkorysé divadelní školství vytluče i dobré zrno z méně nadaných adeptů divadelního umění a že i velmi nadaní amatérští herci bez školní erudice mohou dosáhnout pozoruhodných uměleckých výsledků. Toto srovnání se nabízí právě při sledování Ženitby v podání divadelní souboru DKP Vítkovic. Před nedávnem bylo možno zhlédnout Gogolova Revizora v inscenaci DZN v Opavě. Bylo to velmi dobré představení. Obě Gogolovy hry si v podstatě vyžadují stejnou hereckou náročnost.\nJeviště Společenského domu ve Vítkovicích vcelku vyhovuje požadavkům amatérského souboru, i když pro dosažení velmi dobrých uměleckých výsledků je nutno zde překonávat některé potíže. Herci DKP i režisér však překonali všechny překážky, které se jim k dobrému vyznění Ženitby stavěly do cesty.\nČím vynikli herci a režisér při nastudování této hry, která má poměrně značný počet jednajících osob? Především to byla velká poctivost i značná míra schopností. Soubor je totiž fundován herci, kteří jako by byli uděláni pro Gogolovy komedie. Je velkým kladem, že soubor má i představitele hlavní role vládního rady Podkolatova v Radku Kohutovi. V počáteční fázi hry se tento protagonista jen pomalu rozehrával, něco přehnal, jiné zase nedotáhl, v průběhu prvého jednání však našel jistotu a dovedl velmi dobře zvládnout obtížné situace, kdy se děj rychle zamotává a herec na to musí odpovídat adekvátními výkony. Zejména v poslední části Ženitby svým hereckým výkonem dobře interpretuje mocné Gogolovy všelidské záměry.\nTaké čtveřice dalších Agatiných nápadníků si s chutí zahrála. V pojetích Oldřicha Kubečky, Bronislava Křanovského, Emila Wolfa a Čeňka Halšky se podivuhodně vyrovnala se svým posláním vyjádřit i nejsubtilnější nuance děje.\nNelze opomenout ani dobré výkony Jany Burdové, Růženy Frankové, Dušana Zakopala a Luboše Ivánka. Svým postavám dali tolik, že jim diváci s chutí tleskali.\nRežisér Alois Müller měl dosti nevděčnou úlohu pokusit se s amatérským souborem na nevybaveném jevišti dát hře záměr živého inscenačního pojetí. Poctivá a úspěšná snaha herců mu byly pobídnutím k dobré režijní práci.\nMalý jevištní prostor však neumožnil, aby působivé scénografické dílo Jiřího Istela mělo funkční pojetí, proměněné ve výrazné inscenační vyznění.\nBylo by potřebné, aby se pro divadelní soubor Domu kultury pracujících Vítkovic Společenský dům stal scénou, na níž by tento kolektiv pravidelně seznamoval širší veřejnost se svými uměleckými úspěchy.\n(al: Gogolova Ženitba bez zábran. Nová svoboda 7.2.1980)\nPo několikaleté přestávce se v Přerově představil divadelní soubor DKP Vítkovických železáren a strojíren Klementa Gottwalda. I vítkovický soubor prochází v posledních letech zásadní proměnou, která by měla vyústit v přehodnocení minulé práce a k posunu divadelního sdělení k současnějšímu pojetí. Po loňské Úhlopříčce 67, která byla jistým dramaturgickým omylem, soubor v režii Aloise Müllera uvedl Gogolovu Ženitbu. Nesporně lákavý a zajímavý titul v novém překladu a úpravě Leoše Suchařípy určitě není snadná záležitost. Deformovaný svět gogolovských figurek, nepravděpodobnost jednání a skutků – to vše se přímo nabízí ke groteskní hyperbole, která určuje ráz celého představení. Bohužel však redukce ideově uměleckých a zejména etických hodnot hry je nepřiměřená. Výrazné protiklady groteskních a tragických poloh jsou až příliš setřeny, a tak představení, které by mohlo být podobenstvím o člověku, tak trochu ztrácí lidský rozměr. Tam, kde má režisér oporu v hereckých předpokladech interpretů, se mu daří udržet jednotnou hereckou stylizaci, ostatní se pokouší do inscenace začlenit v přesně propracovaném aranžmá. Ne vždy se však daří jednotu umělecké stylizace udržet. Expresivní pojetí Podkolatova (R.Kohut) místy hraničí s křečovitostí, Kočkarev (D.Zakopal) je hbitý, má šarm a eleganci, ale nedostatečně jasnou motivaci jednání, z nápadníků je v komediální hyperbole i v základním lidském významu přesvědčivý pouze přednosta Nenažraný (O.Kubečka), ostatní až příliš spoléhají na vnějškové komediální prostředky. Z ženských postav je nejzajímavější Agáta (J.Burdová), která má potřebnou míru hlouposti a omezenosti, ale dokáže v několika náznacích vyjádřit i smutek a touhu „přestárlé“ dívky. Scéna J.Istla, které dominují dřevěné rámy, je propracovaná, dobře organizuje hrací prostor, ale některé nápady (změna stolu v postel) nedokázala sdělit dostatečně čitelně.\nVe srovnání s minulými inscenacemi je Ženitba nepochybně krokem vpřed. Jestliže se na ni díváme jako na možný počátek nové cesty souboru, můžeme v ní nalézt náznaky jeho dalšího směřování. Zda se souboru podaří nalézt nové prostředky pro výpověď o dnešním člověku a výrazněji vybočit z obvyklé inscenační praxe, ukáže budoucnost.\n(Pochmon, J.: Z krajských přehlídek – Přerov. Amatérská scéna 1980, č.6)\nA nyní již jen telegraficky k představením, která nefigurují na prvních třech místech, ale přesto zaujala, což se projevilo v udělení dalších cen souborům i jednotlivcům: … cena divadelnímu souboru DKP Vítkovic-železáren a strojíren K.Gottwalda za výraznou kolektivní práci v inscenaci N.V.Gogola Ženitba…\n(IBŘ: Mezikrajová přehlídka – okres Bruntál. Amatérská scéna 1980, č.8)\nDivadelní soubor DK Vítkovice zahrál na Istlově scéně s chutí a šarmem Gogolovu Ženitbu. Alois Müller, režisér Čs.televize v Ostravě, obohatil inscenaci přečetnými nápady a připravil se souborem představení plné vzruchu a pohybu.\n(Závodský, V.: Úsměvný XVII. Štramberk. Amatérská scéna 1980, č.9)\nZačalo to Gogolovou Ženitbou, která jako první představení VIII. národní přehlídky ruských a sovětských divadelních her amatérských divadelních souborů ČSR dala základní tón celému žitavskému týdnu. Neboť vítkovický soubor hledal především Gogola komediálního; Gogola, který dovoluje vytvářet neobyčejná a bizarní spojení, jež nemají daleko ke crazy komedii ani k vaudevillu. Nic proti tomu – i takhle se dá Gogol hrát. Jenže komediálnost nemůže být jenom prostředkem, který má vyvolávat smích za každou cenu proto, abychom se pobavili. Smích je sociálním, společenským faktorem, zvláště jde-li o takového autora, jako je Gogol. A tak komediálnost musí být divadelní metodou, která umožní objevit současný ideově tématický základ textu; ty jeho podoby a polohy, které se dotýkají hodnotového systému dnešního diváka. Jinak řečeno: komediálnost se v tomto smyslu stává rozhodujícím principem dramaturgicko-režijní koncepce a tedy i jevištního sdělení. A právě o tohle šlo letos ve Svitavách především.\n(Císař, Jan: Ve znamení komedie – Svitavy 1980. Amatérská scéna 1981, č.1)\n1981 – Gazdina roba\nDramaturgie letošních Štramberských divadelních pátků byla vzhledem k 60.výročí KSČ orientovaná buď na současnou problematiku nebo na pokrokové lidové tradice a notu mírovou. Hned úvodní inscenaci, Gazdinu robu Gabriely Preissové v nastudování souboru DKP Vítkovic, přijalo štramberské publikum, horující pro českou klasiku, vděčně a s nadšením. Režií uplatňovaná profesionální náročnost dopomohla souboru k velkému výkonu, a to zvlášť v jeho ženské části. Na výkon Miroslavy Vantuchové v roli Evy obecenstvo po celý festival nezapomnělo a při závěrečném hodnocení jí udělilo cenu za nejlepší roli.\n(Matula, B.: Jak Ondráš dobyl Štramberk. Amatérská scéna 1981, č.9)\n1982 – Kapka rosy\nV jedné z kluboven střediska DKP Vítkovic na Mírovém náměstí probíhají v těchto dnech – netradičně, uprostřed léta – zkoušky divadelního souboru Impuls.\nZa několik dnů se jeho členové představení na 52. Jiráskově Hronově – celostátní přehlídce amatérských divadelních souborů Sejdou se tam přátelé Thálie nejen z celé republiky, ale i ze zahraničí.\nVítkovičtí jedou na přehlídku s původní hrou, nazvanou Kapka rosy. Napsal ji Alois Müller, režisér Čs. televize Ostrava, který je i zároveň uměleckým vedoucím Impulsu. Autor charakterizuje svou hru jako etudu, napsanou výhradně pro potřeby souboru, do něhož přišli v posledních dvou letech mladí lidé. Ti sice ještě nemají velké divadelní zkušenosti, ale jsou plni nadšení. Právě pro tento „generační problém“ pociťují členové souboru potřebu promlouvat z jeviště k dnešnímu divákovi, reagovat na současné problémy. Kapka rosy tento požadavek splňuje. Její protagonisté mohou výrazně uplatnit prvky syntetického herectví. Zkušený televizní a divadelní tvůrce Alois Müller spolupracuje se soubory zájmové umělecké činnosti již mnoho let. Pod jeho režijním vedením dosáhly v minulosti významných úspěchů na domácích i zahraničních festivalech. Inscenováním Kapky rosy (hudbu ke hře zkomponoval Ladislav Matějka) vytvořil pozoruhodné představení, které bude jistě přínosem na letošní hronovské konfrontaci amatérského divadla.\n(hla: Kapka rosy. Nová svoboda 30.7.1982)\nZnovuzrození souboru – tak by bylo možno nazvat překvapivé představení Impulsu DK Vítkovice. Soubor, po celá léta pracující se zkušenými, ale přece jenom staršími herci, hrál vždy klasický repertoár: Tyla, Tajovského, Gogola, Preissovou; s obavami jsme sledovali, jak dlouho vydrží bez přílivu mladé divadelní krve. A tu se objevil zkušený profesionální herec a režisér Alois Müller, napsal pro soubor etudu o líci a rubu mládí, ale i o problémech generace dříve narozené, a udělal to, co jako zkušený, divadelně a lidsky cítící člověk mohl udělat: zodpovědně a citlivě ukázal amatérům nové možnosti. Tón inscenace udává parta mladých, vhodně doplněná částí generace starší, všichni zpívají a tančí, vyjadřují svoje pocity a postoje k životu i k druhým… Režisér přesně ví, kam sahají možnosti mladých, usměrňuje i herectví starších, pohybová složka, hudba (i když přes playback, ale i zde zřejmě dobře vědí, proč zatím takto), účelná a jednoduchá scéna, která plně umožňuje všem rozehrávání situací, to vše dává dvě hodiny překvapujícího zážitku. A navozuje úvahy nad možnostmi, které se pod poučenou rukou zkušeného praktika a pedagoga najednou před souborem otvírají. Zdá se dokonce, že cesta vítkovického souboru je touto inscenací a přílivem mládí nadlouho do budoucnosti určena. Šťastně.\n(Šindelář, Jaroslav: Z krajských přehlídek – Přerov. Amatérská scéna 1982, č.7)\nPrimát letošní soutěže – Putovní štít města Krnova – získal divadelní soubor Impuls Domu kultury pracujících v Ostravě-Vítkovicích za muzikálovou komedii Aloise Müllera a Ladislava Matějky Kapka rosy. Svou výpovědí o současných generačních vztazích a jejich důsledcích plní hra z vlastní dramaturgické dílny souboru společenské poslání. O lákavou muzikální formu tu nešlo na prvním místě. Vedoucí souboru Alois Müller, režisér ostravské televize, napsal hru, jejímž náročným záměrem bylo spojit v souboru, který prodělává složitou vnitřní proměnu, při jedné inscenaci tři jeho generace a postupně je převádět na modernější výrazové prostředky. Praktické úsilí zapojit do hry neobyčejně početný soubor (v představení je zaměstnáno více než 30 herců) nese s sebou některé negativní znaky dramatické předlohy. Nové postavy a motivy rozmělňují základní příběh a retardují děj. Závažné zásahy do textu během repríz, jak si je vynutil stav inscenace, zejména momentální dispozice mladé části souboru, způsobily některé nedůslednosti a neurčitou motivaci příběhu v střední části hry. To se nepříznivě obráží i v inscenaci režiséra Müllera, která má jinak pevný řád, spolehlivé vedení herců, zajímavé a cílevědomé aranžmá náročného celku syntetického tvaru představení, s náročnou pěveckou i taneční složkou, ale především přináší svou výpověď. V herecké interpretaci se nejlépe prosazuje technicky dobře vybavená nejstarší generace souboru, např. Růžena Franková (Babička), Čeněk Halška (strýc Marek) nebo také v tanečním závěru přirozeně účinný Julius Jeřábek (Oddávající). Ze střední generace projevil Dušan Zkaopal v roli Otce vzácnou schopnost pro přesné komediální sdělení s myšlenkovým záměrem. Ale také nejmladší v souboru se prezentovali sympaticky, i když jim ještě schází větší zkušenost a někde konverzační lehkost. Výtvarník Saša Rychecký dal hře jednoduchý praktikáblový náznak, který umožňuje rychlou proměnlivost situací a prostředí.\n((Zbavitel, Miloš: Z národních přehlídek – Krnov. Amatérská scéna 1982, č.8)\n1983 – Měsíc nad řekou\nAmatérský divadelní soubor Impuls vznikl v roce 1945, tedy ve stejném roce jako tehdejší divadlo pro mládež Kytice, jež se později stalo Divadlem Petra Bezruče. A jako by doba poválečného zrodu obou divadel spojila i jejich příští osudy: Impuls dnes působí v Domě kultury pracujících Vítkovic na jevišti činohry Petra Bezruče. Zde se také 13.března uskutečnila osmdesátá premiéra v historii souboru. A protože máme Rok českého divadla, Impuls nastudoval českou klasickou hru, Šrámkův Měsíc nad řekou.\nImpuls nepatří k těm amatérským souborům, které usilují třeba i cestou tzv. autorského divadla o prošlapávání cest a cestiček dosud neznámých. Opírá se o běžný repertoár (loni například uvedl Gogolovu Ženitbu) a v herectví o realisticko-psychologický projev. Přesto právě volba Šrámkova dramatu s takřka impresionistickým předivem citů a nálad znamenala pro neškolené herce náročný úkol. A jistě díky velké zkušenosti profesionálního režiséra Aloise Müllera můžeme konstatovat, že představení nikdy nepřekročilo nebezpečnou hranici kašírovaného sentimentu či naopak laciné groteskní komiky. Můžeme dokonce s klidným svědomím Impulsu přiznat, že se mu v podstatě podařilo dramatikovo poselství zdárně tlumočit. A to jistě není málo.\nPravda, u leckterého gesta cítíme, že je vnější, popisné, bez vnitřního zaujetí. Postavy jsou vykresleny o poznání jednodušeji, než jsme zvyklí vídat u profesionálů, ale nikdy to neznamenalo zhroucení celé postavy. Villy Roškot (Libor Olma) byl pojat v snad až příliš křiklavém protikladu vnější pózy pražského floutka a nápadného propadnutí citovému zmatku po setkání se Slávkou: divákovi se do toho už „nevešla“ Vilíkova mladická válečná zkušenost i Slávčino chvilkové citové vzplanutí k němu. Herecký úkol je to ovšem nelehký. Miroslava Vantuchová v roli Slávky byla nejjistější ve vystižení životem již zmoudřelé a zralé ženy, převaha Slávky nad Vilíkem i přítelkyní Růženou (Marie Kohutová) i ve vztahu ke starším byla vskutku přesvědčivá. Radislav Kohut v roli Jana Hlubiny postihl dva hlavní rysy této postavy: jednak masku spokojeného manžela a otce s příměsí ještě přetrvávajícího lišáckého furiantství, ale zároveň i citlivé nitro, jež není prosto otevřených ran. Ustaranou a zmatku propadající paní Hlubinovou ztvárnila Karla Šeděnková a Josefa Roškota Dušan Zakopal. Hlubinův přítel z mládí se představil jako starý věrný kamarád, jenž si nenechá pokazit radost ze shledání ani pošetilými reakcemi Hlubinovými. Pečárku zdárně vytvořil Jan Černý. Většina rolí je alternována a své síly zde zkouší i mladí studenti hereckého oddělení ostravské konzervatoře. Až na drobné prohřešky všichni představitelé prokázali poměrně dobrou kulturu jevištní řeči.\nMožná, že si leckdo položí otázku, zda takovéto amatérské divadlo má smysl pěstovat ve městě, v němž existují dvě profesionální činohry. Vždyť amatéři se tady pouštějí do nerovného zápolení s profesionály přímo na jejich nejvlastnější půdě! Pro Impuls však hovoří nejen jeho dosavadní úspěchy na amatérských přehlídkách, ale hlavně: skoro plné hlediště při premiéře Měsíce nad řekou. Protože má-li divadlo publikum, má i oprávnění ke své existenci!\n(Jiří Štefanides: Veni, vidi… Kulturní měsíčník 1983, č.5)\nŠrámkův Měsíc nad řekou dojímá již mnohé generace. Divadelní soubor DKP Vítkovice Impuls se pokusil nastudovat text bez zatěžujícího sentimentálního pohledu na „orly s přistřiženými křídly“ a jejich smír s realitou (režie A.Müller). Nejdůstojněji šla s tímto pojetím M.Vantuchová v roli Slávky, byť se ani jí, ani režisérovi nepodařilo vždy zcela přesně sdělit motivy jejího jednání. Do jistého konfliktu s tímto výkladem se dostalo scénické řešení prostoru, které navíc samo o sobě ve své koncepci je značně problematické. Snaha po iluzívnosti měšťanského pokoje nekoresponduje s některými neiluzivními režijními postupy – nikoliv úmyslně. Jako jistý režisérský ornamentalismus se dá hodnotit předznamenání první i druhé poloviny inscenace stínovým symbolem vojáka, odcházejícího na frontu. Představení v rozporu s koncepcí bylo vedeno v jednolitém utlumeném rytmu, a navíc (kupodivu) se z něj zcela vytratila postava paní Hlubinové.\n(Bednář, Ivan: Klady, ale i problémy – 11.krajská přehlídka amatérských divadelních souborů v Přerově. Amatérská scéna 1984, č.6)\n1984 – Sluha dvou pánů\nNa novátorsky pojaté inscenaci Goldoniho komedie Sluha dvou pánů se výrazným dramaturgicko-režijním rukopisem podepsal absolvent tříleté režisérské školy SČDO Dušan Zakopal. V rytmizovaném představení, koncipovaném jako zkouška souboru Impuls DKP Vítkovic, herecky dominovali muži, z nichž absolutorium zasloužil především Trufaldino Miloše Teslíka.\n(Matula, Bohumil: Štramberk dobývali Slováci, ale dobyli ho Slezané. Amatérská scéna 1984, č.7)\n1984 – Klauni\nCirkus vzhůru nohama aneb Klauni… Pod tímto názvem uvádí svou novou hru pro děti divadelní soubor Domu kultury pracujících Vítkovic – Impuls. Její premiéra se uskutečnila v předvečer divadelních prázdnin na scéně Domu kultury.\nNa motivy inscenace Jiřího Hlávky Jak utekli z pohádky hru napsal a režíroval Saša Rychecký. Její děj je prostý: vypráví příběh dvou klaunů, kterým vadí, že se jim lidé při představeních smějí, a proto se rozhodnou opustit cirkus a zkusit štěstí jako příslušníci řádných profesí. Od malérů je chrání jen nezvyklá trpělivost zákazníků. Těmi jsou ve skutečnosti jejich přátelé z cirkusu, kteří se snaží oba klauny přivést k rozumu a tedy zpět do manéže. Celá hra je tak vlastně sledem jednotlivých klaunských čísel a gagů.\nPředstavení vychází z mentality malého diváka, je postaveno na akci, a přestože je komedií, slovního humoru je v něm poskrovnu. Jeho nastudování kladlo značné nároky na pohybové schopnosti herců. Choreografii zdárně zvládla Helena Skálová, i když její stylizace honiček v nevelkém prostoru manéže někdy vyznívá spíše rozpačitě než dramaticky či komicky.\nZ herců se líbili především oba hlavní představitelé: Radislav Kohut jako klaun Radek a Alena Sopoušková jako klaunka Alena. Milým překvapením bylo osobité, z nejlepších tradic ochotnického divadla vycházející herectví nestárnoucího Čeňka Halšky. S dobrým, profesionálně zvládnutým výkonem se představili Saša Rychecký jako ředitel cirkusu Bumberto a Karla Šeděnková v úloze silné ženy. Ostatní role byly svěřeny nejmladším, mnohdy ještě školou povinným členům souboru.\nHru doplňuje několik písní Luboše Ivánka, opatřených texty Aleše Studenta. Jejich interpretace většinou ani při sborových refrénech nedosahovala potřebné intenzity.\nK lepším stránkám představení patřila jednoduchá, účelná, a přitom pestrá scéna. Její autor Saša Rychecký se nenechal zlákat prostorem „kamenného“ divadla a s vědomím, že po premiéře bude hra reprízována na mnoha menších a skromněji vybavených pódiích, navrhl lehce sestavitelnou konstrukci šapita. Zároveň vsadil na fantazii dětského diváka a využil rekvizit, které mohou měnit svou tvář s každým novým obrazem.\nNejpříznačnějším rysem inscenace byla nevyváženost. Kromě některých světlých okamžiků byla poznamenána řadou nedostatků, které lze zřejmě z velké části připsat premiérové nervozitě. Ve svém celku je Cirkus vzhůru nohama vděčnou podívanou pro malé diváky. Jeho uvedením pomohl Divadelní soubor Impuls rozšířit zatím nedostatečnou nabídku dětských představení, a to je jistě nemalá zásluha.\n(Arnošt Vašíček: Impuls dětem. Ostravský večerník 10.7.1984)\n1985 – Ptáci\nPremiéru Aristofanových Ptáků uvedl na malé scéně Domu kultury ROH Vítkovic divadelní soubor Impuls tohoto kulturního zařízení. Režii měl jeho umělecký vedoucí Alois Müller, který také upravil Stiebitzův překlad. Autory hudby jsou Martin Krajník a Lubomír Ivánek, členové souboru, stejně jako autoři scény a kostýmů Alexandr a Hana Rychečtí.\nTi, kdo soubor znají a viděli tuto hru, došli snad stejně jako já k poznání, že přišel v roce svého čtyřicátého jubilea s představením, které ho posunulo dál v umělecké úrovni, stal se aktuálnější a divácky přitažlivější než kdykoliv v posledních letech. Přínosem je už změna působiště z neútulného sousedství restaurace ve Společenském domě ve Vítkovicích do klubového prostředí Divadélka pro 120 v domě kultury. Ale hlavní klad spočívá v tom, co se hrálo a jak se to hrálo. Dosud soubor uváděl většinou tradiční repertoár kamenných divadel a tudíž byl ve zjevné nevýhodě. Aristofanova komedie Ptáci byla u nás dosud hrána minimálně. Přitom jde o dílo, které bez větších úprav může k divákovi promlouvat svěžím vtipem, upozorňovat na problémy.\nInscenace v podstatě zachovává původní text komedie, jen jsou zkráceny nebo jazykově upraveny některé mnohomluvné pasáže, složeny nové texty písní. Aktualizace jednoznačně spočívá v dopsaném prologu a především v epilogu, který z komedie, která by nemusela mít jiný smysl než pobavit, dělá dílo závažnější.\nImpuls – už čtyřicetiletý soubor divadelních amatérů touto inscenací ukázal, že nemá nejmenší chuť poddat se historickému vývoji a jako mnoho jiných boj s televizí, s profesionálními divadly vzdát. Naopak, zdá se, že nejen touto inscenací, ale také připravovanými pásmy je schopný k nám přesvědčivě promlouvat. Vynikající je v Ptácích v hlavní roli Pisthetaira Dušan Zkaopal, výborný je Euelpides Radislava Kohuta, zaujmou svými výkony Alexandr Rychecký, Aleš Student, Lubomír Ivánek, Marie Kohutová a další. Nejsou tu výkony, které by v celku výrazněji zaskřípaly, což těší o to víc, že je mezi členy Impulsu mnoho velmi mladých lidí. To jejich nadšení pro divadlo dokáže přesvědčit.\n(Svatava Baďurová: Aristofanes aktuální. Ostravský večerník 3.12.1985)\n… klasická Aristofanova ironizující předloha Ptáci v nastudování zkušeného souboru Impuls DK Vítkovic a v rukou tvořivého a vynalézavého televizního režiséra Aloise Müllera, který ji ještě patřičně okořenil a nabrousil, vzbudila respekt, obdiv i aplaus. Tak poutavé a úsměvné, myšlenkou umocněné a režijně do posledního putníku pečlivě vymyšlené podání (kéž by i s dostatečným prostorem pro samostatný herecký přínos), je vidět u amatérů jen zřídkakdy. Souhra všech složek, standardní herecké výkony, mezi nimiž dříčství a tahounství Pisthetairovo (Dušan Zakopal) bylo evidentní. Výborná práce s decentně akcentujícím komparsem, to vše pomohlo pikantně komediálnímu vyznění inscenace, která přes jedinou snad výhradu (zda totiž marnotratné plýtvání fasádními ozdůbkami nezasouvá do pozadí myšlenku), signalizovala již zde opodstatněné zařazení do programu letošního Jiráskova Hronova.\n(Matula, Bohumil: Štramberské divadelní úterky. Amatérská scéna 1986, č.7)\nŽe ani s řeckou komedií nejsou žádné žerty, bylo možno se přesvědčit na příkladu Aristofanových Ptáků v nastudování souboru Impuls DK ROH z Ostravy-Vítkovic. Také jejich úprava, opírající se hlavně o Stiebitzův překlad z roku 1933, se soustředila především na chór. Nahradila jeho vstupy novými písničkami, ba zhudebnila i některé sólové dějové výstupy. Zpěvní texty však nejsou příliš zdařilé; často jde jen o bezobsažné rýmování se sklonem k laciné aktualizaci. Nebezpečí nevkusu se nevyhnula ani práce s převodem dobových narážek (ovšem už Stiebitz je převádí do reálné situace své doby jen nedůsledně). Nepřehledný a nesourodý scénář byl inscenován A.Müllerem bez přísnějšího výběru prostředků. Režie spolu s problematickou výpravou a nevynalézavou choreografií posunula komedii výrazně politickou směrem k estrádní revui. Vnější protifašistické nasměrování nic nespravilo; Aristofanova hra není ve své podstatě protifašistická (tou byla v legendární Frejkově inscenaci za cenu osobité Lacinovy úpravy!) a dnešní formy fašismu jsou jiné než vztyčené ruce třicátých let. Navíc ve vítkovické inscenaci je ptačí říše jakýmsi policejním impériem už od začátku, takže její zfašizování ztrácí opodstatněnost. Připsaný prolog jako „návod k použití“ a epilog, odehrávající se na troskách ptačí říše po jaderné katastrofě, způsobené Diovým bleskem, vyznívají opět jako proklamace a ještě neorganičtěji než závěr mladoboleslavské Ifigenie. A finálová, nic neříkající písnička o tom, jak by „bylo fajn“, kdyby měli „všichni stejnou podobu, bez ohledu na pohlaví, na dobu“ (?), smaže všechno. Do skutečného kontaktu s publikem představení nevstoupilo a bez toho se daný žánr hrát nedá. Škoda elánu mladých členů souboru, škoda stařičkého Aristofana, jehož původní, dodnes aktuálně znějící glosy zaznamenaly bezděčně u diváků přece jen ohlas…\n(Someš, Jaroslav: Nevýrazná brázda nízkého tlaku nad Hronovem – 56. Jiráskův Hronov. Amatérská scéna 1986, č.10)\nInscenace Aristofanovy komedie Ptáci, s níž se na letošním Hronově představil divadelní soubor Impuls DK ROH z Vítkovic, nám položila otázku dnešního přístupu k odkazu antiky, přesněji k odkazu řecké komedie.\nVítkovičtí, kteří ve své dramaturgické úpravě Aristofanových Ptáků vyšli z více než padesát let starého Stiebitzova překladu s přihlédnutím k dalším dostupným materiálům, se kromě běžně prováděných škrtů rozhodli pro vypuštění sborových písní a jejich nahrazení vlastními texty. Jevištní realizace této úpravy nám však odhalila některá její úskalí a zřejmě i základní problémy dnešního přístupu k Aristofanovým komediím. Víme, že Aristofanes ve svých dílech bezprostředně reagoval na svou dobu, že je v nich množství narážek na tehdejší veřejný život i určité osoby.\nProblém je tedy v tom, najít dnešní rovinu, která by srozumitelněji komunikovala se současností. Před padesáti lety se to podařilo Frejkově inscenaci v Národním divadle. Frejka našel v Aristofanově komedii výrazné aktuální téma a inscenoval tvrdou satiru na mussoliniovskou formu fašismu. Nestačí tudíž k proškrtanému textu jen připojit některé nové reálie, je třeba přepsat text. Dalším vážným problémem vítkovické inscenace je i přesnější určení žánru uvedeného díla. Jejich představení nasvědčovalo, že spíš mířili ke kabaretu a estrádě. I tato žánrová neujasněnost přispěla k tomu, že mnohé z vítkovické inscenace Aristofanových Ptáků bylo pro nás nesrozumitelné, navíc na scéně zavalené řadou naši pozornost odvádějících rekvizit, s některými situacemi řešenými na hranicích vkusu.\n(Laurin, František: 56. Jiráskův Hronov – závěrečné slovo odborné poroty. Amatérská scéna 1986, č.10)


DVPP - Studium v oblasti pedagogických věd – speciální pedagogika pro pedagogické pracovníky - Pedagogická fakulta JU\nDVPP - Studium v oblasti pedagogických věd – speciální pedagogika pro pedagogické pracovníky\nStudium podle § 2 vyhlášky č. 317/2005 sb. ke splnění kvalifikačních předpokladů v oblasti speciálně pedagogických věd a zákona č. 563/2004 Sb., o pedagogických pracovnících a o změně některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů.\nJedná se o studium, které vede k získání dalších odborných znalostí v oboru, učitel vykonávající přímou pedagogickou činnost ve škole, třídě nebo školském zařízení pro děti a žáky se speciálními vzdělávacími potřebami, zřízené dle § 16 odst. 9 zákona č. 561/2004 sb., ve shodě se vstupní kvalifikací.\nProgram DVPP bude realizován v průběhu čtyř semestrů s časovou dotací 320 hodin přímé výuky a pedagogické praxe.\nSeminář k závěrečné práci - metodologie 5 x Zp\nÚplata za program:\nÚplata za každý semestr činí 8 000,- Kč.\nKe studiu v programu CŽV může být přijat jen zájemce, který splňuje podmínky předchozího ukončeného vzdělání stanovené zákonem o pedagogických pracovnících a platnou akreditací a který uhradil stanovený poplatek za přihlášku. Zápis k CŽV je podmíněn uhrazením úplaty za 1. semestr (dále jen zápisné) v termínu stanoveném ve Sdělení děkana o přijetí do programu CŽV.\nPřihláška je v systému automaticky po vyplnění a potvrzení odeslána v elektronické podobě, poté uchazeč přihlášku vytiskne, podepíše a odešle na níže uvedenou adresu společně s ověřenou kopií diplomu.\nNekoná se, bude přijato prvních 30 zájemců v pořadí, v jakém budou vytištěné přihlášky s přílohou doručeny na fakultu, rozhodnutí o přijetí bude zasláno přijatým zájemcům společně s pozvánkou k zápisu a pokyny k úhradě poplatků po ukončení přijímacího řízení.\nPříjem přihlášek: od 11. 6. do 7. 9. 2018 na níže uvedenou adresu.\nOdborný garant: Mgr. Olga Malinovská


bruska kovová, mini bruska, plevel\nDomácí > Zprávy > Novinky v oboru > Konopí olej efektivní přirozen.....\nOd poloviny sedmdesátých let se lékaři dostali do znalostí o výhodách sloučenin konopí proti rakovinovým buňkám. Díky moderním vědám odhalila řada studií v posledních letech některé z cest\nkteré mohou být použity pouze proto, že farmaceutický průmysl nesouhlasí s tím, že konopí může léčit rakovinu a tyto informace se nezobrazí v běžných médiích. Proto jen málo lidí ví o výhodách. Jako výsledek,\nkonopí nebylo pečlivě zkoumáno jako náhrada bolestivé chemoterapie a škodlivých léků.\nStudie z roku 2008 společně vedená španělskými, francouzskými a italskými vědci ukázala, že účinná látka v konopí známá jako Tetrahydrocannabinol (THC) může vyvolat opětovnou smrt gliomových buněk a vést k léčbě rakoviny mozku\nVýzkum ukazuje, že THC může eliminovat mnoho typů nádorových nádorů a ovlivnit různé buňky v těle prostřednictvím stejných biochemických procesů. Další studie rovněž ukázaly, že konopí může způsobit smrt buněk různými způsoby, včetně inhibice buněčného růstu, čímž se zabrání šíření nádorů.\nKouzlo je, že ačkoli konopí může účinně zablokovat a zabíjet rakovinové buňky, neovlivňuje normální, zdravé buňky a může dokonce zabránit smrti buněk. Kromě toho vědci zkoumali vliv konopí na bolest a protizánětlivých vlastností (jako jsou běžně používané opioidní deriváty) poté, co se váže na specifické receptory v mozku.\nSkutečná osobní zkušenost s úspěšným používáním konopného oleje při léčbě rakoviny dále potvrzuje účinek extraktu konopí na zhoubné nádorové buňky, včetně příkladu úplného vyléčení rakoviny kůže pomocí Použitím konopného oleje na samotnou postiženou oblast se sezamový olej úplně vytvrzuje u pacientů s těžkým poraněním hlavy.\nCannabidiol (CBD) je jedním ze zázraků konopí, což je ne-psychoaktivní sloučenina, která se rozumně považuje za hlavní lékařský objev v 21. století. Studie ukázaly, že CBD může zmírnit záchvaty, snížit symptomy zánět, úzkost a nevolnost, ale také potlačují růst rakoviny. CBD také hraje neuroprotektívní úlohu při úlevě od dystonie (Dystonie) a při léčbě schizofrenie obecně s antipsychotiky. Léky jsou stejně účinné.\nStojí za zmínku, že žádná ze současných chemoterapií v medicíně nemůže prokázat netoxické protirakovinné účinky v mnoha studiích a v případě přeživších. Nicméně, tyto přírodní fytochemikálie dělají.


Magazín Toulavé boty se vrací po dvouměsíční přestávce - TV Prácheň\nMagazín Toulavé boty se vrací po dvouměsíční přestávce\nPo dvouměsíční přestávce se vrací zpět původní pořad TV Prácheň – Toulavé boty. Jde o cestovatelský magazín, který týden co týden přináší zajímavé tipy na výlet v prácheňském kraji. Mimo to se zajímá také o takzvané (ne)obyčejné lidi. Tedy o osoby, které jsou něčím zajímavé, něčeho dosáhly nebo drží tradici výroby místních regionálních produktů.\nPrvní řada Toulavých bot nabídla celkem 22 epizod, ve kterých bylo odvysíláno více než čtyřicet tipů na výlet, desítky aktualit z regionu a několik zahraničních reportáží. Jeden díl obsahoval více reportáží z různých míst našeho regionu, to se nyní změní.\nNová řada Toulavých bot nabídne v rámci jednoho dílu pouze jeden tip na výlet, který však bude obsáhlejší, než tomu bylo dříve. ,,Našim cílem je více propagovat místa, která jsou turisticky méně vyhledávána. Zámky Hluboká nebo Orlík zná každý,ale všude kolem nás je spousta zajímavých míst, která se často skrývají jen pár metrů od našeho domu a málokdo o nich ví. Právě do těchto míst se s kamerou vydáváme,“ informuje autor a průvodce cestovatelského magazínu Vladimír Hoť.\nV závěru každého dílu je shrnutí celého výletu, které informuje o náročnosti, délce trasy, možnosti občerstvení a finančních výdajích. Nakonec je ještě celý výlet stručně shrnut pomocí mapy.\nProměnou prošel také celý vizuální vzhled pořadu včetně loga. To má představovat dřevěnou turistickou známku, která by se do budoucna mohla proměnit ve známku reálnou.\nDalší novinkou, na kterou se můžete těšit, je využití našeho webu tvprachen.cz. Tam naleznete všechny odvysílané tipy na výlet v textové podobě včetně mapy. Pokud vás tedy nějaký výlet zaujme, bude stačit zavítat na náš web a stránku s informacemi si vytisknout či stáhnout do chytrého telefonu a vzít s sebou.\nPremiérový díl v novém kabátě uvidíte ve čtvrtek 12. listopadu. V něm vás zavedeme do obce Štěkeň na Strakonicku. Na další premiérové díly se můžete těšit každý následující čtvrtek v 19 hodin.


Se Zdeňkem Jarmarem o požitku z jízdy na elektrokole – Rodinné Jeseníky\nSe Zdeňkem Jarmarem o požitku z jízdy na elektrokole\nPřátelé a spolupracovníci ho znají jako vášnivého cyklistu, který na kole projezdil křížem krážem celé Jeseníky. Letos si Zdeněk Jarmar, ředitel Euroregionu Praděd, koupil elektrokolo.\nJe to bezesporu pěkný zážitek z jízdy, zejména v našem kopcovitém terénu. Dá se přirovnat k jízdě na kole v Maďarsku, konkrétně v termálních lázních Zalakaros, kde jsem minulý týden přebýval. Roviny, malá převýšení, krásné cyklostezky. Ráno si v klidu a pohodě ujedeme 15 – 20 km. Tento pocit jsem z Jeseníků neznal, až nyní s elektrokolem.\nPočátkem léta jste zdolal na elektrokole 65kilometrový velký okruh na trase Bruntál – Moravskoslezský Kočov – Valšov – Nová Pláň – Volárna – Roudno – Bílčice – Leskovec nad Moravicí – Razová – Mezina – Bruntál. Šlapal jste nebo se jen vezl?\nŠlapal, šlapal, zejména v kopečcích, kterých je u Slezské Harty také dost. Například v úseku za Novou Plání, kolem Bílčic aj.\nDobíjeli jste po cestě?\nNe, baterie v klidu vydržely i společný závěrečný finiš od Meziny do Bruntálu.\nKomu byste elektrokolo doporučil?\nSám jsem si ho pořídil až letos, po sedmém křížku. Je vhodné pro seniory a fyzicky méně zdatné cyklisty. Ovšem požitek z jízdy na něm ocení i mladší a zdatnější cyklisté. Dostanou se dál a u nás také výše. Bez veliké námahy poznají více z krás Jeseníků.\nVelký Bruntálský okruh Zdeněk Jarmar (vlevo) absolvoval se svým kolegou Michalem Blaškem. Foto: Městské informační centrum v Bruntále\nVhodné trasy pro elektrokola v Jeseníkách.


Jídelní stůl Ángel Cerdá Yakira, ø 130 cm | Nábytek 3000.cz\nDomů / Nábytek / Stoly a stolky / Jídelní stoly / Jídelní stůl Ángel Cerdá Yakira, ø 130 cm\nVelmi oblíbený produkt Jídelní stůl Ángel Cerdá Yakira, ø 130 cm od kvalitní značky Ángel Cerdá. Značka: Ángel Cerdá. SKU: AF195447990 Zobrazit více »\nJídelní stůl Ángel Cerdá Yakira, ø 130 cm od oblíbené značky Ángel Cerdá - toto zboží si můžete nechat poslat v perfektní akci za 22599 Kč. Doporučujeme také ostatní produkty z nabídky e-shopu. Zásilky nad 2000 Kč k vám budou dopraveny BEZPLATNĚ. Využijte nabídku dřív, než dojde ke zdražení.\nOdlehčete svůj interiér minimalistickým jídelním stolem se skleněnou deskou od španělské značky Ángel Cerdá, která se může pyšnit historií přes 125 let. To však neznamená, že nejdou moderními cestami. Ve firmě se za ta léta vystřídaly čtyři generace a každá přišla s vlastními inovativními nápady. Důraz na kvalitu je stále stejný, můžete si tak být jisti, že s vámi vybraný kousek vydrží dlouhá léta. - Rozměry: 130 x 76 x 130 cm (hloubka x výška x šířka) - Hmotnost: 49 kg - Materiál: tvrzené sklo, nerez ocel - Montáž: produkt vyžaduje montáž - Dodání: ve 2 balících - Péče: otírejte vlhkým hadříkem, nepoužívejte žádné čisticí prostředky\nVíce o produktu: Jídelní stůl Ángel Cerdá Yakira, ø 130 cm\nNázev: Jídelní stůl Ángel Cerdá Yakira, ø 130 cm\nJídelní stůl Ángel Cerdá Yakira, ø 130 cm od populárního výrobce Ángel Cerdá - tento artikl objednávejte téměř zdarma za 21399 Kč. Upozorňujeme, že nabídka má omezenou platnost. Pokud se vám líbí bezplatné poštovné, zkontrolujte, že objednáváte za víc než 2000 Kč. Záleží nám na tom, abyste ušetřili.


Všechny hry > Free to play > Fallen Earth Free2Play\nPíše se 2156 a svět je zničen nukleárními a bio-chemickými prostředky. Tvůj příběh zaujímá místo v jednom z mála posledních obyvatelných míst na Zemi, v Grand Canyonu. Jsi klon s neurčitou minulostí a tvojí prací je přežití ve světě, který nyní staví na destrukci, zradě a křehkých spojeneckých aliancích.\nSpíše záporné (48) - 31% z 48 uživatelských recenzí z posledních 30 dní je kladných.\nSmíšené (6,845) - 55% z 6,845 uživatelů ohodnotilo tuto hru kladně.\nFree to play\tSurvival\tS otevřeným světem\tPro více hráčů\tPost-apokalyptické\tSe zombie\tMasivně multiplayerové\tS vytvářením předmětů\tRPG\tStřílečky\tDobrodružné\tFPS\tSandboxové\tKooperativní\tZ pohledu první osoby\tAkční\tPro jednoho hráče\tMasivně multiplayerové RPG\tStřílečky z pohledu třetí osoby\tAkční RPG\nObsahuje 650 achievementů ve službě Steam\nNázev: Fallen Earth Free2Play\nHrát Fallen Earth Free2Play\nObjevuj, sklízej a vytyč svoje nároky na území 1,000 čtverečních kilometrů drsného a mysteriozního terénu. Vývoj bez určení povolání a nelineární hra ti umožňuje hrát za postavu, jakou chceš. Připleť se k náhodným dynamickým děním, skrz které ukořisti suroviny a napadej města, chop se a udrž Pokrok Města, bojuj skrz instance, staň se součástí bohatého příběhu fakcí, nebo se živ prodejem toho, co vyrabuješ a vyrobíš, v aukčním domu. Fallen Earth ti dává svobodu činit přesně to, co chceš. Svět je sice ve stínu dob minulých, ale není zde limitu, čeho můžeš dosáhnout.\nRabuj, sklízej a vyráběj cokoliv, co tě napadne. Přes 95% předmětů ve hře je vyrobených hráči.\nHybridní "realtimový" bojový systém ti poskytne perfektní směs střílečky z první osoby a "role-playing" hry.\nZaruč se oddaností jedné ze šesti fakcí a staň se součástí bohatého příběhu, který definuje svět hry Fallen Earth\nHra je kompletně bez určení oboru povolání, hraj cestou jakou chceš\nPřes 1,000 čtverečních kilometrů k prozkoumávání\nDynamicky se objevující udílosti, zahrnující invaze a objevy surovinových skrýší, znamenají, že se tu neustále něco děje.\nSmíšené (6,845 recenzí)\nSpíše záporné (48 recenzí)\nVšechny jazyky (6,845)\nVaše jazyky (89)


Nabídka práce Brno-Město Grafik – ideální pro absolventy a samouky\nNabídka práce Grafik – ideální pro absolventy a samouky\nMísto práce Brno - Soběšice\nPlatové podmínky 20.000 - 35.000\nPro firmu Kitwell computers s.r.o.\nEmailová adresa hr@13.cz\nČeská firma Kitwell computers s.r.o. s mladým kolektivem a stabilním zázemím přijme nové zaměstnance na pracovní pozici Grafik. Jste kreativní a rádi rozvinete své znalosti a dovednosti v jedné z aktuálně nejžádanějších profesí? Hledáte zaměstnavatele, který dokáže individuálně ocenit kvalitu odvedené práce? Náplň práce: - tvorba a různorodá činnost s designem specifických vzorů - spolupráce a předkládání nápadů při tvorbě designově obsáhlých projektů - různorodá pracovní činnost, žádný stereotyp Požadované dovednosti: - znalost a zkušenost práce s grafikou - kreativní myšlení - středoškolské vzdělání - spolehlivost - zodpovědný přístup k práci - mlčenlivost ohledně firemního know-how Výhodou je zkušenost a alespoň základní znalost práce s vektorovou grafikou. Na co se můžete těšit? - pravidelný příjem s jistotou odměn při kvalitně provedené práci - dle schopností a dovedností osobnostní i kariérní růst - poskytnutí stabilního zázemí k sebezdokonalování v oboru - podpora vzdělávání - mladý, perspektivní kolektiv - osobní přístup - možnost zajištění ubytování Nabízíme práci na HPP i jiné pracovně právní vztahy. Nástup možný ihned. Životopisy zasílejte na hr@13.cz Nezalekněte se skvělé příležitosti a domluvte si u nás vstupní pohovor. Petr Lacina HR specialista Kitwell computers s.r.o.\nPracovní místo Security Analyst u firmy\nNová práce ze dne 17. 10. 2019 v regionu Brno-město\nWeb analytik s radostí ze života\nPracovní místo Web analytik s radostí ze života u firmy Adbros\nPracovní místo Customer Service Representative u firmy Fabory\nPracovní místo Hostesky /asistentky u firmy Brandwin s.r.o.\nPracovní místo Předvánoční brigáda pro studenty u firmy Galaktica-servis s.r.o.\nPracovní místo Servírka u firmy Gingilla, s.r.o.\nPracovní místo Jádrař u firmy Železárny Štěpánov\nPracovní místo Brusič odlitků u firmy Železárny Štěpánov\nPřijmeme pracovníka/ci na úklid v BRNĚ na ŽLUTÉM KOPCI. Vaše náplň práce bude spočívat v úklidu nemocničních prostor, chodeb a zázemí. •\tPracovní doba: Po-Pá 14:30 – 18:30 hod. •\nNová práce ze dne 16. 10. 2019 v regionu Brno okres Brno-Město\nPracovník rozvážkové pizzerie - Pizzař\nPracovní místo Pracovník rozvážkové pizzerie - Pizzař u firmy Comics pizza\nNová práce ze dne 16. 10. 2019 v regionu Brno-město\nPracovní místo Výpomoc ve stánku s kávou u firmy Praženo s.r.o.\nPracovní místo Cybersecurity Project Manager u firmy\nPracovní místo ASISTENTKA/ASISTENT KANCELÁŘE.\nProvozní manažer hudebního klubu\nPracovní místo Provozní manažer hudebního klubu u firmy New Apple, s.r.o.\nNová práce ze dne 15. 10. 2019 v regionu Brno-město\nWebanalytik s radostí ze života\nPracovní místo Webanalytik s radostí ze života u firmy Adbros


Hrabství: Divadelní ochotnický a pěvecký spolek (od 188x do 189x)\nSoubory: Divadelní ochotnický a pěvecký spolek\nV 80. a 90. letech minulého století došlo zásluhou místních národně uvědomělých pracovníků, zejména učitelů a studentů, k intenzivnějšímu národnímu uvědomování českého obyvatelstva i ve Slezsku. V popředí tohoto úsilí na Bílovecku bylo především Hrabství a dále Pustá Polom a Těškovice.\nVýznamnou úlohu v tomto procesu sehrály různé čtenářsko-pěvecké spolky, besedy, ochotnické kroužky apod.\nV Hrabství měl dlouholetou tradici divadelní ochotnický a pěvecký spolek, obětavě řízený řídícím učitelem Josefem Vlčkem. Např.\n1899 - v únoru - Luděk Archleb: Slavnostní schůze,\n1899 - v listopadu - hra J. Vávry: Spekulanti. Představení zakončil pěvecký soubor písní Kde domov můj?.\nKUBÁNEK, Radek, Skřipov-Hrabství: Informace pro DČAD, říjen 2014.\nMapa působení souboru - Divadelní ochotnický a pěvecký spolek


Plzeň prodloužila smlouvy se čtyřmi fotbalisty - Sport.cz\n20. července 2010 15:54 - PLZEŇ\nVedení fotbalistů Plzně si pojistilo služby čtyř hráčů. Viktoria prodloužila až do 30. června 2013 stávající smlouvy s brankářem Lukášem Krbečkem, záložníkem Petrem Jiráčkem a beky Jakubem Navrátilem a Davidem Limberským.\n"Vždy potěší, když o vás klub projeví zájem. Jsem rád, že jsem mohl prodloužit a budu i nadále hrát před fantastickým plzeňským publikem," uvedl v tiskové zprávě nejstarší z kvarteta Limberský, který má na kontě 123 ligových startů a 11 vstřelených branek.\nNaopak západočeský klub opouští zadák Jan Halama, který bude hostovat v druholigové Jihlavě. Vedení Viktorie se také definitivně dohodlo s Ústím nad Labem na hostování útočníka Tomáše Krbečka, jenž posílí ofenzivu nováčka nejvyšší soutěže do konce roku.\nPo toulkách cizinou vyšel návrat na domácí ligovou scénu nejlépe Štajnerovi\nNeúspěšnou obnovenou premiéru na lavičce fotbalistů Brna zažil trenér Karel Večeřa. Byť jím vedený tým sahal v Jablonci po remíze, nakonec...


Dny NATO budou letos mimořádné. Organizátoři poodhalili své plány | Ostrava\nDny NATO budou letos mimořádné. Organizátoři poodhalili své plány\n7. duben 2018 12:00\nDny NATO 2016. Frecce Tricolori|foto:František Tichý, Český rozhlas\nDatum 15. a 16. září tohoto roku by si měli pořádně zapsat do diářů všichni milovníci vojenské techniky. Letošní Dny NATO spojené s dny českých vzdušných sil budou totiž podle slibů pořadatelů mimořádné. Oslavovat se bude sto let od založení Československa.\nČtyři roky. Tak dlouho vznikal podle hlavního organizátora Zbyňka Pavlačíka program letošních mimořádných Dnů NATO. Kromě vzniku Československa připomene i další osmičková výročí.\n„Již nyní máme potvrzeno několik desítek kusů historické techniky a to mnohdy unikátní, které půjdou jak díky spolupráci se Slezským zemským muzeem, tak i díky aktivní podpoře a spolupráci s našimi významnými partnery, jako je Škoda Auto a Tatra Trucks,“ vyjmenovává Zbyněk Pavlačík hlavní dodavatele historické pozemní vojenské techniky.\nDo oblíbených Dnů NATO sice zbývá ještě něco málo přes pět měsíců, ale už teď organizátoři poodhalili své plány. Na co se můžete v polovině září těšit, prozradí redaktor Michal Polášek.\nDo oblíbených Dnů NATO sice zbývá ještě něco málo přes pět měsíců, ale už teď organizátoři poodhalili své plány. Na co se můžete v polovině září těšit, prozradí redaktor Michal\nK vidění budou meziválečné tanky LT-34 a LT-35. V historickém kempu pak nebude mezi ukázkami výzbroje z doby druhé světové války chybět legendární tank T-34. Fandy letectví pak láká do Mošnova ředitelka Slezského zemského muzea Jana Horáková.\n„Bude originální Spitfire Mk. IX, který bude na letové ukázce, na statice bude jeho replika. Bude lítat, to ještě ladíme, jestli bude lítat, nebo bude na statice, replika letounu Jak-3. Co je velká vzácnost, tak na letové ukázce určitě bude replika letounu B-534,“ vyjmenovává Horáková.\nDalší historický letoun ukáže také české letectvo. Až ze základny v Náměšti nad Oslavou přiveze po zemi bombardér Suchoj Su-7, potvrzuje zástupce náčelníka generálního štábu Jiří Verner.\nRepliku ruské stíhačky Jak-3 viděla Ostrava 30. dubna 2015 během velkých oslav 70. výročí osvobození města|foto: František Tichý\n„Ten letoun má poměrně velké rozpětí a určitě se nevejde na cestu. Takže koordinace převozu z Náměště nad Oslavou do Ostravy bude poměrně náročný oříšek pro techniky rozebrat a pak to tady zase znovu smontovat, zjistit výšku průjezdu pod mosty a podobně. Takže z tohoto hlediska to bude určitě zajímavá akce,“ dodává Verner.\nFilharmonici a stíhačky\nVýjimečným bodem programu pak bude synchronizované vystoupení ostravských filharmoniků a pilotů českého letectva. Hudebníci zahrají Smetanovu Vltavu z cyklu Má vlast. Ředitel Janáčkovy filharmonie Jan Žemla slibuje, že i přes burácení leteckých motorů bude hudba dobře slyšet.\n„Celý projekt se bude zvučit a dnešní technika už dokáže prakticky eliminovat veškeré hluky mimo tu hudbu, která má jaksi zaznít,“ říká Žemla s tím, že zvukaři spolu se zástupci filharmonie budou hluk měřit v polovině května. Podle výsledků se pak rozhodnou na způsobu tzv. amplifikace.\nNa Dnech NATO se představí technika dvaceti zemí. Ze současných strojů to bude třeba nejmodernější francouzský letoun Dassault Rafale.\nOdlet strojů z Dnů NATO a umění saudskoarabských akrobatů sledovaly v Mošnově desítky lidí


Bambucké máslo na aplikaci vrásek na obličej Co dokáže bambucké máslo?\nMy ano! Sdílet na facebooku Sdílet na Twitter Sdílet na Pinterest Emailem Bambucké máslo karité nebo také shea butter se získává poměrně náročným procesem zpracování plodů zmíněného stromu, který se vyskytuje v rovníkové oblasti Afriky.\nŘada tamních etnik ho dokonce považuje za posvátný, a tak se plody máslovníku v podobě ořechů nesmějí trhat, pouze sbírat ze země. Znalost správné výroby másla náleží africkým ženám a často se dědí z generace na generaci.\nbambucké máslo - Vizážista radí - automotoalarm.sk\nRecenze: Bio bambucké máslo Purity Vision | automotoalarm.sk\nV každém případě je výsledným produktem doslova multifunkční pomocník, s nímž vyřešíte spoustu potíží, ať už ho použijete v jeho nejčistší podobě, anebo coby součást nejrůznějších přípravků. S čím vším si tedy bambucké máslo poradí?\nPro děti i na vrásky Je vhodné pro všechny typy pleti včetně té nejcitlivější, protože díky svému přírodnímu původu nedráždí žádnými chemickými přísadami. Použít ho můžete i k ošetření citlivé dětské pokožky. Dokáže v pleti doslova uzamknout vlhkost, čímž spolu se stimulací tvorby kolagenu pomáhá předcházet předčasnému stárnutí kůže a vzniku vrásek.\nPomůže díky tomu rovněž v boji proti striím a celulitidě. Dodá pleti vitaminy Vyživuje pleť a dodává jí řadu vitaminů a dalších látek, především vitamin E, který je důležitým přírodním antioxidantem, či vitamin A, nenasycené bambucké máslo na aplikaci vrásek na obličej kyseliny nebo kyselinu skořicovou, jež dokáže potlačit zánětlivé procesy a regenerovat buňky.\nMálokdo ale tuší v čem se liší výsledný produkt podle typu zpracování, původu a použití. Bambucké máslo je nejen úžasná surovina, ale také produkt sám o sobě.\nNeucpává póry, takže je vhodné také pro mastnou, problematickou pleť se sklony k akné. Chrání pleť před mrazem a vlhkem, aby nepopraskala a nedošlo k jejímu poškození.\nBambucké máslo, někdy zvané Shea nebo Karité, je přírodní zázrak z Afriky. Víte, jakým způsobem ho místní ženy vyrábějí? A víte, že ho můžete použít i mnoha jinými způsoby než jako pleťový krém? Bambucké máslo je prostě pecka! A přitom první seznámení může být trochu rozpačité: je to beztvará bílá až žlutá hmota - nebo hůře, hrouda čehosi mastného.\nPerfektní odličovadlo S pomocí bambuckého másla můžete svou pleť i odlíčit. Naneste ho v tenké vrstvě na neočištěnou pleť, nechte chviličku působit a pak ho pomocí bambucké máslo na aplikaci vrásek na obličej tamponků nebo jemné žínky a teplé vody smyjte. Pokud naopak potřebujete, aby vaše oční stíny vydržely po celý den a doslova zářily, naneste před jejich aplikací trochu másla na víčka.\nUž žádná drsná místa Pokud vás trápí suchá a roztřepená kůžička kolem nehtů, zkuste ji potírat bambuckým máslem a za chvilku uvidíte rozdíl.\nTo stejné platí o ztvrdlých patách či jakýchkoli jiných vysušených a zdrsnělých místech pokožky. Vyživující koupel Můžete se také ponořit do blahodárné koupele s přídavkem bambuckého másla.\nV teplé vodě ale ne příliš horké, aby kůži naopak nevysušila nechte rozpustit 1—2 lžíce másla a dopřejte si relax spojený s úžasným hýčkáním své pokožky. Při problémech s vyrážkou Bambucké máslo působí protizánětlivě, proto je vhodné při nejrůznějších kožních potížích ekzém, lupénka atd.\nSkvěle funguje místo obyčejného balzámu na rty, které hydratuje a krásně zvláční. Báječně zklidní pokožku podrážděnou holením.\nJako bezoplachová péče na vlasy Vynikajícím způsobem pomáhá bambucké máslo rovněž vlasům, zejména těm suchým a poškozeným. Použít se dá jako maska na suché vlasy nebo na již umyté v podobě bezoplachové péče, kdy vetřete trošku másla do konečků. Do domácí lékárničky Bambucké máslo se vám bude glarus suisse proti stárnutí i v případě různých odřenin, lehkých spálenin nebo štípanců.\nJeho hojivé účinky pomohou dostat kůži rychle zpět do formy. Vyzkoušejte ho také na namožené svaly, natažené šlachy či při bolestech kloubů.\nOceníte ho i při rýmě a nachlazení, a to nejen proto, že zhojí odřený nos, ale také díky tomu, že z něj můžete připravit mast na hrudník. Stačí smíchat trochu másla s vhodným esenciálním olejem máta, eukalyptus aj.\nVhodný jako mast i jako pleťový krém.\nZahalí vás do příjemné vůně a zanechá pokožku hebkou, vyživenou a hydratovanou. Vyzkoušet můžete také účinky Garnier Intensive 7 Days regeneračního tělového mléka pro velmi suchou pokožku, v němž najdete rovněž bambucké máslo a navíc unikátní látku L-Bifidus, která zajišťuje intenzivní hydrataci až po dobu 7 dnů.\nRegecin proti vráskám\nDiy proti stárnutí tělový olej Krém proti vráskám pro věkové skvrny Zčervenání kůže na nosných záhybech Garnier bio Vrásky Krémy proti vráskám a stárnutí pleti\nNašim tajným trikem je krém jemně vklepávat. Více informací ohledně...\nPatrné bývají změny, jako je například soudkovitý tvar hrudi, rovnoběžný...\nLidé ale na tuhle cestu za zdravím a dlouhověkostí z...\nTak počítejte: nucenému správci CS Fondů Luboši Smrčkovi se podařilo...\nPřesto ale fungují. Naproti tomu, tělesná délka a obvod hlavy...\nKaždý z těchto faktorů může měnit to, co potřebuje kůže...\nVětšinou se zájemci o koupi vozu již doma rozhodnou, jaký...


Dopis od Michala Urbana | ČRDM - Česká rada dětí a mládeže\nÚvodní stránkaČlánkyAktualityDopis od Michala Urbana\nDopis od Michala Urbana\n17.2.2020 | Aktuality\npo více než devíti letech u kormidla odboru pro mládež jsem se rozhodl ke konci února z ministerstva (školství, mládeže a tělovýchovy, pozn. red.) odejít.\nNa tuto etapu svého života budu velmi rád vzpomínat, protože mě tato práce velmi naplňovala a bavila. Oblast práce s mládeží je specifická, ale zároveň jedinečná a krásná. Nadšení a osobní nasazení vás všech je nakažlivé a bylo pro mě silným hnacím motorem, abychom se z pozice hlavního podporovatele snažili co nejvíce zlepšovat podmínky pro vaši činnost. Při pohledu zpět mám radost, že se podařilo velmi významným způsobem posunout vnímání neformálního vzdělávání v celém vzdělávacím systému a že dnes již skoro nikdo nepochybuje o tom, že to, co se děti naučí mimo školu je často pro život mnohem důležitější, než co se naučí ve škole. Mám radost, že zájem o volnočasové aktivity ze strany rodičů, a hlavně dětí, roste, a že pestrost a nabídka vašich aktivit stále oslovuje mladou generaci.\nBěhem mého relativně dlouhého působení na MŠMT jsme prošli obdobím hospodářské krize, kdy byl obrovský tlak na škrtání státních výdajů, tak i současným relativně štědřejším obdobím. Já i mí kolegové a kolegyně jsme se vždy snažili vyjednat pro mládež co nejlepší podmínky. Jakkoliv si dokážu představit, že by současná podpora mohla být ještě vyšší, u neinvestičních dotací se nám podařilo dosáhnout významného navýšení od roku 2011 a v loňském roce se navíc podařila historická podpora z evropských fondů. To se pak promítlo do kvalitnější podpory pracovníků s mládeží, dobrovolníků, aktivit, ale i do fungování samotných organizací.\nBohužel se v tomto období událo i mnoho změn, které jsme ani já, ani kolegové a kolegyně v odboru pro mládež, nemohli nijak ovlivnit a které měly velký dopad na vaši činnost. Ať už to byly např. časté výměny ministrů, komplikovanější legislativní úprava pro poskytování dotací nebo organizační změny. Chci vás však ujistit, že i přes to všechno jsou na ministerstvu lidé zodpovědní za agendu mládeže, kteří nefungují jako typičtí úředníci, ale mají k vaší činnosti srdcový vztah, snaží se aktivně naslouchat a rozumí vaší situaci i práci, kterou dělají. To je pro mě zárukou, že za jakékoliv politické situace budete mít na ministerstvu zastánce, kteří za vás budou bojovat.\nNa závěr bych vám všem chtěl moc poděkovat za výbornou spolupráci i korektní partnerské jednání, ale zejména za vše, co děláte.\nI přes lákadla moderní doby a přes všechny odsudky současné mladé generace (se kterými většinou nesouhlasím) jsem přesvědčen, že aktivity a hodnoty, které nabízíte, jsou nejlepší „investicí“ do jejich budoucnosti, která se navíc nám všem velmi bohatě zhodnotí.\nDržím vám tedy palce a přeju hodně štěstí a hlavně co nejvíce šťastných dětí.\nNapsal: Michal Urban, dlouholetý ředitel odboru pro mládež MŠMT


Co se stalo s fešným olympionikem? Místo do sněhu skáče na lyžích do vody a živí ho moderování - Super.cz\nAleš Valenta Super.cz\nCo se stalo s fešným olympionikem? Místo do sněhu skáče na lyžích do vody a živí ho moderování\n19. prosince 2014 18:58\nS bývalým olympionikem a držitelem spousty medailí za akrobatické lyžování Alešem Valentou jsme se sice setkali na horách, lyžovat ale nepřijel. "Moderuji tady zahájení sezóny," vysvětlil Valenta, jenž se živí jako rozhlasový moderátor, stejně jako jeho žena Elen Černá, s níž má dvě děti.\nPo ukončení aktivní sportovní kariéry si z lyží Aleš neudělal poličky, ale pořád jezdí. Už ale jen rekreačně. "S rodinkou na hory jezdíme. Děti lyžování milují. Ale já jsem na lyžích strávil tolik času, že už to není věc, kterou bych vyhledával každý volný víkend. Ale když můžu jezdit s dětmi, je to fajn," míní.\nZajímalo nás, zda jeho děti neinklinují k tomu, že by si chtěly zkusit to, co jejich tátu proslavilo. "Děti sportují, ale nedělají lyžování, dali jsme je na bruslení. A dva roky zpátky si v letním centru na lyžích skočily do vody. A pro mne to byl mnohem větší zážitek než pro ně, protože jsem si taky nazul lyže a s Denisem jsme si z můstku skočili spolu," vyprávěl.\n"Každý rok si párkrát do vody skočím. Je to pro mne pořád zábava a srdcová záležitost, jen už se tomu nevěnuju jako dříve," uzavřel. ■


V kauze ROP Severozápad chtějí dohodu o vině a trestu | Karlovarské listy\nDva ze sedmadvaceti obžalovaných v kauze ROP Severozápad chtějí uzavřít se státním zástupcem dohodu o vině a trestu.\nJedním z nich je již dříve odsouzený ředitel dotačního úřadu Petr Kušnierz, spolupracující s policií už při vyšetřování tohoto případu. Druhým obžanovaným je jeden z hodnotitelů projektů. Ostatní obžalovaní vinu odmítají. Hlavní líčení u litoměřického okresního soudu po mnoha připomínkách a obstrukcích armády obžalovaných může po dlouhých létech pokračovat. Poslední legální obstrukcí byla připomínka k podjatosti soudu.\nArmáda obžalovaných úředníků a politiků se podle obžaloby dopouštěla jako organizovaná skupina trestné činnosti při rozdělování dotací v Ústeckém a Karlovarském kraji. Podle státního zástupce obžalovaní zmanipulovali evropské dotace ve výši 14 miliard korun.\nObžaloba má 301 stran. K řízení se s žádostí o náhradu škody připojily Ústecký a Karlovarský kraj, ministerstvo financí a ministerstvo pro místní rozvoj.\nMezi obžalovanými jsou bývalí sociálnědemokratičtí hejtmani Ústeckého kraje Jana Vaňhová a Karlovarského kraje Josef Novotný, někdejší hejtman Ústeckého kraje za ODS Jiří Šulc, bývalí náměstci ústecké hejtmanky Pavel Kouda a Arno Fišera, bývalý ředitel ROP Severozápad Petr Vráblík, někdejší primátor Mostu Vladimír Bártl, několik hodnotitelů projektů a další osoby. Z karlovarské ČSSD jsou obžalování bývalý i současní členové Tomáš Hybner, Jakub Pánik, Petr Navrátil a Miroslav Čermák.\nBývalí ředitelé úřadu podle obžaloby dosazovali externí hodnotitele projektů přímo, bez oslovování. Přitom hodnotitelé jako experti měli v hodnocení projektů klíčovou roli, na základě jejich bodování následně politici o přidělení dotací rozhodovali.\nKauza se týká období od května 2008 do září 2011. Celý program byl kvůli neprůhlednému rozdělování peněz a chybám v projektech téměř dva roky pozastaven a Evropská unie vyměřila za chyby už před časem sankce 2,7 miliardy korun, které museli kraje zaplatit a tak jim místo užitku politici přinesli další škodu, kterou nyní požadují po obžalovaných.\nV kauze ROP Severozápad padla obžaloba Krajský soud v Ústí začne rozplétat kauzu ROP Severozápad. Proces s bývalými politiky a podnikateli začne v březnu Soud zahájil líčení v kauze údajných machinací v ROP Severozápad Obžalovaní za ROP Severozápad čekají na soud 7. září začíná soud ROP Severozápad Kauza ROP Severozápad je u soudu řadu let Obžaloba exšéfů ROP Severozápad je zdrcující Hrozí druhá kauza ROP Severozápad? ROP Severozápad začínal podobně utajeně a zamlženě, jako výběr vašich projektů. Soud zrušil začátek procesu v dotačním případu na severozápadě Čech\nTags: Jakub Pánik, Jaroslav Borka, Josef Novotní, Miroslav Čermák, Petr Navrátil, Tomáš Hybner, Zdeněk Sysel


7.2.2018 14:54 - sirien\nmusím říct že co mě fascinuje nejvíc je skutečnost, že mechaniku trackerů známe už věčnost a nikdo jí nikdy moc nepoužíval - a pak někdo přijde a z řádku čtverečků udělá rozřezanou pizzu a najednou sou z toho všichni nadšený a hrozně to používaj. To je dynamika, která mi furt nějak uniká...\nKaždopádně mechanika to je hezká a osobně jí mám docela rád. Jen ten FUBAR mód mi nikdy moc neseděl s tim pevnym zasazenim do poloviny - vždycky mi přišlo zajímavější ho dát spíš tak do dvou třetin (cca na osmou hodinu).\n7.2.2018 14:58 - Arten CZ\nPodle mě to není mechanikou, ale pojmenováním. Hodiny, doom clock, tick... to je něco jiného než "proškrtni si čtvereček na počitadle". Když jsem to používal dříve, tak jsem na stůl vysypal žetony a ty odebíral. Také to fungovalo úplně jinak, než když jsem jen škrtal čtverečky. Pro potápějící se loď bylo ideální házet žetonky do misky, než se naplnila. Pro zásobu vzduchu zase žetonky odebírat, až zbyl poslední atd. Stejná mechanika, různé vyznění.\n7.2.2018 16:30 - MarkyParky\nSouhlasím s Artenem, ta forma působí.\nMě třeba počítadla nikdy nebrala a třeba Sudbu v DrDII jsem vždy pojímal spíš jako vyjádření stavu a odhodlání oponenta, než countdown konce konfliktu (byť původní příručka akcentovala to druhé).\nA pak se najednou objevila pizza z AW, která ještě navíc má segmenty rozřezané asymetricky (má 3x velký čtvrtkruh a 3x malý dvanáctinový), takže mechanicky je FUBAR sice v půlce, ale graficky je až za 3/4 a vyloženě mě to nadchlo.\nŘekl bych, že je to do značné míry fakt subjektivní věc.\n7.2.2018 17:07 - Šaman\nTohle už tu bylo někdy před rokem, ne? Mě se to líbí, občas jsem to i použil většinou právě ve chvíli, kdy družině šlo o čas. Ať už bránili třeba nějaký rituál a s každým tikem hodin přicházely větší a silnější vlny útočníků, nebo naopak když jim ubýval čas a postavy musely něco stihnout než hodiny dotikají. Tam se navíc mnoho věcí dalo řešit rychle a riskantně, nebo pomalu a jistě. Hráči museli vybírat, kde to urychlí za cenu problémů a kdy naopak nechají hodiny posunout o dva tiky místo jednoho při hraní na jistotu…\n7.2.2018 17:29 - sirien\nQuentin o tom psal na 2k6 Goblinů a linkoval to tu ze svý souhrný blog-diskuse. Já to pak v rychlosti popsal v Blades in the Dark v Kostce. Jak je obojí v článku odkázáno, ostatně.\nArten, Marky: tak já nezpochybňuju, že to tak je, jen že mě fascinuje jak ta forma mění obsah. (Nicméně úplně totéž jde vysledovat i u deskovek a popř. i jinde u RPGček, typicky třeba alternativní kostky atp. A už sme to kdysi nakousli i u toho když se tu objevil pojem "mechafora", kterej s tim myslim vcelku souvisí.)\nOsobně sem taky trackery nikdy moc nepoužíval, na druhou stranu nějaké hromádky tokenů, ať už přidávací či odebírací, mi nikdy nebyly cizí a hodiny taky používám radši než lineární měřítka, i když to je v podstatě totéž.\nEDIT: mimochodem ta poznámka o tom že v AW maj ty hodiny 6 dílků, ale FUBAR posledních třech je graficky hozenej do poslední čtvrtiny je taky docela trefná v tomhle kontextu. Ten dojem zjevně prostě hraje roli.\n8.2.2018 11:39 - Šaman\nAha, četl jsem ty od Quentina.\nAž teď jsem si pořádně přečetl tenhle článek a to se mi až tak moc nelíbí, jako ty původní hodiny na 2k6 Goblinů. Tamty hodiny tikaly viditelně na stole, hráči je viděli a zvyšovalo to napětí. A týkalo se to krátkodobých věcí. Třeba za jak dlouho se propadne strop hořící budovy, ve které hráči něco horečně hledají.\nHodiny popsané v tomto článku spíš řeší nějakou skrytou mechaniku v simulaci světa. Spíš, než zvýšení napětí, se z nich stávají triggery (i dlouhodobých) událostí. Zrovna na podobné věci by mi vůbec nevadilo použít tracker a hlavně bych to použil třeba jen na nejdůležitější (max dvě) věci v kampani. A hráči by to měli vidět a taky vědět, že svými akcemi mohou posouvat stav k lepšímu, nebo k horšímu.\n8.2.2018 12:10 - Aegnor\nŠaman: nevím, já z toho článku nemám pocit, že by nabádal k tajným hodinám. Ten článek to neřeší. Kdo bude hrát zavřenou hru, ten bude mít hodiny schované, kdo bude hrát otevřenou hru, bude mít hodiny viditelně.\n8.2.2018 15:50 - Gurney\nTak už to, že si ušetříš pár tahů tužkou a vypadá to hezky už je samo o sobě dobrý důvod tou používat namísto zatrhávání čtverečků. Nicméně podle mého jsou hodiny trochu víc než jen stará věc podaná jinak. Spousta her sice měla nějakou formu skill challenge už dřív, ale vždycky to byla spíš taková volitelná nástavba, někde udělaná hůř, někde líp. V Blades in the Dark je na tom ale docela chytrým způsobem postavený kus vyhodnocování, které velmi přirozeně propojuje běžné akce, výzvy a konflikty (hráči rozhodují, zda je akce vůbec možná, GM poté zda je možná skrz jeden hod nebo zda nastaví hodiny), pokud si vypůjčím názvosloví z překladu Fate Core. A celé je to navíc velmi dobře použitelné v jiných RPG. A byť hodiny jako nástroj GMa pro frakce a hrozby byly už v Apocalypse Worldu, tady je to sjednocené s tím, co už používáš ve hře pro výše zmíněné výzvy.\nŠaman: Ano, jsou to ty samé hodiny s jiným využitím (v podstatě obšlehnutým z BitD o pár stran jinde, než Quentin obšlehnul to svoje použití). A ano, tady je jak je využít k simulaci světa, který se nějak vyvíjí i když postavy zrovna dělají něco jiného.\nSkryté to být může být a nemusí, já používám obojí - tam kde je zjevné, jak se situace vyvíjí nebo se o to postavy zajímají mám hodiny veřejné (asi čtvery). Pak mám asi dvoje skryté, které řeší děje o nichž postavy neví, nicméně pokud se například začnou zajímat o příslušnou frakci a dají si práci si o ní něco zjistit, hodiny jim ukážu.\n8.2.2018 15:56 - Šaman\nChápu. Já se řídím spíš narativní logikou světa, takže proto mi tohle zas tak nesedlo. Hodiny používám jen pro ty krátkodobé věci, kde chci zviditelnit to napětí, že jde o čas.\n8.2.2018 16:09 - sirien\nŠaman: Narativní logika světa je sice hezká, ale občas se toho začne dít tolik, že ty hodiny začnou mít přínos už jen v tom že dávaj nějakej přehled toho co se vlastně kde všude děje.\nGurney: Je pravda, že je značný rozdíl mezi tím mít nástroj k dispozici a vědět, jak přesně ho ideálně použít a tohle neni první případ, kdy nástroj potřeboval nějakou dobu existovat než sme se ho naučili používat efektivně.\n15.2.2018 11:28 - Gurney\nNarativní logika (je tím myšleno, že věci se stanou přesně ve chvíli, kdy to přinese co největší drama nebo nejzajímavější vývoj příběhu, např. orci zaútočí na město přesně ve chvíli, kdy jsme z něj ukradli mcguffin a všichni po nás jdou?) je fajn věc, ale má jednu až dvě nevýhody. První, že nikdy nepřekvapí GMa. Druhou, že mnohdy nepřekvapí ani hráče, třeba protože mají načteno a nakoukáno stovky příběhů, a okamžitě v tom vidí známá klišé.\nOproti tomu hodiny si někdy můžou minout "dramaticky správný" moment, ale zase občas se sejdou v úplně nečekaných kombinacích s děním ve hře a/nebo s dalšími hodinami. Shrnuto, nevidím důvod, proč nepoužívat obojí.\n15.2.2018 11:42 - MarkyParky\nOno minout "dramaticky správný" moment je ve skutečnosti svým způsobem pozitivum.\nKdyž člověk hraje delší dobu, tak se dříve nebo později začne opakovat. Hledá ty "správné" dramatické momenty a stanou se z nich klišé, vzorce, ztratí se překvapení.\nPokud vedle ale tikají nějaké hodiny, které neslouží jen jako tracker událostí, ale zároveň udávají dramatický oblouk, tak se hra oživí.\nObčas hodiny i tak vyeskalují ve "správný" moment a přijde klišé.\nObčas ale vyeskalují v překvapivý moment. Nebo naopak v ten "správný" ukáží, že se vlastně ještě nic neděje a nechají ho projít. Tím, že mechanika hodin občas hodí vidle do prvoplánovitého vyvrcholení a jindy vyvrcholí ve chvíli, kdy to nikdy nečekal, nutí GMa, případně i hráče, do nových, neotrělích vyústění scén. A to je inspirující tlak.\nA ještě lepší pro inspiraci pak je, když tiká několikero hodin současně, každé jiným tempem a různě se to potkává a kříží. S tím se dokonce dá hrát dost hezký sandbox, aniž by se člověk zamotal do problémů a rizik klasického simulačního sandboxu.\nNemusí vyhovovat každému a asi to není nástroj do procházení předpřipraveného dungu. Ale zpravidla čím víc improvizovaná ta hra je, tím lépe se to v tomhle směru chová.\n15.2.2018 11:57 - York\nNemusí vyhovovat každému a asi to není nástroj do procházení předpřipraveného dungu.\nV připraveném dungeonu klidně hodiny tikat mohou, ale neměly by ležet viditelně na stole (neměla by to být dramatická mechanika).\n15.2.2018 12:41 - MarkyParky\nneměly by ležet viditelně na stole\n(neměla by to být dramatická mechanika).\nViditelně na stole klidně být mohou: "Ta místnost se plní vodou, tady jsou hodiny, abychom viděli, jak voda stoupá," je v pohodě i v předpřipraveném dungu.\nDramatická mechanika by být opravdu neměly, pokud je to dungeoncrawl v úzkém smyslu tohoto slova. Za zástěnou ale mohou tikat takové dramaticko-gamsitické hodiny typu "Jestli udělají 3x velký hluk, přijde si pro ně ještěrka z místnosti 41B."\n15.2.2018 12:49 - Quentin\nZase nemotejte dohromady abstrakci a drama (?). Mít hodiny na spuštění poplachu může být bez problémů i v dungeonu.\n15.2.2018 12:50 - Šaman\nZa zástěnou ale mohou tikat takové dramaticko-gamsitické hodiny typu "Jestli udělají 3x velký hluk, přijde si pro ně ještěrka z místnosti 41B."\nA zrovna tohle bych nechal tikat viditelně. Aspoň ve hrách, kde se s trochou metagame počítá (Fate, asi i to DrD2?).\nProtože pro hráče je zajímavá volba jestli někam vtrhnout a porazit nepřátele silou (což může být lehké), nebo to zkusit projít/obejít/vyvraždit potichu.\nKdyž se k tomu přidá past, která není smrtelná, ale může udělat randál, a podobné taškařice, tak mají hráči zajímavý dung, přestože nepřátelé jsou poměrně lehcí a pasti nesmrtelné. A k napětí stačí jedna přerostlá ještěrka, kterou fakt nechtějí probudit. :D\n15.2.2018 13:22 - York\nA zrovna tohle bych nechal tikat viditelně. Aspoň ve hrách, kde se s trochou metagame počítá\nMáš pravdu, že jde spíš o to, v jaké hře a jakým způsobem ten dungeon hraješ, než jestli je připravený. Myslel jsem tím oldschool dungeoncrawl.\n"Ta místnost se plní vodou, tady jsou hodiny, abychom viděli, jak voda stoupá,"\nSamozřejmě. Mluvil jsem o hodinách ve smyslu tohohle článku, tj. představujících nějaké příběhové události.\nNechci se zas vracet k debatě, kterou jsme si zrovna prošli vedle, tak kolem toho chodím jako kolem horké kaše ;-)\n15.2.2018 14:01 - MarkyParky\nChápu, aby nedošlo na tučná písmena, to je tuze nebezpečné ... ;o)\n15.2.2018 22:00 - Gurney\nOno minout "dramaticky správný" moment je ve skutečnosti svým způsobem pozitivum...Občas hodiny i tak vyeskalují ve "správný" moment a přijde klišé.\nObčas ale vyeskalují v překvapivý moment. Nebo naopak v ten "správný" ukáží, že se vlastně ještě nic neděje a nechají ho projít...A ještě lepší pro inspiraci pak je, když tiká několikero hodin současně, každé jiným tempem a různě se to potkává a kříží.\nPřesně to jsem chtěl říct, vyjádřils to lépe než já.\nA nevidím problém ani v použití hodin v oldschool dungeonu. Naopak bych řekl, že na znázornění toho, jak se vyvíjí vztahy mezi kmeny v Caverns of Chaos (a rozhodnutí, kdy kdo komu půjde nakopat zadek a jak to celé dopadne) je to naprosto ideální. Jestli je to tracker dramatický nebo simulační, skrytý nebo viditelný, mi přijde dost nepodstatné.\n15.2.2018 22:59 - sirien\nK těm veřejnejm hodinám - ono mají i určitou nevýhodu v tom, že občas táhnou pozornost hráčů způsobem, který úplně není žádoucí. Zkusil sem použít hodiny pro zjednodušení mého GM života při vedení jedné Fate hry (Sabotované mise) kde můj záměr byl jen si tak orientačně sledovat plynutí událostí a nakreslil sem si je veřejně v domění, že o nic moc nejde*, ale dobře sem se spálil.\nHráči se na ty hodiny začaly hrozně fixovat a celá hra se najednou z mýho pohledu urvala a dostala hrozně strukturovanej průběh kdy hráči začali strašně řešit ona "tiknutí" (která +- odměřovala nějaký fikční čas), vázat k nim svoje rozsáhlejší akce ve stylu "můžu si na něco hodit / provést rozsáhlejší akci v rámci jednoho tiku" a vůbec je to hrozně táhlo tak nějak do toho dění té hry řešit trochu moc metaherně a míň fikčně (což pro ně v důsledku bylo kontraproduktivní - a pro hru jako celek taky).\nTy hodiny byly jako dobrej nástroj a dost mi usnadňovaly držet si přehled o tom co se už stalo, děje, probíhá, dokončuje atp., ale jestli to ještě někdy povedu, tak si je budu evidovat bokem jen sám pro sebe.\nTeda, kdybych to hrál v AW nebo Blades in the Dark (a tikání bylo přímo svázané s házením), tak by to asi bylo něco jiného, ale když sem je používal v podstatě jako soft nástroj, tak to prostě dopadlo takhle.\n* hodiny dělaly nějaký count-down, ale hráči až tak moc netušili čeho přesně, jen, že až dotikaj, tak mine interval pro obnovu stuntů popř. odmizení drobnejch následků a že se "něco" stane. Odtikání intervalu sem nepovažoval za nijak kontraproduktivní (všichni věděli, že jich během hry "odtiká" 4-8) a co přesně se pak stane mohli jen hádat (že se něco dřív nebo pozdějc stane bylo dost zjevný i postavám).\nČAS neregistrovaní : 0.024388074874878 sec;\nK: [Dobrodružství] Podzemí hostince\nČAS 0.19153523445129 secREMOTE_IP: 3.227.249.234


Byty 5+1 Česká Kubice | Eurobydleni.cz\nAktuální nabídka byty 5+1 Česká Kubice denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si byty 5+1 Česká Kubice než Vás někdo předběhne.\nKategorie byty 5+1 Česká Kubice se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele byty 5+1 Česká Kubice neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je byty 5+1 Česká Kubice právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné byty 5+1 Česká Kubice\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii byty 5+1 Česká Kubice, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty 5+1 Česká Kubice, a to byty 5+1 na prodej Česká Kubice, pronájem bytu 5+1 Česká Kubice, dražby bytů 5+1 Česká Kubice.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii byty 5+1 Česká Kubice nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty Česká Kubice, prodej bytů Česká Kubice, pronájem bytu Česká Kubice, dražba bytu Česká Kubice.\nDalší lokality v okolí byty 5+1 Česká Kubice\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii byty 5+1 Česká Kubice, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr byty 5+1 Česká Kubice. Určitě lépe naleznete byty 5+1 Česká Kubice, který hledáte.


Zprávy ze dne 12.11.2015\nVatikán. Přijímání migrantů, role laiků v církvi, pastorace rodin a mládeže, ale také jednota pastýřů a pastorace Romů, byly hlavními akcenty poselství, které papež František předal slovenským biskupům při jejich audienci v rámci návštěvy Ad limina Apostolorum. Biskupové se ptali také na případ mons. Bezáka, jak sdělil po audienci bratislavský arcibiskup a předseda BKS, mons. Stanislav Zvolenský.\nPapež k Dílu Aloise Guanelly: Největším neduhem je nedostatek lásky\nVatikán. „Důvěřovat, hledět, spěchat“ – tato trojice konkrétních sloves se stala osou dnešní papežovy promluvy k Dílu sv. Aloise Guanelly. Svatý otec v aule Pavla VI. pozdravil pět tisíc účastníků pouti, která se konala na připomínku stého výročí úmrtí italského světce, zakladatele dvou kongregací a mnoha dobročinných institucí.\nPapež o »jezuitském viru« k absolventům jezuitských škol\nVatikán/Guayaquil. Papež František dnes adresoval videoposelství účastníkům XVI. Latinskoamerického kongresu asociací studentů jezuitských škol pořádaného v ekvádorském Guayaquilu.\nVěřící laici protagonisté, nikoli vykonavatelé příkazů\nVatikán. Papež František to píše v poselství, které zaslal předsedovi Papežské rady pro laiky u příležitosti sympozia, které připomíná padesáté výročí vydání koncilového dekretu o apoštolátu laiků Apostolicam actuositatem.\nKardinál Müller: skandály produkují novináři, kterým jde o vlastní výdělek\nVatikán. „Ve Vatikánu není opozice proti papežovi. Kardinálové mají povinnost dát za něj svůj život,“ řekl během své návštěvy v Chile prefekt Kongregace pro nauku víry, kardinál Gerhard Ludwig Müller. V kontextu mediálních bouří kolem úniku důvěrných informací uvedl, že se na toto téma publikuje mnoho nesmyslů. Stojí za nimi novináři, které zajímá víc vlastní výdělek než dobro církve.\nArcibiskup Chahda: Dramatická situace křesťanů v Aleppu