NADZEMÍ - Aktualizace: Otevřený dopis Petru Reschovi a zamyšlení nad problematikou sekaných chytů\nAKTUALIZACE: NÁHODNÉ FOTKY TESANÝCH CHYTŮ Z AREÁLU PETROHRADSKÉHO PADÁNÍ\nVážím si Tvé práce a nadšení, které vkládáš do kultivace dalších a dalších zarostlých oblastí na Žihelsku. Jako podobně založený nadšenec tuším, kolik práce dá čištění kamenů, dělání dopadů a je mi jasné, že kdybys neorganizoval Petrohradské Padání Ty, tak by se stěží našel někdo jiný, kdo by trávil nespočet hodin hřebelcováním žulových valounů, které pak po jednorázové akci zase začnou vesele zarůstat mechem.\nNa základě Čajova dopisu jsem se poptal několika zkušených bouldristů (něco převzato od Marťase z diskuse). Zde tedy přikládám jejich názor, včetně seznamu konkrétních problematických cest:\nCo se týká sekání, tak jsem zásadně proti. Měli bychom ke skalám chovat určitou úctu a respektovat přirozené procesy, které nám skály vymodelovali do dnešní podoby, kdo nám dává právo měnit něco, co příroda tvořila miliony let? V ČR máme množství různých oblastí různého materiálu a pokud někomu přijde vyčerpaná jedna oblast ať vyrazí do další. Nepřipouštím názor "vždyť by tu stejně jinak nic nebylo". Moc nejsem nakloněn ani "lepení" chytů, ale to dokážu překousnout - nevzniká nic nepřirozeného.\nNa Petráči jsem potkal hned několik umělých chytů v boulderech, co mě napadá z hlavy: Frodo Nakole, převis Pueblo, Železná Lady, Noodledream, Syntéza Marnosti, Setkání S Rámou SD, Piraňa Low, Alter Ego. Co mně teď o víkendu přímo rozčílilo na Sklárně, tak byl fakt, že jsme viděli umělé chyty i v lehkých boulderech, názvy nevím, nemám průvodce této oblasti. U dalších lze polemizovat: Vašek, Špekmen, Na Krev, Black Box, Stix.\nVšechno to jsou bouldery, které připravoval Rešík na padání, někdy je propřelezce třeba Adam nebo Rosťa, ale ti s největší pravděpodobností bouldery nevytvářeli.\nUž jsem na Petráči douho nebyl, musím se tam podívat, jak to tam vypadá, ale věřím bráchovi, co viděl, pozná chyt, který je evidentně sekaný. Když má hladkou desku a je tam jasný zářez, tak ten nevznikne pouhým odlomením. Určitě na starém Petráčí jsou sekaný bouldery. Myslím si, že je to v dnešní době nepřístupné a nemůže být tolerováno! Líbí se mi názory, že dnes jsou některé směry nelezitelné a za desítky let třeba lezitelné budou, proč bychom ničily dalším generacím evoluční vývoj lezení... Ano v lomech to v jistých případech chápu, ale nejsem zastáncem. Jinak z velké části je autorem boulderů Petr Resch.\nMonča, Jitka, Adam F.:\nMoc jsme toho nepotkali, nebo si nevšimli a v Žihli jsme teď nelezli. Ale prý taková Železná lady je teslá a určitě Dry Country (Sněžník).\nBohužel to není problém jen Sklárny. V podstatě celej starej petráč je taky vysekanej. Black box,Frodo,Železná lady,Stepní vlk,Noodledream...skoro každej těžkej boulder je někde trochu teslej. Smutný.\nNa starým Petráči jsem to omlouval dobou - vývojem, která se myslím už změnila. Ale jestli v tom někdo každoročně pokračuje a omlouvá to tím, že je to pro lidičky, tak je něco velice špatně. Bohužel v tom vidím jedno velké EGO v návaznosti na slušně rozjetej byznys přikrytý funkcí.\nMusim teda říct, že když jsem v loni přijel na Padání a všechny kameny a chyty jsou obílené, tak si toho sekání člověk ani nevšimne, ale druhý den jsme zavítali do sektoru z předminulého roku, který už byl pěkně vymytý a taky jsem tedy valil voči jak jsou skoro všechny ty lišty seklý....osobně jsem si to přejmenoval na Petrohradske sekání...\nTa skála tam je natolik špatná, že osobně bych tam žádné bouldry nedělal. Kdyby tam Rešík ty bouldry neudělal, tak by tam asi ani nikdo nelezl.\nTo jsou takové šutry, které kdyby někdo rozbil a odvezl, tak se nic neděje. Odstraníš mech a už jsi ovlivnil směr, vyčistil jsi chyty a opět jsi to ovlivnil, lidi pořád něco ovlivňují. Lepší je dobře vysekané 6A než přírodní hnusné 7B. Tedy otázkou není, zda někde někdo vysekal daný bouldr, ale zda ho vysekal dobře! Kdyby to udělal dobře, tak to nikdo neřeší. Nakonec jseš v přírodě a máš možnost lézt zajímavé pohyby. Jinak přece každý ví, že se sekat nemá...\nHonza "Magnus" Novák:\nSekání je zaležitost minuleho století, takže ho neschvaluju. Žihle je defakto z 80 procent sekaná a starej Petráč taky. Bouldry jmenoval džangli v komentu u martinovi fotky. Jediny co mě zarazilo je žese to začlo řešit až ted, To že Petráč je sekanej se ví už celkem dlouho.\nKlíčová slova pro tento článek: sekání chytů, diskuze, otevřený dopis,\nDiskuze (134 příspěvků)\n„Hele kluci, tady cesta prostě nevede a nepovede“. Pěknej názor, s tím souhlasím.\nHezky a bez urážky napsané. Souhlasím\nMoc hezky napsáno. Jednoznačný souhlas!\nPřeně tak. Navíc člověk nikdy neví, dnes je to nemožný boulder, ale za pár let to může být boulder za 9B.\ndoplněno o názory matadorů a názvy vybraných problémových směrů\nSekání v lomech: Prosečnice - Karešák vysekal asi 20 cest a nejméně dvě by šly přelézt už dnes v původním stavu (Kyosek a Pravice). V té době už tam byly tři "přírodní" cesty. Dnes je v Prosečnici cca 100 cest a kromě těch Karešových už všechny bez zásahu kladiva. Včetně několika devítek. Nejspíš by v té nejvyšší Morávkově stěně nešlo přelézt 15 linií, ale jsem přesvědčen, že podél těch dvou nebo kolika trhlin by se nějaký borec v budoucnu býval vyškrábal. Takže sekání je blbost všude\nteda jako co píše FOX - Bohužel v tom vidím jedno velké EGO v návaznosti na slušně rozjetej byznys přikrytý funkcí. - cože?..kdo někdy někdo dělal nějakou jakoukoliv akci (hudební, kulturní atd.) ví, že tyhle akce - teda konkrétně PADání je rozhodně nevýdělečná akce placená víceméňe z vlastní kapsy a i kdyby se na ní něco vydělalo, tak proč ne?..opět závist?..kolik energie/peněz/času co do toho člověk jako Petr vkládá si myslím rozhodě nevykoupí těch pár peněz co se na tom (což pochybuju) vydělá - i kdyby to byli statisíce, přeju mu to. Opět se odhaluje typická česká zelená závist.\nMartine, prosím neodbočuj od hlavní problematiky o které se bavíme. Není mojí motivací ani nikoho jiného pošpinit Petra, nebo Padání, ale myslím si, že tesání umělých chytů je záležitost minulého století a pokud se to děje proto, aby se zvýšil uměle potenciál oblasti, tak mi to nepříjde vůbec v pořádku. Nechci rozmazávat kdo tesá, nechci aby lidé po sobě začali házet bahnem. Byl bych rád, kdyby k dané problematice "tedy k tesání chytů" vyjádřili svůj postoj osobnosti českého lezení (jak to udělali Stráníci viz výše) a nejlépe i představitelé ČHS, aby mladí kluci, kteří za barákem najdou hladké kameny pochopili, že není správné přijít a vytesat si do nich schůdky nebo těžké projekty. Prostě v celé Evropě pochopili, že tesání chytů je slepá lezecká ulička, ubírání potenciálu dalším generacím, etická prasárna nejen v chráněných oblastech (Žihle) a měli bychom to chápat i my. Dost jsem se proto zarazil, že se to tajně rok co rok děje a navíc pravděpodobně od místopředsedy VV ČHS. PS: Ale jak říkal Jeník Pleticha - byla to časovaná bomba, jen se čekalo, kdy se to začně řešit.\nAčkoli se mi nelíbí ani lepení urvaných chytů zpátky, dokázal bych si představit dlouhou diskuzi plnou konstruktivních argumentů, týkajících se tohoto tématu. Ale tesání chytu (v přírodě) je ohromný krok zpátky. Jsem přesvědčený, že je to v dnešní době naprosto nepřípustné a že tudy cesta opravdu nevede. A je úplně jedno, zda se jedná o bouldry/ lezení s lanem a jaká je výkonnost či "postavení" tesaře.\nJá osobně dělám každoročně hodně prváčů na písku i na žule a nikdy by mně nenapadlo něco tesnout. Vím že některé rozdělané linie budou stracené kvůli jednomu holému místu ale třeba se za pár let najde někdo, kdo to holo pobere a bude vděčný za to že nikdo předním tam neudělal direčku aby se to mohlo lézt hned. Od mala jsem byl veden tím směrem že i slanit do cesty a očistit si jí před lezením je nepřípustné. Myslím že sekání je obrovský krok zpět a neměl by se v žádném případě na přirozené skále tolerovat ať už je to jen přiseknutí ostré hranky která řeže do prstů. Bolí tě to, nechápeš to, nemáš na to.... nelez to !\n-Zdar hoši...vyjadřujete se jako by jste byli placeni nějakou GB či US neziskovou ( vím že to děláte zadara a o to je to smutnější ) Slova jako: krok zpět ... V žádném případě Ne.... Naprosto nepřípustné ... Ubírají potenciálu pro příští generace... Ne - tolerovat....atd....Nechte to Obamovi....vždyť svět není černobílý ... Anebo(joke):vyfasujte si na US ambasádě ty červený karty a běžte mávat na Padání .... Ještě že ten Pilka má ROZUM...\nPravidla lezení ve skalních oblastech, článek 2): "Lezcům je zakázáno: a) jakkoliv měnit povrch skal za účelem úpravy a vytváření chytů a stupů." Naštěstí 95% zúčastněných považuje sekání chytů za prasárnu, ale i kdyby to tak nebylo, tak je to prostě zakázaný. Že někdo nahoře nerespektuje pravidla, který možná i sám pomáhal tvořit (nevim, jsou z roku 2007) sice není vůbec nic zvláštního, což ovšem neznamená, že je to správně. Myslel jsem si, že mánie vytváření cest na kdejaký kvak, protože lézt se musí za každou cenu, má něco společnýho s láskou k vrtačce, ale vidím, že se to týká i jinýho nářadí. Sharky, kdyby hoši v Norsku nebyli líný trochu zapracovat majzlíkem, možná by tam bylo o pár pěkných 8béček (nebo 5béček) víc. Ale kde by pak Adámek dělal ty svoje Čejndže? Prostě "krok zpět" a "ubírání potenciálu" nejsou keci. Prostě to tak je.\nPřesně jak říkají Svist a Sharky sak nikdo nevytesal nic na písku.... Ale sekání v lomu? Na Žihly? Za každé hezky tesle 6a/Ia budu rád sak kazdej ví že se to nemá jako sikovani lepení atd a co vrtání nytu s borhaku? Zeptejte se paní skály asi se ji to líbí! Myslím si že ne měli byste se zamyslet než vypustite něco takového bud lezte a nedělejte tu ze sebe Greenpeacaky a nebo nelezte a bojute a ty kameny se vším všudy\nCelý problém má ještě jeden etický rozměr. Konkrétně Padání 2015 se dotklo kamenů, na kterých se dávno lezlo a rozhodně to nejsou kameny, které kdyby někdo rozbil a odvezl, tak se nic nestane. Jsou to parádní velké balvany. Většina balvanů u Žihle sice není chráněná jako chráněné území zvláštního významu, ale i tak to jsou z hlediska ochrany přírody významné krajinné prvky v Přírodním parku Horní Střela. Jedná se o bývalou oblast V průseku. Píši bývalou, protože ji Resch přesunul pod Viklany. Oblast V průseku udělali Hop s Jirkou Sikou v r. 2004, jednalo se o 33 logických čistě přírodních bouldrů. Pak se tam postupem času přestalo lézt a oblast zarostla, ostatně jako mnoho jiných kamenů na Jesenicku. Takže speciálně pro Sviště - když se Pyrožení na Srbsku nepoleze a zaroste, tak ho mohu očistit, přejistit, přitesnout a udělat 5 variant? Nebo už jen nějaká osmička v Moravském Krasu - zaroste, neleze se, tak mohu přijít a udělat to samé? Nebo mohu ji úplně zrušit, přesunout, přejmenovat? Takže si mohu kteroukoli oblast bývalých Padání na Petrohradě, která je skoro celá pod mechem, přivlastnit a předělat? Myslím, že byste mě z Krasu hnali svinským krokem. Tvrzení, že je teslé 6A lepší než ošklivé přírodní 7B považuji za vtip nebo provokaci.\nAhoj, díky za radu . Já raději polezu dál a budu rád za každý kámen, který zůstané nesekanej. Upozorňuji na porušování lezecké etiky, kterou pochopili snad už všude jinde ve světě. Nic víc.\n"Za každé hezky teslé 6a budu rád..." Asi jsem po ránu natvrdlej,ale je to doufám vtípek,že jo?\n"Z duše mi vykvet, velkej černej květ, tak velkej, jako tenhle svět" Když už se lezci nejsou schopni shodnout ani na tak bazální věci, jako je sekání majzlíkem do skály, je mi z toho dost smutno!\nK tomu, co píše Bída - boulder Jet Set Willy viz http://www.lezec.cz/cesta.php?key=17501 Sice jsem boulder neviděl, ale dle komentářů věřím autorovi, že ví jak boulder vypadal dříve. To už si opravdu může dělat kdo chce co chce, Fuj! Navíc se píše o super boulderu...Neúcta nejen ke kamenu, ale i k autorům!\nDřív se sekalo, ale taky lezlo pár lidí a člověk si asi řekl, že když tady něco přisekne, aby se to dalo vůbec vylézt, tak se nic nestane. Kameny byly zájmem velmi úzkého okruhu lidí a nikoho dalšího to nezajímalo, zainteresovaných bylo málo. Dneska leze mraky lidí, o všem se ví, píše a diskutuje na webech, okolo kamenů se motá tuna lezců, žádný detail nezůstane bez povšimnutí. A sekat by se mělo tedy přestat. Tak je to se vším. Jakmile se z něčeho stane masová akce, musí se logicky změnit pravidla. Když bude jezdit po silnici jeden cyklista, cyklostezky nikdo stavět nebude, když jich ale bude moc, musí se přizpůsobit pravidla. Ale zase nejde všechno zobecňovat. Masově sekat určitě ne. Ale neviděl bych problém v nějaké převislé desce kde je úzká trhlinka, a kdyby se přisekla, dalo by se to vylézt (nějaký hodně težký bouldr pěkný by vzniknul). Sekat 6A nemá smyls. Lehkých směrů je mnohem víc, než pěkných prásků. Za mě, když něco sekat, tak s rozumem a po dohodě "vyvolených" co by to mohli přelézt. Na druhou stranu se tu remcá že je něco těžkého sekané, ale stejně se na to jezdí opakovaně, zkouší se to, vidka se natočí, do deníku nahamtá a pak se pronese komentář "je to sračka, je to sekané" :D\nKrásná diskuze, každý si k sekání řekl svůj pocit a bolístku, Náčelník si dál pojede tu svoji parádní akcičku pro lidičky, s výdělkem či bez, s pořádným kartáčem či bez a když bude chtít, uškodí díky této kauze a Egu i jinde. A dle teorie Toma to např. v Magicu vytesali dobře, když se na to stojí fronty ( Octopussy, UG, Astronaut, Riverbed?....). Všechny krokově parádní bouldry na starým Petráči jsou uměle udělaný - upravený. V Polsku na žule vše uhlazené, zaoblené. Kras s lanem, pecka lezení. Bahra, Panský les... Za týden vše vyšumí, svět se nezastaví a ptáci kvůli tomu zpívat nepřestanou. Takže plyne z toho nějaké resumé? Za mě a v roce 2016 ano, jednoznačné STOP a PROTI, protože jinak si to každý vyloží po svém a bude sekat a prasit na své úrovni jinde a ve všem. Když může on, jeden z nás, Náčelník bouldrista...\nKdyž jsem četl nahoře toho Pilkina, taky jsem si to musel dát asi třikrát, a šrotovalo mi v hlavě, jakej to jako má mít vlastně smysl. Pozitivní moment je pro mě v tom, že to provokativně strhává patos, kterej tomu někteří asi až moc dávají. (Tím nemyslím Tome - Foxi tebe. Extrém toho patosu jsem našel někde v diskusi pod blogem M. Stráníka - myslím Olivera V.) Ono s nějakým víc nebo míň tvrdým kartáčem, plynovým vařičem, toaleťákem na mokrý skále... lezl už kdekdo. Někdo vidí konec světa už v maglajzu... Tím nechci říct, že je jedno, co se skálou děláme, ale bylo by dost laciný uchlácholit se tím, že uděláme jednu exemplární popravu. Osobně mám na svědomí pár podlepených lokrů s rizikem utržení (někdy by to asi mohlo lezce i ohrozit), a na jedné (cizí) potenciální populárce jsem zpátky přilepil utrženou (neutrhl jsem to já, ale byl jsem tam vedle náhodou s lepidlem) klíčovou lištu. Bez ní by z pěkný lehký čtyřicetimetrový osmičky bylo pěkný čtyřicetimetrový sedmcéčko s možná devětbéčkovým pitomým bouldrem tři metry nad zemí. Ale vlastně ještě mnohem větší problém než s Pilkou, kterej mi je sympatickej tím, jak nemá problém provokativně jít proti proudu a naznačit lidem, že by mohli z toho spravedlivýho balónku trochu upustit, jsem měl s vyjádřením AO. Co se tímhle chtělo vlastně říct? To je dobře vyhýbavá, loajální odpověď. Ne že bych jí nerozuměl, ale snad kdyby se nevyjádřil vůbec...\nPekne to vyjadril Peťo Schwarz na FB boulder.sk: "Kdybych vzal v Loučovicích kladívko a majzlík, vytvořil bych určitě spoustu nových a hlavně těžkých věcí. (moc chytů v Loučovicích není, stejně jako na Sklárně) Jezdilo by do Loučovic kvůli tomu víc lidí? Obnovilo by se znovu FBF? Jak už ale vím, takhle otázky opravdu nestojí. Daň za tuhle umělou "přidanou hodnotu" je vysoká. A hlavně nevratná." Už sa cítim ako člen nejakej sekty čo v skale vidí viac ako len prostriedok na unavenie tela a odfajknutie ďalšieho ťažkého bouldra. Veď keď to prírodné 7B považujem za hnusné, tak naň nebudem jednoducho jazdiť a pôjdem inde. No a čo, že by tam bolo o polovicu menej bouldrov a že by tam nevzniklo žiadne 8B. Veď evolúcia boulderingu nemôže byť založená na sekaných bouldroch. Raz aj ten nepredstaviteľne oblý mantel niekto vylezie, nemali by sme ho dnes o posúvanie hraníc s dlátom v ruke ochudobňovať. Nikto sa tu nehrá na žiadnych "greenpeacakov", mne osobne je veľmi sympatické, že niekto ku skale a prírode prechováva aj úctu. Áno, vplývame na skalu už tým, že ju čistíme, že mádžujeme a že po nej vôbec lezieme. Je také zlé negatívne vplyvy minimalizovať? Ako tvorca nových možností v SR som konfrontovaný s tvrdou stenou ochranárov, často neprelomiteľnou. Pohybujeme sa po tenkej línií a môžem povedať, že aspoň u nás sú viditeľné nezvratné zmeny na skalách cestou k definitívnym obmedzeniam zo strany ochranárov. To vážne chcete na skalách úplnú anarchiu, len preto, aby ste si mohli užiť v lese pár pekných lezeckých pohybov? Nerozumiem príliš ani názoru, že keď sekať, tak uvedomele a po dohode "vyvolených". A čo keď ja budem chcieť ten boulder nacvičovať tak, ako ho príroda stvorila? Jednoducho mám smolu, že nebudem medzi vyvolenými, ktorý o osude bouldra rozhodnú? Veľmi sa mi páči záver - veď každý predsa vie, že sekať sa nemá. Trochu som zaspal dobu, tak sorry za ten PÁTOS.\nDiskuze zajímavá, nechápu názor Sviště. Největší problém vidím, že se na Petrohradském Padání nerespektují etické a evoluční trendy v boulderingu. Evropa má v tom jasný názor, tak proč ho nerespektovat! Ano v minulosti se u nás celkem dost často sekalo, ale to jsou 90. léta. Dnes je vývoj v bouderingu úplně někde jinde, tak proč se to u nás děje? Nas mezinárodním poli by mě zajímalo, co si lidé o tom myslí, ale jsem předvědčen, že by se dost divili. I já si rád vylezu pěkný sekaný bouldr, ale vím, že je z dob, kdy to lezcům připadlo normální, ale ta doba je už dávno pryč. Měli bychom se řídit evolucí v boulderingu a né, být zakonzervovaní v dobách minulých, to by si pak každý mohl dělat co chce a to je cesta do pekel!\nČAJ: omlouvám se, já jen reagoval na FOXovo komentář, který také není o sekání.\nPodle mne vylízt = vyřešit problém. Pokud tesnu, tak problém nevyřeším ale změním. Za mne jednoznačně nesekat a to ani v lomech - jak se to "přírodně vodstřelí" tak to nechat. Na tvoření cest je překližka, ne přírodní šutr... Pokud je 10 krásných superkroků a mezi nima jedno hluchý místo, tak to prostě nevylezu. Nemám na to a vylezu si ty kroky který jsem schopný udělat a jdu jinam, trénovat abych to hluchý místo příště dokázal zdolat. Jít pro majzlík "aby to šlo lízt" je špatně.\nPilkyn si z Vás dělá prdel a kdekdo mu to tady žere :-).\nChápu to správně, že Petr na lezci píše, že chyty jsou po vylomení nebo vyčištění kartáčem. Z fotek se mi nechce věřit, že to tak je.\nMně taky moc ne, ale chápu jeho odpověď. Je mi jasné, že kartáčování je brané jako menší zlo, ale kartáčem asi lupeny nepáčil a z fotek je nanejvýš podezřelé, že jsou chyty přitesané. V podstatě je otřesné, co se skálou udělal a je jedno, zda je to kartáč nebo majzlík. Jsem rád, že se otevřelo toto téma a nijak nebazíruji nad tím, zda se z tesání Petr vymluví nebo ne. Chápu i to, že to v podstatě nemyslel vůbec špatně, ale v jednom se velice mýlí, a to že s jeho prací příroda poradí a vše zahladí čas. Tyto sekance prostě čas nezahladí a nic na tom nezmění odpověď plná poetické omáčky, patosu a řečnických frází. Ilustrativní fotky by měly svazu sloužit k ukázce, kudy vedla jedna ze slepých uliček českého boulderingu. Díky ale tudy jít nechci. Tímto pro mě celá věc skončila. Asi jsem si naběhnul, možná jsem se neměl šťourat ve věcech, které se dějou daleko od mého bydliště, ale když jsem viděl s jakou rezignací se v mém okolí poukazuje na hromadné tesání chytů, prostě jsem se ozval. Díky za pochopení\ndle fotek to vypadá na důkladné očišťování majzlíkem. Asi tam nějaká přírodní (mini)porucha původně byla a ta byla odlámána majzlíkem do současné podoby. Je otázka, jak moc tomu bylo pomoženo hrubou silou - kladivem atd. Dle fotek bych řekl, že víc než v malém množství. Dále nevidím důvod proč dělat 5-6 tisíc boulderů, které pak všechny stejně nikdo neleze...??? Ano, kdyby tam stály a stačilo je vylézt, to je něco jiného. Ale vykopovát je, čistit a upravovat (vše poměrně velké zásahy do přírody) s vědomím, že stejně zarostou...já nevím...\nNechci teď hodnotit, jestli je něco upraveno kadivem a majzlem (je to podle mě věc názoru, jestli někdo řekne, že si myslí že tady byl majzlík a kladivo použit a tady ne). Ale když se tady tak pohoršujete nad odlamováním šupin, které by se stejně ušlápnuly/upadly pod zatížením, zajímalo by mě jak potom hodnotíte, když se někde objeví nová skála (což už se dneska moc neděje) a dělají se nové cesty, tak se volné lokry, vše co by mohlo upadnout, ulamuje. To je podle mě to samé v bledě modrém. Očistí se co by mohlo upadnout, když je to klíčové, tak se to podlepí. A to samé podle mě dělají Petr a spol. na padání. Pokud Petr jak píše na lezci, že nic nesekají a olamují rozchrast tak mu věřím.\nCaji, nevim o co ti jde, ale vyraz nekdy na petrohrad neco ocistit, abys vedel jaka tam je skala. Nevim co to tady rozjizdis za medialni kampan hateru, ale priste radsi vypni pocitac a vyraz do skal a promluv si s lidma ktery tam neco vytvareji tvari v tvar.\nPřestože se mě na názor nikdo neptal, stejně cítím potřebu se na toto téma vyjádřit. Na Petrohradě jsem lezl od jeho boulderingového pravěku, byl jsem u vzniku mnoha ze zmíněných boulderů, velkou část z nich zkoušel nebo vylezl. Jsem taky autorem mnoha směrů jak na Petrohradě, tak jinde v čechách a myslím, že jsem na vlastní kůži zažil rozvoj většiny našich významějších oblastí od jejích úplného počátku. Nikdy jsem si do skal nepřinesl majzlík a kladívko, abych něco cíleně vysekal. Nikdy jsem neprováděl žádné těžební práce, ani nelikvidoval vegetaci, abych odkryl nové možnosti pro lezení. Na druhou stranu musím férově říct, že je to spíše mojí leností než tím, že bych s těmito metodami, mimo prvně uvedeného, zásadně nesouhlasil. Na celé této záležitosti mi ale vadí několik věcí. V první řadě je to způsob prezentace. Jakmile čtu o sekání, vidím logo s kladivem a sekáčem, je mi jasné, že málo informovaná většina má okamžitě před očima představu vysekaných děr. To mi připomíná určitou novinářskou potřebu manipulativní dramatizace za účelem zvýšení zájmu o téma. Skutečně vysekaných boulderů si vybavuji jen několik: problémy na Schlachthof v Bahratalu, vysekaný chyt v Knockin po jedné návštěvě z Plzně v dávných boulderingových dobách, jeden chyt v Bivaku, přes který vede několik osmičkových směrů včetně poslední pecky Helios a několik vysekaných chytů v Neznámém bouldristovi. Kdo je autorem posledně zmíněného, mi není známo. Podle všeho to ale není Petr Resch a není to ani moje dílo – jeskyni jsem již v tomto stavu nalezl. Vadí mi, že čtu negativní vyjádření o egu a hrůze, kterou Petr napáchal, a že tyto výroky čtu od lidí, kteří na Petrohrad roky jezdili a sami si zřejmě zvyšovali ega a kredit v lezeckých kruzích přelézáním problémů, které nyní vidím na černé listině. Proč nyní a ne tehdy, čerstvě po přelezu nebo statement, že to a to nepolezu, protože je to sekané? Měli bysme si uvědomit, že všichni manipulejeme skálu a její okolí mnoha aspekty svojí činnosti. Tím, že k ní přijdeme, že po ní lezeme. Při tvorbě nových směrů je často odstraněná vegetace, upravené nástupy, v mnoha případech připomíná výsledek důlní činnost, která bude pro okolí jistě větší a déle viditelnou jizvou než obroušené krystaly. Neumím posoudit, kde je hranice, za kterou by již toto nemělo zajít a proto mlčím. A proto mi vadí, že lidé, kteří se těchto, z mého pohledu kontroverzních činností ve skalách dopouštějí, tak radikálně odsuzují něco, co je na pomyslné linii jen těsně vedle toho (před nebo za? kdo ví...), jakým způsobem tvoří na jesenicku Petr Resch. Moje zkušenost z Petrohradu je asi následující. Jakmile začnete na neolezeném kamenu vytvářet nový směr, obvykle zjistíte, že kraje lišt jsou tak zvětralé, že vám zbývají dvě možnosti – odlomit a využít pro lezení zbytek, který je již pevnější, nebo přilepit. Toto je dobře vidět na některých z fotek, které jsou vystavené na Nadzemi. Identická situace je u krystalů. Zejména žihelsko je velmi měkké a celá skála je posetá krupicí, která má tendenci se pod zatížením odlupovat. Jakmile krystaly v nějakém záhybu, který lze použít jako chyt oloupete, zůstává struktura, která vypadá uměle. Toto píšu zejména proto, abych méně zainteresovaným osvětlil rozdíl mezi tím, jak vypadá stav na Petrohradě a skutečným sekáním chytů v hladké skále. To, že se v hodnocení může splést i skutečný mistr, bych demonstroval na příkladu Alter Ega, které Martin Stráník zmínil jako jasně vysekané. Původní kratší směr – Esperanzu, jsem zkoušel a vylezl v roce 2002. Původní stav chytů byl výrazně jiný, ale při zkoušení se lišty odlamovaly a vypadávaly volné kamínky z jejich zadních částí, až jsme se dopracovali současného stavu. Myslím, že dnes je tam něco podlepeného. Každopádně můžu vyloučit, že bych jakýkoliv chyt sekal nebo upravoval čímkoliv jiným než holýma rukama. Když už jsme v detailech, jedna z posledních pecek – Hélios vede přes tři manipulované/umělé chyty. V hraně stropu je lišta, kterou evidentně kdysi někdo vysekal, předpokládám, že nějaký tramp. Ve stropní části jsou pak dva chyty, ze kterých jsem klacíkem vyštoural uvolněné kamínky, díky čemuž se do chytů vejdou prsty a směry tak mají současnou obtížnost. Rozhodně se za toto „sekání“ nestydím, ale pokud vám vadí lézt po umělých chytech, víte, čemu se vyhnout. Na závěr bych chtěl říct, že jsem rád, že je Petrohrad takový, jaký je. Protože pokud by takový nebyl, nebyl by vůbec. A já se tam po mnoho let dobře bavil a snad ještě bavit budu. Doufám, že jsem tímto neztratil mnoho kamarádů a jen bych vás poprosil o trochu méně radikalismu a trochu více pokory.\nPři čištění a zpřístupňování cest s lanem, třeba na Vltavské žule, se toho olamovalo a shazovalo daleko víc, než pár krystalků. Neviděl jsem žádný otevřený dopis Marťanovi, Algenovi, nebo dalším co tam dělali cesty. Rozumně to napsal Rosťa Štefánek.\nTak teď jsem opravdu zvědavej na reakci žalobců poté co napsal Petr Resch (na Lezci), Rosťa a Petr Jandík ... Mimochodem pokud se na to kouknul kdokoliv s chladnou hlavou a znalostí místní skály, tak mu to muselo bejt jasný ...\nDo Žihle jsem se přistěhoval v roce 1980 a spolu se mnou se přistěhoval Oldřich Löw. Chodili jsme spolu do skal. Lezli na Kozelce Ležkách Petrohradu a Olda objevil v té době i spoustu parádních balvanů v lese nad Žihlí. Udělal tam několik cest a já mu pomáhal. . Když někde byly krystaly zvětralé tak jsme je katráčem vyhladili, aby bylo za co držet.,někdy i odsekli uvolněnou část.. Lezlo se a nic se nedělo. V roce 1996 měl autonehodu a zemřel. Když Petr začal s Padáním tak jsem se zpočátku chodil jen dívat na borce a když přešel na Žihelsko tak jsem mu začal pomáhat s čištěním. Sejde se nás tak maximálně 5. Všechny stěžovatele bych pozval, aby se zúčastnili čištění a viděli by, že se sekáč a kladivo nepoužívají. Je pravda, že když je na skále odštěp měl by se tam nechat - na druhou stranu jde také o bezpečnost. Toto je tak mizivé množství (4 ks). Většinou jsou krystaly volné a po čištění kartáčem a použitím maga může vzniknout dojem sekaného chytu. Na fotkách odštěp na obr.č 1, 6,12 a 16 ostatní není sekané, pouze čištěné kartáči. Ty lišty a spárky nazvat sekanými je na ústav. Souhlasím s názory Michala, Rosťy. Kolega Bída, který napsal do Montany a ostatní, co rozjeli tuto diskuzi zřejmě závidí tu spoustu práce zadarmo. Mrzí mě, že někdo takto degraduje naši práci a Žihli ani neviděl.\nPřesně, č.8 může jako sekanej označit jen člověk, kterej Petrohrad viděl jen na mapě nebo mu z tý ochrany kamenů definitivně hráblo.\nKonkrétně bývalé sektory Nad myslivnou a V průseku jsem viděl v původním stavu. Takové Ohniště nemělo prakticky žádnou lištu a rád bych viděl, jak ty, co tam jsou, udělal někdo kartáčem. Zničení bouldru Sedan, přejmenování na Megan a změnu původního bouldru Megan asi také udělal kartáč, že? Všechny původní bouldry na Skladatelích zrušil taky kartáč? Sinclair - všechny chyty, co tam předtím nebyly, taky udělal kartáč? Z těch fotek to vypadá lépe, než je skutečný stav, ale o tom se soudný člověk nezatížený egoismem a s normálním vztahem k přírodě přesvědčí skutečně až na místě sám.\nA co vlastně si kdo představuje pod slovem kartáč?\nKartáč klasický na čištění chytů- zubní nebo který je pro boulderování určen a na očištění kamene drátěný, takový je standard.\nPetr to nakonec ustojí.\nPetráč (Jesenicko) patří k mým nejoblíbenějším destinacím, takže bych se ho rád zastal dvěma krátkými holými větami: a) SEKAT se nemá. b) ČISTIT se musí. No a trochu duševního průjmu na závěr: Kdo výstup na skálu nějakým způsobem ošulí, tak v podstatě nejvíc ošulí sám sebe. Největší přínos lezení (teda aspoň pro mě) vidím v duchovní rovině. Je pro mě formou meditace. Dává mi pocit radosti a vnitřního klidu. Jde o harmonii mysli, pohybu těla s balvanem resp. přírodou. Je to o pocitech a ty bych neměl dobré, kdych něco šulil. Ale dovedu si představit, že každý může vnímat lezení ze svého úhlu pohledu a pak se naše etické kodexy těžko budou prolínat. A proto když nevím, jak se k věci postavit, tak se v duchu obrátím ke starým autoritám s tím, co by tomu řekli. Např. staří Sasíci nebo třeba Radan Kuchař. A podle toho se rozhodnu. Ale zase připouštím, že každý může považovat za "starou autoritu" někoho jiného, třeba s progresivnějšími názory. A zase se nepotkáme. Takže jediná cesta, abychom se názorově potkali, je podřídit se platným pravidlům sportovního lezení, jak už výše psal Jéňa. Ale jsou tato pravidla závazná i pro bouldering? Toť otázka! S pozdravem: Rozum a kartáč do hrsti! *M*\npamatuju si nake video s Dani Andradou v Santa Linii jak pacidlem dost radikalne cisti skalu od vseho prebytecneho a volneho, bo jak Toni cisti v Siurane a ze skaly pada tuny bordelu, predtim nez vzniknou paradni linie. Podle me se tady 99 procent lidi shodne ze sekat umele chyty na holy sutr je blbost minimalne v dnesni době ale cisteni pro ne bude ok. Ocividne "cisteni" na Zihelsku vzhledem k materialu potrebuje trochu ostrejsi metody, omlaceni volneho, krystaly atd.. Kdyby tohoto nebylo, tak se tam neleze, ale nebyt cisteni Andrady tak se asi nepoleze ani v te Santa Lynii, ze.. nikoho by nenapadlo (jak vsichni doufame) skrabat do piskovce a jinych perfect materialu umele chyty atd.. Tato prezentace obvineni Petra s majzlikem v zahlavi mi prijde ponekud nestastna a s egem souvisejici vec, pac je hrozne hezky byt takhle radikalni, prezentovat se jako ochrance kamenu a zcista jasna hlasat o etice a sekani. Pokud je ovsem zarucene jiste, ze byl pouzit majzlik a kladivko ku vytvoreni umelych chytu a smeru, je to vec jina, sam v to ale neverim. Jako vzdy bude pravda nekde uprostred, doufam ze blize k jen cisteni.. Trochu pokory a miru!\nJsem zvědavý na stanovisko OVK Západní Čechy od Azbesta.Ale je pořádku čištění podle Gura Rešíka ,takové míře je vidět,že nikdy nejednal o povolení lezení OP!? Další otázka je jeli třeba za každou cenu každý kámen čistit takové míře,aby jsi někdo uspokojil své masové ego!? Pravidla boulderingu nejsou oficiálně stanovený ani nikdo za to nezodpovídá protože to někomu tehle nestav prostě vyhovuje.\nAhoj, jsem rád že se o tomto tématu začalo mluvit, diskutovat a argumentovat. Problematika se týká sekání, proto majzlík v záhlaví, přišlo mi to vhodnější než prezentovat fotku některého z kamenů nebo Petra Resche. Mnoho lezců se shodlo na tom, že forma "agresivnějšího" čištění na Žihelsku jim příjde v pohodě. Já mám s čistěním s kartáčem určité zkušenosti a stále mi nejde do hlavy, jak bez majzlíku některé z upravovaných chytů v oblasti mohly vzniknout. Z fotek to není úplně patrné, je zde několik upravovaných chytů, které mohou být jen kartáčované, ale tesaná skála má jiné vlastnosti a například po dešti úplně jinou barvu a ten kontrast je v oblasti dost zarážející. Nicméně toto nemá být hon na čarodejnice. Petr vysvětlil vznik upravovaných chytů, lidé si udělali obrázek co obnáší kultivace kamenů na masovou akci na Žihelsku a lidé se názorově rozdělili v postoji, zda jim příjde toto upravování v pořádku nebo ne.\nPřiznávám dopředu, že na Petrohradě jsem nikdy nebyl a nelezl. Na druhou stranu díky tomu může být můj názor nezávislý. O Petrohradě mám obraz virtuální - zpočátku jsem četl o akci Petrohradské padání, která vypadala jako něco bezva. Poté jsem z lezeckých medií měl pocit, že to je největší a nejlepsší boulderingová oblast u nás, tak jsem tam chtěl vyrazit. Pak mi kamarád řekl, že tam byl a nabízel mi průvodce, protože byl zklamaný. Potom jsem viděl video z výjezdu na Petrohrad na epictv - http://www.epictv.com/media/podcast/the-crimpy-slopey-grippy-petrohrad-rocks-|-europes-best-crags-ep-3/260496?b=1 a má rozpačitost se zvýšila. Potom mi lezec, ketrý zná osobně Petra Resche řekl, že se z toho snaží dělat "mega" oblast, což neodpovídá realitě. Potom jsem četl tuto zprávu o přelezu na 8a.nu - https://www.8a.nu/?IncPage=https%3A//www.8a.nu/forum/ViewForumThread.aspx%3FObjectId%3D34065%26ObjectClass%3DCLS_UserNewsComment%26CountryCode%3DGLOBAL - kde je opět zmínka o Petrohradě jako mega oblasti, čemuž evidentně neodpovídá přelézaný kámen. Pak jsem viděl balvan ze Žihle na ročence ČHS, na které se Petr podílel, čili opět mediální masáž. A pak čtu tady a na lezci v diskusi odpovědi Petra a jeho spolupracovníků jaká je tam ta skála vlastně hodně zkrystalizovaná a ničí se už jen "kartáčem". Tak to pak nechápu, proč nejdou lézt do oblastí Petrohradu se skálou pevnější, nebo jinam, vždyť potenciál na bouldering je v Čechách slušný. A proč Petrohrad ještě Petr neustále popularizuje doma i ve světě. Takže k původnímu tématu - SEKAT SE NEMÁ.\nTak asi závěrem.Kdyby Petr nesekal, tak to napíše rovnou "NESEKAL JSEM" na to máte moje slovo .Jestli sekal(vlastně čistil) tak to prostě okecal, že za to může kartáček, materiál, mech, strom co roste okolo a hlavně ten kámen jeden ( bez lišt).Takže pravda bude někde uprostřed a tu asi "natvrdo" nepřizná. Něco se očistilo, něco se ulomilo, začistilo no a něco se přiseklo, tak to je Petrohrad a tak jsem to vycítil z toho co nám Petr napsal.\nAhoj, k meritu věci nemám moc co říct, kameny ani skály nezvelebuji, takže by šlo o povrchní názor. Přijde mi ovšem hodně paradoxní, že u článku, který se točí kolem lezecké etiky, absolutně selháváš, Čaji, v mezilidské slušnosti. Pochopil jsem z diskuze na Lezci, že s Petrem Reschem jste komunikovali dávno před zveřejněním o jiných věcech. Nechápu tedy, proč jsi mu problém nepopsal a nesdělil, že je to pro tebe tak důležité téma, že jej hodláš na příkladu Petráče demonstrovat veřejně a nepožádal jej o jeho pohled, který, když bude chtít, rád zveřejníš společně s tvým pohledem na věc. Ale OK, každej to asi máme hozený jinak. Nicméně by bylo z etického hlediska moc fajn, až budeš příště opět volit formu otevřeného dopisu, poslat adresátovi dopis také, s předstihem a s informací, kde a kdy ho hodláš zveřejnit. Jinak tvému/vašemu webu fandím a to téma a diskuze okolo něj je inspirativní a ve finále určitě přínosná.\nčistit s mírou, některé chyty už jsou dost za hranou, kde je hranice? je individuálni, každý by měl posoudit dle vl. uvážení s ohledem na materiál, estetiku a j. okolnosti.\nAhoj, můj dopis byl poměrně spontánní akt, který měl vycházel z přečtení debaty pod příspěkem Martina Stráníka, Davida Chudoby a následnými komentáři od známých lezců, kteří toto podezření potvrdili. Měl jsem možnost vidět i fotky a upravené chyty a vzhledem k tomu, že jsem redaktor Nadzemí, jsem se rozhodnul zveřejnit na našem webu a následně na Lezci.cz, aby se k tomuto tématu vyjádřili ostatní a debata nebyla pouze v příspěvcích na facebooku, o čem pravděpodobně Petr něměl zdání. S Petrem jsem byl písemně v pracovním kontaktu před tím, než se zmiňované události staly. Ano, mohl jsem mu zároveň s veřejným dopisem zavolat, ale nechtěl jsem kvůli transparentnosti přepisovat naši případnou ústní konverzaci a vzhledem ke zmiňovaným debatám na fb, jsem chtěl téma otevřít. Věc se začala probírat, Petr se k ní vyjádřil, potvrdil že chyty upravoval/čistil, popsal svoje stanovisko a já jsem rád za tuto jistě přínosnou debatu i přesto, že v mnohých očích budu štváč, který se chce "povozit" na záslužné práci představitele ČHS.\nMyslím, že nakonec není podstatné jestli byl či nebyl použit majzlík a kladivo. Důležitější je jestli byli (a jak moc) chyty upraveny. Neméně důležité je jak je daný stav a vzhled vnímán okolím. Myslím, že pokud vede k závěrům, že v čechách je povoleno či tolerováno sekání, a že když seká činovník ČHS (bez ohledu jestli tomu je skutečně tak), tak je to v pořádku, a že vznik pěkných linií ospravedlňuje úpravu skály, tak je současný stav Petrohradu velkým problémem.\nTenhle úmysl ti, myslím, nikdo rozumný rozhodně nepřičítá. Ale chybami se učíme všichni a já si myslím, že v té formě jsi chybu udělal, proto jsem na to upozornil. Měj se.\nJako Pepé předemnou se přiznávám dopředu, že na Petrohradě jsem nikdy nebyl a nelezl. Nicméně už používání ocelového kartáče je pro mě osobně za hranou. Argumentace krystal by rozedíral prsty...pokud někdo takový existuje, nemyslím si, že lezení v přírodě je pro něj to pravé. Mimochodem dobrá prasárna je také přejmenování a dělání "nových" cest na již existující boldery.\nČaju vyjadřuju ti podporu, otevřel si diskuzi, určitě se nejeden chytl za nos a prevence ja taky důležitá. Příroda nadevše.\nZdar sice nejsem boulderista (jeden z důvodů je, že mi dost vadí pohled na obílenou skálu), ale s jakýmkoliv upravováním kamene či skály, ať už je to majzlíkem nebo podrážkou boty, bytostně nesouhlasím. Nechápu postoj tvůrců směrů, prostě když vám vadí něco, co brzdí případnou novou cestu, tak běžte jinam ne? Možností, jak píší přispěvovatelé, je pořád spousta.\nMartin Čížek \_"Číža\_"\nPo delším váhání jsem se rozhodl napsat svůj příspěvek do diskuze. Bude se týkat především období 2009 – 2012. Začnu poněkud zeširoka . . . Někdy v přípravě na Padání 2009 jsem potkal Petra s Karlem a nesměle jim nabídl pomoc s čištěním kamenů. Slovo dalo slovo a můj volný čas se plnil pobytem v petrohradském lese. Do základní výbavy se k ocelovému kartáči brzy zařadilo kladivo a majzlík. Bez nich to prostě nešlo. S jejich pomocí šlo dolů vše volné, pro lezení nebezpečné. Někdy kamínky, občas velké desky u kterých byl člověk rád, že mu nepřistály na nohách. Jednou za čas se hranice mezi „dobrem a zlem“ vynořila. To když jsem neodhadl, „co půjde dolů snadno“ a pak jsem si nadával, že jsem se na to nevysr.. a nenechal to být. Po pár ročnících se Padání přesunulo na Žihli. Počáteční nadšení z množství kamenů vystřídalo časem mírné zklamání nad kvalitou skály. Zpátky k tématu sekání chytů. Obrázek kladiva s majzlíkem v článku vyvolává dojem, že chyt musí vzniknout v hladké skále. Nemusí. Na starém Petrohradě se žula odlupuje v „deskách“, takže „autor“ bouldru má při čištění šanci zastavit ve vhodnou chvíli a chyt si „vytvořit“. Tenhle proces bych ještě nenazval sekáním. Neumím posoudit, kde je přesná hranice. Na Žihli je tomu jinak. Chyty většinou nejsou. Povrch se neustále drolí a nepřestává se sypat při normálním použití kartáče(myšleno použitím ocelových štětin). Tady má autor možnost „vybrat si vhodné místo“, vydrolit volné kamínky, upravit tvar a vylepit chyt lepidlem. Tohle už nazývám vytvářením umělých chytů – sekáním. Přípravy na první žihelské padání jsem se zúčastnil aktivně. Během Padání jsem měl rozhovor s AO a Jirkou Šváchou o vzniku bouldrů a nových oblastí . . . Jiný názor na tuto problematiku začal měnit můj úhel pohledu. Postupně jsem ztratil chuť vytvářet nové lezecké směry tímto násilným způsobem. Dalších příprav jsem se již nezúčastnil. Tento příspěvek vznikl z důvodů: Podpořit Martina Stráníka a Čajův otevřený dopis. Popsat vznik chytů - chyty na fotkách nevznikly pohybem štětin kartáče po skále - jsou vytvořeny umělé!(doplň kterýkoliv nástroj – kladivo, majzlík, vteřinové lepidlo, ocelový kartáč). Aby mě někdo nechytal za slovo – spárku na fotce samozřejmě vytvořila příroda, člověk ji obrousil „do příjemna“. Naznačit Rosťovi a jiným, že na Žihli a Petrohradě nevznikají chyty pomocí „šťourání klacíku ve spárce“. Nepopírám svůj díl na vzniku některých bouldrů v rozporu s lezeckými pravidly. Nesnažím se o Petrovu veřejnou popravu – věci minulé změnit nelze. Nevadilo by, kdyby Padání nebylo. Zkusme najít jinou cestu pro tvorbu lezeckých směrů. Martin Čížek „Číža“\nTakže sekal....no jsem zvědavej jak se to zamete pod koberec.Azbest zjistí, že to jsou přírodní chyty a nebo po rozboru vytvořené kartáčem ( kartáčkem ) a vše jiné se vydrolilo a vznikla lišta,chyt....tak se snad už nikdy nebudeme hádat ohledně MG to je proti tomu opravdu Čajíček.Ale možná se mílím a ono se to může ona si s tím příroda poradí.\nPočkal bych se závěry co prohlásí Azbest až opravdu zveřejní stanovisko ohledně Žihle do a já osobně věřím, že uvede pravý stav věci.\nNež cokoli začnu popisovat, obhajovat, vysvětlovat - omlouvám se! V rychlosti jsem to zkoušel projet. Včetně fotek. Minimálně u dvou až tří chytů vím o jejich změně stavu během samotného padání (nedokážu tam najít nějaká čísla - tak třeba to madlo na začátku třetího řádku a výlom uprostřed druhého řádku). Člověk zabral a chyt (část) se odporoučela. Ne Žihle opravdu není světová oblast. Nebo jinak, jen pár kamenů je tam světových, opravdu krásných. Zbytek je nevalné kvality, to už tu napsala spousta lidí. Stejně tak se podivuji nad některými bouldery jmenovanými těmi nejpovolanějšími lezoucími jinou ligu, než jsem já. "Frodo", "Noodledream"..., proboha co tam má být upraveného?...Po té smršti výše psaného ani nevím, co všechno je tu pro mě nepochopitelně jmenovaného. Kolikrát nejsem ani autorem, ani čističem. Na Lezci jsem napsal, že míra nadšení (navíc často spěchu) byla u nás nezdravě vysoká a doufám, že jsme se z toho poučili a budeme i k drolivým hnusů přistupovat s větší mírou respektu (nepolezeme po nich, nelze vlastně dělat nic jiného, ostatně proto se s "padáním" stěhujeme letos do pevnější lokality). Teprve teď jsem se dozvěděl, že i kvůli nerespektu jsme ztratili čističe Čížu. Čistě názvoslovně se jedná o modelování skály - ač je chování velmi podobné tomu, co tu někdo popisuje o španělské jeskyni. Odmítám Bídovo tvrzení, že jsme změnili už dříve lezené směry (vyjma lokru z výlezu Meganu (?), představa, že si ho celý někdo hodí do klína byla pro mě opravdu otřesná). Jakási záměna názvů je nechtěná, nedokázal jí opravit ani jeden z autorů starých boulderů, který se mnou dělá všechny průvodce. Od toho jsou debaty u věcí zadaných v databázi. (Viz Červená spára = Strašák). Jsem velmi zvědav, nakolik se změní po téhle debatě chování dalších lidí v dalších mnoha oblastech tuzemska, kde se jakkoli upravuje stav skal a možnosti po nich lézt. A že jich je! I čtenářům tohoto webu bych se ještě jednou chtěl omluvit za necitlivé chování na některých kamenech na Žihelsku.\nJeště k "Jet set Willy". Krásný technický kousek, v němž prakticky není zapotřebí žádný chyt. Lze si jen lehnout vodorovně a za patu se do toho lavoru překulit na záda. Krásný technický boulder, u něhož vítězí vymyšlení triku. Není tam nic seklého. Budu samozřejmě rád, když mi někdo pošle, jak je to správně s těmi názvy starých boulderů. Respektuji autora každé cesty i boulderu, i proto jsem se snažil toho co nejvíce nasypat do databází a sháněl alespoň nějaké informace o historii.\nTy jsi neskutečnej demagog!\nPetře to snad nemyslíš vážně, po tom co napsal Číža, ti uvěří málokdo. Na lezci tvrdíš: Na druhou stranu jsem nikdy s výjimkou umělých štol v Alkazaru nevytvořil umělý chyt, který by absolutně změnil charakter skály či obtížnost směru, prosím tě už neobhajuj, když na Žihli to tak evidentně je.\nA Mirek Dušín se právě v hrobě obrátil :-)\nOde mně poslední informace, pak se jdu věnovat něčemu užitečnějšímu: 1. trvám na tom, že veškeré odlamování, zahlazování apod. bylo činěno za účelem zafixování nějakého definitivního stavu skály. Samozřejmě, že ke změnám přitom dochází. Oběma směry. Jak jsem psal výše, i během "padání" samotného dochází k dalšímu odlamování. Myslím, že z fotek výše bude pár věcí, které se k lezení ani nepoužívají (nějaký výlom pod převískem, nejsem z toho úplně chytrý). Z toho je myslím patrné, že nedochází jen k nějakému účelovému čištění, ale snahou je nechat po sobě skálu pokud možno čistou. Najít při této činnosti hranici je velmi obtížné. Stejně tak najít si jakékoli místo, kde si něco vydrolím - v hladké skále jsem si rozhodně nic nevydrolil! Kolikrát jsme si sami řekli, že tohle jsme fakt neměli, koukali jsme na sebe a na smutný výsledek své práce. Myslím, že i Číža si někde definoval hranici a později ji přehodnotil. I já se domnívám, že jsme měli brzdit a proto se zpětně omlouvám. Letos jsme sami začali výrazně brzdit, nějaká sebereflexe tedy snad funguje (proto tu Milan může napsat, že nic neosekáváme). Na druhou stranu lidí, kteří se mnou na toto téma debatovali, nebylo moc. Když 14 něco děláš a většina ti plácá po ramenou, je velmi těžké tu sebereflexi najít. Preferuji osobní debatu, k ní bohužel docházelo jen velmi zřídka a nikdo nikdy neřekl - vy jste prasata, sekáte tu! Anonymní debaty na webech jednak nestíhám sledovat a jednak je těžké v nich odhalit motivaci pisatele. Nakonec tedy i tuto vyhrocenou debatu s odstupem času budu chápat jako prospěšnou, ačkoli v daný okamžik je to pro mě brutální (jsou tu podepsaní konkrétní lidé, kteří v lezení hodně dokázali). 2. padáním chceme dělat lidem radost. Toť vše. Snad se nám to daří a řada lidí z toho radost má. Jak tu Čaj píše, pořádání něčeho podobného opravdu není o zisku. 3. funkce místopředsedy ČHS s tím má pramálo společného. Jak v pohodě bych byl, kdybych jím nebyl. Jsem blb, který se do něčeho snadno nechá uvrtat.\nNa to snad nejde reagovat, výsměch, zachránit co se dá, prekérní složitá situace se z toho nějak vypsat, chápu. Za mě velký smutek, bezmoc a vztek zároveň. Proč proboha sekat do skály, po které normálně nejde lézt a stojí tam odjakživa? Aby se tam jednorázově jednou za věk ocitlo pár stovek (kdo určí přesný počet, vyhraje hodnotnou cenu) lidí najednou? Proč? Kromě pár jasných důvodů mě nic jiného nenapadá. Dělat lidem radost tím nemyslím. A dávat na stejnou úroveň tvoření dopadů, uříznutí stromu, lezení po chytu vytvořeným nějakým trampem, podlepení křehkého chytu či nedejbože odstranění milimetrového ostrého krystalu s tímto zvěrstvem mně přijde totálně absurdní a hodně za hranou. Velmi velice smutný příběh bez pozitivního konce.\nRE FOXR Jestli ti jde především o ochranu přírody, nebo zanechání povrchu kamenů a skal v původním stavu, tak například odstranění mechu či lišejníků, nebo – jak píšeš - uříznutí stromu, je myslím pro přírodu jako takovou daleko horší zásah, než odlomení lišty, nebo obroušení krystalů. A pokud ti jde o etiku, tak diskutuj. Prostě se jenom nestačím divit, jak jsou některé komentáře zaťaté, patrně osobní a mnohdy bez argumentů či názoru. Jestli je tohle téma otevřené proto, aby se nad tím široká lezecká veřejnost zamyslela, a vyjádřila se, co je dobře a co už je za hranicí, tak OK – ale pak o tom opravdu přemýšlejte a diskutujte. Já se o to snažím. Jak už jsem někde psal, není to černobílé. Je tedy dobré trasu očistit od prachu, bahna, mechů, lišejníků? Je dobře, když se odstraní volné bloky, které by mohly někoho zranit? Je dobré odstranit volné chyty a lišty a případně je podlepit (vteřiňákem, dvousložkou nebo jakkoli)? Je přijatelné zbytek chytu zafixovat v podobě (a to lze ovlivnit), která bude dobrá pro daný směr lezení a přitom bude chyt pevný, nebo volnou lištu jen urazit? Je povoleno přilepit zpět chyt, který se odlomil (pod rukou či nohou) v již existujícím směru? Je povoleno vysekat trávu, drobné keře, náletové dřeviny okolo nástupu? Může se odstranit totéž třeba ze spárky ve skále? A co vzrostlé stromy – zdravé, nebo již uschlé – můžou i ohrožovat lezce, pohybující se u nástupu? A co nástupy – můžeme podkopávat? Nebo dělat uměle pohodlné nástupy z hlíny, kamení, padlých stromů? A co volné velké bloky, mnohdy vážící i stovky kg? A natírat povrch skály penetrací – to určitě zpomalí zvětrávání, povrch nebude solit a dá se po tom lézt? Nebo polévat v zimě skály vodou, abychom si mohli zalézt s cepíny – to určitě dramaticky urychlí zvětrávání a erozi, ale pěkně to vypadá, a dá se po tom lézt? Nebo nezasahovat vůbec? Co je otázka „etiky“ a co ochrany přírody? A co je důležitější? S čím si příroda poradí po kratší době sama, bez následků a s čím ne? A použít náhled na etiku i ochranu přírody ve všech skalních oblastech stejně, nebo je potřeba se zamyslet nad každou oblastí zvlášť, na základě místních podmínek? Různé názory na toto všechno (a mnoho dalšího, co s tím souvisí) bude mít asi biolog, lesák, geolog a určitě se neshodnou ani lezci (ať už jde o bouldering, nebo lezení s lanem).\nHranice je přece naprosto jasná.Na čištění používat jen takové kartáče,které neničí povrch skály.Jakmile vydřeš kartáčem do skály díru je to stejný jako bys ji vysekal!Takže zkus nějaký měkčí,když i potom děláš rýhy tak se na to vyser,protože je to takovej shit po kterým stejně nikdo nepoleze,jedině kdybys tam uspořádal závody.pak to samozřejmě "smysl"má.\nAhoj Karle, asi tuším, kam míříš, ale uvědomuješ si tu nebezpečnost? Může si tedy dle vašeho metru kdokoliv kdekoliv pořádným kartáčem vysekat, vybrousit či vymlátit chyty? Např. tady v Jizerkách, v Harrachově a okolí jsou stovky nádherných šutrů a skal, bohužel z hnusný krystalický žuly, kde by stačilo jenom brousit, mlátit zase brousit a potom třeba lepit tak dlouho, dokud by nevznikl parádní chyt a bouldr. A argumentů PRO by bylo hned několik : na Petráči - Žihli se to dělá normálně, navíc s posvěcením Náčelníka, příroda si s tím časem poradí, je to menší zlo než uříznout strom či udělat dopad, na ten šutr by stejně nešlo jinak vylézt a stejně je hnusnej, zasloužil by odstřelit... Je tady vůbec o čem diskutovat? Vidíš v tom snad něco osobního či zaujatého? Je správné prznit desítky šutrů kvůli jednomu víkendu? Nebo je to v době, kdy se k přírodě chováme obecně hrozně, všechno úplně jedno?\nNaštěstí do Jizerek nedošlo a pevně věřím že nedorazí takzvané čistění z Padání a jsem tomu velice rád!!!! Fox to napsal velice dobře i ostatní co mají rozum a né místo mozku drátění kartáč.\nUž jsem mockrát napsal, že jsme šli za hranu, která je lezci akceptovaná (z debaty jasně vyplývá, že ne každý má tu hranici stejnou a úprava povrchu skal v jiných oblastech je REALITA, kdysi tuším na toto téma byla i anketa na Lezci, kdy se autoři ankety ptali, co je dobré pro skálu - byla tam škála od nezasahování přes odlamování bloků, lepení....). Už samozřejmě v pudu sebezáchovy se zeptám - 14 let se nějak chovám. 14 let to lidé tolerují, nejen tím, že přijedou na "padání", ale zejména tím, že se do oblasti vrací, přelézají bouldery, debatují o nich, zapisují do je do deníčků. 14 let mi děkují za moji činnost. Za tu dobu se prodalo na dva tisíce průvodců oblasti. Jezdí se sem z velké části Evropy, Němci se sem vracejí, což mohu nějakým způsobem kontrolovat díky ubytování v kempu v Jesenici. Ale píší mi i, dojmy, ptají se na počasí, příjezdy, způsobu přelezu... Neexistoval žádný etalon chování na extrémně drolivém a loupavém povrchu. Ostatně řada diskutérů se tu ptá, jak to, že se to za celou tu dobu neprovařilo? Neřešilo? Přitom tím, že jsem na bouldery pozval stovky lezců, tak jsem svou činnost rozhodně neskrýval. Naopak, oblast byla vystavena plénu. To člověka samozřejmě ukolébá, ujistí, že to dělá dobře (až mu vyroste v hlavě kartáč). Jizerky mají nějakou svou historii, sám jsem tam byl na boulderových závodech, kde byl vysekaný chyt. Pravděpodobně jediný, někdo včas řekl: tak tudy ne! Závody jsem tehdy vyhrál díky boulderu, který jsem lámal prstama tak dlouho, že jsem sáhl do batohu a kápl tam vteřiňák. Je to tuším jediné 8A v oblasti. Tady po téhle propíračce se asi těžko budu ke skále chovat stejně, jako doposud. Asi by mě (a oblasti) prospělo, kdybych dostal "po papule" dřív. Karel (který je spoluautorem absolutní většiny boulderů na Žihli) chce myslím v čase, kdy už byla pro nás velmi nepříjemná debata otevřena, upozornit na širší souvislosti problému. Ostatně z oblasti Severních Čech přišlo v souvislosti s boulderingem problémů poměrně dost. A stejně tak z Broumovska. Problém je opravdu velmi široký a provařením jedné části se ani zdaleka nevyřešil.\nJen na úvod. Nejsem pravověrný bouldrista, nedělám nové směry, nelezu těžké prásky. Proč tedy do této debaty přispěju je spíš proto, že se zajímám o etiku a absolvoval jsme pár zajímavých seminářů na tohle téma. Debata na téma přístupu ke skalám a přírodě je super důležitá. Co je ale vždy v těchto debatách nebezpečné, je radikalismus – speciálně ten etický. Je strašně jednoduché z pozice morální něco, či někoho odsoudit. Je možná ale důležité tady připomenout, že v rámci etických komisí (ne lezeckých, ale v oblasti zdravotnictví) je snaha o opatrný opak. Ve chvíli, kdy hrozí takovéhle kamenování, tak se nedá o tématech diskutovat. Když se děje přesně to, co tady čtu – tj. Z nějakého obecného problému, který se 100% netýká pouze Petra Resche, se udělá exemplární případ, tak to odradí o tom přemýšlet. Nebo se třeba příště zeptat. Nebo o tom s druhým člověkem začít mluvit. Možná by za Petrem byli někteří lidi schopní dřív přijít a na férovku se ho zeptat, poukázat, vyslovit nesouhlas, kdyby tady nevysela ve vzduchu takováhle křížová výprava. Výsledek je pro mě jasný: roky se mlčí. Občas si někde v hospodě pár typů zanadává, ale vše skrytě. Důvodem jsou obavy z tolika odsudků, obhajob, omluv, naštvání a zklamání. Pak do toho někdo šťourne, i celkem citlivě a najednou se vylije hromada takovýchto „jasných“ soudů. Obviněný je ukřižován, my ostatní jsme ti slušní a jede se dál. A zatím někde jinde se vykopávají bouldry, penetruje, lepí, kácí atd. Atd. Až zase za čas.... Řešení: pojďme se o tom bavit bez takového drsného odsuzování. Pak bude možné říci co lezecká komunita chce a co ne. Morální odsuzování vede především k pseudomorálce, kdy se něco říká a něco jiné dělá. Ostatně mám pocit, že takových ožehavých témat je ve vzduchu docela dost (penetrování, zakázání olezených cest, zaledňování, drytool, přejišťování atd.). Na spoustu těchto témat není možné najít jednoduchou odpovět typu ano/ne. Takže pls. Více pokory.\nNějak nemám potřebu stranit ani jednomu z pohledů na tohle téma. Moc ale nerozumím těm osobním averzím, který se do toho promítají. Radši se bavit věcně - tady nebo si honit ega - radši u piva. Jak píše Petr, způsob tvorby nových směrů se na Petrohradě provozuje už 14 let celkem zaběhnutým způsobem. A drtivá většina z nás, kteří k tomu máme co říct, jsme si tam dlouhý roky jezdili plnit deníčky, čímž jsme de-facto legitimizovali tuto etiku. Objevit po letech, že je něco (všechno) špatně, je pro mě těžko pochopitelnej alibismus. Pokud se bavíme o vlivu člověka na skálu, nedokážu moc rozlišovat mezi úpravou vlastního lezeckýho problému a úpravou okolí. Ta skála, po který lezu, pro mě prostě není svatější, než ten kámen vedle, na kterej nic nevede. A proto je třeba to, co vzniklo pod Buttermilkem nebo u Best of Direct, pro mně daleko kontroverznější, než to, co řešíme v týhle diskuzi.\nK této tematice je zajímavá i čerstvá reakce Sebastian Immerlandera na bouldrování Martina Stráníka a Adama Ondry v Frankenjuře, kteroun zvřejnil na Facebooku Svazu - https://www.facebook.com/horosvaz . Upozorňuje, že i oni tam mají problém s etikou lezení a povoleními pro lezení. Proto si vytvorily pravidla boulderingu v Juře, na ktera odkazuje - http://www.ig-klettern.com/natur/boulderappell-frankenjura-fichtelgebirge.php . Upravou a umelymi chyty se zabyva pravidlo 11 - Keine Griffe oder Tritte manipulieren oder hinzufügen. Keinerlei künstliche Griffe anbringen. V zjednodusenem prekladu - TOTO NE.\nRŠ: "nedokážu moc rozlišovat mezi úpravou vlastního lezeckýho problému a úpravou okolí" A to je prave ten problem. Pokud tam rozdil nevidis, tak o tom zacni proste premyslet a na neco urcite prijdes.:)\nJa som minule vypadol spod zlanaka s listou v ruke.. Prelez v prdeli a skala nenavratne znicena.. Ako jedno mudre prislovie vravi: Kto si bez viny ,hod kamenom.\nJa nevim nic o deni na Petrohrade, takze necham na jinych, at to posoudi, kazdopadne umyslne vytvareni chytu je v dnesni dobe proste za hranou. A to je potreba opravdu zduraznovat! Myslim, ze Petr Resch si ted prozil docela masaz. Sam v sobe ted asi nejlip vi, co udelali blbe. Zpatky to nevezme, ale asi to v nem bude hlodat, az bude chystat dalsi sutry. KUBO ŠUHAJDA Trochu hrusky a jabka ne? Ve vecich etiky se umysl pocita. A my tady resime umyslne upravy skaly. Obhajoby, ze skala se stejne nici lezenim jsou stejny jako ze za par miliard let zanikne Slunecni soustava a ty skaly tu stejne nebudou, tak je pojdme rozjebat hned... Ano, skaly se nici lezenim, ale to je jiny tema..\nTo Pepé: nebyl by někdo prosím tak hodný a nepřeložil by to německé boulderové dvanáctero? Viz. http://www.ig-klettern.com/natur/boulderappell-frankenjura-fichtelgebirge.php Z translatoru se to čte blbě a mohlo by to možná být inspirativní...\nDoplněk- jako jasně, z translatoru se to pochopit jednoduše dá, ale normálně napsaný text je jaksi lepší...\nněmecké boulderové dvanáctero. Volně přeloženo. 1.Nezveřejňovat boulderové oblasti v průvodcích a na internetu 2.Dodržovat právně závazné specifikace předpisů o ochraně přírody, uzavírky z důvodu ochrany ptactva a lezecké koncepce. 3.Zákaz boulderingu v jeskyních (ochrana netopýrů) 4.Zákaz provozování kurzů boulderingu v přírodě 5.Střídmě používat magnézium a případně se jeho používání zříci v závislosti na typu oblasti. Zanechávat po sobě co nejméně stop. Odstranit značky, zbytky tejpek. Boulder před jeho opuštením vyčistit. 6.Neboulderovat po setmění (zákon o ochraně přírody) 7.Nevjíždět auty na uzavřené cesty(zákaz vjezdu)a neparkovat na nich. Pokud je možné, použít k přístupu veřejnou dopravu. 8.Být ohleduplný k přírodě. Respektovat životní prostor rostlin a zvěře. Nerozdělávat oheň. Nezanechávat po sobě odpadky a vyvarovat se hlučnému chování. Neskladovat lezecké vybavení v oblasti. 9.Projednávat otevření novývh oblastí boulderingu s majiteli pozemků, lesní správou, nebo (příslušnými úřady) 10.Neotevírat lezecké směry na zarostlých skalách. Nečistit skálu od vegetace. Zákaz odstraňování výsadby(stromy) bez souhlasu majitele pozemku. 11. Nemanipulovat ani nepřidávat chyty a stupy. Nevytvářet, neinstalovat umělé chyty. 12. Neoznačovat nástupové chyty. Nepopisovat bouldery názvy, ani šipkami ani jinými popisy. Nevybudovávat přístupové cesty k boulderům, ani umělá dopadiště.\nTrochu zveličene povedané - Nemci chodia bouldrovať iba do zahraničia (príp. na bouldrovky).\nNo opravdu to tam tak funguje,kdyby se tam děli věci jako na Petrohradě a Žihly tak by ihned skončili !!!!\nZas kdyby se neotvíraly nové lezecké směry na zarostlých šutrech, které se očistí od mechu, tak by oblast Petrohrad a Žihle vubec neexistovali\nVždyť už si taky beru zpět, co mi patří.\na vyšetřování pokračuje a pokračuje a skončí až všechno zaroste...tak vzkažte němcům, že u nás platí skoro stejná pravidla, ale přesně obráceně.\nJe pravda, že i já při čištění nových bouldrů jsem byl nucen párkrát vylomil nestabilní či zvětralý kus skály, ale nikdy s úmyslem zda tam chci nebo nechci mít chyt/stup popřípadě jakého tvaru či velikosti.\nRád bych ještě upozornil, že "padání" se samozřejmě koná se souhlasem majitelů pozemku, za vědomí orgánů OP a místní samospráva v Petrohradu vysloveně boulderisty vítá a vnímá je jako oživení regionu.\nMartin B, Radek Z.\nAhoj lezci, spolu s problematikou sekání je třeba se začít věnovat dalšímu velikému problému, který se sekáním souvisí, a to je používání plynových hořáků k sušení a dosušování chytů a stupů. Kdo se pohybuje ve skalách, resp. po boulderových oblastech už si určitě všimnul, co tato praktika dokáže způsobit. Pro neznalé této problematiky - rozmohlo se používání plynových hořáků k rychlejšímu vysušení stupů a chytů – tato praktika způsobuje nevratné změny a urychluje proces degradace horniny, ať už se jedná o písek, žulu a nebo jiný materiál. Nejvíce patrné je to na písku, kde se takto opakovaně vysušené místo vyznačuje jinou barvou – hnědou až do černa. Všem je jasné, že samotné prudké změny teploty a sušení jednoho místa, když je celá skála vodou nasáklá, má drtivý dopad na pevnost chytu/stupu. Oproti používání magnesia, které když zamlží či zaprší zmizí, toto již vrátit nelze. Řešili jsme dané téma s oddělením geologie na pedagogické fakultě ZČU a potvrdili výše zmíněné důsledky. Toto poškození je umocněno také tím, že se takto suší převážně často lezené směry. Ve světě se tato problematika již řeší, u nás v ČR je to spíše veřejné tajemství, o kterém se nemluví, protože tuto praktiku užívají ať už průměrní lezci, tak i naše výkonnostní špička. (Jmenovat a pranýřovat není třeba a není to ani cílem tohoto příspěvku.) Jde nám hlavně o jedno - o to zanechat skály a cesty, co možná nejdéle nezničenné a nejít sobeckou cestou "vysuším, vylezu a je mi jedno, co se se skálou stane". Proto je třeba se nad sebou zamyslet a popřemýšlet, jestli je přelez za každou cenu důležitější než zachování skály a počkat na ideální podmínky nebo chyty sušit pomalejším, ale ne takto destruktivním způsobem a zabránit trvalému poškození skály. Této činnosti je třeba se vyvarovat a používání hořáků zanechat.\nJsem zásadně proti sekání a úpravě lezeckých směrů. Myslím si Rosťo, že je to naprosto jiná věc, než odházet kameny z dopadiště. Toto nepíši proto, že bych chtěl ospravedlňovat hromady odházených kamenů, ale cítím, že je to naprosto jiné kafe. Upravená dopadiště jsou vetšinou po dvou sezónách k nepoznání od okolní krajiny (vše zapadá listím a lesním humusem), ale seklej chyt tam bude navždy na očích a vůbec je to hnus lézt po upravených chytech. Stačí se podívat do jiných top oblastí, kde se dopady také upravují, ale že by se tam sekalo? O tom moc nevím.\nJá jsem také zásadně proti sekání, ale změnu dopadiště bych teda považoval rozhodně za stejně hodnotný zásah do přírody jako je odstranění lokrů (což obnáší i začištění toho, co tam zbude ) a případné podlepení jiných lokrů. (Na sněžníku je takovejch podlepenek taky mraky-a ta eroze půdy pod některejma šutrama, možná jen z toho, že jsou oblíbený) Na Petráči jsem na rozdíl od jiných komentujících i byl a úplně chápu, že úprava chytu nevznikla se záměrem vytvořit ten chyt, ale dostat to, co zbude po odstranění lokrů a mechu do stavu, aby se to dál nedrolilo. Zdůrazňuji, že ani takovéto zasahování do kamene jako takové neobhajuji. Diskuse na toto téma a to, že sám Petr se tu za to omluvil a sám uznává,že toto není směr, kterým by se chtěl dál ubírat je rozhodně přínosem. Tento koment píši, protože mi přijde neetický způsob jakým se to řeší. Zvyknout si věci řešit takto, to rozhodně přínosem není. Čeští top bouldristi, kteří tady ohrnují nos nad odpovědí, ve které chtějí vidět výmluvy i když je v ní omluva, tak to mi přijde opravdu ubohé. Ubohé mi přijde, že to neprobrali s autory boulderů dříve a jinou, než takovouhle cestou. Navíc je evidentní, že to věděli již dávno. Rozhodně mi takováhle diskuse o tom, co je a co není zahranou a cesta k nějakému konsenzu přijde jako správná věc. Zároveň mi přijde jako vrchol srabáctví v davu spílat jedinci. Za mě teda obecně 1. Hodně zvážit, zda na daném místě a v dané lokalitě boulder/cestu vůbec dělat. Rozhodně jsem pro heslo Méně je někdy více. (i když třeba variantám směru se nebráním) 2. Trochu upravený dopad, či úprava lokrů je občas prostě nutná aby se dalo lézt. A nemyslím si, že by to vždy pak byl hnus se na to koukat nebo na to lézt. Dělat jen s velkou pokorou a vzhledem k celé krajině. Ne jen vzhledem k lezecké komunitě 3. Sekání chytů rozhodně ne. ani pro úpravu povrchu. Pokd se to samo drolí, vrátil bych se na bod 1. 4. Zachování stávajícího boulderu po ulomení chytu, vydrolení. Podlepit? Toť otázka. Stačí najít zpět nějaké přelezy týdne na BB a člověk se o lepení dočte. V Sasku, v Bahře, sám jsem vyděl lepidlo nedávno ve Fontáči.. však víme, že je všude.. Co je správně? Ale zatím to vypadá, že je dobrá zpráva, že se tu snad všichni schodnou, že sekat za účelem vytvoření něčeho umělého se nemá.\nHlavně by jsi měli vyznavači bouldrování konečně ustanovit jasná pravidla a pak sehnat a určit lidi,kteří těchto oblastí budou dělat správce,kteří budou hlídat jestli se ta pravidla dodržují a budou komunikovat a spolupracovat místními bouldristy. Co však je hlavní správce bouldrové oblasti bude vyjednávat povolení k vašemu lezení u majitelů pozemků a OP nikdo to za vás dělat nebude !! PS: OVK ČR zastupují a vyjednávají pro lezení s lanem a tohle za vás dělat nebudou všichni předsedové OVK ČR na to léta upozornují VV ČHS aby jsi konečně někdo začal zastupovat lezecký směr bouldrování.\ndobre čaji podiskutovali sme mohlo by sa zase vratit staré dobre Nadzemi!\nTáto diskusia ešte určite nie je a ani dlho nebude na konci...\nmyslim, ze bychom se ted meli nejak shodnout na pravidlech, ktere by byla snaha dodrzovat, ne?\nKto "my"? Bolo by pekné, keby sa "my" rovnalo "my, všetci, čo bouldrujeme", ako však vidieť podľa diskusie vyššie, tak jednoduché a priamočiare to asi nebude... Napríklad - a Magnusi neber to, pls, osobne, určite nie si jediný, bohužiaľ iných som zatiaľ nevidel/nezažil - Honza Novák sa hore vyjadruje o tom, ako je sekanie krok späť, ale keď som ho s kamarátmi stretol pred cca rokom boulderovať na "Židárně" (Židova strouha u Bechyně), veselo tam ohrieval úbohé premrznuté a zvlhnuté chyty ...to asi aby ich, chúďatká, po zime trochu ohrial. btw, jedná sa o akúsi vyvreninu, relatívne lámavú, takže je jasné, že týmto postupom tomu kameňu preukázal skôr medvediu službu... A keď už som, trochu nechcene, načal túto tému, radšej ju aj rýchlo ukončím - som proti sekaniu či akémukoľvek umelému zväčšovaniu chytov (jeden by možno neveril, ale aj v oblasti s kompaktnou žulou, akou sú Loučovice, sa dajú oceľákom robiť rôzne "zázraky"), ale rovnako tak mi vadí "opekanie" kameňa horákmi presne z toho istého dôvodu, ktorí popisujú "Martin B., Radek Z." K úpravám chytov či ich dolepovaniu po odpadnutí chemickými kotvami, resp. sikou mám tiež vyhranený názor, ale toto je (vzhľadom k dvom predošlým problémom) o málo zložitejšia téma, v pohode by uživila aj vlastnú diskusiu... Howgh!\n...se shodnout na pravidlech, která se budou dodržovat. Mám dojem, že nějaká pravidla tu už víceméně jsou, vždyť "přece každý ví, že se sekat nemá". Chyba byla asi spíš - kromě tý jasný, "přílišnýho zápalu autorů boulderů" - v tom, že hodně dlouho všichni přecházeli stav, kterej teď najednou z pohledu zvenku "překvapivě" spoustě lidí vadí, protože všichni přece vědí, co se nemá - ale dlouho se nikdo neměl k tomu to téma otevřít. Nějaká striktně definovaná pravidla, která je možné s velkou slávou sepsat, stejně budou zase narážet na to, že nebudou úplně ideálně aplikovatelná na realitu a občas se drátěnej kartáč použije a bez nějakého obecného pohoršení, občas se tiše přilepí utržená lišta nebo odloupne lokr... A zas půjde jen o akceptovanou míru těch zásahů. Osobně se mi zdá, že hlavní pozitivum týhle debaty je v tom, že proběhla. A nějaká pravidla navrch jsou z mýho pohledu už skoro vedlejší.\nNo ale bohužel na to se dlouhodobě spoléhalo že pravidla pro bouldering nebo každá oblast měla správce který by takový horlivce k boldrování včas usměrnil. Opravdu jsme CVK dlouhodobě upozornovali že bouldristy někdo musí zastupovat , ale bylo nám řečeno že to není potřeba bohužel se ukázalo, že je dost nutné,aby bouldrování mělo pravidla a své zástupce. A klidně to budu opakovat pořád!\nuž jsem nechtěl, ale ještě něco. Dojalo mě jak O.B. píše, že lézt po upravených chytech je hnus. Stejně jako Stráníci, A. Ondra a jiní se i on Padání zúčastnil. Nikdy nikdo nic nenamítal. Vyhrávali, přebírali ceny a až nyní jsou všichni mimo A.O. chytří a zásadoví. Celá situace mě připadá jako hon na čarodějnice. Stačil jeden člověk, kterému se nelíbilo, co dělá druhý pro lidi, stal se z něj Svatý muž a rozvířil bouřlivou diskuzi.Měl bych návrh. Zakažte lezení v Žihli a bude klid. Zakažte lezení všude. Po tom všem si připadám jako ničitel a barbar. Petr a Karel půjdou před disciplinárku. 14 let jste je nechali být, bylo vše OK a teď je vše špatné. Je to i Vaše vina ! Stanovisko OVK ZČ mě připadá také ovlivněné diskutujícími, ne kontrolou na místě. Vysoušení chytů hořákem. Já to v Žihli nikdy neviděl, ale za to snad Petr nemůže. Když někdo takový existuje, měli by vědět i ostatní, kdo to je. To je jako doping. To už si může rovnou přistavit žebřík a do deníčku napsat, že cestu vylezl. Při Padání nikdo nevysoušel. To zase komise převzala z diskuze. Bydlím a do lesa v Žihli chodím 36 let. Lezl jsem kdysi s Oldou Löwů. I tehdy se něco upravilo, kartáčem vyčistilo a i něco upadlo. Tehdy, ale v místních lesích nikdo jiný nelezl. Byl tu ráj. Tím nechci říct, že Padání to zničilo. Naopak, něco se tu začalo dít a 2 dni v roce žádnou škodu nezpůsobí. V Žihli jsou rádi, že se zde něco pořádá a je tu trochu živo. V lese má sjezdovou trať cyklistické sdružení. Pořádají jednou ročně závody. Je to velmi populární a nikdy si nikdo nestěžoval. Vše je samozřejmě povolené obcí a lesy. A ještě něco. Co říkáte těžbě dřeva v místních lesích ? Přijede harwestor, pokácí stromy přes balvany, které poškodí. Zdevastuje zem, když je vytahuje z lesa. Komu budete nadávat Petrovi, Lesům ČR, Obci Žihle nebo soukromým vlastníkům ? A že se tam těží ! Je mi z Vás stěžovatelů špatně.\nSouhlas s Milanem. Chci tady Petrovi poděkovat za všechnu práci, kterou na Petrohradu udělal. (Bez ale.. Prostě díky) Zároveň souhlasím se všemi těmi pravidli o šetrnosti k šutrům a přírodě, ale smysluplné mi přijde teď po této diskusi začít k věcem přistupovat jinak. Ne řešit věci, který se stali v minulosti za tichého souhlasu obrovské části bolderistů včetně těch nejlepších. Připomíná mi to jednu zásadní událost z Nového zákona... Tak jen doufám, že průběh něčeho čemu se říká disciplinární řízení může vést k dohodě o tom jak dál směrovat vývoj oblasti a k nastevení jasných hranic a ne ke zbytečnému trestání za naše vlastní.....\nBusiness plán pana redaktora Čaje udělat si pro Nadzemí skóre na peoplemetru klapnul, takže je nakonec všechno OK :-) Dokonce se dostalo i na turecký hory a doly, který Azbestovsko-Bídné-po-14-letech-budíček rozhořčení OVK transponovaly zase vo level dál :-) Pěkná bramboračka. Radši ale lezu po skále vyčištěný vod lokrů, volnejch chytů a náletovejch dřevin, takže mám spíš pochopení pro dělníky skal jako je Kodl Bělina nebo Petr Resch (byť jim možná vobčas ujede ruka) než pro ty, co si na nich vod kompu honěj triko.\nPetře, klobouk dolů před tvou sebereflexí. Věřím, že se projeví i v praxi. Lez víc pro sebe a míň pro ostatní :-) Papouši: debatu nezačali teoretici od počítače. A co se skalních fréz týče, tak se může lehce stát, že jim ujede nejen ruka, ale i rozum. Např. Bělina rok dva zpět skautoval možnosti pro feratu na Bořni (?!). Vono to "frézování" žene dál a dál a brzy přestaneš rozlišovat rozumnou hranici. Sám Petr to zde přiznává.\nObjevil jsem tehnle článek bohužel příliš pozdě, až před dvěma dny, ale nakonec mi to nedá a musím nějak zareagovat. Předesílám, že se se považuji za Petrova kamaráda, a tedy je můj pohled velmi zaujatý. Navíc jsem jeden z těch, co se (i když v posledních letech velmi, velmi sporadicky) podíleli na čištění kamenů - na Žihli i na "starém Petráči". A protože v této kauze vidím velkou paralelu s dávnou fraškou ohledně (ne)sekání v Tomáškově lomu: byl jsem Petrovým jističem tehdy při tvorbě nových cest zde. Co mi vadí nejvíc: Ať v dávném případě Tomáškárny, nebo nyní: pověsit na net fotky jakýchsi "jasně sekaných chytů" = demagogie. Označit celý starý Petráč šmahem za vysekaný = demagogie. Pověsit na net článek tímto stylem, s velkým obrázkem kladiva a sekáčku, a pak tvrdit, že mi jde o věcnou diskuzi = buďto velká naivita, nebo velký kalkul. Stanovisko OVK stylem "o nás, bez nás" = srabárna. Určení hranice, co je čištění, a co už sekání: viz příspěvek Karla Hegra, pod to bych se klidně podepsal. Stejně tak bych podepsal příspěvky Rosti Štefánka, Milana a Martina Válka. Je jasný, že nějaká jasně stanovená pravidla pro bouldering musí vzniknout, ALE: použít k tomu TÍMTO ZPŮSOBEM jako obětního beránka Petra, potažmo Padání, navíc stylem honu na čarodejnice....a ještě se pak plácat po zádech, že je to vlastně dobře, protože to vlastně prospělo otevření diskuze na toto téma atd. atd.atd. ..... to je prostě hnus.\n@Jirka: částečnej souhlas. vobčas se někdo "zvencne" (Bělina a oranžáky, Čokař a Cimbuří, Tschunko a Tlouštík, zelený a NP Tisá) a je dobrý mu dát feedback. Plácání si střívek vod kompu v Brně a ex-post zouřadování přes OVK je ale lacinej pokřik z dálky. Z těch fotek je taky poznat prd - každej, kdo někdy uloupnul volnej šutr, ví, že tam zůstane světlej flek...\nPo 9 hodinach stravenych prohlidkou Zihle, oblasti pripravenych na Padani 2016; mohu jen konstatovat, ze jste (posledni diskutujici) fakt mimo. Dochazi k porusovani pravidel. OVK nikoho nesoudi.\nDoporučil bych diskutujícím na Žihli zajet. Stav je ve skutečosti opravdu vážný. OVK konstatuje kritický stav a použila dostupné prostředky k tomu, aby se tendence která jde proti pravidlům, zastavila a skončila.\n@azbest: tak nekam pejstni dolicnej material\nInak, ešte by som sa s dovolením rád vrátil na začiatok, resp. k prapôvodnej myšlienke autora článku začať o tom písať - Čaji, poznáme sa nejakú chvíľu a aj keď sme spolu nechodievali každý víkend liezť a každý piatok večer piť, dovolím si tvrdiť, že Ťa aspoň trochu poznám (a má na tom zásluhu aj Tvoje vlastné exhibovanie (v NEpejoratívnom zmysle slova) na blogu či teraz na nadzemí). Musím povedať, že od mladíka, čo som pred cca 9 rokmi spoznal, si prešiel kus cesty, názory sa neustále menia, dospievajú, rovnako tak činy. O to viac ma prekvapilo, keď sa tu práve od Teba objavilo otvorenie tohto problému... Síce si napísal, že nechceš súdiť či kritizovať, ale v zápätí si to potom v diskusii trochu otočil. Trochu ma to zamrzelo, lebo som mal za to, že puberťácke maniere Ťa už opustili - nič v zlom, nie, že by som Ťa teraz začal nemať rád, keď už nič iné, je s Tebou vždy sranda... :) Vráť sa však v spomienkach o nejakých cca 6 rokov naspäť, keď si mi ukazoval svoje "pracovné vybavenie" na čistenie kameňov v Chřiboch (asi si nebudeš pamätať, nevadí). Už si nespomeniem, či som niečo povedal nahlas, ale minimálne sám pre seba som sa veľmi začudoval, že na ten mäkký piesok používaš oceľák... Ďalším príkladom sú Seníky - áno, bol som tam a dobre som sa zabavil. Bol som tam však aj pár mesiacov potom a chytal som sa za hlavu, čo sme tam porobili. Vtedy si sa kdesi vyjadril, že ďalšie "kejkle" nebudú. A boli - Košíky. Ako reakciu na, myslím, Kolouchovu námietku (a pripomienku Tvojho tvrdenia o neorganizovaní akcií v Chřiboch) si sa odvolal na Svišťa, že Ti to sám doporučil. No a? Dobre, boli tam kamene, ktoré solili menej ako Seníky, na druhú stranu, bolo tam aspoň rovnaké množstvo takých, čo solili výrazne viac ako Seníky. A mne niekoľko krát počas akcie napadlo "A to on si toto nevšimol?". Nehovoriac o tej erózii pôdy, ktorú tam x tuctov dupajúcich a doskakujúcich nôh podporovali (vzhľaom na umiestnenie väčšiny kameňov)... Ale áno, aj tam som bol, takže aj tu sa považujem za spolupáchateľa. Držkovú som, zatiaľ, nenavštívil, ale dúfam, že to, čo popisujem bližšie, si si všimol a cítil si to podobne, a teda nezopakoval si tú istú chybu dotretice... Čaju, aj vzhľadom na svoju účasť na spomínaných akciách, ani ja nechcem kritizovať, ale ...vidíš, ako to nakoniec dopadne :) Ber to prípadne ako nastavenie zrkadla. Ty snáď chyty nesekáš, keďže sám to odsudzuješ, no to nie je jediný (podľa mňa) chybný prístup k prírode, ku ktorej patria, samozrejme, aj kamene. A ak nie všetci, tak väčšina je určite rada za podobné akcie, ja tiež! Na druhú stranu, som typ človeka, ktorému záleží na prírode, na jej čo najväčšej prirodzenosti (t.j. zachovanie čo najvyššieho pomeru "nezasahujem v.s. urobím nutné úpravy") a - aj keď to možno niekomu príde smiešne - je mi ľúto, ak to zveličím, každého zbytočne zhodeného machu či odlomenej vetvičky... Nerád by som totiž, aby sme aj v prírode, do ktorej vlastne chodíme pre jej prirodzenosť, nachádzali obrazy či odrazy nášho pôsobenia, tak ako to vidíme dennodenne na miestach našich bežných životov. Prajem všetkým zúčastneným či menovaným veľa pokory a schopnosti úprimnej sebakritičnosti.\nPapouši bouldristi se do sebe pustili přes media,což děláš,taky když se ti něco nelibí. OVK Západní Čechy nejdříve provedli průzkum postižených oblastí pak to vyhodnotili a stanovisko poslali na ČHS a zveřejnili,tak by se mělo postupovat předpokládám,že jsi tam vůbec nebyl,takže nejdřív tam zajed a pak se pouštěj do OVK ZČ. Jo tvoje pochopení pro čističe skal Kodla je vidět že jsi to nikdy nemusel to napravovat škody co Kodl udělal ve skalách a hlavně jsi to nikdy nežehlil u OP a majitelů pozemků, což zase dělají lidi postižených oblastí a OVK.\nČau Michale, přiznávám se, že se v něčem cítím být s Petrem na jedné lodi a z této pozice byl dopis formulován. Oba dva si myslíme, že dělaní hromadných boulderových akcí v přírodě má smysl a stejně tak kultivování nových oblastí. S jediným rozdílem a to je sekání chytů. Nejsem žádný svatoušek, občas upravuji dopady, zamešené kameny nejprve čistím dráťákem, nebot to někde jinak snad ani nejde a chápu, když někdo vyjímečně a citlivě přisikuje nebezpečný nebo klíčový chyt. Takže proč jsem vlastně nedržel hubu, když teď stejně jako Petr budou mnou pořádané akce pod etickým drobnohledem? Protože z mnoha věrohodných zdrojů jsem slyšel o letitém a plošném sekání na Žihli. Protože jsem se byl podívat v jakém rozsahu je Žihle tesaná a to se mi vůbec nelíbilo. Taky se nikde tento problém nerozebíral a já měl za to, že je potřeba se o tom pobavit. Jsem přesvědčen, že sekání chytů nemá v současném boulderovém světě co dělat. Jsem huba nevymáchaná a když se mi něco nelíbí, tak nemám problém s tím vyjít na veřejnost na rozdíl od mnohých lezců, kteří tesaní měli jako hospodské téma u "tiché pošty". Nechci aby byl Petr za své úpravy nějak disciplinárně trestán. Psal jsem mu to. Návrh na prošetření OVK byl odeslán dříve než jsem publikoval svůj dopis a nemám v tom prsty. Navíc jsem byl seznámen i s Petrovou arogantní reakcí na článek v Montaně proti Bídovi. Vidíte sami jak se vše vyvinulo. Jak píše Petr, možná s odstupem času budeme všichni rádi za tuto debatu. K Chřibům. Pro mě jsou Chřiby nejkrásnější lezecká oblast a i přesto, že k na oblíbené boulderové sektory existují tajné provodce, shodli jsme se na tom, že na nich nikdy nebudeme pořádat hromadné akce. Seníky a Košíky byly druhořadé neznámé oblasti, které jsem očistil z pod mechu a o kterých se prakticky nevědělo. Podotýkám že očistil, ne otesal. Stejně tak se na Držkové nic netesalo a nerylo. Z pohledu rozšiřování spektra lezeckých oblastí na Moravě, je si myslím právě kultivace nových i menších oblastí klíč k tomu, aby se tak nepřetěžovaly oblíbené kameny na Pečínce, Velé atd. Jestli vám příjde můj dopis pokrytecký nebo účelný k propagaci Nadzemí, mrzí mě to. Nicméně i já se dívám po celé debatě na úpravu oblastí trochu jinak, v něčem jsem se poučil a jsem rád, že se potkaly různorodé názory na celou problematiku.\nTak zase od začátku. Na Žihli ani Petrohradu nejsou tesané chyty pořadateli Petrohradského padání. Jednoho mého kamaráda napadlo, nechat jeden kámen, nezpevněný, bez odloupaní lokrů, lišt, drolivých krystalů. Pokud se někomu podaří přemluvit nějakého blázna k tomu, že po tom poleze, bude kámen vypadat po několik přelezech velmi podobně jako detaily zde vyfocené. Jenom budou chyty zbarvené doruda od krve účastníků tohoto masakru. Tady se pletou pojmy s dojmy. Nad některými konkrétními případy tzv. sekaných boulderů by se až člověk měl chuť zasmát, kdyby nebyl výsledek natolik trpký pro pořadatele akce, která dělá lidem radost. Naše chyby včetně omluvy jsem popsal výše, k tomu už nemám co dodat.\nPromiň, ale pokud lze vytyčovat směry na Žihli pouze za cenu Tebou popsanou, jaký má pak smysl tak vůbec činit?\nProste hoši upravujete skalu a dopady pod bouldery a jak se vam zlibi. Protože jste se rozhodli, nevím proc, že je Vaše právo dělat nejake Padaniní, ojebavate, okecevate a mlžite. Prostě, nebuudu rozebírat proc, ale naprosto necitlive a hnusne jste porusili pravidla dohodnuta a popravdě i akceptována většinou lidi, kteří participuji na spolku, který se nazývá CHS. Tento spolek domlouva nejaka pravidla se státní spravou, abychom, my lezci, mohli v Provozovat tento sport a koekzistovat s jinými zájmovými skupinami. Petr Resch jako jeden z vrcholných pradatavitelu ve funkci místopředsedy CHS se zachoval ve svem přístupu naprosto bezprecedentne a necitlive k hodnotám, které se dají popsat z hlediska lezecke etiky, zároveň i právního poruseni dohod a statutu vyjednaneho CHS s orgány státní správy. A co se obecne tyka problematiky toho, co se děje na Zihli, muj názor. ..to už si hoši můžete vysekat bouldery rovnou do kmenů stromů. Protože takovou hodnotu mají Vaše produkty na upravenych kamenech.\nAno, jsme zase u slovíčkaření Petře. Nejsou tesané, ale uměle upravované. Úpravy drátěným kartáčem vnímám necitlivě kdekoli, kde jde po použití vizuálně poznat jeho zásah - třeba na vápně, nebo kdekoli, když nejde pouze o sundání mechu,ale drolí se do hloubky i volná část skály.\nA nemohli by se sejít zástupci bouldrových oblastí pod záštitou ČHS a konečně jsi vše vyříkat a hlavně ustanovit komisy pro bouldrování,určit konečně pravidla a zástupce podle oblastí !?! Kteří by vyjednali povolení bouldrování u majitelů pozemků a OP nikdo to za vás neudělá věřím,že na to máte,když dokážete pořádat závody a tím nemyslím jen Padání. CVK s vámi bude samozřejmě spolupracovat dlouhodobě to žádáme o vedení ČHS,aby se konečně bouldrování zlegalizovalo a nikdo to za vás neudělá!\nČaji, Košíky byly neznámé jak pro koho, ale vyvíjíme se každý. Někde bych možná našel ještě ten mail, že nebudeš zveřejňovat (popularizovat) oblasti na bouldry ve Chřibech a za pět let tu byla první hromadná akce. Kdo zná Chřiby, ví že zdejší písek velkou zátěž nesnese. Takže občas slyším, že je něco zničené a to se netýká jen bouldrů, na to mám jen jednu odpověď: dobře vám tak, aspoň se tam přestane víc lézt a bude pokoj, příroda to pak nějak dá:-).\nAhoj Papousi. Nezlob se, ale nedam. Dodrzuju vnitrni postupy naseho spolku. Nebylo by dobre tendencne zverejnovat, vysvetlovat, argumentovat a soudit. To nechame na DK. Snad se to da pochopit.\nJsem rád, že se probírají etická pravidla nejen na Žihli. U Chřibů jsem se vyzkoušelo, jak u vykopaných oblastí snese písek nápor 50 - 70 závodníků, poté jsem raději přešel na kompaktnější Hostýnky. Sika a dolepované chyty v některých oblastech jsem neměl na svědomí. Letos bude pravděpodobně závod uskutečněn na žule na Českomoravské vrchovině, která je na tento typ a rozsah závodů optimální. S pozdravem Čaj.\nA odpočinkový čas si můžeme zkrátit slovíčkařením a exkurzí do minulosti. Asi tak o 19 let. Tomáš Sedláček byl jinej frajer. Ten udělal 2 cesty, na kterých vyrostlo půl Brna. Tomu říkám udělat něco pro lidi. Nezaložil spolek přírodního sekání, nepohyboval se jako kobylka od oblasti k oblasti a nevyžíral je jen proto, aby udělal akci pro lidičky. Taky pak nebrečel, že mu někdo nezaplatil za vstup do lesa. Nezačal bafuňařit a zneužívat pozici 2. místopředsedy, který má na starost média, k bezplatné reklamě. Neudělil sám sobě ocenění za výstup roku nebo jak se to jmenuje. A stejně ho lidi, kteří tenkrát Lidomornu ani neviděli, ve 2 Montanách málem ukamenovali. Pro mě pan lezec, s kterým se sice nedalo ve všem souhlasit, ale pro mě borec. Tenkrát jsme se při jízdách autem s kámošem hodně dobře bavili četbou dopisů Montaně. Nebude od věci, si některé připomenout. Tak kým začít? Co třeba Rosťa Š., který se párkrát hodně dobře umístil na Padání s otisky rukou spoterky na tričku? Příspěvek Rosti Š. do diskuse o umělých chytech, Montana 1/97: "PO PŘEČTENÍ rozhovoru s Tomášem Sedláčkem v Montaně č. 6/96 jsem přemýšlel, jakna toto téma, které v současné době pálí téměř celý lezecký svět, nejlépe zareagovat. Pak se mi do rukou dostala kniha Heinze Zaka ROCK STARS, která obsahuje portréty předních světových lezců. A jaké jsou názory "hvězd skalního lezení" na umělé chyty? Alexender Huber: Výzva nějaké linie ve skále pro mě existuje pouze tehdy, pokud je přirozená, Skála mi staví problém a problémy jsou na lezení to pěkné. Když skálu zmanipuluji, nevyřeším problém - změním problém! Pro mě jsou umělé chyty srovnatelné s technickými pomůckami, jako jsou skoby nebo vklíněnce, cesty s umělými chyty nemají také podle definice volného lezení - postupovat jen po přirozených opěrných bodech - ještě žádný čistý průstup! Ben Moon: Jakmile začneš manipulovat s chyty, cesta ztratí svou jedinečnost - ty si přestavíš cestu jen podle vlastních potřeb. (autorská pozn. a že těch potřeb může být...) Guido Köstermeyer: Díky orientaci mnohých lezců na soutěže se lezení často stalo pouhým prostředkem k dosažení úspěchu v soutěži. Skála se stává sportovním nářadím, pohyb po přirozených strukturách skály ustupuje do pozadí. Zábrany při vysekávání umělých chytů - což není ničím jiným než umělým lezením - se extrémně snížily. Jerry Moffat: Vysekávání a vylepšování chytů je velkou hrozbou dnešního lezení. Musíme odolat tomuto pokušení, musíme převzít zodpovědnost a respektovat skálu. Patrick Edlinger: Výkony na umělých chytech na mě nedělají dojem, protože si každý horolezec postaví přesně takovou cestu, kterou dokáže vylézt. Lynn Hill: Kdo leze jen, aby si odškrtnul cestu, nebo aby četl své jméno v horolezeckém průvodci nebo časopisech, je poháněn špatnou silou. Jsou to ti lidé, kteří přizpůsobují skálu svým potřebám a vysekávají umělé chyty! Hannes Rieser: Rezignovat na cestu nebo ji případně přenechat lepšímu lezci dříve než vyvrtat umělý chyt je známkou duševní zralosti. Marc Le Menestrel: To, co mě na lezení nejvíce obohacuje, jsou přírodou dané pohyby. Stefan Glowazc: Nejvyšší hodnotu, nejvyšším stupněm kreativity je nalézt cestu na čistě přirozených chytech. vysekávání umělých chytů je slepou uličkou, umožní to zlézt každou stěnu. Extrémně egoistický přístup, přizpůsobení cesty své vlastní úrovni, zabíjí problém a výzvu pro další generaci. Co k tomu dodat? Snad jen to, že vlak, za kterým se Tomáš žene, jede možná po slepé koleji." Konec citace. Tak tolik ústy Rosti Š. ústy vybraných rock stars. Ten výběr třeba v případě Marca Le Menestrela pokulhává, ten zrovna tu přírodu občas umělecky propojil a jaké to byly hitovky, ale i tak jsem Rosťovi za jím napsaná slova vděčný i v této době. Děkuji.\nAhoj, přikláním se k názorům Jeníka Pletichy, který vyzývá k setkání zástupců boulderingu a ČHS a ke společnému sestavení obecných pravidel pro bouldering a ujasnit komunikaci s OP a majiteli pozemků. Byl bych rád, kdyby pokračovalo objevování nových oblastí a pořádání boulderových závodů v přírodě, bez porušování pravidel lezení v ČR a v souladu s postojem OP a majitely pozemků. Chápu, že na problematiku kultivace boulderových oblastí neexistuje černobílý pohled a stejně tak nevnímám ani zásahy Petra. Málokdo udělal v popularizaci boulderingu v ČR tolik co on, nicméně je překvapivé, jak se změnil pohled jeho na tuto věc od roku 1997, kdy publikoval některé články proti upravování a sikování chytů. Jsem rád za Padání, která se konala a doufám, že další ročníky budou následovat v citlivějším stylu bez touhy vyždímat z kamenů 120% boulderového potenciálu. Díky za všechny dosavadní konstruktivní komentáře. S pozdravem Čaj,\nMyslím, že jste na Rešíka až příliš tvrdí. Vžijte se do jeho kůže. "Mám extrémní množství energie, které potřebuji usměrnit do nečeho, co mě baví (pokud přitáhne nějakou tu korunu navíc, tím lépe)." Roky dřiny zabité v jesenických kopcích často o samotě s postupným snižováním sebereflexe by poznamenalo každého. To potřebné zrcadlo jste mu nastavili až nyní (a náhle). Petra neobhajuju, ale dovedu to asi pochopit.\nA dodnes existuje, pokud se nepletu, nezrušené rozhodnutí dnešní předchůdkyně CVK, že je třeba tyto dvě cesty zrušit a vytlouct. Takže akorát díky PW zůstaly a čas teprve ukázal jestli mají místo na slunci či nikoliv, i když z dnešního pohledu je to mrtvá cesta a pozdější přelezené směry v Krase to jednoznačně potvrdily. Nicméně to období bylo jakýmsi vývojovým stupněm, na kterém lze dnes ukázat, že takto již ne a svým způsobem se všechny sekané cesty v Krase zapsaly do historie.\nFurt jen kecáte a napadáte Petra. Tak se domluvte a sejděte se Čaj, Bída ten hlavně, Azbest a jiní na místě, projděte bouldry a diskutujte přímo nad sekanými chyty. Stále hovoříte o něčem imaginárním, když se na Žihli seká už léta tak nebude problém ty chyty najít. Vždyť píšete, že je jich moc a moc." Auta máte, vlak do Žihle také jezdí, dokonce i autobus" .\nSafimu a všem nezaujatým: přiznal jsem, že jsme chybovali a svoje konání vyhnali do extrému, který není dobrý. Za daný stav jsem se omluvil a mrzí mě nadále. Byl jsem včera v loňské oblasti. Tiše spí (je tam sníh), fleky po odlouplých místech mizí a skála dostává pomalu barvu té původní. Nadále se budeme chovat jinak a už se také chováme. To, čemu Čaj říká slovíčkaření, je velmi důležité. Odlamování a doslova vytěžování oblastí v ČR se děje, to je reálný fakt (řada oblastí vznikajících zejména ve stř. Čechách, jedna stěna na středoseverní Moravě - viz. také článek v Montaně...). V případě Žihle to nejsou kilogramy a tuny, ale gramy maximálně kilogramy. Dialog by byl samozřejmě dobrý, nicméně k němu nedošlo (už jsme někde psal, že s řadou "startérů" tzv. veřejné debaty jsem v kontaktu kvůli jiným věcem). Asi těžko lze veřejnou pohanu, která výrazně poškozuje jednu stranu, považovat za správný začátek debaty. Nikdo se neozval, že mu něco vadí. První možnost debaty bude u disciplinární komise - to je panečku dialog! Vencovi o tři řádky výše: boulder Fangorn na youtube. Vlastně už se opakuji, tak vás nebudu unavovat. Pěkné jarní dny, hurá do skal.\nMontana č. 1/97: O UMĚNÍ VE SKALÁCH Ve svém příspěvku se pokusím dotknout tématu, ke kterému se přes jeho značnou důležitost a aktuálnost ještě nikdo dost zodpovědně nevyjádřil. Bohužel ani našim skalním oblastem se nevyhnul neduh, pitvořicí spoustu extrémních cest v zahraničí, tvorba umělých chytů a stupů. Nejdříve se zamysleme nad tím, co tato forma tvorby nových výstupů přináší pozitivního. Snad každý z borců lezoucích těžší věci už si vylezl pěknou linii s nějakou přiseknutou či vysikovanou lištou, která by zřejmě této technické (!) pomůcky nevznikla. Sekání (lepení, vrtání, šroubování...) jistě poskytuje možnost, jak na skále spojit navzájem úseky lezitelné volně po přírodních chytech přes části naprosto hladké a nelezitelné, ale i výstupy umělé mají jistě sportovní hodnotu. Většinou jsou vytvořeny tak, aby postupně odebíraly sílu, chyty v nich jsou anatomické, takže zde potrénuje i slabší lezec, který sice udělá jednotlivé kroky, ale na přelezení cesty v kuse nemá. Takovéhle cesty (většinou vyššího stupně obtížnosti) zvyšují úroveň místních lezců a samozřejmě prestiž oblasti. Podívejme se ale na odvrácenou stranu mince a pokusme se uvědomit si nebezpečí tohoto u nás průkopnického směru. 1) Hledisko etické Dnes již bohužel málokoho zajímá, ale přesto doufám, že se stále v převážné většině nazýváme „volnými“ lezci. Myšlenka volného lezení jednoznačně hovoří o lezení pomocí vlastní síly při využití všech nerovností terénu. Z této (i když ne zcela přesné) definice vyplývá, že modelování odporuje myšlence volného lezení a že vrací náš sport zpět do šedesátých let, do období „hákovaček“. Nutno říci, že praktiky tehdejších lezců, ačkoli dnes leckomu směšné, byly mnohem šetrnější jak k životnímu prostředí, tak k nastoupivším generacím lezců, pro něž tvořily hákovačky na počátku let osmdesátých obrovský potenciál, vhodný k volnému lezení. Plynule jsme se tak dostali k dalšímu problému, který s sebou přináší umělé tvoření chytů a stupů. 2) Úbytek logických přírodních cest v důsledku trvalého narušení povrchu skály bez možnosti návratu k původnímu stavu. Málokdo se zabývá myšlenkou použít při tvorbě modelované cesty šroubovaných umělých chytů, jaké známe z tělocvičen. Samozřejmě mnohem lépe vypadá dobře zamaskovaný přiseknutý či lepený chyt, ale takto narušený úsek skály už nikdy nebude možné vrátit do původního stavu a tedy přelézt volně, za což nám v budoucnosti nikdo jistě nepoděkuje. Bojím se, že to povede k naprostému vyčerpání logických linií. Tento problém je aktuální zejména v našich vápencových oblastech, kterých máme bohužel moc málo. Letos jsem měl možnost přelézt si nebo aspoň zkusit pár těžkých cest v Moravském krasu, kde v poslední době vzniklo několik více či méně umělých cest. V Holštejně, kam se v současnosti soustřeďuje naše extrémní lezení, jsou vedle sebe k mání jak čistě přírodní „pecky“, jako je „Čarodějův učeň 10+“, nebo „Kudlanka 11-“ (obě T. Pilka), tak Sedláčkovy umělotiny (př. Kašpárkův hrobeček 8b+). Oba typy cest mají nádhernou linii, ale ty umělé jednoznačně ukradly někomu lepšímu možnost udělat výstup mnohem těžší. Nutno říci, že dnes nikdo nemůže s určitostí vědět, co se polez za pár let. Rozdíl v přístupu „umělých“ a „přírodních“ prvolezců vidím v míře trpělivosti. Pokud mě paměť neklame, borhák v Kudlance jsem viděl již zhruba před 3 lety a autor si zde musel pořádně zkousnout, než přišel na správnou sekvenci kroků. Naproti tomu autor cest umělých ví předem, jak cestu poleze, takže se připravuje o to, co je právě kořením prvovýstupů (prvopřelezů) – hledání, kudy „to“ vlastně pustí. K tomu logicky přistupuje i to, že modelovaná cesta jednou prostě pustit musí, když to nejde – chyt se zvětší, zatímco u přírodní cesty není úspěch zaručen. Pokud se takto netrpělivě budou chovat i ostatní lezci, vzniknou umělé osmičky na místech, kde by mohly být desítky. A autoři těchto umělých cest by měli modelování těchto cest stejné morální právo jako tzv. extremisté. Tohle se naštěstí nestalo, takže zpět do reálu. Vlevo vedle Kudlanky se objevily nové borháky (lidi, prosím vás, dotloukejte je, pokud vyčnívají, hrozí prasknutí!). Mně se směr zdál nelezitelný, a tak jsem se na projekt optal jednoho místního borce, mimochodem jednoho z nejlepších lezců. Odpovědí bylo:“Pro Sedláčka není nic nelezitelné.“ Potřebujeme skutečně umělé cesty vedle nádherných přírodních linií? Za jak dlouho vyčerpáme sekáním možnosti, které by vystačily několika „přírodním“ generacím? Ještě jeden příklad, kdy se trpělivost vyplatila, Zhruba před 2 lety mě oslovil Robin Teplý ve smyslu, že by bylo dobré totálně vyčistit stěnu nad policí na Srbském Pupku a pak tam vyvrtat dírky. Tehdy mi naskočila husí kůže a se správcem skal Mílou Pletánkem jsme si domluvili, že každou případnou umělou linii vytlučeme, protože v Pravidlech lezení v Českém krasu, vzniklých na základě výjimky pro provozování horolezecké činnosti v CHKO Český kras, je jakékoli modelování zakázáno. Dnes po mnoha desítkách hodin práce vedou ve zmiňované stěně nejhezčí a také nejtěžší výstupy oblasti a další projekty čekají na přelezení. 3) Ochrana přírody: Těžko říci, za jak dlouho si uměle vytvořených nerovností na skále všimne ochranář – rejpal, který pouze čeká na možnost opět vyrukovat proti horolezcům. A ejhle, najednou je tu argument jako hrom: trvalé narušení skály lezeckou činností. U zpevňování sikou lze snadno argumentovat bezpečností, u šroubovaných chytů snadnou odstranitelností, ale čím u chytů vymlácených? I mně tento bod připadá směšný, nevím, jaké máte zkušenosti s ochranáři vy, já jen ty nejhorší (minimálně z Čech, v Moravském krasu bych jim křivdil, tam byli vůči mně vždy tolerantní). Abych mohl tyto myšlenky, které ve mně zrají už delší čas, lépe formulovat, nechal jsem se inspirovat názory nejlepších německých a rakouských lezců, kteří se k tomuto tématu vyjádřili v časopise Rotpunkt. Jedná se o taková esa, jako jsou bratři Huberové, Furst, či Glowacz. Na závěr tedy v kostce řešení, které tito borci navrhují: a) nemodelovat b) když už modelovat, tak použitím šroubovaných chytů, které je možno po volném přelezu odstranit. c) modelované cesty označit v průvodci tak, aby byly rozlišitelné od cest přírodních, jako byly odděleny cesty volné od hákovaček. V Rotpunktu padl následující návrh: písmeno „K“ jako kunstlich (umělý), plus počet umělých chytů. Jako příklad zde byla uváděna francouzská cesta „Bronx“, která obsahuje 32 umělých chytů, tedy „Bronx 8c+, K321“. Možná jsem příliš nostalgický, ale třeba na tom něco je. Petr Resch PS: Prosím Toma Sedláčka o prominutí, že veškerou vinu házím na jeho hlavu, ale bohužel mi posloužil jako vynikající příklad. Lezců, kteří sekají, je samozřejmě mnohem více. Nicméně jako jediný měl odvahu to říct nahlas.\nAhoj Petře, vážím si tvého otevřeného přístupu. Nicméně již poměrně dlouhou dobu registruju výhrady k tomu, jak celá řada oblastí vzniká. Nejedná se jen o Žihli a Petrohrad. Jenomže zastánci páčidel, krumpáčů, pil a kladiv jakékoli výhrady tvrdě odmítali, často stále odmítaji. Vypadá to, že hodně lidí naskočilo do stejného vlaku a vzájemně se pobízeli, aby jel rychleji a dál. To ale neznamená, že všichni v okolí mlčeli, jenom hlasitost jejich výhrad musela dorůst na stejnou úrověň, jakou se váš vlak řítil. Nemyslím si, že by se tato diskuse měla týkat jen Petrohradu a boulderingu, ale že by se nad ní měli zamyslet i další aktivní dělníci skal. Sa sebe můžu napsat jen, že ve skalách není třeba nic tvořit, ani linie, cesty či oblasti, do skal stačí jen chodit objevovat, co nám příroda sama nabízí.\nMilan: Ahoj Milane, jenom pro upřesnění – vysoušení chytů plynovým hořákem – není problém jenom Petrohradu, Žihle, ale celé ČR. Ano, máš pravdu, při PADání se to nedělalo. Tam proto není důvod a je tam velká koncetrace lidí. Ale nikdo neříká, že se to nedělalo před a po, ale to necháme na posouzení OVK (není to převzato z diskuze). Neznamená, že jsi to neviděl, že se to nedělá - bohužel dělá a míra používání je značná. Doping to samozřejmě je, protože dnešní výkonostní trend je ve stylu – když už jsem tady, tak si přece zalezu a nebudu čekat až chyt bude suchý a cesta v kondici. Bouldering je takový skrytý sport- lezec odejde sám do lesa s bouldermatkou na zádech, vrátí se s přelezem, nikým neviděn. Je to prostě na každém a na jeho přístupu k etice lezení. Označovat a pranýřovat lezce co to dělají by vyšlo na pěkných pár řádků se známými/neznámými jmény až by se spousta lidí divila, kdože to všechno dělá a tito lidé se těmito přelezy naprosto běžně prezentují. Nejvíce zarážejicí jsou názory těchto lezců např. k ničení skály a lepení chytů (viz. výše v diskuzi), když oni právě na tom, že se nějaká lišta odlomila mají největší podíl. Ale my touto cestou jít nehceme. Chceme poukázat na tento problém v širším měřítku a budovat osvětu, což je jediná správná cesta do budoucna pro zachování současného stavu.\nPetru Reschovi CVK dlouhodobě upozornovala,aby konečně se začalo řešit bouldrování organizace, pravidla a hlavně kdo to bude zastupovat podle oblastí,a nebylo bráno vážně vlastně to byl horký brambor,který se prostě neřešil! To jsme ale netušili,že místo aby jste jsi to vyřešili,tak jste se do sebe pustili přes mediální weby,ale to je váš problém ten nikdo za vás nevyřeší!!! A proč se to musí řešit u disciplinární komise je vina jen bouldristů,kteří včas neřešili své problémy!\nNeplytvej časem Petre a dolad letošní padani! Už se tesim. A ať to je pořádně ocisteny, at to není jak některý sutry na jesenicku- zeleny a nikdo nepozná ze tam někdy byl bouldr a když ho ocistis je to něco jinýho než původně. Ne vazne- nekomu to opravdu tak leží v zaludku, když někdo ocisti zvetralej povrch sutru, vyladi ho na bouldr? Za rok půjde okolo a nic nepoznáš....mylim ze máme jako lidi daleko větší problémy s ekologii než řešit oloupany rozchrasty. Muzem bej radi ze máme auta a prachy a muzem jezdit lézt. Za 100 let se nam budou smát. Lesu zdar a fotbalu zvláště\nČaji, som rád, že si rozumieme - a propos, neber to ako protiútok (napr. na ochranu Petra Resche), príp. pranierovanie (napr. s úmyslom odbočiť od témy). Ako som už vyššie písal, s umelou - alebo ešte lepšie povedané - úmyselnou úpravou skál nesúhlasím a ako to už bolo v dobách, kedy to bol seriózny problém, povedané, JE to slepá ulička... Píšeš, že nie si žiaden "svatoušek" kvôli ďalším úpravám a dôsledkom nášho pôsobenia na (či v okolí) skalných útvaroch. A na toto by som, s dovolením, naviazal. Sekanie (či už v pravom alebo pejoratívnom slova zmysle) je síce tiež problém, no vo valnej väčšine situácií skôr etický - v zmysle tzv. lezeckej etiky. A aj keď je toto pre nás, lezcov, ako sa hovorí "celý svet", sme len minoritou, a to dosť výraznou, v celom dianí na tejto planéte. Rád by som týmto trochu konkrétnejšie nadhodil na zamyslenie (napr. v kontexte snáď v blízkej dobe (dúfam v to) vzniknutej dohody boulderistov so "štátom", tj. v podstate spoločnosťou ako takou) pár problémov - čistiť kamene od machu extenzívne aj tam, kde sa nebude vôbec liezť? - do akej miery upravovať dopady pod bouldrami? (som totiž názoru, že vo valnej väčšine prípadov stačí pár bouldermatiek a viac sa starať netreba) - do akej miery upravovať okolie boulderov, ale aj skál? (napr. v súvislosti s "vltavskou žulou" spomínané používanie chemikálií na zabránenie rastu vegetácie) - dbať a dookola stále opakovať, aby si (pre)lezci po sebe chyty, resp. skaly očistili od magnézia? (nánosy v chytoch, množstvo značiek) - dbať na svoje chovanie v prírode? (pozbierať odpadky (páska = tejpka!!!) a to nie len tie svoje, používať už vychodené prístupové cesty a minimalizovať tak dopad na dané životné prostredie, nebliakať ako anglickí hooligans po piatich "bažantoch" na bratislavskom korze...) ...a určite by sa ešte niečo ďalšie našlo. Myslím si totiž, že je len otázkou času, kedy tento "status quo", ktorý v súvislosti s fungovaním boulderingu na území Č-SR existuje, niekoho s funkciou a možnosťou robiť "zázraky", nasere, ale to už bude, čo sa našej zábavky týka, dosť neskoro na akúkoľvek pohodovú dohodu... A ešte pre Honzíka - máš pravdu, že v globálnom merítku sú na svete väčšie problémy, ale táto logika nie je správna a vo finále by viedla k bagatelizovaniu temer všetkých ľudských aktivít vo vzťahu či už k prírode, alebo k sebe navzájom. Dúfam, že si rozumieme.\nNo pánové, jestli posloucháte radio Beat, tak vám možná neuniklo, že toto téma ventiluje do rádia pan Turek, a to už mi přijde vážně postavené na hlavu. Máme toto zapotřebí veřejně říšit? Myslíte, že to něčemu pomůže pane Turku?\nTyhle stránky jsem objevil nedávno. Super články... Nějak mi tu ale poslední měsíc přijde, že je to skrytá reklama Sovětského svazu.\nDebata, co je a není v boulderingu přípustné, ani není potřeba. Z hlediska lezecké etiky existují Pravidla lezení ve skalních oblastech ČR. Jsou závazná pro členy ČHS a jejich dodržování se doporučuje i nečlenům ČHS. Článek 2 Ochrana přírody hovoří jasně a v příloze Pravidel je, že lezecký objekt je i velký kámen. Zatím tu řešíme, že „Lezcům je zakázáno: a) jakkoliv měnit povrch skal za účelem úpravy a vytváření chytů a stupů;" Předtím je psáno, že Lezci jsou povinni: blablabla. Ty povinnosti vycházejí z těchto zákonů: Zákon o myslivosti č. 449/2001 Sb., Lesní zákon – č. 289/1995 Sb. a Zákon o ochraně přírody a krajiny č. 114/1992 Sb. Do střetu s nimi se při boulderingu, tvorbě nových oblastí a pořádání akcí můžete dostat v těchto paragrafech: Zákon o myslivosti č. 449/2001 Sb. §8 a §9, což moc dobře známe z Petrohradu, dokonce přes Lesní zákon mohou myslivci zakázat pořádání veřejné akce. Lesní zákon – č. 289/1995 Sb. §20 - na některé body mohou být uděleny výjimky. Výjimky neplatí v ZCHÚ, takže fotit a natáčet si oheň na území Přírodní památky nepovažuji za dobrý nápad. Zákon o ochraně přírody a krajiny č. 114/1992 Sb. §3 bod (1) b), §12 (3), § 14, §16 (1) f), §25(3), §26 (1) i), §29 f) a k), §34 f), §35 (2), §36 (2), §86, §87 a §88. Neznalost zákona neomlouvá, doporučuji si ty zákony přečíst. Až si to přečtete, pochopíte, proč bavorští sousedé sepsali výzvu IG Klettern. Velmi podstatné je, o jakou lokalitu se jedná a jaký je na ní pohyb osob, a dále jaký je postoj myslivců, lesáků a OP k dané lokalitě. Pokud by OVK Západní Čechy chtěla pořadatele Padání pranýřovat a upalovat, byla by v prohlášení poznámka o dodržování zákonů rozepsána víc. Došlo k dohodě, že dodržování zákonů je osobní věcí pořadatelů a že jde hlavně o porušení Pravidel, článek 2 Zákazy - bod a). Co si kdo dává za fotky a videa na net, je čistě jeho věc. Za téměř instruktážní považuji video Padání 2012 kolem 2. minuty a pár fotek na FB Padání též. Při pohledu na 2. místopředsedu ČHS a jeho podnikání se ochranáři musí královsky bavit.\nTy krááso, ten Bída má ale archiv! :-) To by mě vážně zajímalo, co z této diskuze bude za dvacet let někdo citovat. Ale toho se asi už nedožiju...