Bát se nebudeme: otřásání a trvání v kultuře japonské a české - PDF\nBát se nebudeme: otřásání a trvání v kultuře japonské a české\nDownload "Bát se nebudeme: otřásání a trvání v kultuře japonské a české"\n1 Proto se bát nebudeme, byť se převrátila země A základy hor se pohnuly v srdci moří. Žalm 46, 3 Sborník příspěvků z mezioborové konference Bát se nebudeme: otřásání a trvání v kultuře japonské a české Velká posluchárna Evangelické teologické fakulty UK v Praze, Černá 9 Evangelická teologická fakulta Univerzity Karlovy v Praze ve spolupráci s Ústavem Dálného východu Filozofické fakulty Univerzity Karlovy Česko-japonskou společností Cyrilometodějskou teologickou fakultou Univerzity Palackého v Olomouci Psychosociálním intervenčním týmem České republiky Spolkem krizovců a humanitářů C Í L E K O N F E R E N C E o o o o prozkoumat, jaké způsoby zvládání životních a společenských otřesů nabízí kultura japonská a kultura česká učit se ze setkání kultur a posílit připravenost na neštěstí hledat české hodnoty: co bychom světu řekli, kdyby se to stalo nám? vzdát poctu japonskému národu lidem, kteří v důsledku březnového japonského zemětřesení zahynuli, i těm, kteří nesou a pomáhají zvládat jeho důsledky\n2 Obsah Úvodní a průvodní slovo konference Bohumila Baštecká...2 Klimatické a náboženské zázemí japonských postojů Ludvík Armbruster...6 Česká společnost, náboženství a katastrofy 20. století Zdeněk R. Nešpor...9 Pohromy a duchovní odpovědnost z perspektivy japonské (buddhistické) tradice anotace Robin Shoen Heřman...14 Stres v jádře, jádro ve stresu anotace Dana Drábová...15 Povodeň jako jedna z možných přírodních katastrof v České republice Jan Munzar...16 Síla katastrofy, síla vize David Labus...25 Slovo na závěr sborníku\n3 Úvodní a průvodní slovo konference Bohumila Baštecká Vážené dámy, vážení pánové, vítám Vás na druhé mezioborové konferenci o neštěstích. V základu naší konference tentokrát stojí zemětřesení. Březnové japonské zemětřesení a následné tsunami si vyžádaly nejméně dvacet tisíc mrtvých a pohřešovaných. Své domovy ztratilo více než pět miliónů obyvatel a z oblastí zasažených radiací muselo být evakuováno na 475 tisíc lidí. Výňatek z textu Václava Cílka: Teorie katastrof používá výraz kaskádový efekt pro události podobného typu, jakým bylo Velké východojaponské zemětřesení z 11. března tohoto roku. Nejsilnější zaznamenané zemětřesení japonské historie o síle 9.0 nejprve zpustošilo severovýchodní pobřeží, které se propadlo o 60 cm a dokonce posunulo zemskou osu o 25 cm, čímž se náš den zkrátil skoro o dvě mikrosekundy. V každém případě se jednalo o jedno z největších zemětřesení lidské historie. Ale to nejhorší teprve přišlo. O půl hodiny později od moře přicházel hluboký znepokojivý zvuk rostoucí černé vlny, která smetla domy a unášela auta. V přístavu Miyagi vyrostla na 16 metrů! Místy pronikla až deset kilometrů do vnitrozemí. Zničila sto tisíc domů a dvacet tisíc lodí. Dvě třetiny z 24 tisíc mrtvých byli lidé nad šedesát let, nejenom proto, že Japonsko je zemí stárnoucích lidí, ale také je pro ně mnohem obtížnější uniknout živlům. Zatímco u předcházejících zemětřesení většina lidí zahynula pod troskami domů, při této katastrofě se lidé hlavně utopili. Tsunami přerušila vedení plynu a docházelo k apokalyptickým požárům nad tmavou bahnem pokrytou zemí. Krize dále pokračovala. Tsunami zasáhla čtyři japonské jaderné elektrárny. Nejhůř byla postižena Fukušima, kde výška tsunami byla větší než deset metrů a pravděpodobně dosáhla až čtrnácti metrů, zatímco zařízení elektrárny bylo konstruováno na tsunami výšky necelých šesti metrů. Vlna smetla nevhodně nízko umístěné elektrické rozvody čerpadel, které nebyly nijak chráněny a reaktory ztratily možnost běžného chlazení. Došlo k přerušení elektrických sítí, vodovodů i mobilního telefonního spojení. Ještě tři dny po katastrofě se nedařilo kontaktovat celé velké části pobřeží. Mezitím se rozeběhla jedna z největších humanitárních akcí. Na místa začaly proudit desítky tisíc dobrovolníků a záchranářských týmů. Američané svoji misi nazvali Operace Přítel. Byli jsme pohnuti, jako býváme vždy v prvních dnech tragédie. V neklidu jsem se vypravila na katedru japanologie a potkala tam doktora. Davida Labuse. Mimo jiné mi dal kontakt na mnicha Robina Shoen Heřmana, vůdčí postavu Česko-japonské společnosti. Začala jsem vnímat lidi, kteří byli jiní. Třeba tím, že svorně tvrdili: Japonec je odmala zvyklý, že se pod ním třese zem. Chceme, aby tato konference podporovala rovnováhu mezi akademickým světem a terénem. Vliv na její podobu má proto i Psychosociální intervenční tým s hodnotami odolnost, spolupráce, duchovní zakotvenost, které se promítly do názvu konference inspirovaného žalmem: Bát se nebudeme. Název nectí akademickou neutralitu, jak upozornil D. Labus. Možná se tak dotýkáme napětí mezi akademickým světem a terénem: jako lidé nejsme neutrální, právě proto, že jsme hodnotově založení a hodnotící. Hodnoty se dostaly i do cílů konference. Nebyly tam od počátku. 22. července 2011 ale přišla druhá lekce v podobě reakcí na útok, který proti svým obrátil norský občan Anders Breivik. Zabil šedesát devět mladých lidí; jeho a jejich spoluobčané však nadále hájili norskou otevřenost. Nechtěli podlehnout paranoie. Japonsko a Norsko nám nabídly jasně zformulované postoje 3\n4 národní odolnosti, ačkoli obě události přesahovaly rozměrem i obsahem to, co si do té doby byl člověk schopen představit. Co bychom světu řekli my, Češi, kdyby se něco podobného stalo nám? 11. září 2011 uplynul půlrok od japonské katastrofy. V japonských městech se vzpomíná na mrtvé. Stovky lidí se nadále pohřešují. Prosím, vzdejme i my japonskému lidu úctu minutou ticha. Výňatek z tisku: Minutou ticha a modlitbou za oběti zemětřesení si připomněli výročí katastrofy obyvatelé města Išinomaki. Před půl rokem tam vlna tsunami zabila přes 3000 lidí a dalších 700 osob se stále pohřešuje. Vlna rovněž vymazala z mapy velkou část tohoto pobřežního města. První přednášku prosloví pan profesor Ludvík Armbruster, který mj. celebroval českojaponskou zádušní mši za oběti březnových živelných pohrom. Proběhla tři měsíce po události v kostele sv. Ignáce mj. díky činnosti Robina Shoen Heřmana. Výňatek z tisku: V úterý 7. června proběhne v kostele sv. Ignáce na pražském Karlově náměstí česko-japonská zádušní mše za oběti nebývalých živelných pohrom, které v březnu tohoto roku postihly Japonsko a způsobily zde největší katastrofu od konce II. světové války. Mši bude celebrovat osobnost nejpovolanější pater prof. Ludvík Armbruster SJ (v minulých dvou obdobích děkan Katolické teologické fakulty UK), který v Japonsku v duchovní službě a jako universitní profesor působil více než čtyřicet let a dokonale srostl s japonským kulturním prostředím. Liturgickým zpěvem se k modlitbě připojí Schola Gregoriana Pragensis pod vedením Davida Ebena a opat Saikawa Buntai z buddhistické školy Tendai, představený liturgického sdružení Gyosan-ryū Tendai shōmyō, s nímž Schola Gregoriana Pragensis již více než dvanáct let spolupracuje na projektu Blízké hlasy z dáli, postaveném na souznění gregoriánského chorálu a tendaiských liturgických zpěvů shōmyō. Hledali jsme český protipól ke vhledu profesora Armbrustera a k přednášce Davida Labuse. Nemohla jsem se ale rozpomenout, že by Českou republiku postihlo v minulém století kromě první světové války cokoli otřásajícího. Docent Zdeněk R. Nešpor mě svým příspěvkem vyvedl z omylu. Setkání s japanologem a mnichem Robinem Shoen Heřmanem do mé hlavy zaselo dvě slova: kázeň a harmonie. A také to, že japonská kultura je postavena na vratkosti existence. V úvodu jsme četli z článku Václava Cílka a ještě ve čtení budeme pokračovat. Autor se dnes nemohl osobně dostavit, leč máme tu jeho spolupracovníka z českých povodní 2010 Jana Čížka. Spolu vytvořili fotografickou knihu Pod vodou zpráva o velké povodni na Frýdlantsku, klimatické proměně světa a pocitu duše po katastrofě. Výňatek z medailonků konference: Jan Čížek se narodil roku 1952 v Praze. Studoval fotografii na Grafické škole a na FAMU. Věnuje se tvorbě studiové i mimostudiové, zakázkové a volné fotografii. V současné době žije na venkově, stranou od hučícího davu. Kontakt: Jsme rádi, že můžeme přivítat mezi přednášejícími paní doktorku Danu Drábovou. Z jejího životopisu ční mezník Černobylu. Možná se z jejího příspěvku dozvíme, zda druhým životním mezníkem nebude Fukušima, největší jaderná havárie od výbuchu černobylského reaktoru. Výňatek z textu Václava Cílka: Kaskáda krizí se nejvíc projevila v jaderné elektrárně Fukušima. Automatická čidla ještě v průběhu zemětřesení zastavila provoz. Vlna smetla chladicí systém. Jaderné palivo se začalo zahřívat a tavit. Druhý den ráno došlo k výbuchu vodíku uvolněného rozkladem vody. Horká pára začínala do okolí vynášet radioaktivní látky. 4\n5 O další den později padlo rozhodnutí reaktor chladit za každou cenu, aby se předešlo roztavení základů a tím obrovské radioaktivní kontaminaci. Byla použita mořská voda, přestože se vědělo, že korodované části elektrárny již nebude možné použít. Zároveň jak vlastník, tedy Tokyo Electric Company (Tepco), tak vláda spustily mediální mlžnou clonu, ve které zamlčely skutečný rozsah havárie. Radioaktivita dále stoupala. Výňatek z tisku: Kromě vzpomínkových akcí na oběti katastrofy provázela půlroční připomínky i řada protestů. Jeden z největších pochodů se konal v centru Tokia. Průvod 2500 lidí demonstroval před sídlem energetické společnosti Tepco. Pak lidé vytvořili živý řetěz kolem budovy ministerstva hospodářství, obchodu a průmyslu. Požadovali uzavření všech jaderných elektráren v zemi a přechod na alternativní zdroje energie. Výňatek z textu Václava Cílka: Napětí bylo velké nejenom kvůli jaderné havárii, ale japonská Meteorologická služba varovala před dalším velkým zemětřesením o magnitudě 7.0. Premiér Kan situaci označil za nejhorší poválečnou krizi. Menších otřesů, z nichž každý by vyděsil obyvatele Evropy, bylo kolem sto padesáti. Odstávka jaderných elektráren hrozila přerůst v národní black-out. Okamžitě byla za obrovských zmatků zastavena většina vlaků. Tokyo a okolní prefektury byly rozděleny na pět skupin, které měly být střídavě každé tři až šest hodin vypínány. Firmy nejprve zhasly reklamy. V zemi zavládl disciplinovaný zmatek. Českým přírodním katastrofám dominují povodně. Doktor Jan Munzar se zabývá povodněmi ve střední Evropě z historického hlediska. Jeho příspěvek byl pro mě zjevením v jinak poněkud mátožné publikaci Psychologie katastrofické události. V základu této konference stojí zemětřesení a doktor Labus. Podle jeho úvahy, že v Japonsku souvisí síla katastrofy s následnou vizí, se celá konference měla původně jmenovat. Je to námět pro vnímání přínosu katastrof a krizí. Mimochodem, ve stejné době, kdy David Labus mluvil o síle katastrofy a síle vize, končila v Církvi českobratrské evangelické iniciativa Krize/vize; přála jsem jí, aby uměla vítat krizi, a pátrat, zda se v jejím středu neskrývá nosná vize. Při přípravě konference mě překvapovalo, kolik Čechů se cítí mít japonskou identitu. Nevím, jestli existuje Japonec, který by se tak identifikoval s naší filozofií a hodnotami. Každopádně dalším japonským Čechem je pro mě muž, který se ke konferenci přihlásil sám. Věnuje se haiku, což je japonská tradiční 17slabičná básnická forma. Poet Paul Nemo Ermite napsal více než haiku, převážně v češtině. Umění haiku učí na Akademii tvůrčího psaní v Hostivaři. Naše konference prozkoumávala otřásání a trvání v kultuře japonské a české. Poukázala na rozdílnost japonských a českých hodnot a jejich východisek: Vy máte jednoho Boha a věříte v jednu pravdu; našich bohů je mnoho. A tak i pravd může být mnoho, zmiňoval profesor Armbruster, co ho učil jeho japonský přítel. Co jsme se my, Češi, o sobě dozvěděli díky možnosti dívat se na Japonce? Jsme prý v situaci katastrof více schopni improvizovat. Otázka, co bychom světu řekli, kdyby nás potkala katastrofa podobná japonské, zůstává otevřená. V diskusi se z různých stran probírala osobní občanská odpovědnost. Každý z nás má svou zodpovědnost například za přijímání rizika (katastrof), přijímáme-li výhody technologického pokroku. Rovněž jsme odpovědní za to, jak se Česká republika vyrovná s hnědnutím politické scény (s nacionálním a jiným extremismem), v něž ústí česká historie 20. století. Tváří v tvář japonskému odkazu jsme v úzkém i širokém smyslu odpovědni za svůj postoj k sobě a k prostředí. 5\n6 Profesor PhDr. Ludvík Armbruster SJ (Societas Jesu) Narozen 1928 v Praze. Studoval v Římě, v Tokiu, ve Frankfurtu. V letech pobýval jako misionář v Japonsku. Přednášel na katolické univerzitě v Tokiu, děkanem Katolické teologické fakulty Univerzity Karlovy v Praze, nyní činný v administraci České provincie Tovaryšstva Ježíšova a jako výpomocný duchovní u sv. Ignáce. Z jeho publikací v češtině vyšlo: ARMBRUSTER, Ludvík, KŘÍŽKOVÁ, Marie Rút (2008). O duchovní zralosti: na minutu s Ludvíkem Armbrusterem. Praha: Karmelitánské nakladatelství. ARMBRUSTER, Ludvík, PALÁN, Aleš (2011). Tokijské květy. Ludvík Armbruster v rozhovoru s Alešem Palánem. Praha: Karmelitánské nakladatelství. Kontakt: Klimatické a náboženské zázemí japonských postojů Ludvík Armbruster Japonská kulturní tradice se do poloviny 16. století po tisíc let vyvíjela bez jakéhokoli styku s Evropou. Ovlivňuje ji vztah Japonců k přírodě, šintoismus a buddhismus a specifický žebříček hodnot, na jehož vrcholku trůní zdvořilost. 1. Děti přírody Japonské ostrovy se rozkládají v oblasti mírného podnebí. Severní ostrov Hokkaido se těší klimatu, které se podobá našemu středoevropskému, jihozápadní ostrov Kjúšú už zasahuje do subtropického pásma. Dešťů spadne za rok třikrát víc než u nás, po celý rok něco kvete. Když u nás v zimě celá příroda spí, kvetou v Japonsku kamélie. Přírodu proto Japonci nevnímají jako ohrožení, jemuž je nutno čelit, jako třeba v arktických oblastech nebo na pouštích. Naše přísloví: Zima se tě zeptá, cos dělal v létě Japonci neznají. Spíše se spontánně chápou jako část přírody, svěřují se jí a nám Evropanům předhazují, že se z přírody rádi vyjímáme, objektivizujeme ji a děláme z ní předmět naší manipulace. Bezstarostný život dětí přírody ovšem čas od času přeruší kalamita, jakou je třeba zemětřesení, tsunami, tajfun nebo výpadek dešťové doby na začátku léta, takže i Japonci si uvědomují, že v přírodě vládnou síly, které se svým rozsahem a intenzitou vymykají racionálnímu ošetření. Styk s nimi upravuje jejich národní náboženství šintoismus. Japonský císař v něm hraje roli nejvyššího šamana, který každoročně prvního ledna vykonává v národní svatyni v Ise jisté tajemné obřady, díky nimž se pak pravidelně střídají letní období, krávy mají telata a rýžová políčka vydávají svou úrodu. Jeden japonský kolega mi kdysi vysvětlil rozdíl mezi japonskou a evropskou mentalitou na příkladu japonských dřeváků. V Japonsku si lidé na venkově, když si trochu vyběhnou ven, rádi obouvají dřeváky, kterým říkají geta. Jsou to dřevěné destičky, na jejichž horní ploše jsou připevněna dvě ouška, do nichž se zajede palcem a prsty u nohou. Na dolní ploše jsou zespoda přibité dva zuby nebo jazyky, po nichž se chodí. Na dláždění to pak při chůzi pěkně klape: klapy klap. V létě za pěkného počasí si lidé obouvají lehká geta s mělkými zuby, za deště si berou do bláta těžší dřeváky s delšími jazyky. Jak se vy Evropané bráníte proti blátu na ulicích, zeptal se mě můj kolega. Asfaltujete ulice, že ano? My Japonci si naproti tomu přitlučeme na naše geta delší zuby. Trochu náročněji bychom to mohli rozvést asi takto: My na Západě, když jsme nespokojeni se svou situací, měníme rádi prostředí kolem sebe tak dlouho, až nám to konečně vyhovuje. Lidé na Východě se naopak snaží měnit sama sebe tak dlouho, až jim ona nepříjemnost přestane vadit. Možná, že se tím dotýkáme jednoho z důvodů, proč se Asiaté lépe vyrovnávají s přírodními katastrofami než my Evropané; proč jsou ochotnější podrobit se tomu, co je nevyhnutelné, na rozdíl od nás, kteří stále hledáme důvod své nespokojenosti mimo sebe, místo abychom se zamýšleli nad svými vlastními chybami. 6\n7 2. Buddhismus Druhým důvodem, proč se Japonci lépe vypořádávají s přírodními katastrofami než my, je vliv buddhismu, náboženství, které se začalo šířit v Japonsku z Číny přes Koreu v šestém století. Můj přítel Robin Shoen Heřman, který bude mluvit po mně, bude mít možná výhrady k tomu, co vám teď k tomu chci říci ve velmi exponované, zjednodušující zkratce. Základní otázka, na niž se buddhismus snaží odpovědět, není teoretická. Ve věrouce se různé buddhistické školy jedna od druhé velmi liší, jejich spektrum sahá od polyteismu přes monoteismus až k ateismu. Společnou mají ale všechny praktickou otázku: Jak se zbavím utrpení? Buddhova odpověď zní: Musíš přestat lpět na životě. Dokud jsi a zůstáváš otrokem svých egoistických tužeb, budeš se stále potácet od jednoho zklamání k druhému. Buddha nám naproti tomu svou meditační praxí otvírá obzor absolutní svobody. Kdo na ničem nelpí, je osvobozen od utrpení a začíná žít naplno. Nám Evropanům se pak takový postoj tváří v tvář přírodním a společenským katastrofám jeví jako hrdinný stoicismus, který na Japoncích obdivujeme. 3. Zdvořilost Zastavme se však ještě u jedné stránky japonské národní povahy, která hraje podle mého mínění ve chvílích extrémního ohrožení mnohem větší roli, nežli se nám na první pohled může zdát. Japonci mají totiž jiný žebříček hodnot než my nemělo by nás to udivovat, když si uvědomíme, že Japonci měli za sebou už tisíc let vlastní kulturní historie, než se v polovině 16. století poprvé setkali s naší evropskou řecko-biblickou kulturní tradicí. Staletá zkušenost zápasu s živelnými pohromami vychovala Japonce k občanské slušnosti a ohleduplnosti. Nejvyšším měřítkem jejich společenského chování se tak od starověku stala zdvořilost. Chovat se nezdvořile je hříchem, který se neodpouští ani v tomto ani v příštím životě. Nám se může zdvořilost zdát jednostranně vnějškovou a formální pohnutkou jednání, ale právě v situacích extrémního ohrožení, kdy všechny ostatní ohledy na okamžik ztrácejí svou relevanci, se osvědčuje zdvořilost jako účinná pomoc proti rabování, které tak nehezky doprovází naše zkušenosti s povodňovými kalamitami. Když museli po výbuchu poškozeného atomového reaktoru lidé dlouhodobě opustit okolí elektrárny ve Fukušimě, nemuseli se obávat o majetek, který zanechali bez dozoru. Nikomu z nich by ani nenapadlo obohacovat se na úkor poškozených. Bylo by to nezdvořilé. 4. Nesouměrnost kulturních tradic? Rád bych ale varoval před ukvapenými závěry z přímého srovnávání japonských postojů s našimi. Zdání klame, pod stejnou omítkou se skrývá úplně jiné zdivo, jak se o tom rychle přesvědčí každý cizinec, který se v Japonsku usadí. Po čtrnácti dnech se mu zdá, že by mohl napsat o Japonsku knihu, po třech měsících by si troufl už jenom na malý článek, a za dva roky už nechce o Japonsku psát vůbec nic, protože mu došlo, že vlastně ničemu nerozumí. Objeví například, že říci někomu do očí pravdu bývá obyčejně nezdvořilé (jak se tedy ale máme dorozumět?), že se mladý Japonec v metru nezvedne, aby postoupil své místo starému a očividně nemocnému člověku (kam se poděla zdvořilost?), že se při buddhistické meditaci musí adept vzdát i touhy po osvícení, jež je přece cílem meditace (proč tedy meditovat?). Vtírá se otázka: Naše technické manipulování přírodou se možná zvrhlo v soustavné ničení životního prostředí. Nesvádějí ale japonské dřeváky, místo aby vedly k hlubší životní moudrosti a vyrovnanosti, spíše ke konzervování starých neřádů? Co na to říci? Náš svět se díky novým prostředkům komunikace stále více proměňuje v jednu jedinou globální vesnici. Kulturní tradice, které se po tisíciletí rozvíjely více méně nezávisle na sobě, se dnes chtě nechtě na každém kroku střetávají. Na našich obrazovkách jsme svědky událostí, které se právě odehrávají na druhém konci světa a které mohou mít dopad i na nás. Domnívám se, že život v této globální vesnici je pro nás výzvou, abychom hledali to, co nás spojuje, spíše než to, co nás rozděluje. Rozdíl mezi Západem a Východem je dovolíte-li mi použít terminologii formální logiky oppositio contraria, nikoli contradictoria. Oppositio contraria ale označuje dva extrémy uvnitř jednoho rodu. Jenom to, co stojí na stejném základě, se může od 7\n8 sebe extrémně lišit. Čím víc se budeme snažit pochopit a respektovat druhého v jeho jinakosti, tím hlouběji se seznámíme i s naší společnou lidskou přirozeností. Na mostech, které dnes spojují různé civilizace, vládne obousměrný provoz. Japonci se už od nás dávno naučili asfaltovat své silnice a my si uvědomujeme, že naše křesťanství je svým původem asijským náboženstvím. Učíme se naslouchat jeden druhému s vědomím, že snaha pochopit druhého v jeho jinakosti je cestou vzájemného obohacení. Zcela ve smyslu názvu naší konference tedy: Bát se nebudeme, ani ostýchat. 8\n9 Docent PhDr. Zdeněk R. Nešpor, Ph.D. Historik a sociolog náboženství, působí na Fakultě humanitních studií Univerzity Karlovy a jako vědecký pracovník v Sociologickém ústavu AV ČR v Praze. Od roku 2009 je předsedou hodnotícího panelu pro historii a archeologii Grantové agentury ČR. Věnuje se především studiu českých náboženských a církevních dějin v evropském kontextu v období od 18. století do současnosti, k tomu přibírá další témata z historie, sociologie a sociální antropologie. Je autorem více než sto padesáti odborných statí a spolu/autorem či editorem patnácti knih. Publikace z poslední doby: NEŠPOR, Zdeněk R. (2008). Ne/náboženské naděje intelektuálů. Praha: Scriptorium. NEŠPOR, Zdeněk R. (2009). Encyklopedie moderních evangelických (a starokatolických) kostelů Čech, Moravy a českého Slezska. Praha: Kalich. NEŠPOR, Zdeněk R. (2010). Příliš slábi ve víře. Praha: Kalich. JUST, Jiří, NEŠPOR, Zdeněk R., MATĚJKA, Ondřej, et al. (2009). Luteráni v českých zemích v proměnách staletí. Praha: Lutherova společnost. NEŠPOR, Zdeněk R. a kol. (2010). Náboženství v 19. století. Nejcírkevnější století, nebo období zrodu českého ateismu? Praha: Scriptorium. Kontakt: Česká společnost, náboženství a katastrofy 20. století Zdeněk R. Nešpor Je obecně známou skutečností, že současná česká společnost patří mezi nejméně nábožensky založené společnosti světa, alespoň pokud jde o deklarované postoje a církevní religiozitu. K nějakému náboženskému vyznání nebo církvi se hlásí jen necelých čtyřicet procent obyvatelstva 1 a pravidelným návštěvníkem bohoslužeb je jen asi každý dvacátý dospělý občan, o moc vyšší přitom není ani podíl těch, kteří se náboženskými hodnotami řídí při svém každodenním jednání. Velká část společnosti je dokonce hrdá na svůj proklamativní ateismus. Toto odnáboženštění na druhou stranu vůbec neznamená, že by Češi byli skutečnými ateisty. Osob, které trvale a reflektovaně odmítají existenci jakékoliv transcedence, není v české společnosti o nic víc, než důsledných církevních věřících. Naproti tomu nadpoloviční většina Čechů sice odmítá církve a prohlašuje se za ateisty, současně však věří v osud a horoskopy, v magickou moc amuletů nebo nadpřirozené schopnosti léčitelů a podobně. Tato situace je srovnatelná s jinými odcírkevněnými západoevropskými zeměmi, jen v české společnosti začala o dost dříve. 1. Český rozchod s církvemi v 19. a 20. století V průběhu 19. století došlo k faktickému rozchodu velké části české společnosti s většinovou římskokatolickou církví, který se promítl i do vztahu k dalším, celospolečensky méně rozšířeným a známým náboženským organizacím. Důvodem přitom byla jednak modernistická kritika církve a náboženství obecně, posílená tehdejšími oficiálními církevními postoji, za druhé liberální kritika rakouského spojenectví trůnu a oltáře, které římskokatolické církvi fakticky přiznávalo výsadní postavení a nepominutelný politický vliv, a konečně nacionalistická kritika jejích (údajných) proněmeckých postojů spojená s idealizací dávné tradice české reformace. 1 Údaj (35 valid. %) pochází ze sčítání lidu V době publikace sborníku již byly k dispozici předběžné výsledky sčítání lidu z roku 2011, podle nichž se k náboženskému vyznání přihlásilo necelých 14 procent (25 valid. %) populace a dalších 7 procent se označilo za věřící bez církevní příslušnosti. Umožnění posledně uvedené odpovědi přitom znemožňuje smysluplné srovnání s výsledky dřívějších censů, ještě větší potíž je však v tom, že celá polovina obyvatel využila možnosti na otázku vůbec neodpovědět, což činí výsledky censu prakticky nepoužitelnými, protože neznáme (různé) důvody tohoto jednání respondentů, natož jejich další charakteristiky. 9\n10 Tento proces nabyl masového rozsahu v poslední třetině 19. století, zpočátku však na rozdíl třeba od části českých Němců nevedl k formálnímu opouštění římskokatolické církve, vůči níž neexistovala reálná sociální alternativa. Teprve v této době totiž došlo ke skutečné emancipaci evangelíků, kteří nicméně zůstali na okraji společnosti, a marginální byly také nově vznikající nonkonformistické církve. Tyto církve nadto většinou samy nevyhovovaly potřebám liberálních modernistů a byť část z nich oslovovaly kupříkladu prostřednictvím odkazů k tradici české reformace, nedošlo k vytvoření dlouhodobě silných vazeb případných konvertitů, kteří se k nim přidávali spíše z politických a kulturních důvodů (pokud vůbec). Výsledkem proto bylo odcírkevnění, v řadě případů spojené s apriorně negativními postoji vůči (křesťanským) církvím nebo i náboženství obecně, s nímž ruku v ruce rostl zájem o privatizované formy religiozity. Viditelným výrazem tohoto procesu bylo výstupové hnutí z římskokatolické církve po první světové válce, v tomto období nesrovnatelné s žádnou jinou (západo-)evropskou zemí. V Čechách (a až na výjimky výlučně mezi českojazyčným obyvatelstvem) většinovou církev tehdy formálně opustila více než pětina věřících, z nichž asi polovina vytvořila Církev československou (husitskou) a druhá polovina zůstala zcela bez vyznání. I to byl přitom jen vrcholek ledovce, neboť dalším čistě formálním členům církev už nestála ani za to, aby podnikli nezbytné formální kroky k jejímu opuštění. Proces odcírkevnění pak samozřejmě dále prohloubil komunistický režim svojí cílenou protináboženskou politikou, omezováním církví a věřících i konsekventním informačním působením na další generace, zejména v rámci oficiálních vzdělávacích institucí. 2. Společenské otřesy 20. století u nás: volání po náboženské obnově V průběhu 20. století působením historických zvratů došlo k řadě společenských otřesů a přímo katastrof, které vyvolaly také relativizaci (dosavadních) hodnot a volání po nějakém návratu náboženství. Už po první světové válce bylo například argumentováno, že válka posílila egoismus, materialismus a požitkářství, což měla napravit nějaká nová česká reformace ; podobné stesky i naděje se pak opakovaly ještě mnohokrát. Neúspěšnost těchto snah o náboženskou obnovu přitom možná pramenila také z toho, že jich bylo příliš mnoho a příliš různorodých, přesto stojí za to rekapitulovat alespoň ty nejvýznamnější První světová válka Zásadním otřesem byla první světová válka, která po století téměř absolutního míru, ekonomické prosperity a společenského rozvoje (posíleného také koloniální závislostí řady mimoevropských zemí) nabourala představu automatického pokroku a humanizace. Válka vyvolala v celé Evropě náboženskou krizi, umocněnou také dřívější církevní podporou obou válčících stran, ke skutečně masivnímu výstupovému hnutí došlo nicméně z výše uvedených důvodů jenom v nově konstituovaném Československu (přesněji zejména v Čechách, v mnohem menší míře na Moravě a ve Slezsku a vůbec ne na Slovensku a Podkarpatské Rusi). I toto výstupové hnutí z římskokatolické církve bylo nicméně částečně kompenzováno vznikem národně katolické Církve československé a menším, avšak relativně výrazným růstem nově vytvořené Českobratrské církve evangelické a menších křesťanských církví (zejm. metodistů) Velká hospodářská krize Velká hospodářská krize na přelomu dvacátých a třicátých let 20. století sice neměla přímý náboženský dopad, nicméně koincidovala s jakýmsi národním smířením s katolicismem. Zatímco první léta republiky byla prodchnuta protikatolickou a namnoze protináboženskou agitací, rétoricky spojenou s politicky motivovaným oslavováním české reformace, které většinou nemělo žádné hlubší náboženské kořeny, od konce dvacátých let lze pozorovat upadání těchto stereotypů a opětovné pozitivnější hodnocení římskokatolické církve. Vzrůstající část společnosti se s církví smířila a uznala (některá) pozitiva jejího působení nehledě na to, že většina z ní formálně vlastně ani nikdy nevystoupila. 10\n11 2. 3 Mnichovská zrada Další zlom představoval Mnichov, respektive to, co bylo vnímáno jako zrada západních spojenců a rozpad liberálních a proevangelických hodnot, na nichž byl vybudován étos první Československé republiky. Po jejich odstranění nastoupil krátký možná i svou podstatou krátkodechý pokus o vybudování druhé, svatováclavské republiky, jejíž legitimitu i funkčnost mělo založit shora zaváděné znovuposílení římskokatolické víry, odkaz k dávným tradicím české religiozity i státnosti a restrikce jinak orientovaných forem politického, společenského a kulturního života. Plnému rozvinutí této vůči prvorepublikovému étosu protichůdné snahy o vybudování nové národní identity nicméně zabránila okupace českých zemí a následné propuknutí druhé světové války, přičemž okupační režim v rámci omezení občanského života a svobod v protektorátu omezoval i náboženské organizace a jejich provoz Druhá světová válka a komunistický převrat Důsledky nacistické okupace a druhé světové války, která se v náboženské oblasti projevila také řízeným holocaustem, nelze snadno oddělit od toho, co následovalo v bezprostředně poválečném období: tříletí limitované demokracie s výraznými socializačními tendencemi, po němž přišel komunistický převrat. Třebaže tyto události nepochybně měly různá náboženská vyznění, dělily je tak krátké historické periody, že vzhledem k dostupným informacím můžeme konstatovat pouze souborný výsledek. I přes nástup od počátku zjevně protinábožensky zaměřeného komunistického režimu výsledkem byla zástava dřívějšího odcírkevnění a naopak nárůst církevní religiozity: podle sčítání lidu v roce 1950 se k jednotlivým křesťanským církvím přihlásilo více osob, než podle předcházejícího censu z roku 1930, a to v relativních i absolutních hodnotách (samozřejmě s přihlédnutím k demografickým změnám, zejména odsunu tří milionů českých Němců). Komunisté na to odpověděli (také kvůli diktátu Moskvy) snahou diferencovat mezi jednotlivými církvemi: v prvních dvaceti letech byla jejich proticírkevní politika namířená hlavně proti římskokatolické církvi a některým menším náboženským společenstvím, zatímco vztahy k evangelíkům a Církvi československé (husitské) byli značně shovívavější (ač ani tyto církve neměly na růžích ustláno) Pražské jaro 1968: komunismus s lidskou tváří K dalšímu náboženskému oživení došlo v období tzv. Pražského jara, kdy byly církve zbaveny alespoň nejhorších pout dřívější státní ateizační politiky a mohly se ve větší míře vrátit k veřejnému působení. Zájem o ně nepochybně byl, neboť ještě v roce 1969 se čtyři pětiny společnosti vyslovily pro zavedení pravidelného nedělního vysílání bohoslužeb prostřednictvím rozhlasu. Právě tento zájem je však charakteristický svojí anonymitou, nepochybně motivovanou i vzpomínkou na dřívější represe věřících, ale také dále postupující privatizací náboženských potřeb Gulášový socialismus a sametová revoluce V souvislosti se ztrátou víry v komunismus, o niž se přičinila násilná likvidace Pražského jara, a s degenerací gulášového socialismu, k níž začalo docházet v osmdesátých letech, kdy komunistický režim přestal vyhovovat i těm, kteří se s ním smířili z materiálních nebo oportunních důvodů, začala být hledána nějaká alternativa, nový světový názor. Na čas se zdálo, že tuto roli znovu vyplní náboženství. Masové protirežimní demonstrace v posledních letech vlády komunistického režimu měly ne nepodstatnou náboženskou dimenzi. Vůbec největším výrazem odporu za celých čtyřicet let komunistické vlády ostatně byla velehradská pouť u příležitosti cyrilometodějského milénia v roce Také svatořečení Anežky České na podzim 1989 a první návštěva papeže v Československu o necelý půlrok později posilovaly představu návratu postkomunistické společnosti k (římskokatolickému) náboženství; rostl i zájem o jiné církve a duchovní proudy. Ve většině případů byl tento zájem nicméně jen povrchní, v podstatě politicky motivovaný a módní, což vedlo k jeho přesunům ke stále vzdálenějším a méně autoritativním formám religiozity, až v průběhu devadesátých let (téměř) zcela vymizel. 11\n12 2. 7 Řád a pořádek české současnosti Posledním pokusem o znovuetablování náboženských hodnot ve společnosti je možná také aktuální nárůst nábožensko-nacionální rétoriky různých drobných pravicových politických stran, sociálních a kulturních uskupení i veřejně činných intelektuálů a osobností, k němuž se začíná hlásit i současný prezident republiky Václav Klaus. Tyto názorově jinak dosti heterogenní jednotlivce a skupiny spojuje rétorická kritika liberalismu a volání po údajných tradičních hodnotách, stejně jako představa o nutnosti zavedení pořádku ve společnosti a jejím odborném vedení, které by nemuselo ve všech případech respektovat demokratické principy. 3. (Náboženské) hledání a církve Třebaže se všechna uvedená hnutí náboženství a náboženských hodnot dovolávala, je třeba konstatovat, že byla z velké části motivována spíše politicky a sociálně: ideovými a hodnotovými krizemi, které si sice většina společnosti uvědomovala, avšak nenacházela z nich snadnou cestu a náboženství bylo první na ráně při hledání alternativního sociokulturního zakotvení. Také proto tato hnutí nevedla k žádné skutečné náboženské obnově, přičemž typickým příkladem mohou být třeba evangelické nebo metodistické sbory vzniklé z přestupového hnutí po první světové válce, nebo náboženské obce Církve československé (husitské) vzniklé v pohraničí po druhé světové válce naprostá většina z nich nepřečkala generaci svých nadšených zakladatelů a životnost ztratila často už po několika letech. O krátkodechém zcírkevnění po roce 1989 ani nemluvě. Přesto je třeba rozlišovat mezi hnutími náboženské obnovy, která měla alespoň určitý sociální základ, vycházela zdola, a těmi, v nichž šlo primárně o politickou motivaci, rétoricky vyvolávanou shora. K prvním lze přes všechny výhrady zařadit meziválečné přestupové hnutí, ale také jeho zástavu ve třicátých letech a po druhé světové válce, stejně jako naivní mladokřesťanství (Šiklová 1986) ve druhé polovině osmdesátých let a bezprostředně po listopadu Druhý případ reprezentují fašizující druhá republika a aktuální tzv. konzervativní nábožensko-nacionální tendence. V těchto případech je sociální mobilizace a zájem o náboženství vyvoláván uměle, prostřednictvím moci a strachu, hledáním nepřátel, voláním po silném vůdci, který odstraní společenský marasmus a zavede transcendentní řád. Případy prvního typu byly mnohdy zjevně nehluboké, z církevního hlediska nesmyslné a z hlediska etablovaných věřících patrně naivní, nelze jim však upřít osobní nadšení a zájem konvertitů, byť jen krátkodobý. Z lidského hlediska ostatně nelze ani posoudit, jak by správné náboženství vlastně mělo vypadat. Naproti tomu případy druhého typu jsou odsouzeníhodné, protože jednoznačně vedly ke zneužití náboženské rétoriky a potřeb společnosti, namnoze uměle vyvolaných nebo alespoň posunutých, k nenáboženským cílům. Iniciátoři a architekti těchto náboženských obnov shora byli a jsou motivováni politickými, mocenskými nebo ekonomickými cíli mnohem víc, než snahou o skutečný, profánními hledisky neregulovaný rozvoj religiozity. Samozřejmě platí, že kterékoli náboženství a nábožensky zakotvené hodnoty jsou využitelné k legitimizaci prakticky čehokoliv. Jak ukázal kupříkladu americký sociolog Mark Juergensmeyer (2007), mohou sloužit jak k podpoře humanismu a etiky mezilidských vztahů, tak také jako zaštítění válek a teroristických útoků. Toto nebezpečí je přitom obzvlášť patrné ve společnosti, jejíž náboženské znalosti jsou velmi malé což je český případ. Neznalost náboženství je přitom mnohem problematičtějším důsledkem vlády komunistického režimu než samotné (pokračování) odcírkevnění: většina společnosti kvůli ní nerozumí vlastní minulosti ani jiným kulturám, stává se obětí ideologizace náboženství (nebo jeho náhražek), aniž by fungovalo jako sociální pouto a v každodenním životě uplatňovaný soubor etických norem. Právě v této oblasti pak leží úloha církví, těch etablovaných i nově vznikajících nebo do české společnosti nově přicházejících: zprostředkovávat nejen náboženské poznání svým členům, ale 12\n13 také poznání náboženství zbytku společnosti, a současně upozorňovat na možná zneužití pseudonáboženské rétoriky k politickým, případně dalším nenáboženským účelům. Potíž je v tom, že církve málokdo poslouchá a že samy rády sedají na lep lákání moci ve jménu znovunastolení ztraceného vlivu a prestiže. Literatura: Hamplová, Dana, Řeháková, Blanka (2009). Česká religiozita na počátku 3. tisíciletí. Výsledky Mezinárodního programu sociálního výzkumu ISSP 2008 Náboženství. Praha: SOU AV ČR. JUERGENSMEYER, Mark (2007). Teror v mysli Boží. Globální vzestup náboženského násilí. Brno: CDK. KITTA, Michal (ed.) (2006). Český atheismus: příčiny, klady, zápory. Benešov: EMAN. NEŠPOR, Zdeněk R. a kol. (2010). Náboženství v 19. století. Nejcírkevnější století, nebo období zrodu českého ateismu? Praha: Scriptorium. NEŠPOR, Zdeněk R. (2010). Příliš slábi ve víře. Česká ne/religiozita v evropském kontextu. Praha: Kalich. ŠIKLOVÁ, Jiřina (1986). Mládež v ČSSR a náboženství. Svědectví 20, 79:\n14 Robin Shoen Heřman Japanolog a mnich japonské buddhistické školy Tendai. Zabývá se zprostředkováním a studiem kořenů japonské duchovní tradice (včetně klíčových kanonických spisů) a japonské liturgické praxe. Studoval mj. na Filozofické fakultě Univerzity Karlovy v Praze, Kjótské universitě a v klášterním semináři Eizan Gakuin. Po letech působení v Orientálním ústavu AV ČR a v klášteře Enrjaku-dži na hoře Hiei (kam se stále příležitostně vrací) se momentálně, jako programový ředitel Česko-japonské společnosti, věnuje zejména organizaci projektů mezikulturní výměny a mezináboženské spolupráce. Externě působí na Ústavu filosofie a religionistiky FF UK. kontakt: Pohromy a duchovní odpovědnost z perspektivy japonské (buddhistické) tradice anotace Robin Shoen Heřman Prozkoumáme, jakým způsobem reflektuje japonská tradice vazbu mezi lidskou myslí a tzv. světem jevů, odpovědnost jedince za harmonické fungování socio-ekosystému; jakým způsobem jsou tyto přístupy zakotveny v buddhistických kanonických spisech a jaké nacházejí vyjádření v liturgické praxi i osobních postojích některých exponovaných osobností japonských duchovních dějin. 14\n15 Ing. Dana Drábová, Ph.D. Narozena 1961, po studiu na Fakultě jaderné a fyzikálně inženýrské ČVUT (1985) se věnovala problematice přírodních zdrojů záření. Od havárie jaderné elektrárny v Černobylu v dubnu 1986 se zabývala monitorováním radiační situace, vnitřní kontaminací osob a otázkami souvisejícími s havarijní připraveností státu pro případ radiační havárie. Od 1996 pracovala jako ředitelka Státního ústavu radiační ochrany. Rozhodnutím vlády ČR byla dne jmenována předsedkyní Státního úřadu pro jadernou bezpečnost. V 2002 ukončila postgraduální doktorandské studium na FJFI ČVUT v oboru jaderná fyzika obhajobou doktorské disertační práce na téma Vybrané metody mapování kontaminace rozsáhlých území radionuklidy. Zúčastnila se řady expertních misí Mezinárodní agentury pro atomovou energii (MAAE, anglicky IAEA International Atomic Energy Agency) zaměřených na zlepšování dozorného rámce v oblasti radiační ochrany a jaderné bezpečnosti v rozvojových zemích (Arménie, Moldávie, Uzbekistán, Ukrajina, Jordánsko, Pákistán, Čína apod.). Je zástupcem ČR ve Vysoké skupině pro jadernou bezpečnost EU, v Poradním výboru pro jadernou bezpečnost generálního ředitele MAAE a v letech 2006 až 2009 byla předsedkyní Asociace západoevropských jaderných dozorů (WENRA). Zastupuje ČR ve funkci Guvernéra v Radě guvernérů MAAE pro období Kontakt: Stres v jádře, jádro ve stresu anotace Dana Drábová Na počátku nového tisíciletí se náš svět dramaticky mění. Jeho udržitelnost není sice nedosažitelným snem, současně však kritické analýzy soudobého stavu a předpovědi dalšího možného vývoje životního prostředí, společnosti a ekonomiky přinášejí vážné otázky ve vztahu k našemu současnému směřování, mnohdy i katastrofické scénáře tohoto světa. Pokrok je přijímán více méně jako samozřejmost, paradoxně je však stále intenzivněji doprovázen očekáváním, že nebudeme vystavováni nedobrovolným rizikům. Jak bychom se měli postavit k jaderné energii po havárii jaderné elektrárny Fukušima? Rozhodnutí, zda jádro má, nebo nemá být jedním ze způsobů, kterým budeme do budoucna zajišťovat pokrytí části našich energetických potřeb, rozhodně není přímočaré. Je založeno na hledání rovnováhy mezi bezpečností, náklady a společenskou přijatelností. V Evropě se momentálně vracíme o dvacet let nazpět a zatím převládají emoce. Zastánci jaderné energetiky věří, že jádro bude nadále důležitým hráčem v globálním scénáři rozvoje energetiky. Odpůrci stejně ohnivě věří, že dny jaderné energetiky jsou po Fukušimě sečteny. Obě strany označují své protivníky za tendenční a zaujaté, to v lepším případě, či za zaslepené a omezené. Znovu zuří hádky nad problémy, jako je nakládání s radioaktivním odpadem, ekonomické a bezpečnostní parametry jaderných elektráren ve srovnání s jinými zdroji elektrické energie, a obecně nad postojem veřejnosti k tomuto průmyslovému odvětví. V nich často vítězí a politické rozhodování ovlivňuje ten, kdo křičí hlasitěji. Vlády, průmysl a finanční sektor budou v této nepřehledné a neracionální situaci obtížně vytvářet jakoukoli energetickou politiku. Neméně důležité je hledání cest k obnovení důvěry veřejnosti. Nebude-li jaderná energetika přijatelná, dlouhodobě nepřežije. Přes rostoucí vědomí, že vyspělé země provozující jadernou energetiku za ni nemají v krátkém časovém horizontu adekvátní náhradu, nevytváří zatím politické a ekonomické prostředí až na výjimky dostatečnou jistotu a přitažlivost, která by přilákala investory. To se ostatně týká nejen jaderné energetiky, ale výstavby prakticky jakéhokoliv nového většího energetického zdroje. Jaderný průmysl je sice stále přesvědčen o tom, že prokáže výhody a konkurenceschopnost nových jaderných bloků, teprve však uvidíme, zda uspěje. 15\n16 RNDr. Jan Munzar, CSc. Vystudoval meteorologii na Matematicko-fyzikální fakultě Univerzity Karlovy v Praze, vědeckou výchovu ve fyzické geografii absolvoval v Geografickém ústavu ČSAV v Brně. Je vědeckým pracovníkem Ústavu geoniky 2 AV ČR, v. v. i. (veřejné výzkumné instituce), oddělení environmentální geografie v Brně. Zabývá se klimatologií, hydrometeorologií, historickou geografií a environmentální historií. Je autorem řady článků o povodních ve střední Evropě v minulosti. Monografie: KOZÁK, Jan T., STÁTNÍKOVÁ, Pavla, MUNZAR, Jan, JANATA, Jiří, HANČIL, Vladislav (2007). Povodně v českých zemích. Praha: Professional Publishing. MUNZAR, Jan (2009). Povodeň jako jedna z možných přírodních katastrof. In: KOHOUTEK, Tomáš, ČERMÁK, Ivo (Eds.) Psychologie katastrofické události. Praha: Academia. Kontakt: Povodeň jako jedna z možných přírodních katastrof v České republice Jan Munzar Je přirozeností lidské povahy zajímat se o něco mimořádného. Velký rozdíl je ovšem mezi tím, zda sledujeme informace o přírodních katastrofách v jiných regionech v televizních zprávách, čteme si o nich doma v pohodlném křesle, nebo zda se staneme jejich nechtěnými přímými účastníky. Česká republika naštěstí patří k územím, kterým nehrozí ani výbuch sopek, ani tropické cyklóny nebo tsunami a kde je i zemětřesení nebezpečím zcela nepatrným. V historickém průřezu postihovaly české země především požáry (ať již přírodního původu zapálení bleskem, nebo zaviněné lidskou neopatrností či dokonce úmyslným založením). Dalšími katastrofami byly epidemie, hladomory a nebezpečné hydrometeorologické jevy. K těmto nebezpečným jevům je nutné počítat bouřky, krupobití, vichřice, jarní mrazíky nebo i sporadicky se vyskytující tornáda (tromby). Přírodními katastrofami se však u nás obvykle stávají hydrologické extrémy povodně a déletrvající sucha, i když další povětrnostní odchylky od normálního průběhu počasí (např. kruté zimy a sněhové kalamity) nejsou z tohoto hlediska nevýznamné. 1. Co je to, když se řekne povodeň Máme-li lépe porozumět povodňové problematice, považujeme za potřebné upřesnit pojem tohoto hydrometeorologického fenoménu z hlediska jeho vývoje v českých zemích za bezmála jedno a půlstoletí. Povodeň jest takové rozhojnění tekutých vod, že břehy i hráze své přestoupí a níže položená místa, v obyčejném stavu suchá, zatopí (Riegrův slovník naučný, 1867). Povodeň je mimořádně vysoký stav vody, který přinášívá obyvatelům okolních poloh značné škody na polích a majetku (Ottův slovník naučný, 1903). Povodní jmenujeme obecně každé vystoupení vody z řečiště, ve smyslu vodopisném (hydrografickém) jen ten zjev, kdy hladina vody přestoupí určitou výšku nebo průtok určitou hodnotu průtoku (Vladimír Teyssler Václav Kotyška: Technický slovník naučný, 1934). 2 Geonika označuje oblast geověd zaměřenou na procesy vyvolané lidskou činností. Ústav geoniky AV ČR byl založen v roce 1982 z dřívějšího Hornického ústavu Československé akademie věd. Po roce 1989 byl ústav transformován a současně byla do jeho struktury začleněna Brněnská pobočka. Od roku 1993 nese ústav současné pojmenování. 16\n17 Povodeň fáze hydrologického režimu vodního toku, která se může vícekrát opakovat v různých ročních obdobích; vyznačuje se náhlým, obvykle krátkodobým zvětšením průtoku a vodních stavů; je vyvolána dešti nebo táním sněhu za oblevy. Poznámka: zpravidla působí na některých úsecích toku hospodářské škody podle stupně vybudované povodňové ochrany. Katastrofální povodeň povodeň mimořádné velikosti a dlouhé doby opakování, obvykle způsobující oběti a hospodářské škody (ČSN , 1985). Povodeň výrazný přechodný vzestup hladiny toku, způsobený náhlým zvýšením průtoku nebo dočasným zmenšením průtočnosti koryta zejména při výskytu ledových jevů (Meteorologický slovník výkladový a terminologický, 1993). Povodněmi se pro účely tohoto zákona rozumí přechodné výrazné zvýšení hladiny vodních toků nebo jiných povrchových vod, při kterém voda již zaplavuje území mimo koryto vodního toku a může způsobit škody. Povodní je i stav, kdy voda může způsobit škody tím, že z určitého území nemůže dočasně přirozeným způsobem odtékat nebo její odtok je nedostatečný, případně dochází k zaplavení území při soustředěném odtoku srážkových vod. Povodeň může být způsobena přírodními jevy, zejména táním, dešťovými srážkami nebo chodem ledů (přirozená povodeň), nebo jinými vlivy, zejména poruchou vodního díla, která může vést až k jeho havárii (protržení) nebo nouzovým řešením kritické situace na vodním díle zvláštní povodeň (Zákon o vodách č. 254/ 2001 Sb.). Z uvedeného přehledu tedy mj. vyplývá, že z čistě hydrologického hlediska není nutnou podmínkou pro užití pojmu povodeň, aby vodní tok při přechodném zvýšení hladiny vybřežil Kategorizace přirozených povodní na území České republiky Přirozené povodně vyskytující se v našich podmínkách lze rozdělit do několika hlavních typů: zimní a jarní povodně způsobené táním sněhové pokrývky, převážně v kombinaci s dešťovými srážkami (např. konec března a začátek dubna 2006); letní povodně způsobené dlouhotrvajícími regionálními dešti; jsou poměrně málo časté, obvykle katastrofické a vyskytují se na všech tocích v zasaženém území (např. červenec 1997 v povodí Moravy a Odry, srpen 2002 v povodí Vltavy, Labe a Dyje); letní povodně způsobené intenzivními bouřkovými lijáky, tedy krátkodobými srážkami velké intenzity (často přes 100 mm za několik málo hodin); bývají sice ničivé, ale trvají krátce, zasahují území o malé ploše s povodím řádově desítky čtverečných kilometrů; v ČR jich bývá i několik do roka (např. v létě 2009 na Jesenicku, Novojičínsku, Prachaticku, Strakonicku a Děčínsku); v posledních letech se pro tento typ používá název blesková povodeň ; zimní povodňové situace, způsobené především ledovými jevy na tocích i při relativně menších průtocích; vyskytují se v úsecích toků náchylných ke vzniku ledových nápěchů a ledových zácp (příklad: únor 1985 povodí Moravy, Dyje, Sázava a další toky) Povodňové škody Povodňové škody lze velmi zjednodušeně dělit na škody materiální a škody nemateriální, tj. počty obětí na životech, krátkodobé i dlouhodobé újmy na zdraví obyvatel v postižených oblastech (např. úrazy, infekční nemoci nebo negativní vlivy na lidskou psychiku) atp. Dopady mohou být nejen bezprostřední v době konkrétního ohrožení bydliště a života, nýbrž i dlouho přetrvávající obavy a strach z možného opakování povodňové katastrofy, který nepostihuje pouze tamní obyvatele a život obcí, nýbrž může např. způsobit i útlum v investiční činnosti v postiženém regionu s jeho socio-ekonomickými důsledky. Pokud jde o počty obětí při záplavách, jednou z nejtragičtějších přívalových povodní v českých zemích ve 20. století je případ z 9. června 1970, ke kterému došlo na jižní Moravě v Šardicích a okolí. Tehdy během průtrže mračen voda neuvěřitelně rychle zatopila tamní lignitový důl a třicet čtyři horníků ze sto deseti se ke svým rodinám již nevrátilo. Z politických důvodů byly ovšem v době vrcholící komunistické normalizace informace o této události utajovány. 17\n18 2. Povodně a lidé v minulosti Neobvyklé a extrémní přírodní jevy vnímali lidé již od nepaměti s obavami. To se týká i povodní, které sužovaly obyvatele žijící při neregulovaných vodních tocích prakticky každým rokem, obvykle strhávaly lávky, popř. dřevěné mosty, často znamenaly úplné zbídačení lidí, kteří přežili. Povodně ovšem poškozovaly také pozdější mosty kamenné. Např. v únoru 1342 podlehl ledovým krám při katastrofální povodni první kamenný most přes Vltavu v Praze, který nesl jméno královny Judity. Také nový kamenný most, pojmenovaný až později podle jeho zakladatele císaře Karla IV., byl vícekrát vážně poškozen povodněmi, například koncem února Naposledy se pak Karlův most protrhl při katastrofální povodni počátkem září Tuto mimořádnou událost sugestivně zachytil nejen jeden z jejích současníků Jan Neruda, nýbrž ji barvitě popsal i Eduard Bass ve svém slavném románu Cirkus Humberto, který vyšel s odstupem půl století: Národní divadlo bylo ze dvou stran oblito vodou a představení v něm se muselo přerušit. Rozdivočelá řeka se ježila v celé šíři i délce troskami, které urvala na svém hořením běhu a které unášela až sem, kde je vrhala na pilíře Karlova mostu. Oblouk za obloukem se zatarasil dřevem z nesčetných vorů a řeka bušila do pilířů tisícerými sochory. Ve mlýnech se vůbec nespalo; a ráno 3. září o půl šesté, za kalné mlhy, zazněl jim do hukotu vod temný rachot jak dunění hromu. Karlův most, Karlův most se řítil! Pátý mostní oblouk se propadl, za ním šestý, sochy svatých stály ještě mezi oběma, pak se začal sesouvat i pilíř, svatý Ignác se skácel do vody a po něm svatý František se svými Indy. Všechny obešla hrůza jakoby z národní zkázy. A před desátou to zarachotilo znovu, zhroutil se ještě osmý oblouk a slavné dílo Otce vlasti trčelo do vzduchu roztrženo ve tři nesouvislé kusy. Lidé se sbíhali a lomili rukama: Karlův most! Naše korunovační cesta! A všechny hrůzy, které obyvatelstvo prožívalo v zatopených ulicích, ustupovaly před tragédií tohoto odvěkého symbolu pražské velikosti a slávy. Ale nebylo možné lkát, všude bylo třeba pomoci a Vladimír Smetana ovšem byl mezi prvními, kteří pracovali k úlevě. Katastrofa se přehnala, teď bylo nutné rozvíjet dílo lidské solidarity, aby rychle zažehnalo ztráty a utrpení jednotlivců. Škody postihly celé Čechy, katastrofální povodeň si vyžádala několik desítek životů. Jen v Praze zatopila asi domů. Zmínku o nutnosti se na katastrofální povodeň připravovat najdeme v pražské protipovodňové instrukci, vydané státní správou 28. ledna Popudem k jejímu sestavení a zveřejnění byly nepochybně panující tuhá zima 1798/99 a neblahé zkušenosti s dopady povodňové katastrofy na Vltavě v Praze po tuhé zimě 1783/84. Už 24. února 1784 se náhle oteplilo a krátce nato už zbyl čas jenom na alarmování vojska k záchranným akcím. A 27. února v poledne se na Prahu valila pohroma. Hladina řeky vystoupila 6 metrů nad normální stav a voda zatopila 114 pražských ulic a 785 domů. Kulminační průtok byl odhadnut na 4850 m 3 /s; tato na velmi dlouhou dobu rekordní hodnota byla překonána až v srpnu Začátek zmíněné dvojjazyčné (německo-české) instrukce, kterou signoval Josef hrabě Vratislav z Mitrovic, císařský královský dvorní rada a pražský městský hejtman, zní: Návěští pro zdejší obec: O zřízených pozornostech ku pojištění Pražských obyvatelů v případě nějakého rozvodnění. Aby se nešťastným příhodám, a škodlivým oučinkům rozvodnění, které při budoucím stržení ledu na Moldavě, a rozpouštění tak velikého sněhu pro zdejší obyvatele k obávání jest, dle možnosti zamezilo, a na veřejnou jistotu cílící přípravy časně se zřídily, oznamují se tuto předložené jak z ouřadu vrchnosti v tom učiněné přípravy, tak také oné pozornosti, kterých takovému rozvodnění vystavení obyvatelé v přibližujícím se nebezpečenství užívati mají. Jakož při skutečném rozlívání vod mysl obyvatelů větším dílem zkormoucená, a přítomnost rozumu znamenitě zviklaná jest, a tím samým potřební pomocní prostředkové buď netak jak náleží, aneb nepořádně se užívají, aneb dokona (sic!) potřebovani nebývají, tudy ale mnohá nešťastná příhoda se stává; pročež především jiným na tom záleží, hned nyní, takové předběžné nástrahy zříditi, kteréžto v času skutečného nebezpečenství bez velikého rozmejšlení v oučinek snadno uvedené býti mohou. 18\n19 Dodejme, že očekávaná povodeň přišla za necelé čtyři týdny v noci z 21. na 22. února Nejprve se vylila voda z roztálé spousty sněhu, k rozrušení ledové celiny Vltavy v Praze došlo až druhý den odpoledne. I když se zatím nepodařilo najít doklady o dobovém vyhodnocení reakcí státní správy, lze se oprávněně domnívat, že alespoň části konkrétních pokynů protipovodňové vyhlášky byly realizovány. Své zkušenosti s vltavskými povodněmi v Praze v 19. století zachytila živě Karolina Světlá. Shodou okolností se narodila koncem února 1830 v době ohrožení města povodní, která nastala po tuhé zimě 1829/30. Voda v tehdejší Poštovské ulici (která dnes nese spisovatelčino jméno) dosahovala až na čtvrtý u nás schod, kněz i kmotři připluli ke křtu v kocábkách. 3 Při každém prudkém v létě lijáku, líčí K. Světlá dobovou situaci, při každém náhlém zjara tání rozlila se Vltava po nízkém břehu a zahnula k nám do ulice. Jaký to povyk nastal pak po domech, obzvlášť udělala-li si potěšení takové v noci. Ponocný řinkal všude u vrat za zvonce, bubny počaly vířit a napomínat celé okolí k ostražitosti, moždíře houkajíce od Vyšehradu zvěstovaly každou novou ranou, že voda neustále stoupá, nebezpečí že se víc a více blíží. Dolejší byty se začaly v největším zmatku vyklízet a v hořejších se dělalo vystěhovalcům nakvap místo. Lidé nevěděli obyčejně v prvním překvapení, kde na nich hlava stojí, co popadli, do toho se oblekli, co jim bylo nejblíže, to počali odnášeti, skvostné věci zůstaly z největší části v skříních a bezcenné, mnohdy zcela zbytečné předměty uklízely se s velikou prací a namáháním Obzvláště smutně pamětní byltě v tomto ohledu rok čtyřicátý pátý, kdež byl beránek velikonoční sněden na ledě za nesmírného návalu lidstva (velikonoční neděle připadla na 23. března 1845). Střelba a bouchání zátek z lahví šampaňských rozléhaly se po bělostné planině zmrzlé řeky tak tuhé, jako by byla z mramoru Ledy se hnuly teprve poslední tři v březnu dni a rozvodněná Vltava dosáhla takové výše, že se mohl člověk u nás z prvního poschodí bez pomoci žebříků do loďky spustit Byly to dny strastiplné, lidé se dali vodou všude překvapit, byli málokde dostatečně zásobeni jídlem a dřívím, vodou k pití nikde. I nastalo již první deň povodně, co babička zvěstovala, trpěli i zámožní lidé hladem a zimou, a ze všech oken v našem okolí rozléhalo se volání o pomoc neb hvízdání na loďky. Ale což byla loďka tam platná, kdež nebylo v domě žebříku, aby se byli mohli po něm lidé do ní dostat, neb kde k žebříku pro vodu nemohli? Po celé tři noci, co stála voda v naší ulici, nikdo z nás oka nezamhouřil Každou chvíli ozářil pokoj děsným způsobem svit ze člunků rychlosti šípů okolo veslujících, v nichž seděly úřadní osoby (s potravinami, pokrývkami a bochníky chleba) Arcivévoda sám přívětivě a neúnavně pomáhal, čímž se stalo, že úřadníci, kteří měli tentýž úkol svěřený, také přívětivě a úslužně chovati se snažili, což nemívali ještě vůči obecenstvu v obyčeji Avšak stálé to nebezpečí všem stejně hrozící vypěstovalo v Poštovské ulici převzácného pospolitého mezi sousedstvem ducha Povodně, vyplašující její obyvatele každou chvíli z pohodlí, ukázaly jim zároveň velmi názorně, kterak to vlastně s těmi lidskými statky dopadá, že totiž dostačí několik hodin učiniti z boháče žebráka. Jedním z mnoha kritérií velikosti povodňových škod je počet obětí, který ovšem ve starých kronikářských zprávách buď není udáván vůbec, nebo údaje bývají často nadneseně odhadovány. V novodobé historii se z tohoto hlediska jeví jako nejkatastrofálnější blesková povodeň ve dnech května 1872, vzniklá z mimořádných průtrží mračen zejména v povodí Berounky a Ohře. Podle oficiální statistiky při ní zahynulo 337 osob. Zcela zničeno bylo v postižené oblasti 200 domů a 520 jich bylo vážně poškozeno. Škody na majetku byly vyčísleny částkou 7 miliónů zlatých. 3. Katastrofální povodně na Moravě a ve Slezsku v červenci 1997 Bezprostřední příčinou těchto povodní byly dlouhotrvající regionální srážky ve dnech července V podmínkách České republiky představovaly ojedinělý přírodní jev, v daném území 3 Pro zajímavost: právě Smetanovo nábřeží v místě vyústění ulice Karoliny Světlé je jednou z oblastí Starého Města, kde se už v srpnu 2002 stavěly mobilní protipovodňové bariéry. 19\n20 historicky dosud nezaznamenaný. Jejich výjimečnost spočívala především v tom, že vydatné srážky zasáhly současně rozsáhlé území o rozloze několika tisíc km 2 a že trvaly neobvykle dlouhou dobu, téměř pět dnů. Daleko mimořádnější než zaznamenané denní úhrny srážek byly nově vytvořené rekordy čtyřdenních úhrnů. Na stanici Šance v povodí Odry tehdy spadlo celkem 602 mm srážek (tedy 602 litrů na m 2 ). To bylo o 151 mm více, než dosavadní extrémní úhrny ze všech stanic České republiky za více než sto dvacet let. Právě proto se staly letní povodně v roce 1997 extrémními, neboť dosavadní český rekord 451 mm překonaly současně další tři stanice: Lysá hora naměřila 571 mm, Frenštát pod Radhoštěm 481 mm a Rejvíz 479 mm. To znamená, že za pouhé čtyři letní dny spadlo na stanici Šance nebo Lysá hora více srážek než v Praze v průměru za rok. V povodí Moravy dosáhl tento čtyřdenní úhrn nejvíce 422 mm ve Starém Městě Kunčicích, což reprezentuje bezmála čtyřnásobek srážek, které zde obvykle spadnou za celý červenec. Celkově však v tomto povodí spadl podstatně větší objem vody. Jestliže v povodí Odry činil za období od 3. do 7. července 1997 její celkový objem 1, 2 km 3, v povodí řeky Moravy (bez povodí Dyje) dosáhl 1,8 km 3, tedy o 1/3 více. Je zřejmé, že tak obrovský objem vody, který v obou povodích spadl, vyvolal povodeň, nemající v tomto území ve 20. století obdoby. Nelze se proto divit, že výskyt této povodňové katastrofy jak obyvatele, tak územní i státní orgány východní části České republiky prakticky zaskočil. Samozřejmě, že k analogickým velkým povodním docházelo i dříve, ale až do roku 1997 neměla s nimi současná česká společnost žádné zkušenosti. Nejen současná generace, ale i několik předchozích podobnou povodeň nezažilo. Většinu lidí tento přírodní živel svou ničivostí zcela zaskočil, protože v posledních sto letech došlo v souvislosti s výskytem povodní ke ztrátě historické paměti. Je to logické, neboť např. v české části povodí Odry se podobné povodně vyskytly naposledy na počátku 20. století (v letech 1902 a 1903) a předtím v roce 1880 a v povodí horního Labe v roce Z hlediska velikosti kulminačních průtoků se rekordní povodeň, ke které došlo v červenci 1997 na řece Odře v Ostravě Svinově a v Bohumíně, vyskytuje průměrně jednou za dvě stě let. Na řece Moravě v Kroměříži šlo o průměrný výskyt jednou za tři sta let, v Olomouci jednou za pět set let a na horní Moravě v Raškově dokonce jen jednou za osm set let. Lidský život je ve srovnání s dobou opakování takovýchto extrémů příliš krátký, aby každý člověk měl možnost nebo byl nucen se stát svědkem těchto výjimečných přírodních jevů. Je to jedna z příčin, proč dochází v souvislosti s výskytem povodní ke ztrátě historické paměti. K paměti patří mj. cenné zkušenosti, jak na podobné pohromy obyvatelé a města, popřípadě vyšší územní celky, v minulosti při akutním ohrožení bezprostředně reagovaly, jaká opatření byla v těchto případech přijata, atp. Tragická bilance povodní na Moravě a ve Slezsku byla šokující: dodatečně je uváděno šedesát mrtvých (z nichž nejméně sedm zemřelo následkem infarktu, vyvolaného šokem), lidí evakuovaných, 536 zasažených obcí, 34 zasažených okresů, škody 63 miliard Kč. K částečné úhradě potřebných obrovských nákladů na obnovu byly vydány státní povodňové dluhopisy. Postižení jednotlivci i podniky měli ovšem řadu problémů, např. s některými pojišťovnami, které začaly tvrdit, že pojištění proti živelním pohromám se na povodně nevztahuje. Povodně v létě 1997 se kromě velkého počtu lidských obětí a vysokých materiálních škod také zapsaly i do psychiky bezprostředně postižených lidí. Přírodní katastrofa zde zanechala velké jizvy, především strach a bezmoc. A to nejen při nastalém akutním nebezpečí, ale i při psychickém náporu, který souvisel s bezmocným čekáním na jeho avizovaný nástup jak to zažili např. v Hodoníně, nejposlednějším v řadě měst na dolním toku rozvodněné řeky Moravy, které s nervozitou, strachem a napětím očekávalo příchody povodňových vln. Dobovou situaci zachycují např. dílčí pasáže z internetových novin Neviditelný pes (http:// pes.eunet.cz): 20\nHAVÁRIE. POHROMA? KATASTROFA..!\nHAVÁRIE. POHROMA? KATASTROFA..! KONCEPCE ENVIRONMENTÁLNÍ BEZPEČNOSTI základní strategický dokument vztahuje se na krizové situace (katastrofy) analyzuje současnost a navrhuje opatření ke zlepšení ZDROJE\nČeský hydrometeorologický ústav, pobočka Brno Mendelova univerzita v Brně Možné dopady měnícího se klimatu na území České republiky Jaroslav Rožnovský Naše podnebí proč je takové Extrémy počasí v posledních\nEVROPSKÝ PARLAMENT Rozpočtový výbor\nEVROPSKÝ PARLAMENT 2014-2019 Rozpočtový výbor 10.12.2014 2014/2161(BUD) NÁVRH ZPRÁVY o návrhu rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie podle bodu 11\n5. hodnotící zpráva IPCC. Radim Tolasz Český hydrometeorologický ústav\n5. hodnotící zpráva IPCC Radim Tolasz Český hydrometeorologický ústav Mění se klima? Zvyšuje se extremita klimatu? Nebo nám jenom globalizovaný svět zprostředkovává informace rychleji a možná i přesněji\nČeská republika po roce Mgr. Martin Klapetek, Ph.D. Kfi TF JU\nČeská republika po roce 1989 Mgr. Martin Klapetek, Ph.D. Kfi TF JU Revoluce v roce 1989 Nové vymezení vztahu vůči náboženství Bude mít nový politický řád morální rozměr? Náboženství = tradiční skupiny\nPraktická stránka přípravy města na adaptaci. (příklad -Hradec Králové)\nPraktická stránka přípravy města na adaptaci a Evropské fondy (příklad -Hradec Králové) doc. Ing. arch. Vladimíra Šilhánková, Ph.D., Mgr. Michael Pondělíček, Ph.D. Vysoká škola regionálního rozvoje Typy\nMožné dopady změny klimatu na zásoby vody Jihomoravského kraje\nČeský hydrometeorologický ústav, pobočka Brno Mendelova univerzita v Brně Možné dopady změny klimatu na zásoby vody Jihomoravského kraje Jaroslav Rožnovský Extrémní projevy počasí Extrémní projevy počasí\nKlimatické podmínky výskytů sucha\nČeský hydrometeorologický ústav, pobočka Brno Kroftova 43, 616 67 Brno Klimatické podmínky výskytů sucha Jaroslav Rožnovský, Filip Chuchma PŘEDPOVĚĎ POČASÍ PRO KRAJ VYSOČINA na středu až pátek Situace:\nAleš Binar, Ph.D. MODERNÍ OBČANSKÁ SPOLEČNOST. Rozšiřující studijní text k předmětu Vybrané kapitoly světových a českých dějin (VKD)\nAleš Binar, Ph.D. MODERNÍ OBČANSKÁ SPOLEČNOST Rozšiřující studijní text k předmětu Vybrané kapitoly světových a českých dějin (VKD) Vznik moderní občanské společnosti Předmětem zájmu VKD je vývoj moderní\nPočasí a podnebí, dlouhodobé změny a dopady na zemědělskou výrobu Jaroslav Rožnovský\nČeský hydrometeorologický ústav, pobočka Brno Kroftova 43, 616 67 Brno e-mail:roznovsky@chmi.cz http://www.chmi.cz telefon: 541 421 020, 724 185 617 Počasí a podnebí, dlouhodobé změny a dopady na zemědělskou\nMožné dopady klimatické změny na dostupnost vodních zdrojů Jaroslav Rožnovský\nČeský hydrometeorologický ústav, pobočka Brno Kroftova 43, 616 67 Brno e-mail:roznovsky@chmi.cz http://www.chmi.cz telefon: 541 421 020, 724 185 617 Možné dopady klimatické změny na dostupnost vodních\nVýskyt extrémů počasí na našem území a odhad do budoucnosti\nČeský hydrometeorologický ústav, pobočka Brno Mendelova univerzita v Brně Výskyt extrémů počasí na našem území a odhad do budoucnosti Jaroslav Rožnovský Projekt EHP-CZ02-OV-1-035-01-2014 Resilience a adaptace\nRámcový vzdělávací program pro základní vzdělávání Klíčové kompetence Kompetence občanské: o rozhoduje se zodpovědně podle dané situace, poskytne dle svých možností účinnou pomoc a chová se zodpovědně\nPraktické zkušenosti z povodní ve Valašském Meziříčí. zpracoval: Mgr. Václav Chajdrna\nMěsto Město Valašské Meziříčí Praktické zkušenosti z povodní ve Valašském Meziříčí zpracoval: Mgr. Václav Chajdrna Obyvatelé České republiky se prakticky seznámili s povodněmi v červenci 1997, kdy zasáhly\nTISKOVÁ ZPRÁVA Centrum pro výzkum veřejného mínění Sociologický ústav AV ČR, v.v.i. Jilská 1, Praha 1 Tel./fax: 286 840 129 E-mail: jan.cervenka@soc.cas.cz Postoje české veřejnosti k cizincům Technické\nŠéf SAZKY Aleš Hušák je zhoubou pro sportovní svazy a měl by rezignovat, míní většina Čechů\nŠéf SAZKY Aleš Hušák je zhoubou pro sportovní svazy a měl by rezignovat, míní většina Čechů Loterijní společnost SAZKA po dobu více jak padesáti let poskytuje nejen zábavu a potěšení z menších či větších\nVýsledky konference OSN o ochraně klimatu v Paříži\nVýsledky konference OSN o ochraně klimatu v Paříži Tvoříme klima pro budoucnost, Liberec, 26. - 27. 1. 2016 Klára Sutlovičová, 26. ledna 2016 1992: Rámcová úmluva OSN o změně klimatu (UNFCCC) skutečně\nStromy zdarma chladí, a to výrazně\nTermovizní snímání teploty v centru Hradce Králové dne 22. července 2015 za účasti docenta Jana Pokorného, s nímž královéhradecký magistrát (odbor životního prostředí) dlouhodobě spolupracuje. Stromy zdarma


Atlantická treska, kde se nachází a jak se živí, rysy jednotlivců\n"Labardan" je zajímavé jméno, které ryby měly ve starověku. Jméno se dostalo kvůli vlastnostem masa při sušení. To prasklo. Další verze je věrohodnější. Během tření se otvory vysouvají praskání. Odkud pochází tento zvuk? To je způsobeno zvláštnostmi vnitřní struktury. Když svaly plaveckého močového měchýře uzavřou, vzniká prasklina. Převýšení, které se bude rozmnožovat, vytváří poměrně hlasitý prasklý útvar.\nVšichni zástupci tresky mají stejné vnější znaky:\npočet ploutví - 5;\nvyvinutá kaudální ploutve;\nosamělý tendril na bradě;\nvelké žlábkové otvory;\nVelikost závisí přímo na stanovištích ryb. Růst pokračuje po celý život a roste poměrně rychle. Za tři roky narůstá na 50 centimetrů. Atlantická jedince rostou na délku 2 metry a mají hmotnost až 96 kilogramů.\nVýznamná velikost hlavy. Velké ústa.\nŽlábky se skrývají za destičkou za žáruvzdorným krytem.\nDlouhé tělo připomíná vřeteno.\nPloutve: dva anální a tři dorzální.\nHorní čelist větší než spodní čelist. Na spodní části antény roste.\nBarva po celém těle nerovnoměrné. Zadní část je zbarvená do hnědé, zelenožluté, zelené olivové hnědé barvy. Strana je mnohem lehčí, břicho je lehké, typicky žluté nebo bílé.\nTreska obecná má právo být považována za dlouhou játra. Jednotlivci dosahují až 25 let života. Kildi treska žije až 7 let.\nAtlantická treska se svým jménem odpovídá jeho stanovišti. V Rusku se nachází v Bílé, Kara a Barentsově moři. Život je spojen s proudem oceánu, který nese dostatek potravy na celý život. Z roka na rok dochází k dlouhé migraci.\nZralost je dosažena ve věku 8-9 let a poprvé se ryby posílají. Atlantská treska pochází z pobřeží Norska. Před migrací lidé jedí dobře v mořích v Barentsově moři a na pobřeží Spitsbergenu. Začíná se zvětšovat tkáňová játra. Pro bezpečné házení kaviáru, je nezbytné, aby obsah tuku v játrech činil asi 50%. Když se jedí, shromažďuje se v balíčcích a jede na vzdálené cestě na patnáct set kilometrů. Cesta trvá 5-7 měsíců. Tímto způsobem během života tresky se dělá 3-4 krát. Během delší migrace se nikde nezastaví.\nTření se vyskytuje na jaře. V hloubce 100 metrů se samice plodí vejce, samci se zabývají hnojením. Tresku lze přičíst jednomu z nejvíce reprodukčních jedinců. Během několika týdnů se dospělé ryby roztočí z 500 000 na 6 000 000 vajec. Po uložení vejce se ryba nestará o svou bezpečnost. Samice a muži jdou domů cestou domů. Před dokončením inkubace mnoho vajec nebude přežít. Pstruh se objevil 20. den a živil se planktonem. S počátkem září bude mít smažit severní proud na Barentsovo moře. Mladý muž se tam usadil tři roky, vedl spodní život. Za čtvrtý rok začnou migrovat.\nPříchod rybníků je skvělou událostí pro místní obyvatele norského pobřeží. Pro ryby to není příliš vítání. Splňuje se zde množství rybářských sítí a mnoho malých motorových člunů vybavených všemi druhy lovných zařízení.\nRybaření ryb. Velkou hodnotou je jak maso, tak játra, která svým obsahem tuku dosahuje 74%. Chytání se vyskytuje hlavně během tření. Standardní chytající velikosti - ryba asi pět let věku s tělesnou hmotností 5-6 liber, délkou asi 80 centimetrů. Objemy průmyslové výroby se pohybují od 6 do 10 milionů tun. Pro lov použijte speciální vlečné sítě pro lov při dně.\nV tomto ohledu je v některých zemích uvedeno v červené knize. Dokonce ani taková plodnost ryb ji nešetří před zánikem.\nMaso ryb je bílý a tvoří základ stravovací výživy. Není to tak tlustý jako játra.\nPo dlouhou dobu považovali Porsové za ryby "dar nebe". Používá naprosto všechno.\nMilovník rybaření, co potřebujete vědět: chytit rybu, je nutné mít k dispozici speciální vybavení, budete muset vytáhnout z hloubky 100 metrů. To znamená, že nejprve je nutné se plavit několik kilometrů od pobřeží.\nTresky - rod:\nAtlantik - ve věku 5-10 let má délku 40-80 cm;\nKildinskaja: pes - 50 cm, samice - 40 cm, největší vzorek byl označen 70 cm a měl hmotnost 2,5 kg;\nBaltic - délka 80-100 cm, hmotnost do 12 kg;\nBílé moře - délka 50-60 cm Podle cizích zdrojů je synonymem pro tresku Grónsko.\nNěkteré poddruhy, jako naše treska bílé, se přizpůsobily trvale v odsolených vodách Moře nepotřebují dlouhé migrace. Tito jedinci rostou mnohem rychleji než jejich migrující příbuzní, a proto dosahují puberty ve věku 3-4 let.\nMladé rostliny se živí planktonem, malými korýši. Dospělý preferuje ve své stravě malý smažený: huňáček, sleď, huňatý, šproty, šalvěj. Nepoužívejte pohrdání a malé kongenery. Stává se predátor ne okamžitě, ale s plynutím času, dosahujícího věku 3-4 let.\nStejně jako žádná jiná ryba, treska je náchylná k různým druhům chorob. Parazity, červy reprezentují vážné nebezpečí pro lidské životy. Doporučuje se, aby slepě nesledovala módu při konzumaci syrových ryb, ale tepelně ohřívala ryby.\nKde je nalezena makrela a odkud se dostane na pulty Ruska\nČerné moře Brabulka: popis a použití ryb\nBěžný žralok z kočky je pro lidi bezpečný!\nRybář modrý útesový chirurg milovník prostorných akvárií\nuawifima.ru » Nejčastější dotazy » Kde žije treska obecná, její jídlo


Nápad roku nebo Rozjezdy - začíná další kolo operátorských startupových soutěží – Tyinternety.cz\nNápad roku nebo Rozjezdy – začíná další kolo operátorských startupových soutěží\nOperátoři hledají zajímavé nápady různými způsoby. Kromě vlastních akcelerátorů využívají často i soutěže. A dve z nich zrovna začínají.\nDnes startuje už sedmý ročník soutěže Vodafone Nápad roku. Soutěž pro všechny, kteří mají na papíře nebo ve fázi rozjezdu zajímavý podnikatelský nápad a chtějí pomoci s jeho uvedením na trh. I letos se bude soutěžit ve třech kategoriích, z nichž dvě jsou určeny studentům. Přihlásit se do soutěže je možné až do 10. května na webu www.napadroku.cz.\nPřihlášky začne brzy přijímat i T-Mobile. Od 3. do 24. března se na www.rozjezdyroku.cz mohou hlásit všichni, kteří nepodnikají déle než 12 měsíců nebo se ke startu teprve chystají. Soutěží, která se letos koná už počtvrté a pořádá ji T-Mobile, prošla více než tisícovka podnikatelů, od kaváren po internetové obchody.\nDostat české zemědělství na evropskou úroveň na trhu digitalizace a zjednodušit život českým zemědělcům má za ambice nový…\nSpeciální české lyže Staki vybraly na Kickstarteru 860 tisíc korun. Půjdou i do Japonska\nProsadit se na lyžařském trhu není nic jednoduchého. Konkurence je vysoká a o to složitější vše je, když…


Momentální selhání svalů - A.P.E.X. LLC | Sukabumi\nMomentální selhání svalů\nadmin - 19 března, 2021\nMomentální selhání svalů (MMF) je okamžik, kdy již nelze provést žádné další opakování s dokonalou formou z důvodu úplného akutního vyčerpání svalů potřebných k dokončení dalších opakování. Tento článek blíže definuje MMF a pojednává o jeho významu při dosahování přírůstků síly a výkonu. Probereme také svalovou únavu a vliv záměrného zadržení několika opakování během série.\nCÍL SVALOVÉHO ZADRŽENÍ\nProvedení série do bodu, kdy jsou zodpovědné svaly natolik vyčerpány, že již nemohou provést žádné další perfektní opakování, se označuje jako momentální svalové selhání a provedení série do této míry vyvolává fyziologické adaptace. Tyto adaptace zahrnují zvýšení hustoty mitochondrií, zvýšenou aktivaci motorického fondu, zvýšenou rychlost obnovy ATP-CP, zlepšenou aktivaci aktin-myozinu, zvýšené uvolňování hormonů se zvýšenou receptivitou buněk. Existuje také fyziologický přínos tlačení na MMF, včetně zmírnění stresu, zlepšení psychické odolnosti a zvýšení mentální kapacity pro těžší práci, které vyústí v další fyziologické adaptace.\nTady je základní pravda. Pokud ze sebe vydáte maximum a budete se snažit provést co nejvíce fyzicky dokonalých opakování, vaše tělo se přizpůsobí tak, že až bude příště vystaveno podobné výzvě, bude schopno podat lepší výkon. Tělo nechápe, proč je na něj tak tlačeno, chápe pouze, že se musí přizpůsobit prostředí, a tak se vyvíjí. Pokud na sebe nebudete tlačit tak tvrdě, jak jen můžete, vaše tělo nebude cítit potřebu se zlepšovat, protože už dokáže vykonat to, co se po něm požadovalo.\nPři diskusi o MMF je nezbytné uznat, že perfektní opakování jsou součástí definice. Tlačení na pilu až do bodu, kdy už nejsou možná žádná další opakování bez klauzule o „perfektních opakováních“, by vedlo k nedbalým, nebezpečným a kontraproduktivním opakováním na konci série. Když už svaly nedokážou udržet správnou formu a nedokážou pod kontrolou pohybovat váhou, pokud jsou zapotřebí další opakování, musí se něco změnit, aby to bylo možné. První, co se stane, je podvádění. Na pomoc přichází hybnost a gravitace. Poté dojde k porušení formy a tělo změní svou polohu, aby dosáhlo více opakování. Nakonec se napnou šlachy a vazy, aby se vytlačilo vše, co ještě zbývá. Žádná z těchto post-MMF technik nepřináší smysluplné adaptace. Často vedou ke zranění nebo posilují špatné návyky, které v konečném důsledku brání pokroku. Sečteno a podtrženo, pokud potřebujete porušit formu, využít hybnost nebo gravitaci k provedení dalších opakování, již jste dosáhli MMF a další opakování mohou vést ke zranění, takže přestaňte.\nPoužívání momentálního selhání svalů k dosažení fyziologických adaptací musí být metodické a záměrné, aby se předešlo zranění. Nejlepší je zažít MMF zpočátku na strojích využívajících horní část těla. To umožňuje postupnou psychickou adaptaci na intenzitu MMF. Jakmile jste psychicky schopni přetlačit horní část těla na MMF na strojích, zkuste to s volnými váhami a začněte používat stroje na dolní část těla. Čím více cviků budete provádět na MMF, tím nižší bude celkový objem tréninku. Více sérií na MMF se stále doporučuje pro maximální nárůst hypertrofie, která je výsledkem objemu a času pod napětím, ale ne nadbytečných sérií.\nPříklad: Místo provádění více sérií bench pressu, kde pouze závěrečná série jde do MMF, zkuste provést jednu sérii s větší váhou do MMF a následně proveďte lanový hrudní let do MMF pro více času pod napětím a variaci. Nezapomeňte, že MMF je momentální, takže pokud si na minutu nebo dvě odpočinete, budete moci pokračovat. Využijte toho ve svůj prospěch a při vícesetových protokolech MMF záměrně dbejte na poměr práce a odpočinku.\nSvalová únava je bod, kdy jsou svaly unavené, ale nedosáhly momentálního svalového selhání. Představte si ji jako ponechání 1 nebo 2 opakování v nádrži. Nejvíce se využívá při vícesetových protokolech, kde se intenzita měří podle objemu, nikoliv podle sérií na MMF. Více sérií prováděných do únavy místo do selhání umožňuje delší čas pod napětím, což vede k hypertrofii, zvýšení koordinace pohybového fondu a menším nárokům na mysl. Zisky nemusí být tak výrazné jako při MMF, ale přesto může dojít ke zlepšení.\nZ psychologického hlediska je nereálné tlačit každou sérii do MMF po zbytek života, takže tréninky v rámci ročního tréninkového režimu by měly zahrnovat série do únavy. Tím si psychicky odpočinete. Svalová únava vás také udrží dále od možného zranění než MMF. Při sériích do MMF se vám často může dařit, provádíte perfektní opakování a pak během jednoho opakování máte pocit, že jste narazili na zeď a forma se rozpadá a k dokončení tohoto opakování je použita hybnost. Toto opakování bych nepočítal, ale jde o to, že MMF vás do této situace často staví, svalová únava nikoli. Jakmile si myslíte, že jste blízko MMF, zadržíte a zastavíte, odpočinete si a vrátíte se pro další bezpečné kolo svalové únavy. Pokud chcete trochu zesílit, ale nemáte zájem o maximální využití potenciálu, pak je svalová únava v pořádku po celý rok.\nCvičení až do momentálního svalového selhání nutí vaše tělo k adaptaci a překonání. Svalová únava to dělá také, ale ne tak efektivně. Záměrně si rozmyslete, jak daleko hodláte sadu dotáhnout, a naslouchejte svému tělu. Buďte přísní na formu a počítejte pouze perfektní opakování. Podvádění po MMF povede pouze ke špatným návykům a zraněním. Podívejte se na můj další článek o pokročilých technikách přetěžování, kde najdete několik nápadů, jak MMF využít ještě efektivněji.\nNavigace v seriálu << Vysoce intenzivní trénink (HIT) vs. vysokoobjemový trénink (HVT).


Kim Čong-un nařídil otestovat jadernou hlavici. Míříte k sebezničení, varuje Soul – Novinky.cz\nKim Čong-un nařídil otestovat jadernou hlavici. Míříte k sebezničení, varuje Soul\nSeverní Korea chystá pokusný výbuch jaderné hlavice a test balistických raket schopných hlavici nést. Podle severokorejské agentury KCNA to v úterý oznámil vůdce země Kim Čong-un, který v posledních týdnech stupňuje hrozby vůči Jižní Koreji a USA. Z jeho slov plyne, že KLDR významně pokročila v miniaturizaci hlavic a schopnosti dopravit je na cíl.\núterý 15. března 2016, 6:34 - Pchjongjang/Soul\n(Aktualizováno: úterý 15. března 2016, 6:36 )\n„Kim Čong-un … dal příkazy provést test kvůli odhadu tepelné stability špičky hlavice … a odpařování tepelné ochrany,“ uvedla KCNA a hrdě zdůraznila, že konstrukce i použitý materiál jsou domácího původu.\n„Při vyhlášení testu jaderné hlavice a testovacích odpalů několika druhů balistických raket schopných nést jaderné hlavice, které budou provedeny v krátké době, aby se zvýšila schopnost provést jaderný útok, Kim instruoval adekvátní oddělení, aby testy připravila do posledního detailu,“ dodala KCNA\nKim podle ní svá slova pronesl ve chvíli, kdy dohlížel na simulovaný test opětovného vstupu balistické rakety do atmosféry.\nNení ale jasné, zda nejde jen o plané hrozby. Jihokorejské ministerstvo zahraničí podle agentury Reuters uvedlo, že nepozoruje žádné aktivity v místech, kde Sever provádí své nukleární testy, ani u odpalovacího zařízení raket dlouhého doletu. KLDR však podle jihokorejského úřadu stále udržuje stav připravenosti na případnou jadernou zkoušku.\nPrezidentka Pak Kun-hje v reakci řekla, že „pokud se Severní Korea nezmění, míří k sebezničení".\nNapětí na Korejském poloostrově je po nedávném jaderném testu následovaném sérií odpalů balistických raket nejvyšší za dlouhou dobu. OSN potrestala Pchjongjang za jadernou zkoušku novými sankcemi.\nKim minulý týden prohlásil, že jeho země pokročila ve zmenšování jaderných hlavic tak, že mohou být umístěny na balistických raketách. [celá zpráva]\nZemě zároveň pohrozila jaderným úderem svému jižnímu sousedovi a USA, protože právě probíhající největší společné cvičení jihokorejských a amerických vojsk považuje za přípravu útoku na KLDR. [celá zpráva]\nPchjongjang vyrobil v novém tisíciletí jaderné nálože, které otestoval, ovšem dosud nebyly dost malé na to, aby je mohly dopravit k cíli balistické rakety.


Ovladač Gamecube, klasický, drátový, pro Nintendo Wii | zaslevou.cz\nOvladač Gamecube, klasický, drátový, pro Nintendo Wii\nO tomto produktu: Drátový ovladač Gamecube: Ovladač Fiotok Design GameCube slouží k načítání, ukládání, kopírování a mazání her na Nintendo Wii neb... celý popis\nDrátový ovladač Gamecube: Ovladač Fiotok Design GameCube slouží k načítání, ukládání, kopírování a mazání her na Nintendo Wii nebo Gamecube, na jejichž dosažení jste tak tvrdě pracovali. Stejné hladké funkce jako původní ovladač Nintendo GameCube\nSnadné držení: 2 analogové páčky, 8 plně analogových akčních tlačítek, 4 tlačítka střelby, 1 ramenní tlačítko, hladké zakřivené čáry vám zcela zpřístupní ruce\nVYSOKÁ KVALITA - Ovladač Gamecube pro Wii je navržen tak, aby načítal, ukládal, kopíroval a odstraňoval hry Gamecube na Nintendo Wii nebo Gamecube, na jejichž dosažení jste tak tvrdě pracovali.\nPerfektní zážitek z používání hry: Podporuje kousky, které zajišťují pohodlí, a to i během dlouhých hodin hraní. Pro hry GameCube a Wii. Pokud chcete začít hrát hru na blízko nebo jakoukoli hru Smash, je skvělé začít


(ALL) Usnesení vlády České republiky o prodloužení nouzového stavu v souvislosti s epidemií viru SARS CoV-2\nHZS JmK předává k dispozici usnesení vlády ČR, kterým se prodlužuje nouzový stav v souvislosti s epidemií viru SARS CoV-2 a navazující usnesení vlády, která se vydávají v souvislosti s prodloužením nouzového stavu.\n(ALL) Zrušení pravidelné zkoušky sirén dne 4. 11. 2020\nHZS JmK informuje, že z rozhodnutí generálního ředitele HZS ČR se ve středu dne 4. 11. 2020 ruší pravidelná zkouška sirén.\n(ALL) Desatero správného chování po obdržení informace o pozitivním testu na onemocnění COVID-19\nHZS JmK předává k dispozici dokument o správném chování po obdržení informace o pozitivním testu na onemocnění COVID-19.\n(ALL) Usnesení vlády ČR o přijetí krizových opatření (omezení volného pohybu osob, omezení prodeje, některých činností, služeb a provozů)\nHZS JmK předává k dispozici usnesení vlády ČR, kterými se upravují podmínky zákazu volného pohybu osob, nařizují a doporučují se opatření zaměstnavatelům, upravují se podmínky zákazu a omezení prodeje, některých činností, služeb a provozů. Usnesení nabývají účinnosti dne 28. října 2020 od 00:00…\n(ALL) Usnesení vlády ČR o změně krizového opatření (prodloužení zákazu návštěv zdrav. a soc. zařízení, zákaz třetí osoby u porodu)\nHZS JmK předává k dispozici usnesení vlády ČR č. 1085 , kterým se mění krizové opatření č. 998, vyhlášené pod č. 402/2020 Sb. Změna krizového opatření se týká prodloužené účinnosti krizového opatření, tak, že účinnost se prodlužuje do dne 3. listopadu 2020 do 23:59 hod.\n(ALL) Nová usnesení vlády ČR (upravující volný pohyb osob, omezení maloobchodu a služeb, omezený provoz orgánů veřejné moci a správních orgánů)\nHZS JmK předává k dispozici usnesení Vlády ČR, které upravují podmínky volného pohybu osob, omezení maloobchodu a služeb a omezený provoz orgánů veřejné moci a správních orgánů. Všechna usnesení platí ode dne 22. října 2020 od 06:00 hod. do dne 3. listopadu 2020 do 23:59 hod.\n(ALL) Nová mimořádná opatření MZ (nošení ochranných pomůcek, nařízení poskytovatelům zdravotních služeb, informace o hospitalizovaném s pozitivním testem)\nHZS JmK předává k dispozici nová mimořádná opatření vydaná Ministerstvem zdravotnictví, která nabydou účinnosti 21. října 2020.\n(ALL) Usnesení vlády ČR upravující podmínky provozu školských a ubytovacích zařízeních (platné od 21. října 2020)\nHZS JmK předává k dispozici usnesení Vlády ČR, které upravuje podmínky provozu školských a ubytovacích zařízeních. Usnesení nabývá účinností ode dne 21. října 2020 od 00:00 hod.\n(ALL) Nová krizová opatření platná od 17.10.2020 (vč. nařízení o využití Armády ČR)\nHZS JmK předává k dispozici usnesení Vlády ČR o nově přijatých krizových opatřeních a dále přikládáme nařízení Vlády ČR o použití Armády ČR k výstavbě záložního zdravotnického zařízení a jeho částečné obsluze.\n(ALL) Nová krizová opatření platná od 14. října 2020 (upravená pravidla pro nošení roušek už od 13. října 2020)\nHZS JmK předává k dispozici krizová opatření vydaná Vládou ČR, která nabývají účinnosti dne 14. října 2020 od 00:00 hod.


VOLÁR SI VÍTĚZSTVÍM NA TRIATHLONU MĚLNÍK ZAJISTIL TRIUMF V POHÁRU, E Triatlon - triatlonový magazín\nV závodu mužů měli být hlavními favority reprezentanti Jan Volár a František Linduška, nakonec se ale na start postavil pouze první jmenovaný. „Z vody jsme šli ve větší skupině. Ale hned na začátku cyklistiky se nám podařilo odskočit spolu s Lukášem Červenkou a Davidem Martinem. Lukáš pak odpadl a my jsme spolupracovali s Davidem, takže jsme si vypracovali náskok asi 1,5 minuty. Běh byl těžký, ale věřil jsem, že v něm rozhodnu, což se mi podařilo,“ popsal závod Jan Volár.\nPřipsal si tak čtvrté vítězství ve čtvrtém závodě Českého poháru v olympijském a sprint triatlonu, do kterého letos nastoupil. Vzhledem k tomu, že víc startů si závodníci do absolutního pořadí nemohou připsat, dosáhl Jan Volár na maximální možný bodový zisk a zajistil si celkové první místo.\nNyní má před sebou evropský šampionát ve sprint triatlonu, který se uskuteční příští víkend v ruské Kazani. „Mělník byl pro mě velmi kvalitní rozjetí. I když jsem šel do závodu trochu unavený z tréninku, jsem rád, že jsem si před mistrovstvím Evropy potvrdil formu,“ dodal český reprezentant.\nPro druhé místo si ve středočeském městě doběhl David Martin, který na vítěze ztratil minutu a pět vteřin. Třetí finišoval Radim Grebík, který si tím zajistil titul v juniorské kategorii.\nPro vítězství v poháru i pro juniorský titul\nV závodě žen šla jako první z vody reprezentantka Alžběta Hrušková, na kterou Tereza Svobodová ztrácela 19 vteřin. „Vyplavala jsem docela dobře, ztráta nebyla příliš velká, takže jsme se po pár kilometrech na kole sjely do velkého balíku, ve kterém jsme absolvovaly celou cyklistiku. Bylo jasné, že se rozhodne na běhu. Věděla jsem, že budu bojovat s Bety Hruškovou, která je velmi silná v sebězích. Tak jsem si říkala, že se musím odtrhnout v nějakém kopci. To se mi podařilo a hned v prvním výběhu jsem jí utekla. Pak už jsem svůj náskok jen navyšovala,“ uvedla Tereza Svobodová, pro kterou to bylo druhé vítězství v českém poháru v řadě – o týden dřív se radovala i na CITY TRIATHLON Sokolov.\nNa druhém místě doběhla Alžběta Hrušková, třetí byla Heidi Juránková.\nTRIATHLON MĚLNÍK, 20. července 2019\nMuži: 1. Jan Volár 58:03, 2. David Martin 59:08, 3. Radim Grebík 59:36\nŽeny: 1. Tereza Svobodová 1:06:38, 2. Alžběta Hrušková 1:07:28, 3. Heidi Juránková 1:07:59,56


Po Plzni, která vstoupí v září do Ligy mistrů (bude mít ve skupině Real Madrid, AS Řím a CSKA Moskva), se dnes dozvěděli své soupeře v rámci Evropské ligy i Slavia s Jabloncem.\nK pražskému týmu byly do skupiny nalosovány Zenit Petrohrad, FC Kodaň a Bordeaux. To severočeský tým se střetne s Dynamem Kyjev, Astanou a Rennes.\nS francouzským Bordeaux se Slavia střetla v roce 1996 v semifinále poháru UEFA. Sice přes tohoto soupeře nepřešla, ale i tak byl postup mezi poslední čtyři týmy velkým úspěchem. Petrohrad a FC Kodaň jsou také zkušené týmy, které hrají pravidelně evropské poháry.\n„Já jsem si přál dostat alespoň jeden velkoklub, což se mi nesplnilo, i když Zenit velký klub je. Jen to asi není takové jako dostat Arsenal, Chelsea nebo AC Milán. Ale určitě nás nečeká nic jednoduchého, bude to boj,“ uvědomuje si slávisický útočník Stanislav Tecl.\nJablonec může “pomstít” Slavii, kterou v třetím předkole Ligy mistrů vyřadil Dynamo Kyjev. Zajímavým soupeřem je francouzské Rennes, v jehož brance nastupuje český reprezentační gólman Tomáš Koubek.\nJinak ale z klubu spíše také zaznívají rozpaky… “Asi jsme si přáli spíš nějaký velkoklub, ale to se bohužel nepodařilo. Úplně atraktivní soupeři to pro lidi nejsou, ale věříme, že se dá něco uhrát,” podotkla opora jabloneckého týmu Michal Trávník.\n„Všichni si přáli Chelsea nebo Arsenal, ale já jsem pragmatik, takže jsem chtěl soupeře, s nimiž se dá hrát. A my dostali protivníky, kteří sice mají sílu, ale absolutní evropskou špičku nepředstavují,” vidí to pozitivně jablonecký boss Miroslav Pelta.


DJ snadno a rychle – Doupě.cz\nDJ se v tabulce nejoblíbenějších povolání jistě usadí na hodně vysoké příčce (samozřejmě až za herním redaktorem), a tak se není čemu divit, když si ho vezmou na paškál vezmou vývojaři a pokusí se vytvořit nějakou „djskou“ hru. Na nezávislé scéně už pár takových kousků je a co se týče komerční, tak za pozornost stojí Scratch: The Ultimate DJ pro konzole PS3 a X360.\nSvět Scratch: The Ultimate DJ nabídne šedesátku licencovaných skladeb od předních hip hopových a R&B hvězd. Pod ruku se vám tady dostane například deska s písničkou Intergalactic od Beastie Boys, Let’s Get it Started od The Black Eyed Peas nebo třeba kousky z nahrávacího studia The Gorillaz. Tyto songy budete moci pěkně mixovat a používat všemožné zvukové vychytávky vaší zvukové aparatury. Tu budete navíc moci ovládat speciálními ovladači od firmy Numark, což je největší výrobce DJ vybavení na světě.\nNa vývoji se podílí také Mix Master Mike ze skupiny Beastie Boys, který se pokusí přispět svou troškou do mlýna, aby byl zážitek z hraní co možná nejrealističtější. Ostatně, jak se sám vyjádřil: "Je to vzrušující pracovat na projektu, který dává fanouškům možnost vytvářet vlastní hudbu pomocí gramofonu a vzorníku." Datum vydání je stanoveno na léto letošního roku.\nŽánr: Simulátory | DJ simulace\nTémata článku: X360 Simulátory Gorillaz\n28. 2. 2018 12:00 Mirek Mrkni se na obchod Kytary, mají tam všechno co se...\n27. 2. 2018 10:11 Adam už nějakou dobu se chci stát DJ, můžete mi prosím...\n20. 2. 2009 20:19 Mr.Stu Škoda, že tato šílenost nebude i na PC, rád bych...


Předmět Marketing cestovního ruchu Ambis. Vysoká škola v Praze a Brně\nCílem předmětu je seznámit studenty se základními principy marketingu uplatňovanými v teorii a praxi cestovního ruchu. Předmět vysvětluje podstatu marketingu, systém marketingu, filosofii, cíle, plánování a organizaci, marketingové nástroje v prostředí cestovního ruchu. Důraz je kladen na rozšířený marketingový mix a na budování značky. Předmět využívá četných případových studií a dobré příklady z praxe (best practices).\nPo úspěšném absolvování tohoto kurzu budou studenti schopni orientovat se v problematice marketingu cestovního ruchu, provést analýzu vnitřního a vnějšího prostředí destinace CR, definovat marketingový mix v CR, sestavit marketingový plán pro destinaci, používat marketingové nástroje pro zvýšení konkurenceschopnosti podniku na trhu, aplikovat poznatky získané studiem v praxi cestovního ruchu, vytvořit racionální obsah seminární práce o vybraném problému marketingu cestovního ruchu.\nMarketing cestovního ruchu, jeho podstata a význam. Objasnění požadavků k úspěšnému zakončení předmětu. Seznámení se studijní literaturou. Vývoj poznání a podstata marketingu cestovního ruchu. Definice marketingu cestovního ruchu, jeho postavení a úloha, základní terminologie. Globalizace a marketing CR. Nové trendy v marketingu CR.\nMarketingové prostředí. Makroprostředí (vnější) a mikroprostředí (vnitřní) v cestovním ruchu. Vliv faktorů mikro a makro prostředí na marketing v CR.\nMarketingový informační systém. Cíle a funkce MIS, marketingové databáze, informační technologie v řízení podniku CR. Situační analýza, SWOT analýza, mikroprostředí podniky cestovního ruchu. Analýza marketingového prostředí (PEST analýza, Porterův model 5 sil apod).\nKonkurence v cestovním ruchu. Konkurence, její vliv a význam na trhu. Nástroje pro monitoring a analýzu konkurence.\nCílové trhy a jejich výběr. Spotřebitelské trhy, segmentace zákazníků a jejich nákupní chování. Faktory ovlivňující chování zákazníků na trhu cestovního ruchu. Kritéria segmentace v CR. Příklady.\nMarketingová strategie a marketingový plán. Podstata marketingového plánování, tvorba marketingového plánu, tvorba marketingové strategie. Vize a mise podniku CR.\nCharakteristika marketingového mixu. Vývoj marketingového mixu. MM v CR. 4P - Product, Place, Price, Promotion, 4C v cestovním ruchu; 5 P (+ people).\nProdukt v CR. Produkt CR a jeho specifika. Výrobek vs. Služba. Strategie zavádění produktu na trh. Životní cyklus produktu. Budování značky v CR. Nové trendy při tvorbě produktu.\nCena v CR. Význam a postavení ceny v MM. Tvorba cen v CR. Faktory ovlivňující tvorbu cen. Cenové strategie v CR.\nDistribuce produktu v CR. Podstata a cíle distribuce, prodejní místa, toky distribuce, distribuční cesty, organizace prodeje.\nKomunikace v CR. Podstata a specifika komunikace v CR. Komunikační mix v CR – reklama, PR, podpora prodeje, osobní prodej, podniková identita, lobbing, sponzoring. Komunikační média – vizuální, audiovizuální, tištěné, outdoorové, elektronické. Práce s komunikační agenturou. Příprava komunikační kampaně. Případová studie z praxe - přednáška odborníka z praxe.\nLidské zdroje v CR. Specifické postavení poskytovatelů služeb v CR. Motivace a stimulace zaměstnanců. Vzdělávání a rozvoj zaměstnanců v CR. Residenti a jejich vliv na marketing CR. Vzdělávání residentů v oblasti CR.


lidská práva Archivy - Ruik\nEdie - 18.1.2021 4\nPremier League zářným příkladem, jak zničit fanouškovskou kulturu! Proč by měla být Bundesliga příkladem?\nBundesliga Pavel Langr - 26.5.2020 10\nFanoušci Newcastlu United čekají na oficiální oznámení nového movitého majitele. Nicméně není se příliš z čeho radovat. Je to přechod z jedné špíny do druhé. Celkově tak Anglie evidentně i...\nBundesliga Pavel Langr - 20.12.2019 0\nDalší komplikace s Čínou? Částečně ano. Po kauze zbabělého Arsenalu a jeho personálu, jenž se nezastal Mesuta Özila po kritice porušování lidských práv, se odhodlal ke správnému kroku Kolín. Ten...\nKatar nadále porušuje lidská práva a práva pracovníků. Na přípravách mistrovství světa to nic nemění\nOstatní Pavel Langr - 19.9.2019 0\nMistrovství světa 2022, které se má odehrát v Kataru, je od samotného oznámení pořadatelské země doprovázeno kritikou a nemalou dávkou kontroverzí či různých nařčení. Dlouhodobě je pořadatelský stát napadán především...\nÍránská fanynka se upálila kvůli zákazu vstupu žen na fotbalová utkání. Změní její smrt situaci v Íránu?\nOstatní Pavel Langr - 11.9.2019 0\nÍránská fotbalová fanynka Sahar Khodayari se před týdnem upálila a v úterý podlehla svým zraněním. Proč to udělala? Protože v Íránu nemohou ženy navštěvovat fotbalová utkání ani jiné velké sportovní...


Být či nebýt na Linked-in?\n5 rad jak zatočit se stresem\nALICE, NAVIGACE A STAVENIŠTĚ\nPELIKÁNI KRÁSNÍ PÁNI\nKdyž se setkáme\n13.8.- DNES SLAVÍ ALENA\nRána přímo do srdce, která opravdu bolí\nZaujalo nás: Učte se jazyk bez drilování\nMeet me without make-up\nOdvážne svedectvo ?!?\nÚtok na limitky\nNáš absurdný výlet a 13 lekcií\nRodičovské mýty na téma ŽIVOT\nDítě jako zbraň?\nDostat se do pohody je vysokohorská tůra\nJak nám škodí malé cíle?\nZa mladistvou pletí a zdravými cévami přes kvasné nápoje\nSrpnový úplněk 10. 8. 2014


Kremnické Vrchy luxusně s polopenzí a wellness s bazény + dítě do 12 let zdarma je přesně ten typ luxusního pobytu se slevou, který si můžete náramně užít. Luxusní pobyt levně za cenu 3699 Kč, zlevněno z původních 5780 Kč o 36 % zajišťuje provozovatel Penzion Guldiner. Tento pobyt je časově omezený, takže jestli máte o luxusní pobyt zájem, tento slevový portál ho pro vás má připravený. V našem pobytovém a cestovním katalogu, slevy na luxusní pobyty pouze zařazujeme, aby pro vás byly snadno dostupné online z jednoho místa. Na konkrétním slevovém portálu se dozvíte více informací o pobytu v akci, poskytovateli a platbě.\nLuxusní pobyty jsou zajímavou příležitostí jak zregenerovat své tělo, relaxovat a odpočinout si levně, bez nutnosti vyrážet na drahé a dlouhé dovolené. Kromě zmíněného pobytu by vás mohly zajímat také luxusní wellness pobyty pro dva all inclusive, luxusní víkendové a lázeňské pobyty, luxusní wellness hotel morava, luxusní wellness pobyty rakousko nebo maďarsko. Nemůžeme bohužel zaručit, že daný slevový server zmíněné pobyty poskytuje. Ať už vyrazíte kamkoliv, Kremnické Vrchy luxusně s polopenzí a wellness s bazény + dítě do 12 let zdarma bude nepochybně dobrou volbou.