Reálný socialismus: Co to bylo a proč? (6. díl) – Asociace nezávislých médií\n8. 9. 2020 e-Republika\nZ dosavadních výkladů, konstatování a úvah o vzniku a formování reálného socialismu a o jeho dějinách považuji za podstatnou souvislost mezi stupněm rozvinutosti té které společnosti a praktickými možnostmi jejího ekonomického i politického uspořádání i objektivně danými praktickými, potřebnými a proveditelnými úkoly, které před takovou společností stojí. To není žádný objev, pouze konstatování – na příkladu z dějin reálného socialismu – že tyto souvislosti prostě platí a fungují. Jsou vlastně také důkazem správnosti materialistického pojetí a vysvětlování dějinného pohybu.\nO rozvojových zemích jsme se tedy zmínili. A co satelitní režimy střední a východní Evropy? Tam to probíhalo poněkud odlišně. Určujícím faktorem tu bylo zdrcující vítězství Rudé armády v Evropě v květnu 1945, provázené vojenským obsazením rozsáhlých území. Až na výjimky se pak následně na okupovaných územích formovaly za výrazné sovětské podpory, ba často hodně drsné dominance reálně socialistické režimy. Nešlo tedy o obdobu spontánních bolševických povstání v ruských městech koncem roku 1917. Nešlo ani o obdobu čínské revoluce, jež byla čínskou vnitřní záležitostí. Stalinistický systém sem byl vnesen zvenčí a vnucen hrubou silou. Přitom některé země byly prakticky také v předindustriální fázi svého vývoje, např. Bulharsko, Rumunsko, Jugoslávie, Albánie. Jiné pak měly základní industrializaci kapitalistického typu už za sebou, typicky České země, ale i východní Německo (včetně Slezska a východního Pruska), kterou prodělaly už v 19. století. Polsko a Maďarsko pak byly převážně někde uprostřed – na předělu mezi již probíhající kapitalistickou industrializací a na ni posléze navazující nekapitalistickou cestou zprůmyslňování po nastolení stalinistických režimů. U nás čekalo na svou celkovou industrializaci Slovensko. Přesto i v Českých zemích se postalinsku dodatkově industrializovalo zakládáním velkorysých provozů těžkého průmyslu, občas z ekonomických hledisek dost nešťastně (např. někdejší velké hutní provozy v Mníšku pod Brdy nebo v Ejpovicích u Plzně).\nZa důležité považuji – pokud se jedná o zkoumání vzniku a formování reálného socialismu – využití a zkombinování pramenů neprávem mainstreamem opomíjené nezávislé západní marxistické produkce se seriózními popisnými a faktograficky bohatými prameny mainstreamové západní společenskovědní provenience – navíc v kombinaci s vybranými výstupy aktuálního ruského dějepisectví.\nDále je zde nová konstatace toho, že politickou formu a strukturu uspořádání reálného socialismu (sovětského zřízení, tedy hierarchické soustavy volených sovětů – rad) nevymysleli a nepředpověděli klasikové marxismu (včetně Lenina) jako kvalitativně novou a převratnou formu politické organizace překonávající buržoazní parlamentarismus, ale že se jen inspirovali nouzovými, víceméně spontánně zdola vznikajícími strukturami pro řešení přechodné krizové společenské situace za povstání, přírodních katastrof, revolucí nebo stávkových hnutí. Sověty nebyly novou, vyšší kvalitou politického uspořádání ve srovnání s liberálně demokratickými či diktátorskými politickými režimy z prostředí kapitalismu. Podle toho se také vyvíjely, degenerovaly, obalily se byrokracií a vposledku jako neúspěšný pokus zanikly. Neskýtaly žádnou novou výhodu, přidanou hodnotu pro společnost v rutinním (nekrizovém) provozu. Natož úplně novou kvalitu…\nPodstatné je i hodnocení československého reformního pokusu z roku 1968, a to bez dobových iluzí a marných nadějí, i logiky jeho nevyhnutelného potlačení, protože tento pokus zcela zpochybňoval a přímo ohrožoval stabilitu hlavních pilířů existence reálného socialismu. S tím souvisí i náčrt pravděpodobné vývojové trajektorie pro neuskutečněnou variantu zvnějšku neovlivňovaného dalšího rozvoje reforem v Československu po roce 1968 – až k postupnému dosažení dobově odpovídajícího „rovnovážného stavu“, tedy společenského uspořádání obdobného tehdejšímu hospodářskému a politickému zřízení v západní Evropě, zejména v souměřitelném Rakousku té doby.\nKaždopádně i dějiny NEPu v SSSR 20. let ukazují, že dobře organizovaná a brutálně potlačující diktatura byrokracie disponující funkčními servisními silovými strukturami je v podstatě schopna po delší dobu přežívat u moci, i když ekonomickou fyziologii společnosti nechají z výrazné části víceméně tržně fungovat v prostředí plurality vlastnických forem. Čínská problematika by určitě stála za rozsáhlé prozkoumání. Už jen vývoj čínského reálného socialismu v původně výrazně agrární a zaostalé velké ekonomice se všemi známými peripetiemi typu „Velkého skoku vpřed“ (30) nebo „ Čínské kulturní revoluce“ (31) či drsného velmocenského soupeření se SSSR po roce 1960, ale i včetně následných Teng Siao-pchingových reforem po roce 1978 a způsobu jejich postupného dávkování – to vše by stálo za to, aby se člověk naučil čínsky…Zpětně by takové zkoumání mohlo mimo jiné naznačit, kudy Sověti možná měli (a mohli?) v zájmu vlastního přežití ve své pěrestrojce 80. let 20. století jít. Ale Číňané měli dost času, kdežto Sověty tlačil čas, začali něco podnikat, až když se systém již rozkládal a výrazně slábl, to je zřejmé. A tak se spěchalo. Na rozkladu SSSR měly určitě svůj podíl i dlouho centrálně potlačované aspirace neruských etnik k vlastní postupné emancipaci až do odtržení a vytvoření samostatné státnosti. SSSR byl určitě i „žalářem národů“ a národnostní rozpory a aspirace tu hrály důležitou destruktivní roli, zvláště v závěrečném období zániku reálného socialismu, v letech 1990 – 1991. To se v Číně – pokud lze soudit – nedělo.\nČínský vývoj byl ale dost odlišný od sovětského. Především se v Číně neuskutečnila nekapitalistická cesta industrializace pod taktovkou stalinistické monopolní byrokracie v 50. – 60. letech v takovém rozsahu, jako v SSSR koncem 20. a ve 30. letech. A také vzhledem k radikalistickým excesům nebyla příliš úspěšná. A tak stěžejní část industrializace a modernizace velké dosud převážně agrární země byla po období revolučních radikalistických výstřelků, kampaní a čistek řešena podobně, jako v Rusku ve 20. letech, kdy probíhal NEP. V Číně jsme toho svědky až opožděně, zhruba od počátku 80. let 20. století. Šlo o postupné a přísně centrálně řízené reformy shora. Ty vyvolaly silné zdola, od aspirací porobené společnosti pocházející snahy o demokratizaci a v posledku snahy o odstranění panství monopolní byrokracie. Vznikající mohutné zejména studentské demokratizační hnutí bylo drasticky a zdá se i účinně a víceméně natrvalo potlačeno rozsáhlým masakrem na Tchien-an-men, náměstí Nebeského klidu v centru Pekingu, kde 3. 6. 1989 armáda s tanky obsadila neprodyšně po řadu předchozích týdnů demonstranty okupované náměstí a zahájila masakr, který trval 12 dní. Je znám počet zasahujících vojáků (300 000 v celém Pekingu), nikoli však počet mrtvých (odhadují se tisíce obětí). Následovalo zatýkání a popravy tzv. kontrarevolucionářů (zatčeno bylo na 120 000 studentů, vyneseny nejméně 34 rozsudky trestu smrti) (32). Monopolní byrokracie tvrdě obhájila svou moc a pokračovala v reformách řízených shora pevnou rukou.\nZajímavá je úvaha, co by se asi v SSSR dělo, kdyby NEP nebyl před koncem 20. let direktivními mocenskými zásahy ukončen, ale kdyby byl naopak ponechán a případně i podporován postupnými dalšími hospodářskými liberalizačními reformami. K tomu je zde zajímavý postřeh z literatury: „… jeden západní ekonom spočítal, že kdyby země nějak výrazněji neopustila Novou ekonomickou politiku, byla by v polovině třicátých let schopna dosáhnout podobného navýšení“ (33) – myšleno srovnatelného jako bylo hospodářské navýšení dosažené první industrializační (a kolektivizační) pětiletkou 1929 – 1932.” Nevíme, ale vzhledem k obrovským růstovým disproporcím a těžkopádnostem byrokraticky a centrálně řízené industrializace v SSSR a velmi tvrdému a destruktivnímu „kolektivizačnímu“ zacházení s rolnictvem v průběhu prvé pětiletky tento odhad vypadá docela věrohodně.\nKonečně je výše již zmíněno i to, že kapitalistická cesta industrializace i ta nekapitalistická – přes veškeré jejich vzájemné odlišnosti – vyvolaly řádově srovnatelný rozsah užití represí a násilí. Plně srovnatelná je I četnost obětí na životech. Je tomu tak. V dějinách je násilí, teror, vyvražďování, tedy dosti rozsáhlá vnitrodruhová agresivita moderního člověka (Homo sapiens), přítomno výrazně a kontinuálně. Dokonce je vysoce pravděpodobné, že již v pravěku byly násilné konflikty u lovců a sběračů na denním pořádku, pokud můžeme soudit například podle víceméně permanentního válčení mezi původními kmeny lovců a sběračů nalezenými a zkoumanými mimo kontakt s nynější moderní lidskou kulturou v průběhu 20. století v Amazonii. Ale lze předpokládat, že spolu bojovaly už i tlupy archaických druhů člověka (jako byli Homo erectus nebo Homo neanderthalensis, Homo habilis a Homo denisoviensis). Pokud se na určitém území zvýšila hustota osídlení nad určitou minimální mez, nevyhnutelně se z lidí stali již v období lovců a sběračů vzájemní teritoriální a potravní konkurenti a násilně spolu soupeřili o zdroje k přežití. Od našich blízkých příbuzných, společensky žijících vyšších obratlovců, se v tomto bohužel víceméně nelišíme, snad jen zvyšující se organizovaností a sofistikovaností užití násilí až k jeho zprůmyslnění, rozsahem a dokonalostí provádění vnitrodruhových násilných aktivit.\nReálný socialismus v tomto nevybočuje z řady. V jeho dějinách užití násilí kolísá od masového výskytu teroru a represe až po období relativně nenásilná (málo násilnická), spokojující se s pouhou hrozbou užití násilí, tak, jak tomu v dějinách lidské kultury bylo víceméně vždycky. Jistá odlišnost může spočívat v tom, že masové represe v rámci reálného socialismu byly uplatňovány jaksi záměrně, plánovitě, se snahou dosáhnout užitím násilí poměrně podrobně definovaných cílů společenské změny – až po prvky jistého sociálního inženýrství, což v předchozích dějinách nebylo. Dříve šlo zpravidla spíše o spontánní užití násilí a represí bez podrobného, doktrinálně podloženého plánu žádoucích společenských změn (i tady jsou ovšem výjimky, třeba římskokatolická nábožensky motivovaná inkviziční aktivita provázená čas od času i masovým vražděním). Ale promyšlenost, plánovitost a doktrinální zdůvodnění nemusí být zvláštností pouze v reálném socialismu, spíše jde o postupně zesilující rys vlastní celé industrializační epoše, zejména pak industrializované společnosti dvacátého století. Stejně podrobné, doktrinálně podložené plánování násilných aktivit a útlaku či vyvražďování v zájmu dosažení předem definovaných společenských změn (někdy jde o opravdu ambiciózní pokusy sociálního inženýrství) lze vysledovat i u soustavných represí a jejich záměrů (ne vždy dovedených až k úplnému uskutečnění) například u fašistických diktatur, v případě německého nacismu. Ale stopy tohoto charakteru přinejmenším tušíme i v případě válek, teroru a individuálních i hromadných represí opakovaně vyvolávaných globalistickými oligarchiemi naší doby.\nKaždopádně jsou – v perspektivě celkových dějin druhové kultury moderního člověka – hodně povrchní klišé a zjednodušující politicky účelové paušální odsudky „totáče“ jako zločinného a násilnického systému. Jde zpravidla o produkty dodatečné, ahistorické, účelové propagandy a omezenosti pohledu. Reálný socialismus takový byl, ale obdobné byly i všechny ostatní dějinné epochy a společenská uspořádání. Takové totiž byly v dějinách a jsou i dnes v nějakém rozsahu víceméně veškeré společenské pořádky. Je to prostě celé složitější a neschematické.


Dcera vápence - díl třetí - Bitva | Kime and Tamaki´s blog\nDcera vápence - díl třetí - Bitva\n1. července 2012 v 13:33\t| Kime\t| Kimina Naruto povídka\nDneska to přesně navazuje na předchozí díl, jsem v pokušení tomu říkat 2. díl, II. číst místo 3. díl. Ale kašlu na to, jsem moc líná. Nezabijte mě za toho Kenshina. Ne moc, prosím...\nAle, dobrá zpráva, už jsem tomu vymyslela název: Dcera vápence\nNázev: Díl třetí - Bitva\nPostavy: Akiyoshi Sayuri, Kenshin (konečně už doopravdy), Akiyoshi Kaya (Sayurina matka), Akiyoshi Katsuko (Sayurin otec)\nDěj: vzpomínky na bitvu o Sekkaigakure\nOpět nejsem schopná najít inteligentní obrázek.\nObrátila jsem se prudce směrem k místu, kde jsem něco zahlédla, tak prudce, až jsem z toho málem dostala závrať. Někdo nebo něco tam určitě byl, ale já jsem nic neviděla. Pak to trochu zašustilo na druhé straně, zapraskala větvička a ten stín letěl rovnou ke mně. Sehnula jsem se a sáhla po kunaii... a hned jsem trhla rukou zpátky, když jsem si uvědomila, že to není stín, ale velká černá masa chlupů. "Kenshine!" Ale to už mě můj jediný přítel, můj pejsek, kterého jsem si vychovala od štěňátka, povalil jediným skokem do mechu. Celá ta masa 90 kilového psíčka mi ležela na hrudi (nebo, lépe řečeno, se o to, pokoušel - je jednoduše moc velký na to, aby se mu to povedlo) a růžovým jazykem mi olizoval tváře. Ani žínka a mýdlo by mě neumyly líp. Obvykle bych ho za tohle okřikla, od té doby, co je na zadních nohou o pár hlav větší než já, mu skákání po lidech zakazuju, ale dneska jsem na to byla moc šťastná.\n"Hochu můj, co já bych bez tebe dělala?" Moudrý pohled zelených očí mě sice dokázal utěšit, ale odpověď jsem v něm nenašla. I když teď konečně nejsem sama.\n"Podíváme se třeba zpátky do vesnice, co říkáš? Stejně bychom takhle nemohli odejít, musíme si vzít oblečení, zbraně, jídlo... A chci vědět, jak přesně Sekkaigakure dopadla... Nebude ti to vadit?" už pět let mi nepřipadá divné mluvit se psem stejně, jako by to byl člověk. Nebo vlastně víc, než kdyby to byl člověk. S lidmi jsem nikdy moc nemluvila - a oni nemluvili se mnou. Kenshin se na mě podívat úplně stejně jako předtím, ale já v jeho očích viděla souhlas. Na chvilku jsem zapřemýšlela, jestli jsem se třeba nezbláznila, když nejenže předpokládám, že on rozumí mně, ale ještě si namlouvám, že rozumím já jemu, ale prozatím jsem to smetla ze stolu. Nejhůř jsem blázen. Moje vesnice je zničená, moje rodina pravděpodobně do posledního vyvražděná, nikoho už kromě Kenshina nemám, jsem na cizím území a kolem se nejspíš potuluje spousta lidí, co mě budou chtít zabít kvůli Kekkei Genkai klanu Akiyoshi, kterou mimochodem nemám. Tak proč se zabývat něčím tak nicotným, jako je šílenství?\nTak jsme bok po boku vyrazili směrem domů. Celou cestu jsem se na něj dívala, abych si ho zapamatovala. Poprvé v životě mě napadlo, že by každá vteřina strávená s ním mohla být zárověň naší poslední vteřinou. Kenshin zvedl střapatou hlavu a podíval se mi do očí takovým tím tázavým psím pohledem. Celý uhlově černý, s ušima nezbedně napolo ohnutýma, veselým pohledem a obrovskými bílými zuby, kterými dokázal stejně dobře rvát jeleny jako mi hladit po ruce. Zbytek uhlově černého těla, pokrytého kartáčovitou strstí, se k jeho hlavě hodil, což se u kříženců všeho možného zas tak často nestává. Ocasem by mi dokázal hravě podrazit nohy a já bych ani nevěděla jak, ale nedělal to. Odnaučila jsem ho to už jako malého, když mi začínalo být jasné, jak moc vyroste. A že vyrostl, pomyslela jsem si, když jsem nadzvedla loket, abych mu ho mohla ruku volně položit na záda. Opět jsem zalitovala, že se kostra ani huba psa moc nepodobá té koňské a já na něm nemůžu jezdit.\nPomalu jsme přicházeli k mýtině a já se zase místo na něj musela soustředit na nastražené pasti. A že jich tady je. Otec se asi vážně snažil. Když nic jiného, tohle je jedna z věcí, které se mu v životě opravdu povedly. Kdybych to tady neznala, se svými zkušenostmi bych do vesnice asi nikdy nedošla. Koneckonců, moje zkušenosti ale sestávají z tréninku, tréninku a pro změnu tréninku. A jedné menší bitvy, samozřejmě. Ale nikdy jsem nebyla na žádné misi, nedovolili mi to.\nZa stromy vidím kouř. Už mě to ani nijak nedojímá. Mám pocit, že jsem za dnešek a včerejšek zestárla o tisíc let, že jsem dospěla a že už to nejde vrátit. Nehnul mnou ani pohled, který se mi naskytl, když jsem odhrnula poslední větve a ze svahu shlédla na místo, které jsem kdysi zvala vesnicí. Teď z ní moc nezůstalo. Všude ležely trosky, které nikoho nemohly nechat na pochybách, stejně jako nehybná těla všude kolem. Bojovalo se tu a bojovalo se tu hodně. Se zvráceným potěšením jsem si všimla, že minimálně tady venku je mnohem víc mrtvých z řad útočníků než obránců. Vzpomínky se mi začínaly vracet živě, jako by mi je někdo promítal přímo před oči.\nRáno jako každé jiné. Po snídani, při níž se na mě matka snažila trochu usmívat, zatímco otec mě jednoduše ignoroval, jsem se uklidila do svého pokoje a začetla jsem se do jakési knížky. Slibovala jsem si, že ještě půjdu trénovat, ale čtení mě tak upoutalo, že jsem si nevšimla, jak moc ten čas letí, takže když se pod mým oknem ozval nějaký řik, nijak jsem si toho nevšímala. Pravda, měla bych být opatrnější, ale ve vesnici pořád někdo křičí a já navíc byla zvyklá, že se mi sem tam někdo přišel posmívat až domů. Což bylo vždycky nejjednodušší ignorovat. Jenže dneska to tím neskončilo. Do pokoje vrazila matka, celá bledá.\n"Okaasama...?" Chtěla jsem se na něco zeptat, na cokoli, ale nevyšlo ze mě nic. "Útočí na nás, Sayuri! Nevíme kdo ani proč, ale je jich hodně! Schovej se někam!" Možná jsem kunoichi, ale význam tohohle mi prostě nedocházel. Nikdy jsem ve skutečném boji nebyla. Ale to už se z kuchyně ozval otec, který si právě bral svoji katanu a volal na matku, ať se vrátí. "Kayo, nech ji! Není už žádné dítě. Sayuri, okamžitě pojď sem, vezmi si zbraně, pokud tedy s nějakými vůbec něco umíš a půjdeš bojovat stejně jako ostatní! Nejsi mimino a jednou se o sebe budeš muset starat sama. Možná budeš konečně užitečná." S tím oba vyběhli ven, asi předpokládali, že se k nim hned přidám. Měla jsem hroznou chuť se otočit a odejít, prostě utéct oknem dřív, než se ke mně někdo dostane, odejít z vesnice a už se nevracet. Ať se tady klidně povraždí, myslela jsem si naštvaně. Když otec chce, abych za něj bojovala, urážkami mi morálku vážně nezvedne.\nNež jsem se stihla rozhodnout, ozvaly se výkřiky, které byly tak trochu jiné, než ty předtím. Jsou tady. Uvědomila jsem si, že tady nemůžu stát jako solný sloup a čekat, co se stane. Tak jsem prostě jenom sáhla po svém pouzdru s kunai a seskočila rovnou oknem ven, abych nemusela ztrácet čas otevírám nebo rozrážením dveří. Zavolala jsem k sobě Kenshina a poprvé v životě jsem byla opravdu šťastná za to, že přestože je to obyčejný nalezenec, pokoušela jsem se ho trénovat jako psa pro ninju a že je teď stejně rychlý jako většina shinobi. A jeho zuby rozhodně nejsou v bitvě zanedbatelné. Vytáhla jsem z pouzdra dva kunaie a s chladným kovem v každé ruce a vrčícím Kenshinem po levém boku, kde mi kryl slabší ruku, jsem se rozběhla k široké ulici, v níž probíhaly hlavní boje. Cestou jsem vytěsnila z hlavy strach a pokoušela se přemýšlet nad tím, jaké jutsu bych vlastně mohla použít. Mám dva živly - Suiton a Doton, které se měly spojit v Sekkaigan, ale neudělaly to. Suiton uprostřed vesnice prakticky použít nemůžu, voda je daleko. Otec mi bude vděčný, když to tady poničím Dotonem. Ale to je mi vcelku jedno. Stejně nejspíš skončím u taijutsu. U nás ve vesnici nikdo neumí jiné techniky než ty, které vyplývají z Kekkei Genkai a několik základních, tudíž mě neměl kdo učit. Všechno jsem se dozvěděla sama.\nTo už na mě letělo několik shurikenů jako uvitání. Vyskočila jsem do vzduchu, saltem jsem se jim vyhnula a dopadla jsem za nějaký štít nad domem. Byla jsem jím chráněná aspoň na několik vteřin a mohla jsem obhlédnout situaci. Kenshin se mezitím na okrajích zapojil do boje, přepadával ze zálohy ty, kdo se přiblížili k jeho úkrytu a mrštně uhýbal všem útokům. Nepřátelských shinobi bylo mnohem víc než nás. Zahlédla jsem matku, jak křičí: "Sekkaigan: Ishi no hoippu!" a v ruce se jí objevuje bič z vápence, ohebný jako kůže, ale ostrý jako katana a pokrývá vápencem každého, kdo se ho dotkne. Vteřinku fascinovaně sleduji, jak vápenec pozvolna pokrývá celého útočníka a mění ho na krápník... Otec si probojovává cestu do středu boje a katana, předávaná po generace vůdcům klanu, se blýská kolem něj a rozsévá smrt. Nestihla jsem zaznamenat o moc víc, když se na mě vrhl můj první protivník, kterého jsem viděla. Nebyl moc zkušený a pravděpodobně mě pokládal za snadnou oběť. Byla jsem přesvědčená, že má pravdu, ale jeho odhad ho zklamal. Několik kopů a úderů, krátký výkřik, krev stékající po mém kunai... a stal se prvním shinobim a vůbec prvním člověkem, kterého jsem kdy zabila. Neměla jsem čas nad tím přemýšlet a posílena úspěchem jsem seskočila přímo doprostřed ulice. Moje zbraně, ruce, které je svíraly a nohy, nesoucí mě vesnicí, žily vlastním životem. Jednala jsem instintinktivně. Nevěděla jsem, že to dokážu, ale asi ano.\nMoji protivníci mě odváděli čím dál víc stranou od hlavního boje, do úzkých uliček obytných domů. S jedním z nich jsem se střetla na zahradě patřící jedné z mých tet, té, která pro mě jako jedna z mála mívala laskavá slova povzbuzení. Utíkala jsem zrovna před nějakou kunoichi, která stála na konci jedné slepé uličky a metala kolem sebe blesky Raitonu. Viděla jsem, jak dva malé kluky doslova usmažila zaživa. Nechtěla jsem být další. Na zahradu jsem přiběhla pozdě, zrovna ve chvíli, kdy jakýsi shinobi vytrhl zakrvácenou pěst obalenou plamenem z tetiných zad. Měla jsem pocit, že bych měla křičet, brečet, být zoufalá... Ale já byla jenom klidná. Věděla jsem, že za vteřinu bych mohla být mrtvá. Ale taky jsem si uvědomovala, že za vteřinu by mohl být mrtvý on a to mě uklidňovalo. Nebála jsem se, když zaútočil, vyhnula jsem se jeho kopu a když se otáčel, pokusila jsem se po něm seknout. Než stihl získat ztracenou rovnováhu, moje kunaie se mi v rukou roztančily a dorážela jsem na něj stále rychleji a snažila se být drzejší a drzejší. Už nevím přesně, co jsem křičela, ale vyřvala jsem mu do očí, jakej je hnusnej hajzl, jak ho nenávidím... A pak něco o jeho rodičích, něco, co způsobilo, že mu se mnou došla trpělivost. A já si uvědomila, že to celé hrál a že v taijutsu mě dokáže porazit jedním úderem. Zablokoval mi jednu ruku s kunaiem a jen tak beze zbraně se proti mně vrhl. Dvěma kopy mě poslal ne zem a dřív než jsem se probrala, během vteřiny dřepěl nade mnou a napřahoval mou vlastní zbraň, aby mě zabil. Byl tak těžký a silný, že jsem si nedokázala představit, že bych mu mohla vzdorovat. Málem jsem se smířila s tím, že tady teď jednoduše umřu, když se ozvalo zlověstné vrčení a za zády mého nepřítele se objevil Kenshin. Skokem ho ze mě srazil a během chvilky byl zase pryč, nějak věděl, že v přímém boji by neměl šasnci. Uměl zastrašovat posměváčky, uměl kousat a rvát kořist, uměl se rychle pohybovat a skákat... ale pořád to byl jenom pes. Proti shinobimu, ninjutsu a zbraním by nepřežil. Ale dal mi šanci. Neměla jsem ani čas šeptnout "Děkuju" a už jsem uskakovala dopadajícímu ostří. Minulo cíl, ale ne mě. Odtud ta rána na stehně. Odskočila jsem jak daleko jsem dokázala a pak jsem málem znovu upadla na opdlamující se noze. Modlila jsem se, aby vydržela ještě chvíli. Až teď jsem si všimla několika dalších škrábanců a modřin. Byla bych si je ráda ošetřila, ale na to nebyl čas.\n"Katon: Goukakyouu no Jutsu!" vykřikl a vyfoukl... prostě plamen. O tomhle ninjutsu jsem už slyšela, ale nikdy jsem ho neviděla naživo. Vlastně jsem nikdy neviděla bojovat žádného uživatele Katonu. Znala jsem jen Sekkaigan a svůj Doton a Suiton. Několik lidi z vesnice ještě používalo Fuuton... Nevěřila jsem, že koule ohně může být tak obrovksá. Spíš instinktivně než po nějaké úvaze jsem mu odpověděla.\n"Suiton: Suihachi!" používala jsem tuhle techniku v zeslabené verzi, když jsem si v letních vedrech hrála s Kenshinem, ale když jsem teď použila víc chakry, fungovala. Nevím jak, ale nejenže se mi podařilo vodou, která mi v silném proudu tryskala z dlaně, zastavit jeho oheň, ale i jsem ho plnou silou zasáhla do obličeje. V boji na dálku zjevně tak dobrý nebyl. Poznamenala jsem v duchu něco kousavého o tom, že by měl trénovat oboje, ale ani na vteřinu jsem nezpomalila, zdravou nohou jsem se silně odrazila a zanechávaje za sebou rudé kapky krve jsem se prohnala kolem padajícího ninji. Za letu jsem vyhodila několik jehlic a všechny našly cíl přesně tam, kam jsem mířila. Prolétly přes krční tepnu. Několik se do ní zabodlo, ale zbytek ji jen rozerval na cáry.\nNechala jsem ho tam ležet a skákala ze střechy na střechu ke středu vesnice, když jsem si uvědomila, že je něco špatně. Bylo ticho. Úplné mrtvé ticho. Nezaznívaly už ani výkřiky, ani se neotřásala země silou některých destruktivnějších technik. Hluk od zbraní zmizel. Nevěděla jsem, čí vítězství to znamená, ale usídlil se ve mně pocit, že musím pryč a to rychle. Bylo to tak nejbezpečnější. Skákala jsem pryč, pak jsem běžela, vyčerpávala jsem svou nohu až do krajnosti, potom jsem šla a nakonec jsem se už jenom plazila, než jsem omdlela kdesi v lese, se zvětšující se kaluží krve pod sebou...\nTeď bylo všude ticho. Bez jakéhokoli spěchu jsem kývla na Kenshina a začali jsme šplhat dolů...\n1 Anne-Adie | Web | 2. července 2012 v 9:53 | Reagovat\nzase úchvatně dlouhej díl.. :) za to tě obdivuju..\na proč já sem si myslela že Kenshin je nějakej kluk?\n2 Kime | Web | 2. července 2012 v 11:48 | Reagovat\n: Děkujů *červená se* No, úmysl... Prostě jsem prvně nechala lidi myslet, že jsem schopna napsat něco, kde není pes ani kůň... A pak jsem je zklamala


Martina Fallerová20.1. 2022\nKdo jednou vyzkouší, ten si pěnový válec zamiluje. Neznám tak univerzální pomůcku, která toho umí tolik. Na pěnový válec opravdu doma prach sedat nebude. Jeho místo je obvykle u mých klientů před televizí.\nS pěnovým válcem jsem se seznámila přibližně před 17 lety. Ihned mě zaujal díky možnostem automasáže, usnadnění protažení, efektivnímu a intenzivnímu cvičení a balanci, díky které se krásně pracuje na odstranění dysbalancí.\nV České republice v té době nebyly informace – JAK pěnový válec používat. Proto jsem čerpala zkušenosti hlavně z USA. Tam totiž byli dále než my v České republice.\nPozději jsem přidala informace od Dr. Roberta Schleipa, který vede výzkum na univerzitě v Ulmu. Je součástí kongresu fascií v Praze, jehož se pravidelně účastním. Své zkušenosti z Rolfingu, což je speciální masáž, která uvolňuje a rozlepuje fasciální síť v našem těle, jsem do techniky automasáží vložila také.\nPůvodní využití bylo ve fyzioterapii. Dr. Moshe Feldenkreis, zakladatel metody, která nese jeho jméno. Ten používal při své praxi s klienty dřevěné válce. V roce 1972 se při svém pobytu ve Spojených státech seznámil s válci pěnovými.\nMike Clar – USA, fyzioterapeut profesionálních atletů a olympioniků, se zasloužil o rozšíření pěnového válce do podvědomí atletů a fyzioterapeutů. Clar prosazoval využití pěnového válce k autoterapii – uvolnění nežádoucího svalového napětí. Jeho záměrem bylo umožnit velkým skupinám atletů přístup k terapii měkkých technik za rozumnou cenu.\nClark původně doporučoval pěnový válec pouze pro účely akupresury. Atletům a svým pacientům ordinoval použití pěnového válce k aplikaci tlaku na citlivé svalové partie. Tato citlivá místa mají různé názvy, např. spoušťové body, či oblasti větší svalové hustoty.\nVyužití pěnového válce postupně vedlo od akupresury k automasáži a posléze i k využití jako cvičební a balanční pomůcky. V dnešní době je druhů pěnových válců na trhu hodně. Liší se velikostí, tvrdostí, strukturou. Přibyly i jiné masážní pomůcky od ježků, koulí po další jiné tvary.\nKaždé tělo je jiné a také každá část těla vyžaduje jiný tlak i pomůcku. Důležitá je i technika automasáží, aby válcování dávalo smysl. Pro aktivaci a prokrvení svalů před výkonem použiji jinou techniku než pro uvolnění a rozlepení svalových a fasciových částí.\nNa sítích často vidím nesprávnou techniku. Je důležité si uvědomit, že fasciová síť má jiný směr vláken než je tomu u svalu. Tak pokud válcuji, ježkuji pouze ve směru svalových vláken, uvolním možná napětí ve svalu, odvedu odpadní látky vzniklé sportovním výkonem, ale nedojde k uvolnění a rozlepení fasciové sítě. Právě stažená fasciová síť utlačuje i sval, který nemůže efektivně pracovat a být prokrven.\nVýhodou těchto automasážních technik je uvolnění tuhých částí, většinou úponů, do kterých se při běžném strečinku nedostaneme. Při protahování se většinou natahuje pouze část svalu, která je elastická a do tuhé části se moc nedostaneme.\nZde je 10 důvodů, proč začít používat pěnový válec.\n1/ Cílené uvolnění a rozlepení tuhých částí v našem těle a tím i zvýšení elasticity, kluzkosti celého svalového a fasciového řetězce. Když máme v těle tuhé a slepené části, musí být zákonitě jiné více natahovány a tím i drážděny receptory, které hlídají napětí a délku ve svalu. Mohou to vyhodnotit jako ohrožení a vzniká bolest. Rozlepení struktur je důležité pro volný a efektivní pohyb.\n2/ Až 80% nervových zakončení je ve fasciích. Tuhé a slepené části mohou dráždit tyto nervy a při pohybu za ně tahat. Častou příčinou bolesti v bedrech jsou tuhé kyčelní klouby. Pohyb v kyčlích se tak dohání v bederní páteři, která je pak přetížená. Pod zevními rotátory kyčle také vede sedací nerv a při pohybu může být drážděn i on.\n3/ Lepší prokrvení a detoxikace oblasti, která se na válci nachází. Efektivnější přísun živin a odvod odpadních látek na buněčné úrovni.\n4/ Navozuje uvolnění svalů a fascií. Zlepšuje pohyblivost v kloubech a pomáhá obnovit rovnováhu našeho pohybového aparátu jako celku. Pomáhá odstranit svalové dysbalance.\n5/ Válcování dolních končetin pomáhá i dětem s růstovými bolestmi. V té době kosti rostou rychleji než se svaly, šlachy a fascie přizpůsobují.\n6/ Pomáhá při odblokování hrudní páteře.\n7/ Leh na Pěnovém válci snadněji nastavuje neutrální pozici páteře. Tíha našeho těla do tvrdého povrchu válce naši páteř napřimuje a lépe nastavuje dech.\n8/ Leh na Pěnovém válci je balanční. Střídavý zdvih dolní končetiny, který simuluje chůzi, trénuje balanc a upravuje nerovnováhu v našem těle. Zde zjistíme, že každá dolní končetina je jinak stabilní či nestabilní. Je to skvělý trénink na opětovné nastavení rovnováhy v našem těle.\n9/ Leh na Pěnovém válci zapojí skvěle hluboké svaly kolem páteře. Pokud chceme udržet balanc držením tuhých povrchových svalů – spadneme. Právě jemná oscilace a pomalý vědomý pohyb zde vítězí. Hluboký svalový stabilizační systém se zapojuje už při představě pohybu a je stínem pohybu. Tak aby v každé fázi pohybu byla i stabilita. A o to nám jde i v běžném životě. Není to o rychlém pohybu a pak to nějak vybalancovat.\n10/ Leh na Pěnovém válci nám krásně zrelaxuje tělo i mysl. Myšlenky jsou pouze zaměřeny na naše tělo a vědomý pohyb. Tím hlava zrelaxuje i po náročném dni v práci.\nBONUS/ Pěnový válec neslouží pouze k válení a ležení. Je to skvělá cvičební pomůcka díky které se efektivněji zapojí břišní i zádové svaly. Cviky jsou tak zábavnější a zároveň intenzivnější.\nDoporučuji Pěnový válec do každé rodiny. I u nás doma jej používají i mí synové a manžel.\nMůj manžel ignoroval pěnový válec celých 10let. Zlom nastal, až když ráno nemohl chodit díky tuhému lýtku a achillovce. Pochopil, že pokud chce dělat své oblíbené sporty, bez válce a protahování to nepůjde. Nyní je to již součástí jeho trávení času po sportu u televize.\nMoji synové také museli první získat motivaci. Jejich dolní končetiny byly tak staženy a zkráceny, že to odnášely kolena a oni se nemohli věnovat svým oblíbeným sportům. To se stává často v době růstu, kdy kosti rostou rychleji, než okolní tkáně. A pěnový válec je tedy skvělým pomocníkem.\nDíky mnohaletým osobním zkušenostem a praxi lektora IQ pohyb akademie jsem techniku automasáží a zásobník cviků učila lektory pohybu a pohybové specialisty jak v české, tak slovenské republice.\nVytvořila jsem podrobný návod i pro tebe, laickou veřejnost i lektory pohybu. V e-boocích najdeš vše podrobně popsáno a díky on-line lekcím můžeš dát svému tělu pohyb, který léčí.\nVše jsem také zabalila do jednoho balíčku a nyní můžeš mít vše najednou za výhodnou cenu.\nVíce informací >ZDE <\nTagy: bolest kolenbolest kyčlíbolest rameneBolest zaddiastázaFasciefunkční břicho\nChůze má Léčit, ne Ubližovat...\nChůze se doporučuje, abychom byli zdraví. Spoustu času prosedíme, ale naše tělo…


Jak dlouho jste před koupí hledali - vybírali dům? - Koupě a převod | Modrastrecha.cz\n2. úno 2013100\nVybíráme si starší domeček od června, většinu možnosti jsme již vyřadili z nejrůznějších důvodů....a teď nám zbývá buď čekat, až se něco objeví - ale chtěli jsme v létě bydlet. A nebo vybrat nějaký kompromis.....\nJak dluho jste vybírali vy? Díky!\nmy sme kupili hned prvy\nAsi pět let... a nakonec jsme koupili pozemek a budeme stavět. Ale je pravda, že to šlo proto, že jsme mohli prodat byt a máme v pohodě kde bydlet, než se to postaví. Jinak by to nešlo, domy okolo Prahy jsou dost drahé i teď, i když už se dá najít něco cenově přijatelné. Chtěli jsme taky starší dům, hlavně kvůli poloze pozemku, ale všechny měly tolik nedostatků a tak nereálnou cenu, že se nám to nepodařilo realizvat. Další problém taky byl, že bychom museli nejdříve prodat byt a to nikdo tak dlouho čekat nebude.\nMy čumákovali cca 2 roky....nakonec jsme koupili domek kvůli velice nízké ceně, i když to není to, co jsme si představovali. Ale za dům podle našich představ by jsme dali majlant, a takhle si ho alespon opravíme k obrazu svému\nno, my asi 2-3 roky, a taky jsme si nakonec koupili pozemek. náš problém byl, že jsme hledali v specifické lokalitě, kde hrozí záplavy (tudíž jsme nechtěli bydlet u řeky, ale nakopci). další naše kritérium byla dobrá dopravní dostupnost a přijatelná cena. a přesně jsme naráželi na to samé co kamilape, těch nedostatků bylo většinou přespříliš, že nejlepším řešením by bylo to celé zbourat, nebo to byla nevhodná lokalita (vedle továrny, záplavová oblast, 3 kilometry na vlak, atd.) nebo to bylo sice opravené, ale zase nějak nevhodně, akorát to bylo dražší, ale stejně by se to muselo kompletně předělat.\nUž jsem Ti to asi psala, my jsme konečně po 6 letech (některé roky jsme nehledali příliš intenzivně) koupili vysněný (ale 30. prohlídnutý) dům. Pravda je, že fakt líbili (tzn.dům, jeho uspořádání, cena, poloha, pozemek, prodávající realitka, výpis z katastru a další) se nám ( i manželovii mě) asi 4 domy. Už jsme tomu nevěřili. Je pravda, že máme vlastní byt, tak jsme nějak zvlášť nespěchali, i když někdy v našem 2+nudlokuchyň = 51m i s balkonem a rohožkou před dvěřmi bylo ve třech dost těsno.\nTěch domů na prodej je a bude víc a víc (když jsme začínali hledat, na S reality bylo v naší oblasti tak do 20 domů na prodej, nyní jich je tak 5x víc.\nDržte se. Nevzdávejte to.\nMy chtěli stavět,ale pořád jsem si nebyla jistá kvůli místu pozemku a najednou bum,kousek odsud dům na prodej a bylo jasno Rychlá akce,náhoda,byli jsme druzí zájemci\nNecelý rok, a ten co máme teď jsme vybrali nakonec proto, že jsme tak nějak prostě cítili, že od nás ten dům chce zachránit Není to ideální domeček, který sme si snili ale jak psal někdo výš, za takový bychom dali majlant - takže ho budeme zachraňovat k obrazu svému\npřes tři roky....ale většinou jen na netu nebo při procházkách....opravdu reálně podívat jsme se za celou dobu byli na dva domy....a ten druhý se nám moc líbil,takže je náš.Mojí podmínkou bylo nezapikat se někde v horní dolní...bohužel jsem řidič na baterky a máme malou dceru...takže než se opět vrátím k řízení,potřebuju místo,které bude pohodlně celotýdenně dostupné busem,nejlépe mhd..což se nám povedlo.\nmy vybíráme od loškého léta, a už máme vybraný už jen čekáme na Hypo. sice to taky není uplně náš šálek a také si ho upravíme podle sebe . už se moc těšíme my sice pozemek máme ale stavět je ted hrozně drahé tak proto jsme pro koupi vyjde nás minimálně o 500tisíc mín což je pro nás hodně peněz.\nMy vybirali cca pul roku, kupovali rychle a byla to chyba. Radeji jit do najmu a hledat a hledat, opravdu, i za ty penize! Hodne stesti a vybirejte peclive!\nJak a kde hledat dům v okolí Prahy?\n4. lis 201516\n10. pro 201479\n7. zář 20123\nKoupě domečku, jak dlouho trvá od realitní kanceláře?\n2. dub 20133\nDům vs. bytový dům - rozdíly při koupi\n3. zář 20162


Žebříček spořicích účtů má novou jedničku, Sporoindex již třetí měsíc za sebou stoupl - Finparáda\n4.4.2018 | Zdeněk Bubák, Valerie Koubová\nSporoindex, ukazatel průměrné výše úrokových sazeb u standardních spořicích účtů, v dubnu opět stoupl, a to o 0,04 na 0,23 bodu. Index stoupal i dva předchozí měsíce, tj. v únoru a v březnu. Žebříček spořicích účtů má novou jedničku, kterou je Spořicí účet od Wüstenrot hypoteční banky, a to díky dočasné bonusové akci této banky. Žebříček termínovaných vkladů je v dubnu beze změny.


Prožitkové bubnování CHRUDIM, JARO 2020 :: Zeměznění\nÚvodní stránka > Prožitkové bubnování CHRUDIM, JARO 2020\nTřetí rok kurzů hry na bubny djembe v Chrudimi. Obě skupiny ZAČÁTEČNÍCI a MÍRNĚ POKROČILÍ otevíráme nově příchozím Začínáme ve středu 19. 2. 2020.\nPřijďte na první setkání a rozhodněte se, zda Vás bubnování právě s námi bude bavit. (Přihlášku ale prosím vyplňte už teď.) Zameškané předplacené hodiny si můžete nahradit v kterémkoli sousedním městě!\nJAKÉ JSOU NAŠE KURZY si přečtěte ZDE.\nZAČÁTEČNÍCI (11-100 LET): 18.00-19.15 / 1950 Kč (15 setkání únor - květen, 130 Kč za setkání)\nSeznámíte se se základy hry na africké bubny djembe a s dalšími etnickými hudebními nástroji. Čeká nás i hra na tělo – bodypercussion a hudební relaxace na závěr. Průběh hodin respektuje potřeby skupiny. Část je věnována pilování techniky a učení základních rytmů, část je věnována volnému hraní s využitím naučených rytmických sekvencí.\nK zážitkům ze společného hraní nepotřebujete hudební vzdělání ani předchozí zkušenost. Vibrace bubnů napomáhají regeneraci těla, bubnování oběma rukama pomáhá k propojení a vyladění mozkových hemisfér. Je to příjemná aktivní relaxace, moderní cesta k regeneraci těla i duše.\nMÍRNĚ POKROČILÍ: .16.30-17.45 / 1950 Kč (15 setkání únor - květen, 130 Kč za setkání)\nBudeme pokračovat v dosavadní práci, přidáme hru na basové bubny a budeme více pracovat s jednotlivými rytmy a doprovody. Také budeme více zpívat.\nPŘIHLÁŠKY: do 10. 2. 2020. Přihlášení prostřednictvím formuláře níže.\nPLATBA: Platbu už můžete posílat na účet č. 263693662/0300. Jako v. s. uveďte své telefonní číslo, do zprávy pro příjemce dopište své jméno a místo bubnování. PŮJČENÍ NÁSTROJŮ JE v ceně. Nebo zaplaťte, až se rozhodnete, na prvním setkání.\n19., 26. února\n4., 11., 18., 25. března\n1., 8., 15., 22., 29. dubna\n6., 13., 20., 27. května\nKDE: Sociálně terapeutická dílna Momo, Palackého třída 200, 537 01 Chrudim, MAPA\nprožitkové bubnování | Chrudim\nPřihlášení na BUBNOVÁNÍ, CHRUDIM, jaro 2020\nVyplňte prosím níže uvedené údaje. Budou použity výhradně pro komunikaci s Vámi v souvislosti daným kurzem:\nProstor pro Vaše vzkazy a dotazy


Boží blud (Richard Dawkins) | Detail knihy | CBDB.cz\nAutor: Richard Dawkins\tOriginální název: God delusion\nKniha revolučního biologa Richarda Dawkinse, který je známým ateistou. Kritizuje tu náboženství a předkládá čtenářům svou verzi ateistického vidění světa, někdy až moc přehnaně. (Založil/a: katesek)\n(více) Štítky #náboženství více Richard Dawkins\n8. 10. 2016, 8:01\nTato kniha je od začátku do konce opravdu dobrá. Zpracovává téma, kterému jsem vždy chtěl více rozumět, jež je podáno čtivou a srozumitelnou formou. Autor dobře vysvětluje i argumentuje, jen způsobem podání svých myšlenek je pro mě občas osobou trochu kontroverzní. Pomohl mi více než jasně pochopit, že i takové atributy jako láska, vztahy v rodině, empatie nebo pozitivní vztah k bližnímu, a na druhou stranu zase dominance, autorita, rivalita, fungování "alfa samce", to vše prošlo podobným evolučním vývojem jako vše na Zemi, takže tyto vlastnosti nebyly „vloženy“ do člověka zvenčí nikým jiným, ale je to něco, co se v nás spontánně evolučně zrodilo, a dál běží svou cestou. Co mi tu ale vadí, je bohužel Dawkinsova rétorika, jeho komentáře k těm, kteří jsou na „jiném břehu“, než sám stojí. Je obecně moc drsný k věřícím lidem. Přestože si mohu myslet, že má pravdu, má dát větší prostor pro argumentaci druhé strany, jakkoliv s ní nemusím souhlasit. Oslovil by více lidí, kdyby trochu „přibrzdil“. Protože my „racionalisté“ jsme sice „zabili Boha“, ale osvobodili jsme se „do nicoty“, žijeme v určité „bezsmysluplnosti“, naopak věřící lidé mají stále jasný svůj cíl i smysl života, svou naději, přestože to může být jen „iluze“ (v našich očích). Pro nás je pravda rozčarováním, smutnou skutečností. „Boží blud“ rozhodně stojí za přečtení.\nStrhující publikace nabízející krajní náhled na náboženství. (S politováním?) musím konstatovat, že po tom, co jsem nedávno znovu začala číst Bibli, musím dát Dawkinsovi jenom za pravdu, i když Dawkins bude vždy Dawkinsem a člověk jej buď miluje, nebo nenávidí. Nic mezi tím.\n11. 9. 2014, 15:06\nČtivější než sobecký gen, ale i tak příliš nadšený nejsem. Ačkoliv musím uznat, že některé argumenty jsou opravdu zajímavé, vadí mi fakt, že jsou myšlenky ateismusu v knize zastupovány velmi honorovanými autoritami, zatímco druhá strana žádné známé jméno nenabízí. Naopak. Zdá se mi, že jsou teistické myšlenky velmi zjednodušovány. Sice jsem ateistou, ale ke skupině vedené Dawkinsnem bych se nepřidal. Jeho neodarwinismus je pro mě stejně arogantně slepý jako zmiňovaný ID.\nNeuvěřitelná přehlídka hlouposti a ignorance. Když už chci s něčím polemizovat, měl bych alespoň vědět s čím, ale Dawkins polemizuje s něčím, o čem nemá ani páru. Známý filosof vědy Michael Ruse se o této knize vyjádřil, že se po jejím přečtení styděl za to, že je ateistou. No, já nejsem ateista, tak se nemám za co stydět, ale jinak musím říci, že zhodnocení je to výstižné...\n17. 11. 2016, 21:37\nZajímavá kniha která nabízí spoustu prostoru k zamyšlení nad vírou a náboženstvím. Oceňuji zejména Dawkinsův smysl pro humor. Kdo si chcete zachovat neotřesitelnou víru i nadále, tak to prosím nečtěte.\nDawkins je pro mě modla. Jeho populárně naučné knihy hltám po stránkách. Boží blud je něco jiného než má normálně v repertoáru. Jsem ráda, že jsem si mohla tuto knihu přečíst. Dawkins jako zarytý ateista vysvětluje to, co je pro nás ostatní ateisty skryto a zároveň se snaží ostatním věřícím přiblížit nebezpečí, které ve všech náboženstvích skrývá. Neotřelé, drzé, vědecky napsané, za mě pět hvězd.\n31. 7. 2016, 19:18\nKoupím :) kdyby někdo z přítomných chtěl knihu prodat, rád ji od vás zakoupím. Láďa Hruška vychází ve statisícových nákladech a takováto kniha není k sehnání. Lidem se holt asi nechce přemýšlet...každopádně děkuji komukoli, kdo se ozve :)\n14. 11. 2014, 2:10\nPri cteni teto knihy se mi vařila krev a premejslim co jako jedinec muzu udelat proti takovy s*racce jako je nabozenstvi...\n27. 7. 2013, 9:28\nV celku dobrá kniha, která mě donutila se zamyslet nad pár zajímavými tématy. Kupodivu se mi líbily spíše ty myšlenky, které se náboženství netýkaly vůbec, nebo jen okrajově. Dawkinsův přístup k náboženství je možná až příliš militantní a spíše než za ateistu, bych ho označil za antiteistu.\n6. 4. 2013, 14:51\nKniha shrnující všechny otázky, které Vám nehrají na náboženství. Někomu se může autor zdát příliš agresivní. Není to pro každého. Zvlášť pro věřící ne...\n31. 1. 2013, 9:18\nVelmi oceňuji každou knihu, která je zaměřena na toho téma a je napsána zcela srozumitelně a otevřeně. Já jsem od autora nepotřeboval o ničem přesvědčovat a některé kapitoly byly až moc vědecké, ale vše je podáno s lehkostí a neskutečným přehledem.\n17. 2. 2012, 8:49\nAutor vědeckým a obsáhlým způsobem rozebírá takřka veškeré apekty náboženství a po důkladné analýze přichází syntéza s logickým důsledkem. Náboženství je jeden z největších bludů lidstva, avšak díky svému rozšíření musí (nebo muselo) zajišťovat svým vyznavačům nějakou výhodu. Kniha vyznívá velmi ostře, ale obvinění z přehnanosti mi nepřijde na místě, protože autor vychází z faktů. Je to jako říct o bojovnících proti komunismu nebo fašismu, že to přehánějí. S velkou pravděpodobností je autor ovlivněn těmi tisícemi výhružek hledně smrti jeho a jeho rodiny (zasílanými vyznavači těch mírumilovných náboženství) a uchyluje tedy k lehčí formě radikalismu, v tomto případě možná o podstatněné.


TOP 5 neutrálních paletek, ke kterým se budete vracet\nVykouzlíte s nimi kouřové stíny na večerní ples i neutrální líčení na pozdní oběd. Univerzálnější paletky nenajdete.\nNaše kosmetické taštičky obsahují nejrůznější odstíny rtěnek, očních stínů či tvářenek. Stále však máme ty, ke kterým se vracíme, mají ošoupaný obal a uvnitř nich je vidět prosvítající dno produktu. Ty, které používáme jako jistotu, se kterou se nalíčíme všude. Jaké svaté grály jsou ty naše?\nNaked 2 od Urban Decay\nKlasika nad všechno. Mít doma jednu z ikonických paletek z řady Naked od Urban Decay je téměř povinnost. My máme slabost pro „dvojku“, která je jedna z nejuniverzálnějších. Světle hnědý stín Tease máme už skoro prázdný. Chopper zase použijeme vždycky, když jdeme večer na párty. Pokud váháte, kterou paletku pořídit své dospívající dceři jako její první, Naked je ta správná volba.\nPaletka, která bude slušet vám, vaší mamince i kamarádce. Hodí se skvěle ke všem typům pleti a je výborná na cestování. Všech pět odstínů, které obsahuje se dají kombinovat s barevným mono stínem té nejšílenější barvy, anebo jen s tenkou linkou, která vaším hlubokým očím dodá ještě větší rozměr. Náš tip, kombinujte s ostatními produkty z řady Hypnôse od Lancôme. Budete vypadat jako Taylor Hill z jejich kampaně.\nMAC In the flash X15\nPro dokonale tělové a přirozené líčení použijte MAC In the flash. V patnácti odstínech vám značka přináší to nejlepší, co vytvořila. Alespoň podle nás. Nejednou jsme ji viděli u několika make-up artistek. Když si chceme opravdu vyhrát se stínováním, volba je také jasná. Zvláště odstíny Beaded a Cast Iron jsou prostě nádherné.\nDo neutrálních odstínů řadíme i růžovou. Dokáže opticky zahřát oko, ale nedělá ho ospalé jako červená. Zkrátka budete vypadat jako byste se právě probudila „do růžova“. Nás baví tato paletka od Diora, která je evergreenem, a proto nesmí chybět na tomto seznamu. Jen škoda, že vzor vyrytý na stínu se po chvíli smaže, zbožňujeme ho!\nLuxusní, nadčasová a naprosto univerzální. Tento klenot musí mít doma každá dáma, která si potrpí na kvalitě, ale zároveň si ráda hraje s očními stíny, nebo jen vybere jeden odstín a použije ho na celé víčko. Ať už se rozhodnete jakkoliv, tato paletka vás nezklame. Za její dlouhotrvající výdrž i bez báze ručíme.


Vztahy v rodině, osamělost, stres\núterý, listopad 25 2014, 04:32 PM\nje mi 19 let a letos jsem v maturitním ročníku gymnázia. Na první pohled se i mě samotné zdá, že mám vlastně skvělý život. Letos dokončím osmileté gymnázium, snad se dostanu na vysokou školu, mám kolem sebe spoustu lidí.\nKdyž mi byli dva roky, rodiče se rozvedli. Od té doby žijeme s mámou a s mými prarodiči. Doteď jsem si to nijak nebrala, prostě to tak bylo. Každých čtrnáct dní k tátovi na víkend, jinak doma. Poslední dobou je mi ale hrozně smutno, úzko. Dochází mi, že i když mě má táta určitě moc rád, nikdy se nesnažil, neptal se co potřebuji. Ani mamky když jsem byla malá. Nestaral se kam půjdu do školky, do školy, jestli půjdu na gymnázium, nebo ne. To všechno mamka. Moc mě to trápí. Navíc od malička jsem vnímala, že máma tátovi nikdy nezapomene co udělal. Vždycky mi říkala ,,a řekni mu že bys chtěla/potřebovala tohle, ale neříkej mu že jsem ti to řekla já". A teď, když jsem starší pořád říká, že je to ubožák, že se stará jenom o to, aby jsme se náhodou neměly líp než on. Vždycky mi přišlo že přehání, ale poslední dobou je to přesně naopak. Když se mu snažím svěřit s tím, že mi nejde matika, že se bojím přijímaček a že bych potřebovala doučování, ani se nezeptal jestli už jsem někoho našla, koho, kolik to bude stát. Vždycky mě vyslechne a hned jak domluvím, začne mi vykládat, co dělal o víkendu, jak se má babička s dědou z jeho strany a jak rostou moje dvě polovlastní sestry.\nVšechno co jsem napsala výše v sobě dusím, protože mámě se svěřit nemůžu a podobně staré sourozence nemám. Navíc to teď skřípe i mezi mnou a mámou. Pořád mi tvrdí, že se chovám jako sobec, že jí skoro s ničím nepomáhám. Z mého pohledu se ale opravdu snažím pomáhat s domem a zahradou. Mám o ní strach. Neustále naříká jak je sama (přítele neměla asi od mých osmi let), jak nikdy v životě neměla peníze na to co by si opravdu přála a jak až zestárne, tak bude osamělá.\nNení nic platné jí přemlouvat, že spolu vyrazíme do společnosti, ať zkouší posílat životopis a shánět lépe placenou práci. Teď mám navíc o víkendech přípravné kurzy k přijímačkám a pokaždé když odcházím slyším ,,a já tady zase budu celý víkend čumět sama do zdi". Strašně mě rozčiluje že takhle rezignovala.\nAbych to shrnula: k tátovi teď skoro nejezdím, protože toho mám hodně do školy a máma navíc pokaždé vyvádí. Máma je v permanentní depresi, doma se pořád hádá s babičkou a s dědou. A já jsem ve stresu, protože mi dává zabrat škola, ale když to říkám rodičům, tak tátu to nejspíš nezajímá, protože mi na to nikdy nic neřekne a máma tvrdí že to moc řeším.\nNemám se s tím vším komu svěřit. V noci nemůžu spát. Bojím se že mě život v neúplné rodině kde vždycky byly napjaté vztahy poznamenal. Zkoušela jsem si psát deník, ale vůbec to nepomohlo. Navenek jsem veselá holka, která má dobré přátele a spoustu koníčků, ale uvnitř cítím prázdno, nikdo mi nerozumí. Už bych chtěla začít žít vlastní život. najít si přítele a později založit rodinu. Chci mít vlastní příjem a neřešit jestli táta zase poslal pozdě alimenty. Nevím jak z toho ven... Jsem strašně sama můžu se leda tak vybrečet do polštáře...\npondělí, prosinec 01 2014, 07:38 PM - #trvalý odkaz


Skříň vysoká 4-dveřová prosklená s nikou | Bevedo.cz\nVysoká skříň široká 80 cm, 4-dveřová (2 x sklo), nika, 2 volné police, 2 pevné police, naložená půda a dno síly 25 mm ohraněné 2 mm ABS hranou, rektifikační patky, sololitová záda, kovové úchytky s ro\nVysoká skříň široká 80 cm, 4-dveřová (2 x sklo), nika, 2 volné police, 2 pevné police, naložená půda a dno síly 25 mm ohraněné 2 mm ABS hranou, rektifikační patky, sololitová záda, kovové úchytky s roztečí 128 mm. Rozměry: - šířka: 80 cm - hloubka: 45 cm - výška: 200 cm Kvalitní český výrobek. ... Zobrazit celý popis produktu >>>\nV e-shopu nabytek-forliving.cz můžete koupit Skříň vysoká 4-dveřová prosklená s nikou, produkt je nabízen za skvělou cenu 6 349 Kč. Pro další inspiraci se podívejte do kategorie Kancelářské skříně, kde naleznete související produkty a další produkty od toho výrobce .\n- EAN a ID produktu p4121\nnabytek-forliving.cz Skříň vysoká 4-dveřová prosklená s nikou


Tiskové zprávy | 31.07.2014 14:31:45\nČeši si letos v 38 % případů pořizují neomezené mobilní tarify s daty o objemu 1,5 GB a v cenové hladině od 699 do 749 korun. Naopak největší propad popularity zaznamenávají tarify s cenou nad 400 Kč, které neobsahují neomezené volání. Vyplývá to z nejnovějších statistik nezávislého srovnávače mobilních tarifů Tarifomat, které hodnotí poptávku Čechů po telekomunikačních službách v období od ledna do června 2014. Situaci podle odborníků ovlivnila loňská tarifová revoluce, před níž byly ceny neomezených tarifů až trojnásobné.\nPodle nejnovějších údajů společnosti Tarifomat zaznamenaly v letošním roce největší progres tarify v ceně od 699 do 749 Kč, které obsahují neomezené volání, sms a internet o objemu 1,5 GB. Tento paušál si od ledna do června 2014 sjednalo 38 % Čechů. V 65 % případů se jednalo o muže a ve 35 % o ženy. Značnou popularitu zaznamenal také tarif s neomezeným voláním a SMS s výraznou slevou oproti běžné nabídce, o který mělo zájem 17 % Čechů. Trojici nejoblíbenějších paušálů uzavírá tarif za 390 Kč, který se specializuje na individuální nabídku volání, SMS a dat. Ten si letos sjednalo na 12 % Čechů. Nejméně lidé naopak požadovali tarify nad 400 Kč bez neomezeného volání.\n„Loňská cenová revoluce značně ovlivnila trh s telekomunikacemi i poptávku Čechů. Zatímco před ní byly ceny neomezených tarifů v cenové hladině 2000 až 2700 korun, což si mohlo dovolit jen minimum lidí, po revoluci klesly ceny až na třetinu své původní hodnoty. V současnosti tak má neomezený tarif na 23 % Čechů,“ potvrdil Pavel Černoch ze společnosti Tarifomat, která srovnává nabídky mobilních operátorů fungujících na celém území ČR. „Stále více se však uplatňují také balíčky služeb pro celé rodiny nebo firmy, které představují výrazný finanční benefit pro koncového zákazníka. V rezidentním segmentu aktuálně zaznamenáváme poptávku po tomto balíčku v 37 % případů, u business segmentů je podíl až 80%,“ doplnil Černoch.\nNejvyhodnejsi tarif můžete vybrat v naší sekci tarify operátorů\n15.02.2018 Rekordně nízká nezaměstnanost zvyšuje fluktuaci zaměstnanců. Co udělat, aby ti vaši. Markéta Höfferová (Kurzy.cz)\n14.02.2018 Poradenská společnost BDO byla v roce 2017 čtyřkou v M&A a due diligence BDO Česká republika (BDO Česká republika)\n22.05.2017Ceny bytů rostou a hypotéky zpřísňují, přesto mají Češi o vlastní bydlení na úvěr zájem Inzerce (Inzerce)\n18.01.2017Češi a internet: elektronické tržby rostou, stejně tak home office Mediafax (Mediafax)\n30.04.2015Zájem majitelů prodat rodinné firmy roste Ekonomický deník (Ekonomický deník)\n09.07.2013GfK - Neomezené tarify operátorů - zásah do černého Vladimír Urbánek (Kurzy.cz)\nNeomezené tarify O2 - nejlevnější neomezený tarif\nNeomezené tarify - nejlevnější neomezený tarif\nNeomezené vlastní tarify - nejlevnější tarif\nNeomezené tarify Vodafone - nejlevnější neomezený tarif\nNeomezené tarify T-mobile - nejlevnější neomezený tarif\nMají neomezené tarify smysl? Podívejte se, kolik průměrný Čech provolá\nTO2: Koment GŘ k vlivu neomezených tarifů - tržby neklesnou, 250 000 zákazníků\nTČR: Koment GŘ k vlivu neomezených tarifů - tržby neklesnou, 250 000 zákazníků\nNeomezené volání Silver, tarif S-Mobile\nNeomezené volání Gold, tarif S-Mobile\nO2 přináší neomezené tarify na pevných linkách. Umožní volat 10 hodin do zahraničí zdarma\nsobota 24.2.2018 09:36:30


Bára Vacková- official blog: The best of 2013- Pleťová kosmetika\nThe best of 2013- Pleťová kosmetika\nTak dalším pokračování nejlepších produktů za rok 2013 je pleťová kosmetika.\nMixa Soothing Cream- zklidňující hydratační krém Mixa 24 hodin- krém jsem objevila v červencovém Ladyboxu a zamilovala jsem si ho. Jelikož jsem v létě měla vlivem moře a slunce dost vysušenou pleť, byl to můj první pomocník. Bez něj bych se asi na dovolené svlékla z kůže jako had. Pro ty, co trpí sušší pletí je to perfektní krém na první pomoc. Je také lehký, dobře se roztírá a vstřebává a skvěle hydratuje. Myslím, že se neztratí ani v zimě (třeba jako pomocník do mrazu na hory).\nMixa CC+ krém proti zčervenání- není to zase tak dávno, co se stal mojí stálicí. Zjistila jsem, že jsou dvě verze tohoto krému. Jeden je v matném obalu a druhý je v lesklém obalu, ale obal na krabičce je stejný (první verze je s francouzským nápisem, druhá už klasicky s anglickým). Redukuje červené místa (výsledek je ale vidět až tak po týdenním používání) ale je opravdu viditelný! Je lehce se zeleným podtónem- což samozřejmě redukuje červená místa, je lehký, dobře se roztírá a dá se používat i jako podkladový krém pod makeup. A ještě krásně hydratuje!\nBioderma Sébium Global krém na akné- moc jsem od něj zpočátku nečekala, jelikož všechny vodičky a krémy na akné mi nikdy nezabrali, ale překvapil. Má lehkou texturu, takže neucpává póry, dobře se roztírá a rychle se vstřebává. Redukuje přebytečnou mastnotu v pokožce a tím pádem tvorbu pupínků. Já ho používám jen na určitá místa (hlavně na čelo), kde se mi pupínky vyskytují nejvíce. Trochu pokožku vysuší, a tím vlastně zredukuje tvorbu pupínků a účinky jsou viditelné velmi brzo. Doporučila bych ho hlavně lidem, kteří mají mastnou pokožku, klidně používat jako podkladový krém pod makeup, nebo i těm kteří mají i sušší pokožku- ale těm doporučím používat pouze na postižená místa a ne globálně na celý obličej.\nVystavila Bára Vacková v 17:12\nŠtítky: Review, The best of 2013


Višňovské střípky únor 2000\nZpravodaj Obecního úřadu ve Višňové 2/ 2000\nPrůběh řádného zasedání OZ dne 25.1.2000\nOz projednalo další možnost výstavby plynovodu Dubno - Višňová s finanční účastí naší obce. OZ souhlasí s finančním příspěvkem v celkové výši 831.816,- Kč. ve třech splátkách na zvětšení průměru středotlakého vedení v úseku II. a III. ( tj. úsek Dubno - Dubenec ).\nBylo založeno Sdružení obcí, které jsou zainteresovány na výstavbě tohoto plynovodu. Zástupcem obce je pan starosta. OZ doporučilo zástupci Višňové v tomto sdružení aby důrazně prosazoval zájmy naší obce.\nOZ souhlasí s prodejem pozemku o rozloze 25m² při ceně 30,- Kč za m² p. Josefu Matějkovi, Višňová 168. Tento pozemek sousedí s nemovitostí pana Matějky a obec nepočítá s jeho pozdějším využitím.\nOZ souhlasí, aby starosta obce vyhlásil výběrové řízení na dodavatele stavby ČOV, kanalizace a vodovodu pro obec Višňová ve smyslu platných předpisů.\nOZ bylo upozorněno na velké rozdíly v kvartální spotřebě elektrické energie v základní škole. OZ doporučilo písemně sledovat spotřebu el. energie v souvislosti s provozem energeticky náročné pece na vypalování keramických výrobků žáků, aby byla vyloučena závada v elektrické instalaci.\nDále byla zjištěna neúměrně vysoká spotřeba el. energie veřejného osvětlení v západní části obce - Stará Fara, Šeňák. Bude provedena revize a zajištěna náprava.\nStarosta informoval Oz o možnosti prodeje pozemku v části obce kde je dle územního plánu navržen výrobně-obslužný areál (u kravína). Pozemek by byl využit pro komerční účely. OZ předběžně souhlasí, aby byl předložen podnikatelský záměr\nOÚ předložil Okresní hygienické stanici Příbram stížnost na zápach a škodlivost zplodin, vznikajících při spalování odpadu firmou IDOS Praha (na šachtě č.19).\nOdpověď OHS: žádný zápach ani škodliviny nevznikají.\nČlenové Oz se nad touto odpovědí pozastavili a budou tento problém nadále sledovat.\nOZ projednalo žádost nájemců Bistra na možnost pořízení odsavače cigaretového kouře v prostorách provozovny. OZ souhlasí s pořizovací částkou 10.000,-Kč. z prostředků obce.\nDále byla projednána stížnost na mládež, která navštěvuje klubovnu u Bistra a způsobuje nadměrný hluk a nepořádek. Tomuto problému se bude věnovat p. starosta.\nOZ souhlasí, aby pro další období vykonávala funkci správce hřiště paní Emílie Gálová.\nOZ pověřilo p. starostu, aby prověřil možnost získání dotace z Programu obnovy venkova na některé drobné akce v obci (oprava čekárny, komunikací atd.).\nOZ souhlasí s koupí tří kusů nerezových hrnců s poklicemi do školní jídelny v částce do 11.000, - Kč. Staré smaltové hrnce jsou poškozené, otlučené a nesplňují základní hygienické předpisy.\nOZ souhlasí, aby finanční rozpočet obce pro rok 2000 byl připraven dříve, bez ohledu na výši dotace od státu, a to během měsíce února a schválen nejpozději na březnovém zasedání OZ.\nNa žádost Školského úřadu Příbram o posouzení nutnosti vypsat periodický konkurz na ředitele ZŠ a MŠ Višňová, obecní zastupitelstvo odpovědělo zamítavě. Na vysvětlení: Dle školské legislativy by konkurzy na ředitele školských zařízení měly probíhat v pravidelných intervalech čtyř let. Protože OZ neshledalo žádné nedostatky ve vedení školy, nepovažuje konání konkurzu v této době za nutné.\nFirma Drumel prostřednictvím pana Františka Buriana nabídla obci své služby - zabezpečení údržby elektrorozvodů. OZ požaduje písemnou nabídku.\nV roce 1999 se v naší obci narodily 2 děti\nJakub Hrabík, Višňová šp. 137\nMarek Molnár, Višňová čp. 139\nZemřeli 3 občané\npí. Věra Petříková, Višňová čp. 133\np. František Vandas, Višňová čp. 22\np. Václav Šimonovský, Višňová čp. 72\nPřistěhovalo se 10 občanů a odstěhovalo se 28 občanů\nK 31.12.1999 bylo v naší obci trvale přihlášeno 594 občanů\nPřipomínáme všem, že stále trvá možnost vaření obědů pro důchodce i ostatní občany ve školní jídelně. Cena dotovaného oběda pro důchodce je 26, -Kč., pro ostatní 32, - Kč.\nK zápisu do mateřské školy pro školní rok 2000/2001, ve středu 16.února, přišly tři maminky se svými dětmi.\nJubilanti, kteří v březnu oslaví 60 a více let:\n1. března - p. František Sirotek, čp.147 - 60 let\n5. března - pí. Květuše Kopáčková, čp. 99 - 79 let\n15. března - p. Josef Hlaváček, čp. 132 - 65 let\n24. března - p. Jiří Vandas čp. 21 - 73 let\n30. března pí. Milada Skuhrovcová, čp. 33 - 80 let\n31. března pí. Růžena Vondrušková, čp. 74 - 75 let\n31. března p. Josef Burian, čp. 24 - 60 let


World Heroes 19.Díl || Napadeni | I <3 U\nWorld Heroes 19.Díl || Napadeni\n29. listopadu 2009 v 8:06\nNázev Dílu: Napadeni\nVideo: by Lenny\nByla temná noc….\nFoukal lehký vítr….\nPár mladých děvčat se procházelo po ulici a hlasitě se smáli, přišli zrovna z nějakého Clubu kde si dali pár skleniček panáku.\n"Holky počkejte, jdu do lesa potřebuje se mi."poprosila jedna dívka. Jejich kamarádky přikývli a sedli si na lavičku, smáli se a povídali si.\nDívka která šla na malou došla k jednomu stromu, svlékla si dolní oblečení a klekla si, potom si poklopec zapnula, najednou uslyšela jak praská blízko ní křoví, zamračila se a myslela si že to může být třeba srnka nebo nějaké zvíře… otočila se, ale lekla si když před ní stála černá osoba.\n"Kdo jste?"zeptala se a podívala se mu do tváře, všimla si že je to chlapec, byl mladý a měl hnědé oči, všimla si jeho rasta copánků.\n"Tyhle copánky jsem chtěla taky."řekla a začala se tiše smát, ale nevěděla že chlapec bude zlý…chytil jí u krku a stáhnul ke stromu…Silně se jí zakousl do krku…Dívka vykřikla.\nKamarádky si přestali povídat, podívali se směrem k lesu.\n"Lisi!"zařvali a běželi do lesa…když zahlídly svoji kamarádku ležet mrtvou na zemi všechny tři začali ječet a utíkat zpět do ulic….\nTom se probudil celý s pocený, podíval se na ruce a pak vedle sebe na Agnes která spala. Polkl na sucho a znovu si lehl, už neusnul díval se celou dobu na strop a přemýšlel o svém snu…\nRáno vylezl z postele a šel do kuchyně, kde si vzal láhev krve z lednice a posadil se ke stolu…\nScarlet vešla do kuchyně a podívala se na Toma který vypadal zamyšleně.\n"Tome děje se něco?"zeptala se a posadila se vedle něho, byla z něho nejistá.\nTom se na ní podíval.\n"Z dal se mi divný sen."odpověděl tiše. Scarlet se zamračila.\n"Tobě se sny ale nikdy nezdáli."řekla tiše.\n"Právě, taky jsem se divil… zdálo se mi jak pár děvčat které v noci šli po ulici od Clubu, vypadali že v sobě nějaký ten alkohol měli. Jedna z nich ale šla do lesa na záchod, ostatní děvčata čekali na ní před lesem. Když ta dívka co byla v lese byla sama, napadl jsem jí. Chápeš to já jí zabil…když vykřikla její kamarádky ihned přišli do lesa, vypadali tak vystrašeně když viděli svoji kamarádku mrtvou…bože nemohu ten sen dostat z hlavy."řekl zoufale. Scarlet ho objala.\n"Byl to jen sen uklidni se."řekla tiše….. Draco celou dobu stál za dveřmi kuchyně, poslouchal jak Tom vypráví svůj sen…usmál se a vešel s klidným pohledem do kuchyně…\n"Ahoj co se děje?"zeptal se.\n"Ale Tomovi se z dal divný sen."odpověděla Scarlet. Draco přikývl a sednul si ke stolu.\n"Raději už ani nechci říkat."řekl Tom a napil se krve ze skleničky.\n"Jak ses vyspal?"zeptala se Scarlet. Draco se na ní podíval.\n"Kdyby si byla semnou v postýlce, možná bych se vyspal líp."řekl tiše s úsměvem. Scarlet se jen usmála a podívala se na Toma.\n"Já no jdu se projít, provětrat si hlavu."řekl Tom, Scarlet přikývla.\n"Jen jdi."řekla tiše, Tom se zvedl ze židle a šel ven…\nBylo odpoledne kolem čtvrté hodiny….\nTom si sedl na lavičku v jedné ulici a díval se směrem k lesu, jen zavřel oči…a viděl ten sen znovu…vystrašeně otevřel oči a podíval se kolem sebe, zamračil se a uvědomoval si že je v ulici ve které se něco stalo i v jeho snu. Podíval se směrem k lesu.\n"To není pravda, ne není." Řekl a snažil se na ten sen nemyslet….\nAgnes vešla do kuchyně kde seděl Draco u stolu…Scarlet byla na balkoně a vyhlížela Toma…\nAgnes se jen podívala na Draca, nepozdravila ho…ani nechtěla… otevřela lednici, ale než jí otevřela ucítila nehoráznou bolest v hlavě, klekla si a dala si ruku na čelo. Scarlet ihned vešla do kuchyně a pomohla vstát Agnes na nohy, jenomže uviděla jak Toma přejelo auto a jak nějaká černá osoba vyšla z auta a probodla ho dřevěným kůlem.\n"Agnes uklidni se jsem u tebe."objala jí Scarlet. Draco se jen lehce pousmál, zvedl se a dal jí studený obklad na čelo.\n"Děkuji."řekla Scarlet. Agnes se podívala na Draca který odcházel z kuchyně…\n"Posad se."řekla Scarlet, Agnes se posadila.\n"Viděla jsem jak Toma přejelo auto, a jak někdo vycházel z auta a zabodl ho dřevěným kůlem."řekla Agnes.\n"Měli bychom ho jít hledat."prohlásila Scarlet a obě společně šli na chodbu.\n"Kde je Draco?"zeptala se Agnes.\n"Nevím, asi je v pokoji necháme ho tady pojď."řekla Scarlet.\n"Ne! On sám v domě nebude, určitě něco provede."řekla Agnes.\n"Ale no tak, vždyť je už hodný pojď."řekla Scarlet.\n"Hodný? Třeba se přetvařuje, vidím mu to na očích nejsem slepá."řekla Agnes.\n"Agnes no tak."řekla Scarlet.\n"Děje se něco?"zeptal se Draco když vyšel z pokoje.\n"Ano půjdeš s námi, at vím že tu nic neprovedeš."řekla Agnes. Draco jen lehce kývl, vzal si před sebe černý kabát a vyšel ven.\n"Vidíš už máš jistotu."řekla Scarlet, všechny tři nasedli do auta Agnes. Draco si sedl vedle ní a Scarlet do zadu.\n"Pamatuješ si tu ulici?"zeptala se Scarlet.\n"jo pořád jí mám v hlavě."řekla tiše. Draco se na ní jen podíval a sledoval kam jede….\nKdyž dojeli na místo, opravdu stálo na ulici auto, kolem auta několik lidí…\nAgnes ihned vylezla z auta, za ní se hnali Draco se Scarlet..když doběhla Agnes k lidem, prorvala se mezi lidi…zahlídla ale místo prachu mrtvého chlapce. Podívala se na auto, které přesně bylo v jejím vidění,\n"Pane bože vždyť je to, to auto."řekla si zoufale.Scarlet si stoupla vedle ní.\n"Scarlet vím že to bylo tady, moje vidění sakra to není možný, tak kde je Tom"řekla vystrašeně a rozhlédla se kolem sebe.\n"Agnes uklidni se, třeba to vidění bylo špatné nebo já nevím."utěšovala jí Scarlet. Agnes kývla že ne.\n"Nikdy jsem neměla špatné vidění, nikdy! Vždycky se to stalo…je pravda že vidění jsem dlouho neměla, spíš mě bolela jen hlava."řekla tiše a odešla od hlouček lidí se Scarlet. Zahlídla Toma jak přichází k lidem kde byla ted Agnes se Scarlet.\n"Támhle je."řekla Agnes a běžela k němu, ihned ho objala."\n"Ty žiješ."řekla Šťastné.\n"Jsem mrtvý."řekl vtipně Tom s úsměvem. Agnes se mu podívala do očí.\n"Měla jsem vidění Tome, že tě někdo přejel přesně tímhle autem a že tě zabil ten člověk který tě přejel."řekla mu do očí vystrašeně, Tom se zamračil.\n"To je divný, kde je Draco?"zeptal se, Agnes kývla ke svému autu kde byl Draco o její auto opřený.\n"Nenechala bych ho samotného doma Tome."řekla mu tiše do očí.Tom přikývl, chytil jí kolem ramen a společně šli k autu.\n"Tak jedeme domu?"zeptal se Draco.\n"Ano ale musíme zjistit kdo ho předjel, nemůžeme Agnes vidění nechat jen tak, když tam neležím já ale jiní chlapec? Musí se to zjistit."řekl Tom a nasedl za volant. Draco se posadil vedle Toma a děvčata do zadu…\nKdyž dojeli domů, Tom zaparkoval auto do garáže, všichni čtyři vyšli z auta.\n"Chtěl jsem vás dneska pozvat všechny na večeři, ale jak vidím máme hodně práce."řekl Tom. Scarlet se jen usmála. Agnes se podívala na Draca, vypadla podezřele jako kdyby se něco dělo. Všichni čtyři vešli do domu…ale jak přišli dovnitř, začali jen zírat…to co viděli jim musel zůstat stát zrak… Všechen jejich byt byl rozházený, všude roztrhaný věci a všechno jako kdyby byla válka.\n"Kdo to udělal?"zeptala se vystrašeně Scarlet.\n"Někdo kdo nás nemá zrovna v lásce."řekl tiše Tom…..\n1 °°SobíseQ°° | 29. listopadu 2009 v 9:07 | Reagovat\nScreens: Entravista a Tokio Hotel en Lima (25.11.2010) by Evelyn\nScreens: MTV Taiwan - TH interview in Malaysia (part 1) by Evelyn\nScreens: MTV Brazil - Interview in Sao Paulo (23.11.2010) by Evelyn\nScreens: Interview ElComercio - Lima, Peru (25.11.2010) by Evelyn\nScreens: Chilevision (28.11.2010) by Evelyn\nBest Of... photoshooting (listopad 2010)\nPress Conference - Santiago de Chile (28.11.2010) #1\nNové zboží s novými fotkami\nOK č.74 (Srbsko)


Domů » Jak nakupovat v našem e-shopu\nJak nakupovat v našem eshopu ?\n1) nahoře ve prostřed stránky si překlikněte na českou vlaječku, aby se Vám informace zobrazovali v českém jazyce.\n2) Nahoře ve prostřed stránky hned vedle symbolu vlaječek naleznete přepínač měn. Vyberte si symbol pro měnu,která Vám vyhovuje a na tu klikněte – veškeré ceny se Vám nyní budou zobrazovat ve Vámi vybrané měně.\n3) Vyberte si artikl,který se Vám líbí a který by jste si chtěli zakoupit. Zvolte si množství ke koupi. Bohužel velmi často je daný artikl dostupný pouze v jednom kusu, někdy ve dvou kusech.Není možné si zakoupit zboží ve více kusech než je skladová zásoba, ani není možné si zboží objednávat do výroby. Reagujeme na prodej tím,že sami zadáváme prodané zboží do výroby a je v našem zájmu,aby se zboží znovu v našem eshopu objevilo. Bohužel výrobní doba je velmi dlouhá.\n4) Doprava je zajišťována prostřednictvím České pošty. Poštovné je velmi levné pouze 100 CZK (asi 4,11 USD) za celou zásilku. Bude Vám připočteno při kompletaci objednávky.\n5) V případě, že si objednáváte za částku převyšující 500 kč(asi 21USD), tak využijte množstevní slevu. Sleva se zadává pomocí slevového kuponu – čísla, které najdete v dolní části stránky eshopu. Získáte tak velmi zajímavou slevu. Je potřeba pouze ručně zadat kód slevy.\n6) Při kompletaci objednávky můžete zvolit dobírku jako platební metodu. Pro platby, které jsou uskutečňovány z území mimo Evropu preferujeme platbu pomocí Vaší kreditní karty v systému Paypal.Při kompletaci Vaší objednávky se Vám nabídne možnost zaplatit Vaší objednávku v systému Paypal. Vy můžete tuto možnost využít a Vaši objednávku tímto způsobem zaplatit. Chcete-li zaplatit v hotovosti– pak zvolte jako platební metodu – platbu bankovním převodem a dejte do poznámky, že chcete zaplatit v hotovosti. Bankovní převod ale v tomto případě neprovádějte.\n7) Budeme Vás zcela určitě informovat na Váš email o odeslání zboží a čísle zásilky. Odeslání můžete zkontrolovat tím, že zadáte námi uvedené číslo do vyhledávání zásilek na stránkách České pošty www.cpost.cz . Česká pošta spolupracuje s národními poštovními službami v ostatních zemích a většinou číslo, které Vám zašleme lze po určité době zadat do hledáčku národní pošty. V USA se asi za týden lze dozvědět pohyb Vaší zásilky při zadání tohoto čísla do vyhledávání zásilek na stránkách US Postage Service.\n8) Zboží je velmi kvalitně zabaleno a většinou, není problém s tím, že by se poškodilo cestou. V případě, že by jste však viděli, že zásilka je evidentně poškozená, tak ji odmítněte převzít (zásilka nám bude doručena zpět). Peníze Vám samozřejmě neprodleně vrátíme. V případě jakékoliv reklamace neváhejte nás okamžitě informovat. Reklamaci určitě vyřešíme k Vaší spokojenosti !


Děsivé události ve válce na Ukrajině, kterých jsme současníky, zmenšily naši toleranci (a lhostejnost) vůči putinovskému chování v naší vlastní zemi. Proto se tak jednoznačného odsouzení dostalo milosti, kterou včera prezident republiky Miloš Zeman udělil svému zaměstnanci, šéfovi Lesní správy Lány Miloši Balákovi – muži, který byl v prvním i odvolacím řízení uznám vinným z korupce („ovlivnění veřejné zakázky“) a dostal tři roky natvrdo.\nZ úst vládních politiků zazněla na adresu hlavy státu i velmi ostrá slova: „zneužití úřadu prezidenta“, „znehodnocení práce soudu“, „pohrdání právním státem“, „šmejdství“. Slyšeli jsme srovnání s milostmi Vladimíra Mečiara i přání, aby Zeman co nejdříve opustil úřad prezidenta a „přestal škodit“. Jakož i úvahy o dalším snížení rozpočtu Kanceláře prezidenta, když prostředky této rozpočtové kapitoly evidentně nejsou řádně spravovány. A samozřejmě nebylo možné nepřipomenout Zemanova vyhlášení, že milost bude udělovat jen ze závažných humanitních důvodů.\nShrnul bych reakci na Zemanův překvapivý (ale, jak zaznělo v několika reakcích, vlastně ani ne překvapivý) krok tak, že politikům – a nejen politikům – už prostě došla s Milošem Zemanem a s jeho excesy trpělivost; a to už i politikům za hnutí ANO.\nPřitom je podle mého názoru podstatné, že nikdo z kritiků nezpochybnil sám institut prezidentské milosti, který je – jakožto výjimečný akt – velmi potřebný a má v našem právním řádu své místo.\nPrezident nemusí milosti nijak zdůvodňovat, přesto si Miloš Zeman v tomto případě zdůvodnění neodpustil. Když si je přeložím do normální řeči, tak prezident, aniž by se pokusil popírat sám zločin korupce, nám všem řekl, že justice Miloše Baláka odsoudila v rozporu s právem, protože ho odsoudila za to, že je spolupracovníkem prezidenta republiky. A to on musel napravit.\nSlyšíme to? Sugerování pocitu vlastního ohrožení a nepřátelství celého světa – koho nám to připomíná?


10 největších hitů rapera Lil Uzi Verta | REFRESHER.cz\n13. duben 2019, 10:24\nJen málo věcí nás v průběhu letošního roku zatím potěšilo víc, než Uziho rozhodnutí pokračovat v hudební kariéře, a proto jsme se rozhodli zpříjemnit si čekání na nové album výběrem jeho nejlepších skladeb.\nMilujeme hudbu a v případě, že Refresher sleduješ déle než 2 měsíce, tak určitě víš, že našim srdcím jsou nejblíže hip-hop a R&B. Tyto žánry lemují naše životy již od teenagerského věku a za tu dobu jsme měli možnost slyšet stovky interpretů, z nichž jen malá hrstka dokáže být zapamatovatelná na delší dobu.\nDo této poměrně úzké sféry špičkových hudebníků patří bez nejmenšího zaváhání také Symyre Woods známý pod pseudonymem Lil Uzi Vert. Čtyřiadvacetiletý rodák z Filadelfie sice vzrůstem nepatří mezi nejvyšší lidi, ale svou muzikální genialitou předčil 99 procent současných raperů.\nZačátkem tohoto roku sice na Instagramu oznámil konec hudební kariéry z několika důvodů, včetně sporu s vydavatelstvím, avšak netrvalo dlouho a představitel emo rapu je zpět a servíruje nové hity.\nDnešním článkem si tak zkrátíme čekání na očekávané album Eternal Atake a shrneme si 10 nejlepších skladeb z Uziho portfolia, přičemž se nevyhneme ani jeho prvotním počinům v podobě mixtapeů. Pohodlně se tak usaď a vychutnej si kreativitu mladého rapera v plné síle a kráse.\nSkladba otevírající Uziho debutové album Luv Is Rage 2, pod jejíž produkci se zčásti podepsal i samotný raper, strhne tvou pozornost už od prvních tónů a bude tě držet do konce.\nZáležitost trvající něco přes 3 minuty nám přibližuje interpretovu transformaci v úspěšnou a finančně nezávislou osobu, jejíž slovo má váhu. Kromě toho však poukazuje i na fakt, že lidé by mu měli být více vděční za přínos a progres pro hip-hopovou scénu místo zabývání se jeho bláznivým životním stylem.\nDJ Don Cannon patří mezi raperovy nejbližší producenty už od dob vydávání mixtapeů, přičemž mezi naše nejoblíbenější věci z daného období patří právě daná skladba.\nJak značí již samotný název, tak reprezentant Filadelfie pomalým zpěvných flowem popisuje problémy spojené se sociálními sítěmi, ale také s bývalými přáteli, kteří na něj v současnosti nahlížejí jinak než předtím.\nV případě, že Lil Uzi Verta registruješ až od chvíle velké slávy způsobené hitem XO Tour Llif3, tak bys měl dát šanci i starším věcem z raperova bohatého repertoáru.\nSkladba, která možná není veřejnosti až tak známá a nedostávalo se jí tolik pozornosti, kolik by si podle nás zasloužila pochází z projektu Luv Is Rage a slokou na ni přispěl také Young Thug.\nTato poměrně emotivní záležitost je věnována památce zesnulého A$AP Yamse, který dlouhá léta zastával pozici manažera pro celý Mob. Kromě textových pasáži nahánějících husí kůži v podání obou mistrů svého řemesla, musíme vyzvednout také produkci v režií slavného uskupení 808 Mafia.\nPřes 5 minut trvající hudební skvost spatřil světlo světa na podzim minulého roku a měl být předzvěstí alba Eternal Atake, avšak téměř s jistotou můžeme říci, že na zmíněném díle figurovat nebude, což je škoda.\nKaždý, kdo se alespoň trochu vyzná, tak ví o Uziho oblibě pop-kultury, především té asijské, což jasně dokumentují nejen mnohé grafiky, ale také textové odkazy na Naruta. Jak ti už naznačil název, tak v řádcích malé vertikální uzi Lil Uzi Vert zmiňuje značku luxusních hodinek v propojení se svým nahromaděným bohatstvím či pestrým sexuálním životem plným žen.\nNew Patek je óda na rapový život v plné kráse a my ji jednoduše milujeme.\nNemusíš být zrovna matematický génius nebo vystudovaný kněz, abys věděl, že součet výše uvedených cifer je 666, čili číslo spojované s odkazem na Satana.\nS danou symbolikou se v případě raperovy kariéry setkáváme vícekrát a v různých podobách, což způsobilo i několik bouřlivých diskusí. Za všechny zmíníme grafiku k albu Luv Is Rage 2, na níž Uzi vystupuje s andělskými křídly a zároveň rohy...\nAť už je to jakkoli, tak dynamický banger s povedeným vizuálem patří mezi skladby, které tě nepřestanou bavit ani po pátém vyslechnutí za sebou.\nProducent největších hitů mnohých áčkových raperů z nové vlny, Metro Boomin, má zásluhu i na popularitě kontroverzního Symerea Woodse.\nNa instrumentálu typickém pro uvedeného producenta Uzi řeší otázky týkající se vztahů či nevěry, která je běžnou součástí dnešního světa. Jde o vůbec první interpretovo dílo oceněné platinovou deskou.\nJednoznačný highlight mixtapeu Lil Uzi Vert vs. The World, souhlasíš?\nNa pomyslném 4. místě se v našem žebříčku objevuje singl z Uziho debutového alba, o jehož produkci se postaral dvorní DJ Don Cannon a !llmind.\nMelodická záležitost s chytlavým refrénem, kterému dominuje zejména verš „Spanish girl named Rosa, and she from the coast. She know I'm soldier, girl, I let you know,“ patří mezi ty méně vyhajpované v rámci raperova portfolia, ale my jí nemáme co vytknout po žádné stránce.\nPřátelé, ano, přesně takovým stylem se dělají hity, které s námi nebudou jen jednu sezónu.\nSvé čestné zastoupení v dnešním článku má také projekt The Perfect Luv Tape, přičemž o hudební produkci se i tentokrát přičinil DJ Don Cannon, kterému podal pomocnou ruku Maale Raw.\nSkladba Do What I Want dostala i skvělý vizuál zachycující raperovy prázdniny na slunné Havaji a skvěle koresponduje s textem. Symere ví, že je na vrcholu a neodolá mu žádná žena, díky čemuž si do velké míry hladí své ego.\nTi z vás, kteří očekávali snad největší rapovou hymnu roku 2017 na 1. místě, budou zřejmě zklamáni, promiňte, ale prostě to aktuálně cítíme trochu jinak.\nSpolečensky průlomová záležitost v rámci Uziho tvorby popisuje problémy s bývalou partnerkou Brittany Byrd, ale je také o násilí, sebevražedných myšlenkách nebo přátelských zklamáních.\nMimořádně emotivní a osobní skladba, ve které se dokázalo najít spoustu mladých lidí obletěla svět raketovou rychlostí, přičemž v našich srdcích bude mít své místo už navždy, bez jakékoli nadsázky.\nO vztahu, tentokrát k vlastní matce, je i skladba číslo patnáct z alba Luv Is Rage 2, kterou my osobně považujeme za tu vůbec nejlepší.\nNecelé 3 minuty jsou v daném případě dostačující k tomu, aby 161 centimetrů vysoký raper popsal starosti milované mámy o jeho psychický stav či bezpečí. Všechno to vnímá a nedělá mu problém své pocity sdílet. Na úplný závěr připojujeme už jen řádky, z nichž máme husí kůži, a to nám Dark Queen ani zrovna nemusí hrát z reproduktorů.\nKterou skladbu z portfolia Lil Uzi Verta považuješ za nejlepší?\nJiná (napiš v komentářích)\nZdroj: youtube.com\tTagy: Lil Uzi Vert (USA), Hudba Refresher\nInspiroval Drakea kontroverzní Tekashi 6ix9ine? Na skladbě MIA rapuje španělsky a doplňuje ho Bad Bunny\nSkoro 100 milionů korun za jeden singl? Lil Uzi Vert díky XO Tour Llif3 pořádně namastil kapsu svému vydavatelství