Mimozemšťané? (21) - Válka s mloky doktora Jaroše (Salamander Sapiens) Science fiction\nNávrat Šéfa Salamandra i jeho družiny ochránců byl triumfální. Konečně dosáhl pozitivní obrat v přístupu lidí k nám a prakticky ukončil válku! Přivítali jsme ho tak.\nJeho doprovod přinesl do Mločího ráje přístroje k měření radioaktivity a sám Šéf se dal hned do práce. Ukázalo se, že jeden z pramenů vody přitékající do jezírka je silně radioaktivní. Jarošovy obavy se tedy potvrdily a jeho zákaz koupání v jezírku byl oprávněný, ačkoliv to s radioaktivitou nebylo příliš kritické. Jak nás dříve neohrozily jedy, také radioaktivita napáchala mnohem více škody lidem na povrchu. Parta tunelářů okamžitě vyrubala obtok a toto nebezpečí nás přestalo znepokojovat. Měli jsme ale na paměti, že je to pouhý začátek a skutečné nebezpečí nastane, až k nám radiace prosákne ve větší míře. Podzemní vody zatím zasáhla jen zčásti, ale to byla otázka času. Nu což, měli jsme aspoň nějaké přístroje. Kromě toho nám Jaroš tvrdil, že modré chromozomy budou odolnější a radioaktivita nám bude vadit méně než lidem.\n„Dělal jsem kdysi pokusy s radioaktivními izotopy,“ přiznal. „Bylo to v době, kdy jsem byl zhruba na úrovni červů. Byli vůči záření odolnější než mravenci.“\n„Poslyš, Jaroši,“ udeřil jsem na něho, když jsme pak byli spolu sami, „co to mělo znamenat, ten kmen 928? Vážně bys dopustil vyvraždění lidstva?“\n„V podstatě ne,“ usmál se trochu trpce. „Jak tě znám, neudělal bys to. Kdyby nás zabili, převzal bys funkci Šéfa Salamandra, ale lidstvo bys nechal žít. Mýlím se?“\n„Myslíš, že by mě ostatní zvolili? Máme tu přirozenější vůdce.“\n„Funkce Šéfa Salamandra není volená,“ odpověděl pomalu, ale pevně a díval se na mě přitom pátravě. „Je vyhrazena pro nejvyššího stvořitele, pro nikoho jiného!“\n„To nezní příliš demokraticky!“ oponoval jsem mu.\n„Nezní,“ přikývl. „Už dávno sis mohl všimnout, že mezi mloky demokracie nevládne.“\n„To by snad byla chyba, nemyslíš?“ chytil jsem se za hlavu.\n„Nemyslím. Demokracie je prý nejlepší ze všech možných špatných metod vlády. My nemáme vládu žádnou. Je to dobře, nebo špatně?“\n„No, zatím jsme ji ani nepotřebovali,“ připustil jsem.\n„To je ono! Nepotřebovali! A proč? Protože každý usiluje o to, aby se měli dobře všichni. Dokud se podaří udržet to nadšení, postačí dodržovat pár pravidel. Nějaké zákony budou časem potřebné a asi dospějeme i k nutnosti ustanovit soudy, aby jejich dodržování vynutily, ale asi nebudeme potřebovat nic tak komplikovaného, jako vládu nebo parlament. Chtěl jsem původně, aby se mloci zařadili mezi lidi. Myslel jsem si, že to tak bude lepší, ale už na tom netrvám. Budeme žít mimo. Musíme jen urovnat třecí plochy, budeme možná uznávat lidské zákony, ale stejní... stejní nejsme a už nikdy nebudeme. Dokud nás mloků nebude aspoň milion, nebudeme potřebovat vládu, ale jen něco jako kmenového stařešinu, šamana či Stvořitele. Nebude to funkce volená ani odvolatelná, ale uznávaná. Například proto, že Šéf Salamander má klíč od kreatoru a nemusí uposlechnout hlas lidu, kdyby požadoval něco proti jeho svědomí.“\n„Už více mloků se ti postavilo,“ pochyboval jsem.\n„Vždycky to špatně dopadlo. Přinejmenším by to bez nich dopadlo lépe. Všimni si ale, jak jich ubývá. Ale i já jsem ledacos pochopil. Například že nesmím nikdy poslechnout hlasu lidu proti vlastnímu hlasu svědomí. Na tomto místě ti tu říkám, že tomu nesmíš podlehnout ani ty. Jen jednou jsi takový hlas uposlechl. Výsledky vidíš sám. Lidé jsou schopni zneužít všeho a my mloci jsme v tomhle směru pořád ještě jako lidé. I když se to možná časem zlepší.“\n„To si musím ještě promyslet,“ vrtěl jsem hlavou.\n„Promýšlej,“ přikývl táta. „Času máš dost. Beztak zjistíš, že žádnou jinou cestu nemáme.“\nVláda České republiky odvolala z území Čech všechny cizí vojenské jednotky a oznámila, že sjednala s mloky mír. Současně vypravila do Spojených států zvláštní letadlo s vakcínou, aby zachránilo alespoň zbytky obyvatel.\nUkázalo se, že ztráty na životech nebyly tak kruté, jak se celou tu dobu zdálo.\nSmrtící baktérie zasáhly jen Pentagon a malou část Washingtonu. Marešova parta použila všude okolo ochromující protobaktérie, které rozvinutí smrtícího kmene znemožňovaly. Marešovci netušili, že ochromující kmen zablokuje jeho smrtící účinky, chtěli jen zamezit jeho velkému rozšíření, což se jim podařilo. Většina obětí se po dvou dnech strnulosti vzpamatovala sama a nejvíce životů měla na svědomí panika, dopravní nehody, požáry a ochromení nemocnic. Ztráty na životech poklesly až na zlomky dříve odhadovaných hodnot, ačkoliv zůstaly mnohem větší, než ztráty způsobené nedávnou panikou v Evropě. Potvrdil se můj odhad, že to Marešovci párkrát přiživili, ale pouze méně škodlivým kmenem, čímž ztráty na straně lidí jen snížili. Potíž nastala, když lidé, kteří se vzpamatovali, neměli možnost dát o sobě vědět. Nefungovaly mobily ani starší telefony, vysadily telefonní ústředny, fakticky se rozpadly spoje i doprava.\nAčkoliv to bylo příznivější než se čekalo, ve Spojených státech se odehrálo mnoho tragédií, nejvíce díky panice na silnicích. Nejhorší katastrofa nastala na kraji pouště Nevada. Z neznámých příčin, nejspíš ochromením obsluhy, došlo v málo obydlené oblasti k podzemnímu jadernému výbuchu. Dokonale zničil komplex tajných laboratoří americké armády a kolem vzniklo poměrně rozsáhlé pásmo nebezpečného radioaktivního zamoření, tím zákeřnějšího, že radiaci zpočátku nikdo nesledoval.\nVzhledem k totální devastaci objektů, jejich zamoření radioaktivitou a stále trvajícímu zmatku se počet obětí nepodařilo zjistit, ale na pozadí ostatních kolosálních škod šlo asi o bezvýznamnou epizodu. Naštěstí tato oblast už dávno neměla dobrou pověst a lidé se jí tak jako tak zdaleka vyhýbali. V Nevadské poušti se jaderných výbuchů odehrálo tolik, že o jeden více či méně nebylo zřejmě důležité. O lidech, kteří tam pracovali na jaderných zbraních, měl táta své mínění a nelitoval je. Důležité bylo, že se nic vážného nestalo ochromením obsluhy v atomových elektrárnách. Mezi mloky se objevil názor, že v Nevadě mohli vyvíjet speciální atomovou bombu, která by se k nám dokázala prohrabat.\nNaštěstí tomu tak nebylo, ačkoliv s mloky to souvislost mělo, jak se mělo brzy ukázat...\nPotvrdila se též zpráva o havárii presidentova letadla. Ochromující protobaktérie vyřadily piloty a letadlo řízené jen autopilotem uletělo tisíce kilometrů, než narazilo do strmých štítů Skalistých hor. Náraz nikdo nepřežil. Vzhledem k tomu, že smrtícímu kmeni podlehl i Kongres Spojených států, šlo také zde o ztrátu menšího významu.\nDo zasažených měst se život vracel pomalu. Ačkoliv některé jaderné elektrárny po celou tu dobu pracovaly i bez obsluhy a v blízkých městech ani nedošlo k přerušení dodávek elektřiny, energetická síť Spojených států jako taková se rozpadla a škody se nikdo neodvažoval odhadnout. Jenom na zkažených potravinách v ledničkách šlo jistě o desítky miliónů dolarů.\nTo všechno že způsobila stovka mločích dětí?\nAno. Dokonce jen pět z nich.\nAle po pravdě řečeno, vina lidí byla mnohem větší.\nDůležité bylo, že i Spojené státy příměří s námi mloky uznaly. Nemuseli jsme se obávat jejich helikoptér a skrývat se před nimi v kanalizaci, mohli jsme jednat veřejně a získávat si příznivější pozici ve světě lidí.\nPřed návratem do Mločího ráje se táta Jaroš jako Šéf Salamandr účastnil besedy uspořádané Českou televizí. Na otázky novinářů odpovídal s klidem, ačkoliv některé byly ještě dosti útočné.\n„Jakou jste nám mlokům nechali alternativu?“ odzbrojoval dotěrné představitele lidí. „Měli jsme vyjít dobrovolně z pevnosti a postavit se na okraj předem vykopaného hromadného hrobu?“\n„Co smrtící biologické zbraně, použité ve Spojených státech?“ útočili jako vosy. „Přece nechcete tvrdit, že to nebyly zbraně! Zahynuly miliony lidí!“\n„Ano, byly použity,“ souhlasil táta s obviněním. „Máte ale právo se rozčilovat? Po vašem neuvěřitelném chemickém úderu jste mohli čekat i odplatu podobnou mincí. Je to jako střílet indiány z helikoptér kulometem a přitom hlasitě odsuzovat jejich otrávené šípy. Smrtící baktérie použila naše skupina v Americe proti mému zákazu, ale předtím jsem se vzepřel požadavku na úplné vyvraždění Evropy, to by dopadlo ještě hůř.“\n„Jak to, že vás něco tak hrůzného vůbec napadlo?“\n„Vás snad napadlo něco moudřejšího? Jednali jste spravedlivě? Nemluvím o vaší atomové bombě, ale už předtím problémy s vašimi jedy neskončily ztrátami jen proto, že jed nejprve zasáhl náš... dobytek, pokud se to tak dá říci. Když jste rozstříleli naše vyjednávače a jednání tak ztroskotala, každému snad bylo jasné, že nás chcete zničit. Dostali jste ale včas i poslední varování, proč jste na ně nezareagovali? Stačila přece ochota jednat, odvolali jsme už akci proti Bruselu. Nabízeli jsme, že zabráníme katastrofě, ale zahnali jste nás. Hledejte vinu nejprve u sebe a pak teprve u nás!“\n„Proč jste se zaměřili na Spojené státy? Vyvraždit zákonodárce Spojených států bylo přece neslýchané a nemá to ve světových dějinách obdoby!“\n„Protože nejtěžší údery na nás přišly odtud. Mám na mysli nálety, jedovaté látky a nakonec i tu jadernou bombu. Velice pochybuji, že to všechno bylo evropského původu. Helikoptéra která rozstřílela naše parlamentáře nesla na sobě znaky USAF. Považujeme to dodnes za podraz a tak to správně pochopili i naši odštěpenci, kteří se do války za Atlantik vypravili. Netvrdím, že bylo správné, že se zmocnili smrtícího kmene a že jej použili. Správně ale pochopili, kdo nese větší vinu. Pentagon bych jim odpustil, presidenta a Kongres také. Ti si zkázu zasloužili. Mnohem více lituji tisíců nevinných životů. Ačkoli... kdo kromě dětí nebyl vinen?“\n„Většina lidí přece za válku s vámi nemohla.“\n„Naopak,“ ztvrdl hlas Jaroše. „Většina za ni mohla, tam i tady. Kdo si uvědomil, o jaké zlo jde, protestoval. Kolik rozumných mezi vámi bylo? Hnutí Nechte mloky žít mělo nejvíce přívrženců v Čechách, ale i tady jich bylo zpočátku méně než šestnáct procent. Takže bezmála sto procent lidstva mlčky souhlasilo s naším vyhubením. Koho napadlo, že naše hubení bude další ošklivou vizitkou euroatlantické civilizace?“\n„A kolik procent mloků souhlasilo s vyhubením lidstva?“\n„Řekl bych, že ta pětice, co se vypravila do Ameriky, aby vám lidem odplatila vaše zločiny. Přitom i oni použili smrtící kmen jen proti největším viníkům, Pentagonu a Kongresu, pak to sami zmírňovali. Je tu i další obrovský rozdíl. Vy jste souhlasili s naším vyhubením ve chvíli, kdy jsme se bránili víceméně pasivně a jako lidstvo jsme vás neohrožovali. Oni se rozhodli po těžkém bombardování, jaké ve Francii zlomilo obránce Maginotovy linie a po chemickém úderu, který i vy považujete za špinavost. Těch pět mělo dostatečně pádný důvod. Ačkoliv protiúder takového kalibru nepovažuji za spravedlivý, dovedu to pochopit. Česky se to řekne »na hrubý pytel hrubá záplata«.“\n„Říkal jste, že vám atomový úder příliš neuškodil,“ zněla další kyselá námitka.\n„Ve vaší atomové střele bylo koncentrované zlo,“ odtušil táta. „Nerozhoduje, že nezahynul žádný mlok a oběti byly jen na vaší vlastní straně. Nelidské bylo, že jste ji vůbec použili, stejně jako otravné látky! Všichni, kdo o tom rozhodovali, musí být odsouzeni za hromadnou vraždu a nikdy by se už neměli podílet na žádném rozhodování. Musí je morálně odsoudit celý svět!“\n„Není to trochu podivné, že představitel mocnosti, která si dovolila napadnout a téměř vyvraždit Spojené státy, ještě žádá morální odsouzení svých obětí?“\n„Není. Ve vaší otázce je hned několik hrubých chyb. Předně, my mloci nejsme mocnost. Dnes je nás sto dvacet osm, což ve spojení se slovem mocnost vyvolá leda útrpný úsměv. Za druhé jsme nikoho bezdůvodně nenapadli. Spojené státy nejprve napadly nás a akce našich teroristů byla odplatou. Ano, souhlasím s vámi, šlo o odplatu nepřiměřenou a navíc o teroristický útok, jenže nám nic jiného nezbývalo, ale čí vinou? Za třetí má každý právo požadovat odsouzení zločinů, pokud se stane jejich svědkem, natož obětí. Proč by měli být mloci výjimkou? Žádáme stejná práva pro všechny.“\n„Jaký trest budete žádat pro ty, kdo za všechno zodpovídají?“\n„Morální odsouzení nám stačí. Neštěstí bylo i tak dost. Proč vyvolávat další zlo?“\n„Tvrdíte, že šlo o hromadnou vraždu a když spočítáme mrtvé, musíme to uznat. Nezdá se vám naopak pouhé morální odsouzení trochu slabé?“\n„Zdá. Ale to by přece měla být především vaše záležitost a vy sami byste se měli od těch grázlů očistit! Chybí vám příslušné zákony? Pokus o genocidu je, pokud vím, těžký mezinárodní zločin. Jenže jen málo těch zločinů jste v celé světové historii lidstva odsoudili.“\n„Proč jste se vlastně obrátil na Parlament a ne na presidenta?“\n„President mohl jako vrchní velitel armády zastavit válečné akce, ale nehnul proti nim prstem. Navíc se svými Hovory přidal na opačnou stranu. Po jeho vysvětlování, že atomové bombardování Čech bylo nutné k zamezení většímu zlu, s ním už jednat nebudeme. Nezávidíme vám takového presidenta. Kdysi snad byl humanistou, ale obhajováním bombardování dětí ztratil lidskou tvář. Zřejmě nečetl Čapkovu Matku, především závěrečnou scénu, kde matka dává svému jedinému zbylému synovi pušku, aby se postavil proti zabíjení malých, usmrkaných dětí. Měl by si to aspoň teď přečíst a odstoupit. Parlament je podle nás také zločinný, ale aspoň menšího kalibru... a s nikým jiným jsme už jednat nemohli.“\nNa konci diskuse by si většina z přítomných nenechala ujít příležitost potřást si rukou s dosavadním nepřítelem mlokem. Táta se ale nedokázal přemoci. Nepodal ruku nikomu, ani poslancům Strany Rozumu. Pochopili to všichni. Někteří ukřivděně, jiní se sklopenými hlavami.\nTy první jsem vůbec nelitoval.\nAž po dvou dalších dnech přicestovala do Mločího ráje pětice, vedená Marešem. Karlu Richtrovi chyběla noha a polovina ocasu, proto byl pomalejší než ostatní.\n„Přepadla nás na moři smečka žraloků,“ komentoval to s klidem. „Málem jsem skončil v jedné tlamě. Bylo to nepříjemné, ale ubránili jsme se jim, ačkoliv jsme přišli o dvě harpuny a já navíc o nohu a kus kormidla.“\nJohn Glenn se vrátil s ostatními mlčenlivější než dřív. Ale vrátil se, to bylo dobré. Jaroš hned svolal do hlavní jeskyně všeobecnou poradu a Marešovci si tam museli vyslechnout jeho kázání o těžké vině, zločinu genocidy a zneužití důvěry.\n„Já to tak necítím,“ bránil se Mareš výčitkám. „Bylo to ve válce, začali ji oni, my jsme se jen bránili, jakápak tedy vina? Navíc, jak sami uznáváte, urychlilo to jednání.“\n„Přesně tak se vždycky ospravedlňovali všichni váleční zločinci!“\n„Aspoň se Amíkům jednou dostalo stejné odplaty,“ trval na svém Mareš. „Beztak nikdo před soud nepostaví ty, co na nás nasypali jedy.“\nKdyž ale uslyšel, co má být jeho trest, ztráta volebního práva do konce života, navíc jen toho současného, jen se otřepal.\n„To beru,“ řekl. „Upřímně řečeno, svědomí mě trochu hryzalo, když jsem viděl, co se tam děje. Ale jako vrah jsem se také necítil. Byli jsme v právu!“\n„Nebyli,“ oponoval mu Jaroš. „Každá akce spojená se zabíjením lidí je podle mě zločin. Naštěstí lidé uznali, že jsme jednali v krajní nouzi. Lidské paragrafy možná stojí při vás, ale tím se neutěšujte. Vždycky jsem tvrdil, že morálku nemůžeme vtěsnat do zákonů. Nebudeme vás soudit podle paragrafů, ale podle svědomí, snad ještě nějaké máte. Vrátíte se mezi nás a uděláme za tím čáru. V žádném případě to neznamená, že s vámi souhlasím. Já nesouhlasím ani s vyvražděním Kartága Římany – a to už je hodně dávno. I když nepopírám, že Římanům nic jiného nezbývalo. Kartaginci by je vyhubili také, kdyby mohli.“\n„Budete mít pro nás něco na práci?“ odtušil klidně Mareš.\n„Jistě. Potřebujeme natáhnout telefonní kabel do Saského ráje. Drátů máme dost, ale kabel se musí vyhýbat jezům na Labi a počítat i s plavební dráhou lodí.“\nPřechod ke všedním záležitostem byl podle mého gusta příliš rychlý, ale budiž, bylo lépe to ukončit. Tlustá čára je někdy nejjednodušší řešení, i když to univerzální lék není a neměla by se používat vždycky. Rozhodně ne tam, kde hrozí opakování. To, co Marešovci provedli na druhé straně Atlantiku, bylo příšerné, ale dostalo to lidi před jednací stoly, v tom měl Mareš pravdu. Jinak by do nás pořád jen bušili. Důležité bylo, že ani Marešovci nevraždili pro zabíjení. Udeřili strašně, ale pak se to snažili zmírnit. To jsem nakonec musel uznat i já. Američany jsme mohli litovat, ale příliš si zvykli, že se jich žádná válka netýká, aspoň jednou to tedy zažili.\n„Poslyšte, což takhle napojit se na telefonní síť lidí? Snad nás už neodmítnou!“ navrhl bezelstně Mareš.\n„Nemáme na to peníze,“ zamračil se Jaroš. „Kromě toho nemáme jistotu, že nás nebudou odposlouchávat. Všichni přece víme, jaké potíže dělali Vladimírovi.“\n„Už se ví, co s ním bylo?“\n„Oficiálně nikdo nic neví, ale dali jsme Bruselu jako důležitou mírovou podmínku vrátit všechny protiprávně zadržované Čechy, pokud jsou naživu. A pokud ne, budou muset vydat k potrestání jejich vrahy. Nevidím to ale růžově. Ve Spojených státech se krutost k zadrženým stala už dávno součástí systému a washingtonská vláda kvůli tomu stála dokonce před Komisí proti mučení při OSN, bohužel se to ani potom nezměnilo k lepšímu. Bylo by lépe, kdyby ho postavili před soud, tam bychom snad mohli jednat. Takhle nemůžeme dělat vůbec nic.“\n„Něco bychom pro něho dělat měli,“ připomněl jsem jemně. „Když uvážíme, jak hodně nám pomohl, byl by od nás černý nevděk hodit ho přes palubu.“\n„Nikdo z nás ho přes palubu nehází. Nesmíme tu věc pustit ze zřetele a musíme s Vladimírem držet tak, jak to děláme,“ objasňoval to táta. „Budeme se za něho nadále zasazovat, už proto, že to byl jeden z mála, kdo nám pomohl.“\n„Ještě že to Amerikáni nevědí,“ vzdychl si učitel. „Kdyby tušili, že nám Vladimír dodáním počítačů umožnil útok na Spojené státy, byli by k němu ještě bezohlednější. Soudce Lynch je přece u nich dávnou tradicí!“\n„Vladimír nám nedával počítače jako zbraň k útoku na nevinné, ale jako nutný prostředek ke stvoření umělého života,“ obhajoval ho Jaroš.\n„Bohužel, s takovým argumentem by uspěl před českými soudy, ale už ne před soudem v Haagu, natož před americkými,“ podotkl na to učitel skepticky.\n„Jde ti o soudy, nebo o spravedlnost?“ vyjel si na něho Jaroš.\n„Já jen, že by to mělo být totéž!“ nedal se učitel.\n„Naivko!“ zpražil ho Jaroš. „Kdyby soud v Haagu aspoň jednou soudil spravedlivě, už dávno bychom se k němu obrátili!“\nUčitel na to neřekl nic.\nČtyři hodiny po tomto přivítání přišel za Jarošem John Glenn a požádal ho čistě soukromě o krátkodobé zapůjčení jednoho z našich počítačů.\n„K čemu to potřebuješ?“ podíval se na něho Jaroš přísně.\n„Zabavil jsem v Pentagonu nějaké přísně tajné materiály,“ řekl tiše John.\n„O čem pojednávají?“ zajímal jsem se hned.\n„To ještě nevím. Chtěl bych je prozkoumat, ale jsou to DVD čitelná jen počítačem. Nechci to pro sebe, jistě budou zajímavé i pro vás, ostatně, pojďte se na ně podívat se mnou, chcete-li.“\n„Vy jste byli přímo v Pentagonu? Ještě než vyhořel?“ vyslýchal Johna táta.\n„Vždyť jsme to sami zapálili!“ přikývl. „Na nikoho jsme se ohlížet nemuseli, byli tam zaručeně všichni mrtví. Nikdo nic nehasil a celý Pentagon do základů vyhořel. Zajímalo by mě... no nic, už je to za námi a nedá se to změnit. Trochu jsme to tam prošli, dokonce jsem na dálku vlastnoručně zničil jedno tajné středisko v Nevadě.“\n„Jak – zničil?“\n„Dostal jsem se do velitelského centra, odkud bylo ovládané.“\n„Tys tam s něčím manipuloval? Co kdybys odpálil strategické rakety a zničil celý svět?“\n„U toho tlačítka byl nápis: Autodestrukce Centra 66 Nevada, zničit v případě hrozícího prozrazení. Má-li být něco zničeno v případě hrozícího prozrazení, bude to nejspíš něco unfair a pak ať to raději zmizí hned. Proto jsem to stiskl. Musím říct, stálo to za to. Muselo to být hodně utajované, když to bylo podminované atomovou bombou! Přiznávám se, ani by mě nenapadlo, že je něco takového možné. Vlastně ani nevím, zda právě ten knoflík vedl k výbuchu v Nevadě, ale časově to souhlasí. Někdo to spojoval s ochromením obsluhy, ale tu příčinu mohu s určitostí vyloučit. V té době jsme použili ochromující baktérie teprve krátce kolem Washingtonu a do Nevady se nemohly dostat. Spojitost s tím knoflíkem je podle mého soudu pravděpodobnější.“\n„A potom? Neříkej, že jste bloumali chodbami Pentagonu, jenom abyste tu a tam stiskli nějaký neznámý knoflík.“\n„Měl jsem už dříve jakousi představu,“ odtušil klidně Glenn. „Neříkám, že jsem šel najisto, ale úplně naslepo jsem netápal. Zabavil jsem nějaké tajné materiály, kolik jsem dokázal pobrat do kufříku. Až pak jsme to na několika místech zapálili a zmizeli. Materiály mám tady, ale jsou to jen DVD, bez počítače úplně k ničemu. Stály mě hodně sil dopravit je až sem, ačkoliv jsme i tak více čekali na zraněného Karla.“\nPůjčili jsme tedy Johnovi počítač. John přinesl černý kufřík, opatrně vybaloval svou kořist z nepromokavých obalů a vložil první zlatavý disk do mechaniky.\n„Tady nic není, jen nějaký soupis inventáře,“ řekl po chvíli zklamaně.\nTaké druhé CD brzy odložil. Byl tam jen impozantní soubor fotografií nahotinek, žen i mužů. Sex, multisex, tvrdé porno. Pastva pro oči zvrhlíků z řad lidí. Nic pro nás.\n„To není možné, že by tam měli jenom tohle?“ znervózněl.\nPři průzkumu dalšího disku ale zpozorněl.\n„Myslím, že právě tohle bude ono,“ otočil se k nám. Měl nejspíš pravdu, už sám titulek vzbuzoval patřičný respekt.\n„Nevada Laboratories No 66. Top Secret! For eyes only!“\nDívali jsme se mu dychtivě přes rameno, zatímco opatrně listoval prohlížečem.\n„Genetic Research and Maintenance... teď možná uvidíme, čím se tam vlastně zabývali,“ četl další nadpisy.\n„Genetický výzkum? To je opravdu zajímavé! Podívej se dál!“ naléhal táta.\nNásledovalo několik stránek, které jsme přelétli očima během chvilky. Ačkoliv byl John Glenn Američan, rozuměli jsme tomu spíše já s tátou Jarošem.\n„Takže oni kombinovali geny skoro jako já!“ nadechl se Jaroš po chvíli.\n„Vlastně ne, nepostupovali od počátku,“ opravil se hned. „Vycházeli z hotových přírodních genů, jen je podle potřeby kombinovali a navazovali. Nejprve u rostlin, později u živočichů.“\nO několik stránek dál byly odkazy na jiné místo disku. John tam na tátovo přání přeskočil, ale bezradně se na nás podíval, tady už vůbec ničemu nerozuměl.\n„Můžeš mi to zkopírovat?“ požádal táta Johna. „To přece vypadá jako struktura lidského genetického kódu!“\nVysvětlovat to musel jen Johnovi a ostatním, já jsem to poznal sám. Byl to ale po čertech složitý vzorec, pokud to byl opravdu vzorec DNA.\n„K čemu ti to bude? Tvrdil jsi, že to máš dávno zmapované,“ podivil se John, ale obratem ruky mu vyhověl. Propojili jsme počítače a data přenesli na druhý.\n„Nechte mě napsat malý prográmek,“ požádal nás táta. „Pokusím se to nejprve přeložit do naší notace, ať můžeme použít simulaci.“\nVysvětloval jsem všem zvědavcům, co to znamená. John se vrátil a pokračoval v průzkumu uskladněných megabytů, kdežto Jaroš si dokončil a spustil malý převodní program. Jako vstupní data mu předhodil složitý genetický řetězec od Američanů a zkonvertovaná data zavedl do svého simulátoru. Simulátor pracoval na vnějškové projekci tři hodiny, kód byl složitější než všechno, co jsme až dosud s tátou vytvořili. Nebyl to však lidský kód, byl ještě o něco složitější. Utěšovalo nás, že Američané jen pozměňovali Matku Přírodu, kdežto Jaroš šel vlastní cestou od nuly. Během simulace jsme všichni sledovali Johna, který se prokousával nějakými nudnými diagramy.\nPak na Jarošově obrazovce vyvstala jako výsledek projekce vnějškového tvaru tvora, který by vznikl, kdyby někdo ten genetický řetězec uvedl v život.\n„Panebože, to je ale příšernost!“ ujelo tátovi, když to viděl.\nTaké my jsme viděli toho tvora. Podobného člověku a přitom tak odlišného, až vzbuzoval směs soucitu a hrůzy, s malým tělem a velkou hlavou. Simulace mozkové kapacity ukazovala vyšší hodnoty než lidské, ale některé lidské znaky zmizely, jiné se mutacemi deformovaly.\n„Tohle přece nemělo ani schopnost rozmnožovat se!“ řekl jsem tiše.\n„Nemělo,“ souhlasil táta a doloval ze simulačního programu další podrobnosti.\n„Mělo to sotva nejnutnější orgány,“ uvažoval nahlas. „Tak zjednodušený zažívací systém by snášel nanejvýš kašovitou, lehce stravitelnou potravu. Nožičky by ho těžko unesly, jen mozek, srdce a plíce by byly dostačující. Vnější zásahy jsou příliš drastické a vyjímají se tam jako zednická kramle zaražená do gobelínu, jako by někdo spravoval švýcarské hodinky kladivem.“\n„K čemu jim to bylo?“ nadhodil jsem zamračeně.\n„Nevím,“ odtušil táta. „Ale už teď tvrdím, že jsem šel lepší cestou. Začal jsem u baktérie, snažil jsem se dojít k něčemu, co by se dalo srovnávat s Homo Sapiens. Oni naopak vyšli z Homo Sapiens, ale co s ním udělali..? Vždyť ani tohle není člověk, jenom takový... bastard! Neříkám, že to nebylo schopné života. Ale tohle už ani není člověk. Nepochází to z vesmíru, má to pořád rukopis Matky Přírody, ale co s ním, proboha, udělali?“\n„K čemu to bylo?“ opakoval jsem otázku. „Co s tím, když se to nemohlo rozmnožovat..? My používáme žabí vejce, oni... oni to museli dávat rodit... ženám..! Pokaždé znovu a znovu a navíc nejspíš císařským řezem, protože tak velká hlavička... Proboha, těm ženám to nevadilo?“\n„Peníze mohou všechno,“ opáčil John suše, zatímco jeho počítač zobrazoval další dokumenty. „Pavel má ale pravdu. Klíč je v tom, k čemu jim to bylo. Řekl bych, že je to ta nejdůležitější otázka.“\nTáta se zatím věnoval zkoumání detailů toho podivného netvora.\n„Hrozně rychle by se to učilo,“ konstatoval. „Mělo to schopnosti podobné nám mlokům. Ti také v šesti letech dokáží mnohem víc než lidské děti. To by bylo vlastně pozitivní. Nebyl to nakonec první krok k vytvoření člověka na vyšší úrovni? Ale ne, zavedli tam příliš mnoho omezení. Jestli si takhle představovali člověka budoucnosti, pak s nimi rozhodně nesouhlasím.“\n„Tady máme jedno z možných použití,“ řekl John a ukazoval nám na obrazovce podivný diskovitý předmět. „Tuhle stanice chtěli v případě potřeby dopravit na oběžnou dráhu kolem Země. Uvnitř měl sedět jeden z mutantů. Zásoby by mu stačily na pět let, potom měl samostatně přistát a nahradil by ho jiný.“\n„Co by tam dělal?“\n„Nevím. Ale měl tam mít velice výkonný dalekohled, takže... oni tady tvrdí, že by dole na Zemi rozpoznával i obličeje lidí.“\n„Dobře, ale proč?“ nestačilo mi to.\n„Protože... protože tohle!“ ukázal nám zachmuřeně cosi na dalším obrázku.\nJako genetické vzorce neříkaly nic Johnovi, zatímco my jsme je poznali na první pohled, tak nám naopak skoro nic neříkaly technické detaily.\n„Laser-gun,“ odtušil John. „Laserová puška na gamma-rays, neviditelné světlo. Zabije to člověka úplně beze stop. To bude ono!“\n„Kolovaly o tom fámy,“ pokračoval John. „Obyčejný laser z té výšky také dokáže prorazit kosti lebky i mozek, ale zbyla by po něm dírka, kterou by při troše pozornosti doktoři nepřehlédli. Zato tohle nepoškodí kůži ani kosti, zničí to jen mozek, ke všemu ne hned, ale řekněme do půl hodiny. Podobalo by se to mrtvici, nikdo by nepochopil, že nevysvětlitelná smrt přichází z nebes a není proti ní obrany.“\n„Pak bych chápal i tu velkou mozkovou kapacitu,“ podotkl táta.\n„Sure,“ souhlasil John. „Oko se dá vylepšit optikou, ale objevit v davu lidí, navíc viděných shora, na první pohled pár zapamatovaných tváří, to je nad schopnosti nejlepších superpočítačů. Zaměřit a stisknout spoušť by automat dokázal, ale rozhodování o cílech nechali na lidech... pokud to jsou ještě lidi...“\n„To jsme mohli čekat! Jakmile na něčem pracují vojenské laboratoře, bude to pěkně smrdět,“ řekl s despektem táta.\n„Možná tam bude i další využití těch tvorů,“ namítl jsem nesměle.\n„Všechno to jistě budou pěkná svinstva. Proto asi měli tvůrci pod laboratořemi atomovou bombu, která měla zahladit stopy.“\n„Myslím, že právě tvůrci o té bombě nevěděli,“ řekl tiše John. „To byla určitě pojistka generálů z Pentagonu. To oni nesměli dopustit prozrazení něčeho takového! Myslím si, že tvůrci nerušeně bádali i ve chvíli, kdy jsem mačkal ten knoflík! Přiznám se, hrklo ve mně, když mi pak došlo, že jsem přímo u nás ve Státech vlastnoručně odpálil atomovou bombu, ale teď už mě to nemrzí. Dobře jsem udělal.“\n„Budiž, ale co dál?“ zajímalo mě. „Nekrouží kolem Země pár takových příšerek? Byly by horší než helikoptéry, nevaroval by nás před nimi zvuk motorů.“\n„Pochybuji,“ uvažoval John Glenn. „Tohle nikdo nenechá na očích protistraně. Kdyby to tam po celou dobu kroužilo, Rusové by si toho jistě všimli. Vždyť mají zaměřené i tak malé objekty jako fotoaparát, který na oběžné dráze vypadl našemu kosmonautovi z ruky. To by se muselo vypustit až těsně před použitím, aby druhá strana neměla čas zjistit oč jde a reagovat na to. Zajímá mě něco jiného. Máme to uveřejnit, nebo zatajit? To první by bylo čestnější, ale pokud se mi podařilo ten projekt beze stopy vyhodit do vzduchu, poskytlo by to někomu náměty k výzkumům. Nebo raději mlčet? To zase nese riziko, že moji bývalí krajané mají takových... projektů víc a budou v nich pokračovat. Ale napadlo mě, nemůžete něco z toho použít?“\n„Pochybuji,“ odtušil Jaroš. „Jistě si to prostudujeme, ale my přece touto cestou nejdeme. Začít od člověka jsem mohl dávno, ale nedovolil bych si člověka takhle deformovat, proto jsem šel od počátku. Bohužel, vždycky se najde někdo...“\n„Jak dlouho už na takových...“ napadlo mě.\n„Možná déle, než si myslíme,“ opáčil ihned John. „Báchorky o mimozemšťanech obchází Ameriku od konce druhé světové války. Tohle jsou přece naši staří známí, mimozemšťané z Roswellu! Žádní mimozemšťané, žádné neidentifikované objekty UFO, ale tajný projekt USA!“\n„Tenkrát přece neměli družice.“\n„Disková letadla zřejmě existovala už tenkrát a mohla mít vlastnosti, o jakých se nám nezdá. Později s nimi USAF experimentovala oficiálně a dopadlo to neúspěchem, ale kdoví, možná i úmyslným, aby ostatní nezjistili, jaká je pravda. Anebo ta disková letadla opravdu zklamala a pak se nedivím našim Závodům o Měsíc.“\n„Naštěstí jsi to vyhodil do povětří.“\n„To nic neznamená, pokud se někde nacházejí kopie,“ pokrčil rameny.\n„Nejde jen o kopie,“ připomněl jsem mu. „Potřebuješ k tomu ještě lidi a ti vzali za své při výbuchu. Není, kdo by v tom pokračoval.“\n„Přesto si myslím, že bude lépe zveřejnit všechno, co půjde,“ řekl John. „Nikomu nemusíme dodávat genetické vzorce ani technické výkresy, aby si to zkusil také. Berte to jako můj názor, podřídím se, kdybyste měli odlišný.“\n„Nebudeme mít jiný,“ řekl Jaroš. „Považuji to za rozumné. Odstranit informace, které by někomu v těch hrůzách umožnily pokračovat, ale ostatní zveřejnit. Nebude to jenom čestnější, ale hlavně to poslouží jako odstrašující příklad, podobně jako kdysi zveřejnění pokusů na vězních v německých koncentrácích. My půjdeme ve vývoji dál svou cestou až do konečného cíle.“\n„Pokud už v cíli nejsme,“ odtušil jsem jen jako mimochodem.\n„Jak to myslíš?“ podíval se na mě táta, ale trochu se usmíval.\n„Když si to důkladně přebereš, ani člověk Homo Sapiens není dokonalý,“ pokračoval jsem. „Mloci jsou odlišná forma rozumného života. Ale upřímně! Musí mít rozumný život humanoidní formu vzoru Homo Sapiens? Mloci přesvědčivě ukazují, že ne. Jistě, pořád je co vylepšovat, ale řekněme si to upřímně, základ je plně životaschopný a v mnoha směrech výhodný, až se mnohým z nás po návratu do lidské podoby ani nestýská. Vím, nemůžeme zahodit lidské dějiny ani významnou část umění, postavenou na humanoidní formě těla, ale co nám brání vytvořit si umění vlastní? Nemusíme lidi kopírovat. Víme přece dobře o nedokonalosti lidských obrazů, zejména v barvách, které oni nerozeznávají.“\n„Upřímně řečeno, určitá část lidské kultury se mi ani nelíbí,“ řekl John. „Naše neustále omílané schéma svalnatého pitomce, čím pitomějšího, tím lépe, mlátícího jiné takové pitomce kvůli křehké blondýnce, opět čím pitomější, tím lépe...“\n„Naše vidění je možné chápat jako dokonalejší než lidské, ale připadá mi trochu nezvyklé,“ připomněl mi Čupík. „Nedávno se ti nelíbil hermafroditismus!?!“\n„Nelíbil,“ přiznal jsem. „Ale na druhé straně zmizely rozdíly mezi pohlavími. Ty přece bývají u lidí velice častou příčinou nerovnosti.“\n„Někteří mloci se nadále cítí muži a jiní zase ženami,“ řekl John. „Já si na nic jiného snad ani nezvyknu.“\n„Zvyk je železná košile,“ pokusil jsem se to vysvětlit. „Čím kratší dobu kdo žil jako člověk, tím rychleji si zvykne. Bývalé staré báby zarputile setrvávají na prastarém modelu žena putička, pocházejícímu ještě ze středověku, zatímco mladší, jako Jiřinku, Marii, Blanku a Alici od bývalých chlapů nerozeznáš. Nečertěte se, je tomu tak a není to podle mě chyba. U chlapů je to poněkud horší, protože své chlapství dodnes považujeme za jakousi přednost. Upřímně řečeno, neumím si představit, že bych měl snášet vejce. Zvykli jsme si na větší rozdíly, zvykneme si i na tohle. To ani nemluvím o těch, kdo začali od píky. Těm je to srdečně jedno. My ostatní si jistě zvykneme také, jen možná ne tak brzy.“\n„Aspoň živorodost bys mohl dodělat, vejce jsou příliš zranitelná,“ nadhodil táta.\n„Živorodost nám může znepříjemnit reinkarnace,“ pokusil jsem se ho upozornit na jiný hrozící problém.\n„To vyřešíme,“ mávl rukou táta. „Fixaci dosáhneme přes břišní stěnu jako přes obal vejce, ani u vajec nemáme pevné spojení, a poslední kroky beztak dělá program.“\n„Dobře, ale vraťme se k původnímu tématu. Uveřejnit materiály z Laboratoří 66, nebo ne?“ zeptal se John.\n„Uveřejnit,“ trval na svém táta Jaroš. „Odstraníme vše, co se týká genetických struktur a zbytek zveřejníme. Jen ať si svět uvědomí, co se tam dělo.“\n„Vzpomněl jsem si, jak jsme přemýšleli, proč nás nechtějí nechat žít,“ nadhodil najednou Lipinský. „Tenkrát padla i domněnka, že Američané mají strach, abychom je naším umělým životem nepředběhli. Poslyšte, nebude to nakonec pro tohle?“\n„Nevím,“ zamyslel se Jaroš. „Tenhle projekt byl skutečně zrůdný a kdyby nás soudili podle sebe, mnohé by to vysvětlovalo. Byli bychom pro ně strašlivé svinstvo, které musí za každou cenu vykořenit. Jistotu ale nemáme a už asi mít nebudeme.“\n„A ještě něco,“ pokračoval Lipinský. „Mimozemšťané z Roswellu jsou už stará záležitost. Myslíš, že už tenkrát byli schopní provádět složité genetické pokusy? A když to bylo tajné, proč nakonec práce o dědičnosti uveřejnili?“\n„Možné je všechno,“ připustil Jaroš. „Počítače pro ně dostupné byly a to ostatní se dalo vyrobit. Mohli být před celým světem hodně vpředu, vyloučit to nemůžeme. Také mohlo jít o více nezávislých skupin vědců. Jedna zavřená v Laboratořích 66 byla dál, ale další, nezávislé na armádě, stačily své práce zveřejnit dřív než na ně vlétla FBI. Pak to ututlat nešlo, ale ta první skupina se pak mohla dlouho nad svými kolegy úžasně bavit, jak jsou i s celým světem strašně pozadu. Přeberte si to bez zaujetí. Neměl jsem ani tisícinu jejich prostředků a dostal jsem se tak daleko. Oni měli lepší možnosti než já v Husákovsky znormalizovaném Československu, kde šlo i v Akademii o koryta a ne o vědu. Byla to otázka správného přístupu, ale ten bych u nich nikdy nevylučoval.“\n„Buď jak buď, vyletělo to do vzduchu a dokumenty shořely v Pentagonu, nechme je ležet v hrobě,“ zkoušel diskusi ukončit učitel Čupík.\n„Tytéž dokumenty v záložním velitelství USA ve Skalistých horách neshořely,“ připomněl jsem mu. „Mohli by v tom pokračovat.“\n„Když to uveřejníme a řekneme Američanům, jak nebetyčná ostuda to je, nový Kongres zakročí, aby se už nic takového neopakovalo,“ tvrdil Čupík.\n„To neznáte nás Američany,“ odfrkl si John Glenn. „Vsadím se o co chcete, že oficiálně všechno zničí, ale tajně budou na těch monstrech pracovat dál. Pokud vůbec něco přiznají a nepopřou, že něco takového vůbec existovalo.“\n„Budou teď mít úplně jiné starosti,“ odtušil táta Jaroš. „Jestli to nevíte, dolar se propadl tak hluboko jako nikdy v historii. S americkou prosperitou je na dlouhou dobu konec a bude jim dlouho trvat, než se z toho vzpamatují.“\n„Kéž by jim to pomohlo, aby se vzpamatovali i jinak,“ vzdychl si Američan.\nNavrhněte opravy pro "Válka s mloky doktora Jaroše" v kapitole: 21=Mimozemšťané?


Info aneb. co si myslím já... :: Howrse blog\nÚvodní stránka > Info aneb. co si myslím já...\nSem píšu co si myslím o howrse a vy můžete své názory psát dolů do diskuzního fora.\nKoně sluneční soustavy..XD\nAhoj dalo by se očekávat že když byli koně divocí tak teď budou koně sluneční soustavy. Je to možné. Začíná to saturnem a co bude dál??\nMě se líbí Země a saturn :-)\nTitulek: Ne proč?\nDříve jsem měla ještě normální,klasické spravedlivé howrse ráda ale teď? dyť se na to podívejte to není to howrse které známe!! za 1.) moderátorky jsou nepříjemné a nespravedlivé!! za 2.) zničili nám inzeráty a pak se diví že do prodejů dáváme koně s takovýmito jmény: Soutěž v prezentaci! nebo Výprodej koní!! atd.. a oni nám pak za to odebírají karmu!!! za 3.) cena jednorožců a pegasů klesá!!! za 4.) loterie! je to něco hrozného vyhrávají pouze lidé kteří mají 300-400 odsloužených dní a my poctiví hráči kteří v loterii utrácí equs za lístky nedostaneme vůbec nic! je toho ještě plno co mi na howrse vadí ale to bych tu seděla věčně kdybych to tu měla popisovat!!!\nVložil: je nespravedlive\nTitulek: Re: Ne proč?\nUž za sebou mám 107 dní sice to neni žádná sláva ale dovede mě nakrknout když jak trubka každej den rozmrazuju frost a dostala jsem akorát prikryvku a hráč s 28 dnama už ji má.\nTitulek: Koně v prodejích\nKlesá cena koní, jednorožců i pegasů. Jak vidím, byla v aukci jednorožka za 1500E. A v přímých prodejiích za 50 000E. Jo vím že je to lepší pro ty chudší hráče, ale představte si že ten chudý hráč koupí jednorožce za 50 000E a porodí mu hříbě třeba na potřetí, pričemž cena připouštění dohromady cca. 20 000E. To má 70 000E utracených a neprodá ho víc než za 50 000E. Není to hrozné?! Takhle na Howrse všichni brzo zkrachujou. A nejen jednorožci ale i normální koně. Když chci dnes prodat normálního koně, s normálním GP kolem 400, s hvězdama kolem 5ti, musím ho prodat tak za 3000E jinak ho nikdo nekoupí!! Také se snižuje cena vybavení v obchodech, což mě mrzí. Dříve šlo prodat sedlo na míru co jste chytili v UFU za 60 000E!! Zažila jsem ty doby ;) Teď si ho koupí každý a cena stále klesá. Naopak se ale zvyšuje cena v JC. Sprchy jsou nepřiměřeně drahé a začínající centra si je nemohou dovolit. Když ale nemají alespoň sprchu tak si taky nic nevydělají! Jo, Howrse je dobré, jediné co mi vadí je pořád stále klesající cena na trhu a zvyšující se v JC. Také jsou čím dál tím víc nedostupnější pasy, což je v tomto "draho-levném) Howrse docela na houby, nemyslíte? No, nicméně, pochybuji že to někdo četl, ale napsala jsem to sem. Autorku blogu prosím, mrkni na mou grafiku:\nVložil: Jaricka ( jmeno na howrse)\nTitulek: myslím si toto..\nže kupní cena koně stále klesá! A sprch a větších boxů se zvyšuje! Co já pamatuji, stále sprcha do 30 000 equus!\nMoc by mě zajímalo, jak by vypadal božský kůň Země:)\nVložil: Nellynka :)\nTitulek: Re: Země\nJá si ho dokážu představit. ;) Myslím že by vypadal jako země, ale v podobě koně ;) Takže skvrnatý kůň do zelenomodrohnědé barvy :D Možná že by na něm byly i horniny - kdo ví.\njak asi bude vypadat venuse a co kdyby byla zemne!?\nTitulek: Re: venuse\nzemi bych moc chtěla :)(\nJasně už je to tu je tu MARS!!!Bezva líbí se vám?? já bych víc brala saturna :)


Mateřská škola – ZŠ a MŠ Krouna\nRežim dne v naší školce\nPříchody dětí, spontánní i řízené činnosti, pohybová chvilka Při vstupu do třídy se vzájemně přivítá dítě s paní učitelkou a ostatními dětmi pozdravem. Děti si zvolí, zda si budou hrát samy nebo s kamarády a vyberou si činnost, která je zajímá a uspokojuje, zda se zapojí do pohybové chvilky. Děti..Více\nStarší děti odcházejí do své třídy\nSvačina Děti svačí postupně podle potřeby, obsluhují se samostatně, vybírají si množství jídla podle vlastního uvážení.\nPříprava na pobyt venku, pobyt venku K pobytu venku využíváme především naši rozlehlou zahradu. Vybavení zahrady slouží k tělovýchovným aktivitám, k tvořivým a námětovým hrám, k pozorování přírody. Vycházky do okolí bývají spojené s tématem dne. Umožňují poznávat naši obec, její okolí. Pobyt v přírodě využíváme k počátkům ekologické výchovy...Více\nHygiena, oběd Oběd je nejen příležitostí k uspokojování biologické potřeby, ale znamená také sociální a kulturní zkušenost. Děti jsou vedeny k samostatnosti s přihlédnutím k jejich individuálním možnostem. Mimo nalévání polévky se děti obsluhují zcela samy. Každé dítě má možnost jíst svým tempem.\nOdpolední odpočinek Děti, které tráví v MŠ celý den, potřebují čas na odpočinek, odreagování od denních činností. Ukládají se k odpočinku na svou postýlku, mohou mít u sebe svou oblíbenou plyšovou hračku, poslouchají pohádku, relaxační hudbu a pak některé usínají. Tolerujeme sníženou potřebu spánku.\nOdpolední činnosti Děti si vybírají činnosti podle vlastní volby, při pěkném počasí na zahradě, jinak ve své třídě a všichni se už těší na příchod rodičů či starších sourozenců.\nŽivot naší školky


Rozloučení s prázdninami v havířovském Benjamínu\nVe čtvrtek 28. srpna uspořádal Domov Benjamín opět jako každým rokem pro děti se zdravotním postižením jedinečnou akci „Rozloučení s prázdninami“. Zahrada Benjamínu se zaplnila spoustou dětí, zaměstnanců a samozřejmě nechyběli dobrovolníci ADRY, někteří s vlastními dětmi či vnuky. Přestože je ještě stále období dovolených, dostavili se v hojném počtu, horký parní den je neodradil a přišli za „svými“ dětmi. Bylo povzbudivé vidět šťastné tvářičky, úsměvy, radost dětí a zároveň spokojenost dobrovolníků z činnosti, kterou dělají a která má smysl. Nechyběla ani televize Polar, která celé odpoledne pečlivě zdokumentovala.\nDobrovolník pan Jirka podotkl: „Měli jsme s rodinou odjet na dovolenou, ale celou situaci jsem přehodnotil. Pojedeme až v pondělí a dneska mohu být tady“.\nOdpoledne přišli dětem zpestřit nejen klauni z Balónkova, ale i dobrovolnice z dobrovolnického programu v Santé - s harmonikou paní Libuška a s kytarou paní Bohdanka. Všichni měli možnost si pobrukovat nebo zazpívat, jako „adráčtí“ dobrovolníci.\nPoděkování patří kontaktní osobě Benjamínu paní Taťáně Chmielové, která jako organizátorka „Adráky“ pozvala, za příjemnou atmosféru a bohaté občerstvení. Děkuji moc dobrovolníkům, kteří svou účasti obohatili dětem celé odpoledne a mohli se v Benjamínu setkat.


5 tipů na vychytané dárky. Zapomeňte letos na ponožky a kosmetiku, víme, co frčí! | Femina.cz\nFemina.cz > Zábava > Vánoce > 5 tipů na vychytané dárky. Zapomeňte letos na ponožky a kosmetiku, víme, co frčí!\n5 tipů na vychytané dárky. Zapomeňte letos na ponožky a kosmetiku, víme, co frčí!\nVánoce se blíží mílovými kroky a spousta z nás už zase začíná přemýšlet, čím bychom potěšily své blízké. Možností je nekonečně mnoho, tak proč letos opět skončit u ponožek a nočních košil, o které nikdo nestojí? Využijte naše nápady!\nPoukazy na různé pobyty již nejsou samozřejmě ničím novým. Přesto se jejich nabídka stále rozšiřuje. Kromě klasické dovolené můžete vybrat také například plavbu lodí, pivní lázně či vyloženě gurmánské zážitky. Nebojte se toho. Zvolte si však ověřený portál, výhodou je, že některé typy voucherů se již opakují a můžete se tedy poptat známých či mít za sebou vlastní zkušenost, než takový dárek pořídíte. Určitě nezapomeňte na slavnostnější design při tisku certifikátu, většinou je možné volit z několika nabídek. Vytištěný poukaz pak můžete už jen stočit do ruličky a ovázat pěknou mašlí, nebo jej také dát zalaminovat.\nStejně tak je možné podarovat rodinu či přátele nějakým vzdělávacím kurzem. Naslouchejte jejich přáním a uvidíte, že si z bohaté nabídky programů různých institucí vyberete. Nemusí se jednat hned o náročný roční kurz cizího jazyka, ale co třeba lekce vaření s oblíbeným odborníkem, kurz kreativního tvoření či trénování paměti? Stačí se zamyslet, o čem obdarovávaný často hovoří či co má rád, ale trápí ho nedostatek financí či času. Ten si jistě po takovém milém dárku udělá.\nNávštěvu kadeřnice, masáž, kosmetické ošetření a další hýčkání je také možné pořídit jako dar. V tomto případě bychom volily otevřený poukaz. To aby si každý mohl vybrat, co má nejraději. Většina salónů vám jistě vyjde vstříc. Pokud víte, že by dotyčná nebo dotyčný mohli toužit po celkové proměně, můžete se zkusit poohlédnout i po takových službách. Pokud k tomu následně přidáte ještě poukaz na pořízení fotografií na zakázku, máte o nevšední překvapení postaráno.\nDarujte hezké prostředí\nKromě různých doplňků do domácnosti je také možné darovat službu. Což takhle komfort úklidové firmy? To potěší snad každého. Tento dárek je vhodný pro zaměstnané osoby, které si rády odpočinou místo toho, aby cídily okna či tepovaly koberce. Opět se poptejte po referencích a případně i toho, komu chcete dárek dát. Avšak nenápadně – třeba, která domácí práci ho/ji nejvíce obtěžuje.\nPři tom všem plánování a nakupování ale nezapomeňte na to nejdůležitější. Tím nejcennějším, co můžete druhým nabídnout, jste vy sama. Čas a pozornost nejde nahradit ani tím nejdražším dárkem, a tak na to myslete, protože to není už vůbec samozřejmá věc. Ani nejluxusnějším zájezdem nemusíte udělat tolik radosti jako nasloucháním a empatií – to by však mělo platit nejen o Vánocích.\nTaké už nakupujete dárky, milé čtenářky? Nebo už je dokonce máte všechny pohromadě? Pochlubte se nám, těšíme se!\n16.12.2013 8:00| autor: Lenka Šimková\nVíce o tématu: dardárkové poukazykosmetikakurzypivní lázněslužbytipy na vánoční dárkyVánocezážitky


Devátý ročník celostátní dětské výtvarné soutěže „Příroda kolem nás“ vyhlásil v těchto dnech Dům dětí a mládeže v Šumné na Znojemsku ve spolupráci se Správou Národního parku Podyjí. Soutěž, která si svou úrovní a rozsahem zajistila místo mezi soutěžemi, které doporučuje Ministerstvo školství ČR v rámci svých pedagogicko-organizačních informací, má za úkol zachytit zážitky dětí, které získaly návštěvou chráněných území a umocnit v nich vliv přírody na rozvoj jejich ekologického cítění a vnímání a to libovolnou výtvarnou formou.\nMinulého ročníku se ve výtvarné části účastnilo celkem 1 798 soutěžících ze 166 škol a školských zařízení. Více...\n13. 01. 2009, DDM Šumná\nŠumenské „Vánoční malování“ - výsledky celostátní soutěže\nK řadě akcí, které šumenský Dům dětí a mládeže připravil pro děti na přelomu roku 2008 a 2009, patřil také čtrnáctý ročník soutěže „Vánoční malování“, která byla opět zařazena Ministerstvem školství ČR do Souboru pedagogicko-organizačních informací pro školní rok 2008/2009 a účastnily se jí děti z celé ČR.\nDo soutěže, která byla vyhlášena pro děti od mateřských škol až po 9. ročník ZŠ, bylo odevzdáno 2 237 prací z celkem 211 škol a školských zařízení. Více...\n04. 01. 2009, DDM Šumná\nJiž podesáté mají talentovaní mladí lidé příležitost předvést své schopnosti a dovednosti v internetových soutěžích projektu Junior Internet. Až do 15. února 2009 se do nich mohou přihlašovat se svými webovými stránkami, internetovými projekty, grafickými pracemi či esejemi o Internetu. V březnu pak budou moci porovnat své schopnosti se svými vrstevníky z ČR i dalších zemí Višegrádské čtyřky na mezinárodním sympoziu Junior Internet v Praze. Jubilejní 10. ročník Junior Internetu přináší řadu zajímavých novinek. Více...\n29. 12. 2008, Jiří Peterka\nSoutěž vyhlásilo Ministerstvo školství, mládeže a tělovýchovy ve spolupráci s Českou komisí pro UNESCO u příležitosti 60. výročí přijetí tohoto dokumentu. Více...\n12. 12. 2008, Tisková zpráva - MŠMT\n„Cenu Karla Velikého pro mladé Evropany“ každoročně uděluje Evropský parlament společně s Nadací pro Mezinárodní cenu Karla Velikého v Cáchách. Více...\n01. 12. 2008, Jiří Let\nPředstavte své sdružení i vy na fotografické výstavě v rámci Bambiriády 2009 v Praze\nMy vám dáme příležitost prezentace na prostoru 1 × 1 metr.\nVy dostanete šanci a ojedinělou možnost představit svou činnost veřejnosti, zahraničním delegátům a možná i manželce prezidenta republiky. Více...\n18. 11. 2008, Blanka Lišková, ČRDM\nSoutěžíte rádi? Soutěžíte s chutí?\nDům dětí a mládeže Šumná vyhlašuje a připravuje na období od listopadu 2008 do října 2009 následující soutěže:\nPro zájemce z celé republiky:\n1/ Vánoční malování\nčtrnáctý ročník dětské výtvarné soutěže s vánoční a zimní tématikou. Uzávěrka 6.12.2008. Kategorie MŠ - 9. ročník ZŠ. Soutěž je zařazena do Souboru pedagogicko-organizačních informací MŠMT ČR, soutěže typu C. Nejlepší výtvarné práce budou využity pro potřeby Fondu ohrožených dětí a Konta BARIÉRY „Nadace Charty 77“. Více...\n07. 11. 2008, DDM Šumná\n„Vánoční malování“ - celostátní soutěž vyhlašuje DDM v Šumné\nJiž XIV. ročník celostátní dětské výtvarné soutěže "Vánoční malování" vyhlásil Dům dětí a mládeže v Šumné na Znojemsku. Soutěž, která si svou úrovní a rozsahem zajistila místo mezi soutěžemi, které doporučuje Ministerstvo školství ČR v rámci svých pedagogicko-organizačních informací, má za úkol zachytit zážitky dětí z doby zimy a vánoc libovolnou výtvarnou formou. Minulého ročníku se účastnilo celkem 2.030 soutěžících z celkem 188 škol a školských zařízení. Uzávěrka odevzdání soutěžních prací je 6. 12. 2008. Více...\n23. 10. 2008, DDM Šumná\nV sobotu 11. října 2008 proběhl 17. ročník Turisticko- tábornické olympiády, konané tentokrát na severu Moravy, v Ostravě – Bělském lese. Letošní ročník byl uskutečněn ve spolupráci Asociace víceúčelových základních organizací technických sportů a činností České republiky (AVZO TSČ ČR) s Radou dětí a mládeže Moravskoslezského kraje (RADAMOK) a v rámci této spolupráce se závod skládal ze dvou samostatných částí. Více...\n23. 10. 2008, Jaromír Remža - komise Rady dětí a mládeže AVZO\nČtvrtý ročník projektu Dětský čin roku má své semifinalisty. Třicet nejzajímavějších příběhů o statečných skutcích českých školáků vybrala odborná komise ze stovek došlých příspěvků. O vítězích Dětského činu roku 2008 však již tradičně rozhodnou samy děti. Více...\n03. 10. 2008, Tisková zpráva\nPrávo dětí na ochranu je název soutěže, kterou vyhlásil místopředseda Evropské komise Jacques Barrot, zodpovědný za spravedlnost, svobodu a bezpečnost. Úkolem této soutěže je, aby evropské děti a mládež ve věku od 10 do 18 let vytvořily plakát na téma právo dětí na ochranu v rámci Evropské unie. Cílem je, aby mladí evropští občané lépe poznali toto právo, které jim náleží, a byli lépe připraveni toto své právo bránit. Více...\n15. 09. 2008, Tisková zpráva - Agentura Domino, s. r. o.\nDětská pošta je jednou z doprovodných akcí Světové výstavy poštovních známek PRAGA 2008 ve dnech 12.- 14. září 2008. Bude umístěna ve střední hale Průmyslového paláce na Výstavišti v Praze 7 – Holešovicích a je určena především pro děti, které tu najdou různé filatelisticky zaměření hry a soutěže. Na přípravě a zajištění Dětské pošty spolupracují Česká pošta a komise mládeže Svazu českých filatelistů. Více...\n01. 09. 2008, Praga 2008\nXIX. ročník dětské výtvarné soutěže Ahoj z prázdnin\nDům dětí a mládeže Šumná vyhlašuje XIX. ročník dětské výtvarné soutěže Ahoj z prázdnin.\nSoutěž bude posuzovat odborná porota, nejlepší práce v jednotlivých kategoriích budou oceněny a výběr z nich bude vystaven v prostorách DDM Šumná a následně ve výstavních místech znojemského regionu.\nPo vystavení budou výtvarné práce zčásti využity pro potřeby Konta Bariéry Nadace Charty 77 k ilustraci stolních kalendářů, jejichž prodej slouží k získání prostředků na nákup školních pomůcek pro zdravotně postižené děti /www.kontobariery.cz/projekty/. Více...\n09. 08. 2008, DDM Šumná\nSoutěž EUROZMANITOST pro mladé talenty\n„Kresli, maluj, fotografuj a ztvárni kulturní rozmanitost ve svém okolí!“ tak vyzývají organizátoři soutěže EUROZMANITOST 2008 mladé soutěžící ze všech koutů ČR. Letošní rok Evropského mezikulturního dialogu tak přináší mladým talentům další možnost vyjádřit svůj názor na evropskou kulturní rozmanitost. Více...\n22. 05. 2008, Tisková zpráva\nTváří projektu a současně čestným předsedou nadačního fondu Dětský čin roku se letos stal herec Aleš Háma. Jeho jméno je s projektem spjato už od samého počátku, tedy od roku 2004, kdy byl projekt poprvé představen v České republice. „Když jsem byl malý, moc jsem si přál být hasičem. Zachraňovat lidi z hořícího domu, hasit požáry, zkrátka samé dobrodružství! Když jsem pak vyrostl, zjistil jsem, že být hrdinou není zdaleka tak jednoduché. Více...\n12. 05. 2008, Tisková zpráva\nVe dnech 9. - 11. května 2008 se v Lázních Velké Losiny uskuteční XIV. ročník Celostátní soutěže dětských zpěváků lidových písní ZPĚVÁČEK - VELKÉ LOSINY 2008 jako součást Dnů tradiční kultury, společné akce organizací tradiční kultury v České republice, Slovenské republice, Maďarsku a Polsku. Zpěváčci se za uplynulých třináct let výrazně zapsali do mysli i srdcí příznivců lidové písně a věříme, že i letos soutěž potvrdí vynikající úroveň. Více...\n08. 05. 2008, Jiří Pokorný - FoS ČR\nGeoonline - soutěž pro studenty středních škol v kraji Vysočina\nGeoonline je soutěž pro všechny středoškoláky v kraji Vysočina. Soutěž je dobrovolná, pro jednotlivce prahnoucí po vědomostech a hlavní výhře. Tou je GPS značky Garmin. Vyhrát GPSku mohou tři nejlepší účastníci soutěže, to je přeci výzva!!!!\nUž jsi to slyšel? Prý je teď v módě geoinformatika…\nGeoinformatika. A taky geoonline.\nGeoonlájn, soutěž, kde můžeš vyhrát GPSku. Více...\n28. 04. 2008, Hanceska\nSoutěž – Přátelství napříč Evropou\nZastoupení Evropské komise v České republice ve spolupráci s Českou radou dětí a mládeže vyhlašuje soutěž Přátelství napříč Evropou.\nNaše země je součástí Evropské unie a stále více se můžeme dostat do kontaktu s kamarády z různých zemí. Ať už nějaké kamarády ze zahraničí máte nebo teprve nějaké poznáte, jací jsou nebo jak si je představujete? V čem jsou jiní?\nPokuste se vyjádřit, co pro vás přátelství napříč hranicemi znamená, nebo jak si je představujete. Více...\n26. 04. 2008, redakce\nPředseda Evropského parlamentu Hans-Gert Pöttering a prezident mezinárodní Nadace Ceny Karla Velikého André Leysen udělí v podvečer 29. dubna v německých Cáchách Cenu Karla Velikého pro mladé Evropany. Cenu zřídil Evropský parlament společně s Nadací a letos bude udělena vůbec poprvé. Odměna, která je s touto cenou spojená, je určena na financování existujících projektů, které podporují společný smysl pro vytváření evropské identity a integrace. Více...\n23. 04. 2008, Tisková zpráva\n19. 10. 2020, 562x\n21. 10. 2020, 386x


prohlíží 1316 lidí\n23.4. 2004 10:58:09 Arien Já a kniha: Eetl nikolikrát nejen ji, ale i další díla JRRT\nDen D mé premiéry ROTK našel a minul, a svět šel dál. Země se nezachvěla, nevyměnila si místo s nebesy. Namísto euforie a neustále se vracejících vjemů... nic Rok čekání a očekávání, zpola natěšeného, že uvidím něco, jako FOTR, zpola nadurděného, že z toho vypadnou další TTT, a teď nic. Ani radost, ani vztek, spíš jen kocovina po odplaveném adrenalinu a jakýsi mdlý úžas „a to má být všechno?“ K tomu ještě navíc zmatek, kde se stala chyba. Jistě, pár scén, kdy strop kina se náhle jevil přitažlivější než plátno, ale jinak nemohu říci, že by ten nijak krátký čas byl strávený nepříjemně. Jen jaksi příliš rychle odplynul, aniž zanechal trvalejší dojem.Až po nějaké době, kdy jsem se k filmu několikrát denně v myšlenkách vracela, se mi podařilo pojmenovat to, co považuji za slabiny díla, které mělo být vyvrcholením něčeho do té doby nevídaného. Rozsah podpůrných prací výtvarníků, maskérů, trikařů a těch stovek dalších lidí je skutečně nevídaný, navíc umocněný Shoreovou hudbou, ale k autorskému pojetí mám vážné výhrady, které pro přehlednost člením do tří částí. Původně měly být dvě. Pohled diváka a čtenáře, ale protože knihu znám už příliš dlouho a příliš dobře, jsou případy, kdy nedokážu posoudit, jestli by mi daná věc vadila bez znalosti knihy nebo ne. Navíc, některé věci mi vadí z více než jednoho hlediska a daly by se vřadit i do více než jedné skupiny, rozdělení je tedy spíše jen orientační.\n1. Co mi vadí vždycky a za všech okolností:\nOpravdu nesnáším příliš velký důraz na maximální efekt, který jde na úkor logiky a reálnosti, a hlavně a především otřepaná klišé, která si PJ opravdu, ale opravdu mohl odpustit. Někteří „mnozí efektové“ musí mít za léta účinkování ve filmech pěkně tučné konto – pánové „Hero z boje vrací se sám“, „Visím za jednu ruku nad propastí“, „Láva hned za patami“ a „Polibek s potleskem“ hostují všude možně tak často, že beze zbytku naplňují přísloví o hostu a rybě a dokážou pokazit i jinak slušně načatý večer. Hned u pasové kontroly je měli chytit za límec a posadit zpátky do letadla směr LA.\nCo se týká efektnosti, přiznávám bez mučení, že PJ má pro dramatické a efektní situace oko, bohužel ale vazbu „oko – selský rozum“ už neuplatňuje tak často, jak by měl. Nejvíc je to vidět na scénce s majáky, která je sama o sobě krásná a působivá, ale pro umístění ohňů na nepřístupné vrcholky úplně nesmyslná. V některých případech jsou „efektností“ zasaženy nejen jednotlivé scény, ale i postavy a dějové linie, jako jsou hobiti, boj o Osgiliath a dobývání Minas Tirith, kde mi toho vadí víc:\nJo, hobiti jsou báječný národ. Po útesech šplhají tak, že Cliffhanger může ode dneška chodit kanály, a pokud už z těch útesů spadnou, projevují odolnost kvalitní gumy obalující ocelovou kostru, takže si říkám, proč se vůbec při dopadu obtěžují vyheknout, když vzápětí vstanou a otřepou se, jako že jim nic není. Jejich hlavy svou tvrdostí předčí i Dvořákovy „Tvrdé palice“, a po jen tak nějaké šlupce rozhodně do bezvědomí neupadnou. Jsou to skvělí hledači ztracených a upuštěných předmětů v jeskynních bludištích, eskamotéři, kteří dokážou stáhnout řetízek s Prstenem z krku, aniž naruší pavučinový zábal... Milují budíček volným pádem z hrany útesu (asi se pak zachytí jednou rukou a visí za ni, dokud se úplně neproberou). Jsou schopni bez potíží eliminovat skřety, kteří jsou dvakrát takoví a v přesile dva na druhou, a vykazují značnou rezistenci vůči vysokému žáru. Bez předchozího výcviku také zvládnou manévrovat koněm s přesností na jednoho múmaka a ani další krotitelské kousky jim nejsou cizí, vzpomeňme, jak na příkaz „Pusť ho“ Odula bleskurychle zareagovala.\nJinak umí skvěle vítat příchozí v Železném pasu, tančit a zpívat, Pipin projevil úžasné a nečekané vlohy pro vznešené i dramatické chování při jednání s Denethorem a jeho loučení se Smíškem, stejně jako Frodovo „není nic mezi mnou a ohnivým kruhem“, jsou skvěle odehrané scény. Sam by nemusel na Gluma vždycky tak agresivně vrhat, jak toho vyzáblého chudáčka mlátí do hlavy, i když ve spravedlivém hněvu, působí poněkud brutálně.\nZeptal se mě kdosi, proč že jsou ty ruiny tak důležité, a já musela odpovědět, že nemám tušení. Je-li Osgiliath klíčový bod pro přechod přes řeku, pak je poněkud špatně hájený – malá posádka, žádné vojenské budovy, střelecké věže, balisty, katapulty, příkopy, překážky – nic co by obráncům jen trochu pomohlo. Není-li klíčový, tak proč se vlastně obtěžují ho pořád znovu dobývat a hájit a nevyberou si nějaké příhodnější místo?\nKrom toho mi nejde do hlavy, jakou že to má Gondor obrannou taktiku. Proč ty skřety nechávají vylodit, místo aby je zasypali deštěm šípů a kamenů, dokud jsou ještě na lodích? A když už je nechají vylodit, proč si je pouštějí za záda, než na ně zaútočí? A vážně si Faramir myslí, že jeho povely je v té bitevní vřavě slyšet dál než na dva metry?\nNa pováženou je ale i uvažování protistrany – proč hlavní skřet vybízí k tichu (a skutečně je znát, že veslaři se snaží necákat víc, než je nevyhnutelné), když pak vidíme, že mají pochodně? To si mají Gondořani myslet, že se nad řekou rojí světlušky? (Na co skřeti vlastně ty pochodně potřebují, to se raději ani neptám, vidět je v téhle scéně celkem dobře i pro lidi.)\nOtázkou pro mě zůstává taky „ideologie“ Sauronovců. Proč ten krátký proslov o končícím věku lidí a začínajícím věku skřetů? Po předchozím boji je celkem jasné, že skřeti a (někteří) lidé se asi nemají rádi, takže nepřátelství není třeba zdůrazňovat, a co potom Haraďané a spol. v Sauronových službách, jak to jde dohromady?\nBitva o Minas Tirith:\n…extempore s Faramirem, který by při takovémto návratu přišel minimálně o kůži vzadu na lebce, a Gondořany, kteří při vytahování šípů nepoznají, že je ještě naživu, a nedokážou o tom Denethora informovat….\n- Zpátky k obléhání. Řekněme, že evakuovat ženy a děti někam mimo město nebyl čas nebo nebylo kam. Tak či onak, nemají se co poflakovat po ulicích, jinak se nesmějí divit, že jejich osudem je efektně zemřít pod efektně velkým balvanem – ráda bych viděla ty katapulty (zvlášť ty, které pak vrhaly nemenší balvany z gondorské strany, protože na takovou váhu musí mít docela dlouhé rameno, které zabere docela dost místa). Účinky střelby jsou opravdu fantastické, jen jsem netušila, že Minas Tirith je tak nahlodané zubem času, že se stavba po zásahu rozsype na jednotlivé kameny. Ze všeho nejvíc mi ale vadily neustálé nálety fell beasts – na ten nápad, že by nosiči mohli zabíjet lidi vyzvedáváním do vzduchu, byl někdo zřejmě velice pyšný a tak trochu ho nadužíval, bohužel ty figurky létající až příliš efektně vzduchem mě ani na okamžik nepřesvědčily, že tam umírají skuteční lidé, jako mě ostatně nedokázala přesvědčit celá ta bitva.\n(Naopak velmi věrohodná je úvodní rvačka Sméagola s Déagolem; natolik, že jsem se místy nevydržela dívat. Skvěle připomenuto, jakou má Prsten moc, když se Sméagol vrhne na přítele jen chvíli potom, co si o něj dělal starosti. Velmi dobře pak navazuje střih na linii F+S, jak si Frodo pohrává s Prstenem)\n2. Co mi vadí na filmu jako takovém, ale nemohu přísahat, že bych si to uvědomila bez znalosti knihy\nObecně jsou to věci vynechané a vykreslení prostředí a postav, které mi přijdou nedostatečné. Za nejhorší z vynechaných považuji neukončení vedlejších dějových linií Sarumana, Éowyn a Faramira, které nehodlám omlouvat čekáním na nějaké Extended edition. EE má sloužit k dokreslení pro fajnšmekry, nikoli vysvětlení, a byl-li takový Saruman hlavním padouchem I. a II. dílu, který dokonce i zastiňuje existenci Saurona, nemůže to přece skončit nějakým „bude zavřený napořád ve věži“, prohozeným jen tak mezi řečí. Varianta „pád na ozubené kolo“ mi sice přijde poněkud hloupá (a z rodiny „mnohých efektů“), ale je to alespoň nějaký konec linie.\nZrovna tak Éowyn: celé dva díly se jí věnuje hodně prostoru, a pak to skončí tím, že ji vidíme raněnou fyzicky i psychicky, nic, nic, nic, a najednou se nám tam vesele zubí na korunovaci! (Faramir totéž v bledě modrém – jestli si ho ovšem nečtenář vedle Éowyn vůbec všimne.) Připadám si pak jako zákazník, který za plnou cenu chleba dostane bochník bez patek, a když se svých patek domáhá, je mu sděleno, že za prvé si musí nějaký čas počkat, a za druhé že si musí taky pořádně připlatit.\nNedokončená je rovněž úloha palantíru a propojení tohoto motivu s předchozím dílem jako vysvětlení Denethorova informačního zdroje – má tady pouze vysvětlit, proč bylo třeba odvézt Pipina do Minas Tirith. Na to mi ovšem ta scéna přijde zbytečně propracovaná - vzhledem k tomu, že palantír už dál „nehraje“, nebylo třeba zapojovat Aragorna a Legolase (z toho se stal detektor na Saurona kdy?), bývalo by stačilo nechat Gandalfa vzbudit trošku dřív.\nCo se týká prokreslenosti: jak se tak ohlížím za předchozími díly, všem důležitým národům se dostalo pečlivé prezentace, především Rohirrim. V porovnání s nimi působí Gondor velmi ploše a nevýrazně, a není to jen dosti uniformní módou. Kromě Faramira a Denethora, což jsou už „staří známí“, zde není žádná epizodní postava, která by anonymní modrošedý dav trochu přiblížila – někdo jako byl v Rohanu Hámův synek nebo ty dvě děti, které přivezly do Edorasu zprávu o napadení (sice zrovna tyhle scény nesnáším, protože mi připadají dojákovité, ale přece jenom plní určitou úlohu). Absence výraznějších jednotlivců navíc znemožňuje vykreslit, jak si Aragorn vybudoval v Gondoru pozici – mezi přívalem ektoplazmy a korunovací je absolutní vakuum. Dokonce ani na poradě před finálním tažením jsem nepostřehla žádného Gondořana (takže je mi záhadou, kdo vlastně Aragorna oprávnil brát gondorské vojáky na sebevražednou misi). Jistě, vděčnost za záchranu určitě sehrála velkou roli, ale na to, jak Gondor „has no king“ a „needs no king“ je to trochu náhlá změna.\n„Last but not least“, připadá mi, že byl v závěru poněkud setřen význam Frodova činu. Z nějakého důvodu se všem hobitům dostává stejného zacházení, když před nimi poklekne celý Gondor. Až posud je to samozřejmě v pořádku – až na to, že měli pokleknout i Smíšek a Pipin; nebo snad měli ti dva pocit, že vykonali něco, čím by se F+S alespoň vzdáleně přiblížili? Záchrana Éowyn a Faramira byla jistě chvályhodná, ale ne natolik, aby mohli přijímat hold klečícího krále. Stejně tak scénka zpátky v hospůdce v Kraji – velmi hezky vykresleno, jak zážitky dokážou změnit a izolovat, ale Frodo nevypadá více změněn či zasažen než ostatní tři a ani později mi nepřipadá, že by byly dostatečně jasně nastíněny jeho důvody pro cestu na Západ. Naopak Smíšek s Pipinem si mohli podržet trochu víc své původní bujnosti a od Froda se tak odlišit.\n3. Co mi vadí jako čtenáři\nZ hlediska děje je to především důraz a prostor, kterých se dostalo bitevním scénám, některé dějové přídavky a vynechávky (aby bylo jasno, nevyčítám KAŽDOU vynechanou nebo neknižní scénu, jen ty, které považuji za důležité, např. s chybějícím vymetením Kraje jsem smířena, na to prostor nebyl, a být režisér, asi bych ho vynechala taky) a opět nedostatečné vykreslení, které ovšem vyjde najevo , pouze pokud člověk zná knihu. Krom toho vidím odchylky „ideové“ ve vyznění některých scén a postav, které dávají jiné vyznění celému příběhu, jiného ducha, než jakého má kniha (což by samo o sobě nevadilo), ale navíc takového, který se mi nezamlouvá.\nBitvu považuji za hlavní slabinu už v případě TTT a zde se mi jen potvrdilo, že prostor věnovaný monumentálním bojovým scénám pak chybí někde jinde, konkrétně rozvoji postav a děje. Především vztah Faramira a Denethora by si rozhodně zasloužil detailnější přístup a opravdu bolestně postrádám Domy uzdravování, jednak kvůli vyléčení Faramira a Éowyn a jejich sblížení, ale také proto, že tím odpadla možnost dodat Aragornovi královskosti i bez koruny (a že by to potřeboval jak sůl – skoro bych řekla víc jak šampon). Osobně pak ještě postrádám Legolasovo první setkání s racky a Mořem (jak ráda bych tímhle nahradila poskakování po múmakovi!), oficiální vpuštění Aragorna do Města, nalezení semenáčku Bíleho stromu jako symbol obnovení královského rodu a slavnostní příjezd Arwen, Galadriel a spol.\nZ přídavků zmíním dva - „Sam, go home“ a dobývání Minas Tirith. Lembasová intrika mi přišla příliš vykonstruovaná (ach ta vzájemná přitažlivost mezi lembasem, Samem a schody, že dopadnou oba na stejné místo) a stále nemohu pochopit, k čemu vlastně byla potřeba. Nechce se mi věřit, že by Glum nepovžoval Odulu za schopnou zvládnout oba hobity, tak proč je vlastně bylo třeba oddělovat? Navíc, já někoho takhle nenávidět, asi by mě uspokojilo daleko víc zavést je do pasti oba – ta písnička o mouše ukazovala, jak moc si Glum situaci užíval, tak proč si nedopřál ještě možnost vidět v pavučině tak nenáviděného Sama?\nNa dobývání Minas Tirith mi chybí patřičná gradace – proražení brány byl osudový, zlomový okamžik, ve filmu ale proběhlo jen jako jedno ze stadií boje. Za gradaci bitvy nepovažuji ani „poslední obranu za posledními dveřmi“, to je motiv značně ohraný a navíc kopíruje průběh bitvy v Helmově Žlebu\nVelmi nedostatečné mi připadá Frodovo a Samovo putování. Najít krajinu, která by přesně odpovídala Mordoru, není jednoduché – pevně doufám, že takové místo na zemi neexistuje. To, co nám PJ nabídl, je působivé, ale je to jenom nehostinná sopka, ne „zem zmučená a zpustošená“, „poskvrněná, leda by ji omylo Moře“. Pouť takovouto krajinou muselo být neskutečné utrpení. To, co vidíme ve filmu, je velké vypětí a strádání, a přece mám pocit, že je pouhým zlomkem toho, co skutečně zakusili, a navíc vzbuzuje dojem, že cesta nebyla příliš dlouhá. Krom toho mi připadá, že vliv Prstenu na Froda je prezentován nedostatečně a na film nepříliš nápaditě. Frodova reakce, když se mu ho pokusí někdo vzít, je známa už z dřívějška a nově se přidává pouze slovní popis, jak mu „ohnivý kruh“ leze na mozek. Přijde mi škoda, že “ohnivému kruhu“ se nedostalo vizuálního zobrazení a že se nepoužilo víc „hlasu“ Prstenu (nebo jakýchkoli dalších nepřímých prostředků, naznačujících, jak Prsten víc a víc deformuje Frodovu vůli a zdravý rozum). Když už se bitevní dějové linii dostalo takové efektnosti, bylo by dobře podbarvit i putování s Prstenem, takhle bylo od úniku ze skřetí věže poněkud „suché“. – Na druhou stranu ale bylo dostatečně dramatické a výstižné na to, aby mi následná „chechtací postelová scéna“, kdy je vše podstoupené jakoby rázem zapomenuto, přišla zcela nevhodná. I ten Smíšek s Pipinem svými zážitky poněkud zmoudřeli na to, aby si nedokázali představit alespoň stín toho, čím Frodo prošel, a co teprve Gandalf… Sam je jediný, jehož reakci zde považuji za adekvátní. Když už nic jiného, alespoň ta scéna nemusela být pojata jako defilé členů Společenstva.\nTeď k těm odchylkám „ideovým“. Dost utrpěla atmosféra, zvlášť co se týká zážitků nadpřirozených nebo duchovních. Nápadná je pro mě například absence skutečného strachu – jistě, když na plátně vybafne například Odula, tak se leknu, protože kdo se zdravým rozumem by se nelekl. Ale nebojím se… tak jako se nebojím třeba u Vetřelce 2, kde co chvíli také utrpím nějaký ten adrenalinový šok a jsem napjatá, ale nebojím se takovým tím plíživým děsem jako u Vetřelce 1, kdy vím, že je tam někde NĚCO zlého. Odula je totiž jen takový velký, hnusný a nebezpečný pavouk, ne ta „zlovolná mysl“, jejíž přítomnost lze nějakým šestým smyslem vycítit. Když se vrátím ještě k proražení Brány Minas Tirith, v knize je to nesmírně působivá pasáž , kdy na dvou stránkách vygraduje nejen atmosféra „obyčejného“ strachu a beznaděje z přesily nepřátel, ale i děsu z nadpřirozeného zla zosobněného postavou Pána nazgûlů (plus k tomu ještě osudovost scény: projel branou, jíž nikdy předtím neprošel nepřítel). Takovýto pocit byl velmi dobře prezentován ve FOTR při výjezdu nazgûlů z Barad-dûr, jejich hledání Kraje, Frodově předtuše zla na cestě u stromu…. V ROTK se to nějak vytratilo, zřejmě to odplavil všechen ten adrenalin. Jediné náznaky jsou vidět u Stezek Mrtvých, ten pohled do nitra skal a potom naopak ze Stezek ven, než se splaší koně, a zášleh světla z Minas Morgul. Sauronův „reflektor“ takovýto pocit nevzbuzuje ani v nejmenším.\n„Duchovno“ nebo „mystično“ dostalo hezký přídavek v podobě Arweniny vize (jen se ptám, jestli ji opravdu nikdy předtím nenapadlo, že by mohla mít s Aragornem potomka. Jestli ne, tak navrhuji připsat novou teorii pro vyhynutí dinosaurů – čekání na vizi) a scénky s Galadriel podávající Frodovi ruku. Na druhou stranu se ale vytratil význam Frodovy hvězdné skleničky – vypadá jak obyčejná „magická lucernička na heslo“, ztratila se (pravda, neudržitelná) souvislost se silmarilem a pokračováním příběhu z dávných dob, ale hlavně kontrast Světla a Temnoty (v zásadě nechápu, proč před ní vlastně Odula couvá, zase taková tma tam není, aby ji světlo tolik zraňovalo) Celkově je vůbec vidět ústup od věcí, které člověka nějakým způsobem přesahují, ať už je to nadpřirozeno, osud nebo vyšší záměr – viz třeba ten chybějící semenáček Bílého stromu. Možná to, stejně jako ta absence strachu, dost souvisí s vyprávěcím postupem, který je hodně „popisný“ (děje se jen to, co vidím na plátně, divák sám v zásadě nepracuje, jenom pozoruje) a snaží se reálně zobrazit úplně všechno.\nV chování postav je zřetelný ústup od vznešenosti a důstojnosti, trend započatý už ve FOTR Aragornovým váháním „být či nebýt“, jakž takž vyvažovaným postavou Galadriel. V ROTK ale takováto výrazná postava není, Théoden, jakkoli je jako král důstojný, je přece jen poněkud „civilní“ a vznešenost starobylého rodu (který nemá) z něj pochopitelně nevyzařuje; Denethor je opovrženíhodný a navíc šílenec. Vznešenost ale nevyzařuje ani z dědice Isildurova tam, kde z něj rozhodně vyzařovat měla, především na Stezkách Mrtvých, kde si měl křivopřísežníky podrobit silou svého vystupování a nároku, ne mečem, o který se nijak nezasloužil.. Na korunovaci byl ještě přijatelný, i když ne královštější než kdokoli jiný, a jeho zpěv měl zřejmě scéně dodat to, co nedokázal ani scénář, ani herec. Nejsem si jista, zda se to podařilo, zpívající král je poněkud nezvyklá část korunovačního rituálu (mimochodem dosti očesaného). Ve filmu se navíc neví, co to vlastně zpívá, a pouhý překlad by stejně nepostačil, protože pochybuji, že by si divák nečtenář na nějakého Elendila vůbec vzpomněl a o jeho příchodu z Moře beztak neví vůbec nic, takže odpadá návaznost na minulost (což je ostatně věc pro Tolkiena typická, reminiscence na věci dávno minulé, která pomáhá vytvářet atmosféru a ve filmu z pochopitelných důvodů většinou chybí). Scénu setkání s Arwen považuji za naprosto příšernou a jen díky tomu, že netrvala dlouho, jsem neodešla z kina. Za prvé, jak už jsem zmiňovala, je to odporné klišé, za druhé, je to chování krále zcela nedůstojné (Arwen schovávající se za zástavou je jen o málo lepší).\nPoslední, ale nikoli nejméně důležitý, uvádím ústup od jistých mravních hodnot hrdinů. Jsou věci, které by hrdinové legendy nikdy neudělali ani neřekli, prostě proto, že jsou hrdinové legendy, a ne našeho každodenního života. Mě by mohlo pragmaticky napadnout, že by bylo výhodnější propustit Mrtvé až později, ale rozhodně by s tím neměl přijít Gimli a Aragorn by neměl ponechat ani sekundu pochybám, že snad o té nabídce uvažuje – a když už by ta slova padla, měl za ně Gimliho pokárat. Já bych se mohla „zdekovat“ do bezpečí, zatímco by se rozhodovalo o osudu Středozemě a mé životní lásky, ne tak ale Arwen., která už jen tím, že setrvává a vyčkává konce, vyjadřuje Aragornovi důvěru a podporu. Stejně tak mně by mohly ujet nervy a mohla bych se vrhnout na někoho, kdo mě zradil, ale Sam by neměl tlouci vzáblého, zuboženého tvora jako první. A Frodo by neměl uvěřit tak hloupé intrice a zavrhnout kvůli ní přítele, a i kdyby uvěřil, že Sam nějaký ten lembas snědl, měl by mu to odpustit. A když by už Sama pod vlivem Prstenu odvrhl, Sam by ho nikdy nenechal samotného, protože přátelé v nouzi se prostě neopouštejí. A Gandalf, moudrý a důstojný rádce, by neměl používat k pacifikaci oponenta tak hrubé a přízemní metody jako je rána holí, a stejně tak by neměl odstrkávat Pipina, když se zachová nečekaně důstojně a čestně.\nZa nejhorší ze všech změn ale považuji Legolase – dokážu pochopit počítání skřetů v Helmově Žlebu, kdy obránci jsou v zoufalém postvení, jak krysy zahnané do kouta obrovskou přesilou, ale bitva o MT zase tak zoufalá není.Navíc, drobný rozdíl, pro mě ale významný, tady se nepočítají skřeti, ale lidé. Lidé. Ti v knize nikdy nebyli tvory propadlými zlu, pouze svedenými, oklamanými nebo zastrašenými, a žádná kladná postava v knize se k nim nechová jako chladnokrevný zabiják, který si dělá zářezy do luku za každého zabitého nepřítele. „Válka musí být, dokud bojujeme proti nepříteli, který by nás zničil všechny“, takže nepřítele je třeba zastavit, ne se tím pyšnit nebo to zlehčovat – anebo z toho dělat těžiště filmu. Jistě, je to „Válka o Prsten“, nicméně boj samotný zase tolik místa nezabírá, slouží k dokreslení vyprávění, nesoustřeďuje na sebe pozornost. Takovouto roli hraje boj v žánru akčních filmů, ovšem Tolkiena jsem za akčního nikdy nepovažovala a film, který se chlubí věrností autorovi, by měl být věren také jeho hodnotovému žebříčku.\nShrnuto kolem a kolem: ROTK v žádném případě nepovažuji za dobré filmové zpracování Tolkiena co do vyznění, děje a postav. Líbí se mi z valné většiny jako zpracování vizuální (architektura, krajina, lidé, že Aragorn není můj typ je nepodstatné.) Hudbě nemám co vytknout, naopak, na některých místech je tím jediným, co zachraňuje situaci.\nJako akční film je ROTK nadprůměr, hlavně díky výtvarnému zázemí, ale stále trpí mnoha nešvary, které si spojuji s filmovou kategorií B, tedy klišé a efekty na úkor reálnosti nebo logiky. Domnívám se, že mohl a měl být natočen lépe, potenciál by pro to snad byl a valná divácká masa byla tak nažhavená, že by PJ vzala cokoli, i to, co by se trochu vymykalo tomu nejobecnějšímu vkusu.\nLarTahexamp, poidáno 29.10.2017 8:43:34\nBuy Generic Viagra Online Usa Isotretinoin On Line Cialis En El Deporte <a href=http://orderlevi.com>b est prices for legal levitra</a> Buy Seroquel Without Prescription\nLarTahexamp, poidáno 12.10.2017 21:00:34\nPropecia Producto Dapoxetina Fluoxetina <a href=http://sildenafdosage.com >generic viagra</a> Priligy 60 Mg Price Awc Drug Store Tretinoin\nInka, přidáno 12.6. 2004 1:14:11\nno, pod Cvekem bych raději viděla trochu jinou diskusi než věčné rozebírání odchylek kniha/film, ale co se dá dělat.... s nadmírou bojových scén máš celkem recht , jeden recenzent to hodnotil zak, že PJ preferuje making war to making love, na druhou stranu, pokud pominu leggyho ekvilibtistiky, tak PP jako kniha taky není bojeprostý - až po shlédnutí filmu jsem zjistila, že při čtení řadu věcí vytěsňuji a někdo s jiným náhledem vnímá příběh zcela jinak. Silných míst je v knize samozřejmě podstatně víc, než ve filmu, jen hodnotím, že moje emoční odezva na některé scény je podstatně větší, než při čtení. Pokud by film nebyl natočen (nebo byl natočen tak, že bych ho odmítla tak, jako ty),byl by můj život o tenhle prožitek chudší, což by mne mrzelo - na rozdíl od řady dalších filmů, jmenovitě pokračování Matrixu, která dopadla katastrofálně. IMHO, Návrat krále není bezduchý akční film, jak vyplývá ze závěru recenze.\nArien, přidáno 24.5. 2004 14:16:59\nFosa: Jen glosuj, glosuj, Watchera uz v prispevcich stejne nedozenu ;-)\nAd uvodni rvacka: Taky si myslim, ze S+D nemuseli vypadat jako chovanci nejakeho ustavu, takhle jsem si je rozhodne nepredstavovala, ale az tak mi to nevadilo. V kine u me prevladlo vnimani, ze dva trosku simple, ale jinak celkem dobromyslni tvrove si vyjeli na ryby, oba sdileji radost, ze jednomu z nich zabrala ryba, kdyz D spadne do reky, S vyjadruje obavy o nej - a o par minut pozdeji se tataz osoba zacne chovat slizce a jdou si po krku jako nemyslici stroje. Prave tenhle kontrast se mi na tom libi.\nInka: Zaciname se trochu duplikovat s komentari pod Cvekovym clankem ;-). Jina vize... no jo, ale JAKA vlastne? Co mi to Jackson nabizi? Jak si to mam prebrat? Ze skutecne povazuje za nejdulezitejsi bojove sceny? Anebo ze je akcentuje, protoze "divak to chce"? Tak ci onak, vypovida to o nem veci, ktere se mi nelibi. A ty pusobive sceny... tohle je skutecne velmi subjektivni, nicmene ja mam v knize oblibena mista, ktera na me pusobi daleko silneji nez treba majaky a je jich taky daleko vic nez ve filmu. Treba jak jsem zminovala ten nalez Bileho stromu, pro me je to velice pusobiva scena (BTW, Fosa: Jasne ze by na to ve filmu chybela souvislost, ale A+A, jak spolu sazeji stromek, ktery pak rychle zacina rust a kvest by byl celkem pochopitelny symbol)\nInka, přidáno 23.5. 2004 23:13:21\nhezky napsáno, řadu věcí podepisuji, zejména nablblá klišé, palantír a E+F, než Saruman na kole, ať je radši zavřený. Na druhou stranu, hlavní příčinou tvé kritiky jsou přehnaná očekávání a to, že film nenaplnil tvou představu knížky. IMHO chceš po tvůrcích trochu moc, tuhle naději jsem opustila už po Společenstvu. Už tam nastala velká srážka moje vize/filmařská vize a film dostal 7/10. Další filmy beru jako vizi někoho jiného a kdo dílo vnímá jinak. Pokaždé, když otevřu knížku, tak si uvědomuji, oč je lepší, jiná, IMHO zejména vznešenější. Ale!! takový mráz po zádech, jako při zapalování majáků či příjezdu Rohanských jsem u knížky nezažila, to max. uroním kroupu.\nFosa - u E+F se klene velký nápis Hollywood i přímo v knížce, pevně doufám, že uvidíme v ex. verzi, jak to PJ zvládnul. Doufám,že lépe než A+A.\nFosa, přidáno 20.5. 2004 23:41:24\nSlíbila jsem ti, že se ještě ozvu, tak jsem tu :o) S hrůzou zjišťuji, že mi z filmu v hlavě utkvělo jen několik málo scén a roztavený prsten, takže to s mým „objektivním“ vyjádřením až tak slavné nebude ;o) Přesto si však dovolím několik poznámek k tvé recenzi.\nNapsaná je opravdu zdařile, to ti nelze upřít. Tak zhruba do poloviny jsem se i výborně bavila, tento styl psaní opravdu můžu, ale přiznám, že jsem vzhledem k rozsahu měla drobné problémy udržet pozornost až do sáhodlouhého konce. Nevím, má-li cenu komentovat každou scénu, někde se shodneme, jinde se pohádáme, však už jsem svůj pohled dostatečně přiblížila pod několika recenzemi – a ty nejinak. Patrně tedy víš, že se pod tvé výtky k Odule klidně podepíši a zároveň nepochopím tvůj pohled na úvodní rvačku, která ve mně zanechala dojem „jeden slizký retardovaný jedinec potká druhého a začnou se prát“.\nNehodlám tu ani dělat přednášku o komerci, beztak si připadám jak mlýnek na maso, jenž přežvýkává stále dokola tutéž stravu; nemohu se však ubránit mé oblíbené zaujaté hlášce „no jo, však je to Amerika… a navíc velkofilm…“, která mi automaticky zruší rozčílené úvahy nad 80% změn – a to i přesto, že mi samozřejmě vadí. Asi to vzhledem k možnostem a podmínkám vzniku výrazně lépe nešlo. Tečka. Štve mě to. Tečka. Tolik k efektním frázím a Frodovi horolezci.\nTakže dále, komerci nejspíš neopustím, ale tentokrát snad přínosnější připomínka – mnoho lidí se zároveň rozčiluje nad převahou komerčních scén a zároveň postrádá duo Eówyn-Faramir. Dovedeš si představit, jak by tahle love story dopadla? Myslíš, že by nebyla „komerční“ už ze své podstaty? Uznám, že ve filmu vzniká „logická díra“, ale radši „to“ neuvidím, než aby jediná scéna strhla kvalitu celku o další body dolů. Tolkien ji dokáže krásně napsat, ale Jackson by ji nedokázal krásně natočit. Stačí vidět obdobné výjevy, v nichž by aktérům mohl rovnou za hlavami svítit růžový nápis „Hollywood“. Děkuji všem Valar. Ovšem naprostý souhlas s neukončeností Sarumana, to byla vyloženě režisérova chyba.\nObdobný střet vidím mezi „logičností bojových scén“ na jedné straně a tvou „touhou po hrdinském eposu“ na straně druhé. Hrdinové starodávných eposů přeci nepřátele obvykle nepočítají a bojová taktika je zajímá jen výjimečně. Tak ti nevím.\nTeď bych musela několik postřehů pochválit, tak to vynechám, ty také vybíráš z filmu povětšinou kritiku ;o)\nZpustošená mordorská zem, to se mi úplně vybavily mostecké povrchové doly a scéna z Roku ďábla. To by byl zajímavý Mordor, ale takovou „krásu“ na Novém Zélandě asi nemají ;o)\nStrach ve Vetřelci, chichi, no jo, to je věc pohledu, ale uznám, že se vcelku často dostatečně dusivá atmosféra vytrácela, nebo se úplně zapomněla objevit. Bílý strom by byl sice prima, ale unikají zde souvislosti, takže se pak možná jeví jako zbytečný. Ke korunovaci se vyjadřovat nebudu, ale zdá se mi, že je tu „zrovnoprávnění hobitů“ tím nejmenším kixem…\nUž toho raději nechám, dáváš ve své recenzi mnoho podnětů, povětšinou zajímavých, ale nehodlám glosovat vše. Tohle zatím pro osvěžení postačí ;o) Každopádně hezká práce :o)\nEówyn°, přidáno 17.5. 2004 21:57:39\nArien:Možná ne, ale vyznělo to tak. :) Potom to už není hodnocení filmu, ale jen skoro holé "vypočítávání chyb". Ale jinak poklona, já se na tak dlouhou recenzi nezmůžu, protože mi v tom moje pohodlnost vždy úspěšně zabrání. A právě to snad vypovídá něco o Tvém zájmu o film, že Tě tam snad také něco zaujalo. :)\nArien, přidáno 13.5. 2004 8:30:06\nEowyn: Co myslis ti zaujata? Jestli to, ze vypocitavam hlavne negativa, pak mas pravdu, ale prave o to mi slo, zduvodnit, proc film nepovazuji za desetihvezdickovy. Rozhodne jsem ho nechtela kritizovat jen pro kritiku samu.\n°Eówyn, přidáno 12.5. 2004 10:37:09\nArien:je to velice zajímavé, co jsi napsala(za začátku jsem nevěděla, jestli nejsi náhodou kluk:) a i přes jméno Arien) a v zásadě s některými tvými výtkami souhlasím(např.létající akrobace nazgula-neumím napsat-s efektním nabíráním a vyhazováním lidí mi přišlo dosti laciné nahrazení strachu z jejich křiku, domy uzdravování a Legolasův kousek taky nemohu překousnout) ale v zásadě to pořád považuji za krásný film a tvoje reakce mi přijde strašně zaujatá. Prostě si nemůžu pomoct. Mně to přijde taky ochuzené o Tolkienova ducha, ale přesto jsem za tohle veledílo strašně vděčná a i přes nedostatky se u mě ROTK, i přes ze začátku podobné reakce, jako jsou tvé, stal nejlepším z trilogie. Howg. :)\ngrerar, přidáno 7.5. 2004 22:05:58\nWatcher:if you don't understand, you would go to URL. (né neber to osobně já se jen snažil použít momentální učivo v AJ bucheché) Ale jak vidím, ty se nepolepšíš, a nepolepšíš.-bohužel neumím ho udělat tak velkej, a proto ho pouze napíšu - SMAJL\nWatcher, přidáno 28.4. 2004 20:53:23\nCorwin: Beru, že ti Legolas třeba nijak nevadí, ale mně jo :-)) Počítání zabitých se mi nelíbí proto, že 1) v MT (ve filmu), jak už zmínila Arien, počítá LIDI…. A počítá je způsobem, který by mně vadil, i kdyby počítal morčata. Navíc lidi se v knize vzdali Aragornovi, v HŽ též složili zbraně, čili byla jakási možnost jejich nápravy, to u skřetů zřejmě nepřichází v úvahu :-) Skřeti byli dílo Saurona, lidé ne… Kdyby takhle někdo počítal např. v nějakém válečném filmu zabité nepřátele, byl by z toho asi skandál – takhle si zřejmě scénáristé myslí, že u fantasy si mohou všechno dovolit.\n2) Navíc tímto způsobem shazují celou bitvu – zatímco ostatní bojují na život a na smrt, zvlášť rohanští, Legolas a Gimli mi připadají jak na střelnici, mám z nich dojem, že mohli poslat je dva samotné a smetli by celou mordorskou armádu – prostě z toho dělají nepříliš duchaplný komiks :-)\nCo se týče Mortensena, výkon není nic moc, ale IMHO Legolas je ještě mnohem horší, u toho jsme napočítali za celý film 4, no abychom mu nekřivdili, dejme tomu 5 výrazů tváře… D. Wenham mi přijde velmi dobrý, skoro stejně jako S. Bean.\nAle Šedé přístavy – co proti nim pořád máte? Nevidím na nich chybu… Jak byste si to představovali? Ano, Galadriel se hezky usměje, ale když zvedá Froda v Lórienu, je to hezčí úsměv…. Gandalf má pár hezkých slov, vždyť je to podle knížky… Ještě víc se mi líbí, co říká Frodo – škoda, že to není celé („Tak to často musí být, Same, když jsou věci v nebezpečí… Někdo se jich musí vzdát, aby ostatním zůstaly… Vydali jsme se zachránit kraj, a zachráněn byl, ale ne pro mne…“ – tato věta myslím naprosto vystihuje podstatu ROTK).\nŽe je loďka malá a ne příliš bytelná? Vždyť to není zaoceánský parník, ale de facto loď na onen svět… Elfové třeba neumírají, ale pro Froda je to z hlediska Středozemě smrt… Nemůže zpátky, nikdo nemůže za ním – to je smrt. A já si nepředstavuji, že by do takového místa, mýtického a tajemného, plul nějaký koráb s posádkou :-)) Naopak mé představě zcela vyhovuje menší loďka, která odplouvá z místa romantického a opuštěného, a pluje sama, nikým neřízena, protože směr je znám a je jen jeden… Loď, která tajemně a tiše odplouvá k zapadajícímu slunci, je naprosto výstižné vyjádření toho, co se stalo….\nJá bych to upravil jen tak, že při loučení Froda a Sama by zazněla skladba „The Breaking Of The Fellowship“, při které by se ještě drželi za ruce, ty by se pak pomalu rozpojily a loď by vyplula…\nArien (k 26.4.): Co se týče hvězdiček, tak pro mě 10/10 znamená nejkrásnější film, co jsem kdy viděl :-)Ale herecké výkony celkově jsou podle mě vysoce nadprůměrné, těch, kteří hrají bídně (Bloom) nebo průměrně není moc… Někteří jsou vynikající, jiní opravdu dobří…\nAd rvačka) souhlasím, že samotná vražda vypadá velmi věrohodně :-)\nV knize se skutečně asi nikde přímo neříká, že by Sméagol byl už předem špatný, ale ty jsi psala o čtení mezi řádky :-)) Takže Glum Prsten užíval k "odhalování tajností a své poznání používal zákeřně a zlomyslně. Začal mít oči i uši vnímavé na všechno, čím mohl ublížit. Prsten mu dal moc odpovídající jeho osobnosti. Nebylo divu, že začal být velice neoblíbený... Dal se na zlodějství..." Myslím, že tohle všechno nemohl tak rychle způsobit Prsten - IMHO Glumova povaha byla velice náchylná ke zlu.\nArien, přidáno 28.4. 2004 9:34:32\nFosa: OK, rada si pockam.\nWatcher (2.dil - vliv Prstenu na Froda): "Deformace" mozna nebyl nejvhodnejsi vyraz. Mela jsem na mysli rostouci silu Prstenu a jak se SNAZIL Froda ovlivnovat. V knize je pasazi, kde je to velmi zretelne, vic nez ve filmu - jasne viditelna stupnujici se tize bremene, "ohnivy kruh v bdeni", zaclaneni si oci/cela, ta scenka "Same, moje ruka, nemohu zastavit svou ruku" - z nichz se do filmu dostalo velmi malo a ne prilis durazne. V knize je navic pout vnimana ocima Sama, ktery vlastne vidi jen to nejmarkantnejsi, my jako ctenari vubec netusime, co Frodo prozival kazdou minutu, kazdou vterinu. Myslim si proto, ze ve filmu se dalo zobrazeni Frodova vnimani posilit, klidne i vic nez je v knize, a opravdu me zarazi, proc tam PJ nepouzil par "nepopisnych" prostredku, ktere by to podporily. Navic mi nepripada, ze by bylo znazorneno, jak se moc Prstenu zvetsuje. Jesteze je aspon videt, ze Frodo vynaklada vetsi volni usili nez Isildur, jinak by tomu chybela gradace.\nFosa, přidáno 27.4. 2004 23:42:30\nArien: Hezká práce, vtipně napsané, ráda bych se pustila do zuřivé polemiky nad některými body, ale elrondužel nemám teď dostatek času. Pokud ti nebude vadit značné zpoždění, hodím sem cosi „serioznějšího“ později :o)\nLucyová: Cheche, tak Mistryně Ironie, jo? ;o) Já si snad ty tituly, začnu někam psát, koukám, že kvalitně obsáhnou obě strany spektra ;o) Ale myslím si, že to Arien napsala lépe ;o)\nLucyová, přidáno 27.4. 2004 8:38:23\nArien: opravdu hezky napsané, ač ledacos vidím jinak, nijak mě to nepopuzuje :-) A v první části dokonce konkuruješ zdejší Mistryni Ironie Fose, se mi zdá :-)\nTak, víc toho ze mě nevypadne, v současné době potřebuju stihnout příliš mnoho věcí, než abych měla čas na dlouhé příspěvky...\nWatcher, přidáno 26.4. 2004 15:32:02\nGrerar: Cože? :-)\nArien, přidáno 26.4. 2004 14:56:34\nWatcher, Corwin: Tak predevsim diky za pochvalu ;-), jenom nevim, jestli na vase prispevky zvladnu reagovat v patricne delce a casovem intervalu ;-)\nS dovolenim zacnu od toho, na cem se shodujete: hvezdicky. Ja je chapu takhle: 1 - radsi no comment. 2 - mizerie, obcas nejaky svetly bod. 3 - kdyz uz nic lepsiho nedavali, pri strykovani svetru se na to koukat dalo. 4 - podprumerne, ale prekousnu to bez zaludecnich obtizi. 5 - oko neurazi, ale ani nejak super nepotesi. 6 - zaujalo, ale podruhe na to pujdu az za nejakou dobu, jestli vubec. 7 - tak to uz je pekny nadprumer, akorat ze ma svoje mouchy. 8 - ale to je veeelmi nadprumerne, opravdu potesilo. 9 - vazne fantasticke, nad ledascim jsem ochotna primhourit oko, jasam. 10 - ohromena, beze slov, always on my mind, a taky forever. Z cehoz vyplyva, ze opravdu vysokym hodnocenim celkem setrim, a ackoli treba hudba se mi libi hodne, nemam tendenci si ji pobrukovat, jako je tomu u veci, ktere mam opravdu rada. Herecke hodnoceni - no jake cislo mi vyjde, kdyz zprumeruju tech par 8-9 s Leggyho 0? (Ale no dobra, zas tak brutalni na chudacka nebudu, nejaky bodik mu dam) Problem je v tom, ze ti co hraji nebo by hrali dobre, kdyby meli co, jsou upozadeni temi, kteri hraji... mene dobre, takze kdyz to vezmu z hlediska prostoru pro jednotlive herce, vidim celkove herecke vykony jako spise podprumerne. - Uznavam, ze jsem dost narocna - ale nejen u LOTR.\nCorwin: Komparsu jsem si nevsimla, ale doufam, ze casem to nekdo pouzije na parodii ;-). Sede pristavy Galadriel vylepsila nejmin o 100% - co vsechno lze dokazat jedinym usmevem...\nWatcher: ad rvacka (promin, vic uz toho dneska nestihnu) - nechvalim celou scenu, vlastne jen tu cast, kdy Smeagol vrazdi Deagola, protoze me v tu chvili PJ skutecne dokazal presvedcit, ze tam probiha vrazda. Ztvarneni postavicek se mi nelibi, mohli vypadat vic jako klasicti hobiti, myslim, ze nectenar ani nepochopi, ze to maji byt tvorove stejne rasy jako Frodo a Sam. Krom toho, Smeagol vypada zbytecne slizky. Nepripada mi, ze by Smeagol byl v knize od pocatku popisovan jako "nachylny ke zlu" a myslim, ze demonstrovat vliv Prstenu na někom ne tak ocividne urcenem k roli padoucha by byvalo silnejsi\nCorwin, přidáno 26.4. 2004 11:29:45\nVyborne,mooc dobre napsane.Musim rict ze kdyz to clovek takhle cte,nezbyva mu nez souhlasit s mnoha vecmi ktere pises:-)Nicmene souhlasim ze hodnoceni hereckyx vykonu je ponekud nizke,vzhledem k filmum a hereckym vykonum ve spouste jinyx filmu,taktez musim souhlasit s Watcherem ze celkovy dojem nadprumerny je.Gandalf mlatici holi Denethora divny je,radeji byx videl scenu jak pise Watcher,nebo aspon podobnou,i kdyz na druhou stranu Denethor byl evidentne cvock,takze by si nejspis ani moc stojici proti nemu ani neuvedomil,jak shodi nepekne Pipina,to je opravdu un fair,na druhou stranu je treba se zastat Legolase-co jsem to napsal??-pocitani mrtvyx neni nexutne a trapne a to to nerikam jen vzhledem ke skutecnosti ze je pocita i v knize:-)Bitva o MT je opravdu az na prijezd kamikadze Rohiru opravdu takova polovicata,jakoby nedovysvetlena.S prijezdem skretu do Osgiliathu-ano ano ano:-)Co se tyce Aragorna,uz jsem kdesi psal,ze Viggo hraje ponekud podivne,on temer nemeni vyraz tvare at uz je scena o cemkoli,a kralovsky moc nepusobi,mozna to malinko napravi Domy uzdravovani,ale jedna scena nemuze zaxranit cely vykon ve filmu:-/To je stejne jako s Faramirem,ten at by udelal cokoli a zaxranil sam cely svet,cernoxa a psa,by se svemu zemrevsimu bratrovi nemohl vyrovnat,Bohuzel..:-/Mne osobne taky dost vadilo obsazovani komparzu,videt stejne tvare v Hobitine a pak v MT,nebo v Helmove zlebu a pak v MT,jaks e tam proboha ty postavy dostaly??Ale to jen tak na okraj,mozna se si toho vetsina lidi ani nevsimne..Zaverecna scena v Sedyx pristavex,tak na to jsem se dost tesil a ve finale-kde nic tu nic,kdyby se tam Galadriel tak hezky neusmala,klidne byx to vypustil,navic mi Bilbo prisel dost podobny postavicce sice nemene slavne,nicmene z jineho filmu,mam sto xuti si do domaci verze predelat titulky na:-Na dobrodruzstvi dalsi zcela pripraveny jsem-,vsixni hobiti stejne velci,lodka vypadala ponekud mala a ne prilis bytelna,jen Gandalf ma opet par moudryx a hezkyx slov.. No spoustu veci zase jindy:-)\ngrerar, přidáno 25.4. 2004 14:46:20\nWatcher: á další recenze?\nWatcher, přidáno 24.4. 2004 23:39:58\nVelmi pěkná recenze, svěže a vtipně napsaná :-) Nemůžu souhlasit se vším, co píšeš, ale ve většině věcí, které zmiňuješ, máš pravdu. Přesto je to krásný film...\nScéna s majáky by byla správná, kdyby PJ ohně umístil na snadno dostupné vršky, ale pak by zase nemohl natočit tak krásné krajinné záběry, takže jestli něco udělal pro krásu a ničemu zásadnímu to nevadí, film to nijak nesnižuje, pak takové scény nepovažuji za chybné.\nHobiti - souhlas, bohužel ano, na to se nedá nic namítnout :-) Nejhorší je právě ale změna Sama - v knize se s Glumem rve, až když mu bezprostředně jde o život...\nOsgiliath, Minas Tirith - také souhlas, bitvy (kromě příjezdu rohanských) jsou vůbec nejslabší částí filmu, to i Helmův Žleb byl lepší.\nÚvodní rvačka Sméagola s Déagolem mi věrohodná nepřipadá, protože oba, nevím proč, vypadají a chovají se jako pitomci. Možná scéna ukazuje moc Prstenu, ale Sméagol nikdy nebyl žádný dobráček, byl to tvor náchylný ke zlu už předtím, než získal Prsten, pochybuji, že by si o přítele dělal starosti. Mnohem lepší by bylo, kdyby film začínal rovnou střihem na Froda a Sama... Jestliže FOTR končí, TTT začíná i končí ústřední dvojicí Frodo - Sam (a všechny tyto úvodní i závěrečné scény jsou skvělé), pak nevidím důvod, proč by ROTK měl začínat červem...\nK bodu 2) - opět je to tak, vynechání Sarumana, "useknutí" příběhu Éowyn a Faramira, Denethor bez palantíru - to jsou velké chyby, a je ve filmu mnoho hloupých scén, které se daly rovnou vystřihnout - především všechno s olifanty...\nVšechny dále uvedené výtky jsou zcela na místě - je pravda, že rohanští jsou vykresleni nejlépe a je to také linie, kde došlo k nejmenším změnám proti knize, scény s nimi jsou "tolkienovské". Odjezd rohanských z Edorasu, příjezd do Šeré brázdy, Éowyn dává zbroj Smíškovi, rozhovor Éowyn a Théodena, odjezd ze Šeré brázdy a konečně příjezd na Pelennorská pole, to jsou scény, které nemají chybu.\nK bodu 3) - zase máš pravdu...\nCo se týče "Go home", může asi připadat logická někomu, kdo nezná knihu, ale pak mu zase uniká podstata příběhu... Jak jsme to už probírali, je nesmyslná z pohledu každé ze tří postav - ani jedna by neudělala to, co tam předvádějí...\nPouť Froda a Sama je celkem krátká, ale co mi vadí nejvíc, je glorifikace Sama... Sam byl hrdina i v knize a není třeba z něho dělat supermana, místy až trapně (likvidace skřetů ve věži). Např. velmi nevhodné je prohazování toho, co která postava říká - před sestupem do Mordoru namítá Sam, že přes pláň Gorgoroth se jim nikdy nepodaří projít a Frodo odpovídá, že ať jsou jejich vyhlídky jakékoli, musí se o to pokusit. Ve filmu je to obráceně - proboha proč?\nS čím ale rozhodně nesouhlasím, je, že mělo být více zdůrazněno, jak Prsten víc a víc deformuje Frodovu vůli a rozum... Pro toto tvrzení není opora ani v knize, naopak ze všech dialogů Froda a Sama je zřejmé, že Frodo si stále zachovává zdravý rozum a jeho vůle svádí krutý, ale téměř až do konce úspěšný boj s Prstenem. Ano, Prsten byl "břemenem tělu" a "muka pro mysl", ale obdivuhodné je, že přestože byl Frodo vyčerpaný a zničený, jeho boj byl až ke vchodu Sammath Nauru vítězný...\nJeště se zastanu "postelové chechtací scény" :-) Lidé, kteří prošli smrtelným nebezpečím, kteří náhle zjistí, že někdo, koho měli rádi a pokládali ho za mrtvého, žije, většinou reagují tak, že začnou plakat, nebo se smát nebo obojí... Říká se tomu "pláč i smích" a Frodův smích mi přijde přesně takového druhu - to není jen tak nějaké chechtání, to je skutečně smích s pláčem na krajíčku a přijde mi to lepší než nějaké proslovy. Navíc způsob, jakým řekne "Gandalf?", ten nevěřící úžas, je velmi přesvědčivý... Samotný Gandalf už trochu méně... Defilé postav mi nijak nevadí, Smíšek s Pipinem jsou dobří, dokonce i Aragorn s Gimlim... Pouze Legolase Dagis zhodnotila, že stojí a tváří se jako figurína z Terranovy, člověk by čekal, že bude mít podstavec na kolečkách místo nohou a ještě z něj budou viset cenovky :-)\nSamozřejmě, že reakce Sama, ale i Froda na něj, byla nejlepší, protože jen oni věděli, čím prošli a co pro sebe navzájem znamenají.\nDál opět s tvými závěry souhlasím, až na to, že podle mě Théoden i Denethor, dokonce i Faramir, působili vznešeněji a důstojněji než Aragorn... Škoda, že Denethor nemohl hrát to, co měl, protože jako herec byl perfektní, i vzhledem, jako správce Gondoru.\nPoslední odstavce - skvěle řečeno, zejména věta o věrnosti Tolkienovu hodnotovému žebříčku...\n"Go home" už se snažím jenom ignorovat, protože co s tím taky jiného, Gandalf mlátící Denethora je příšerná scéna - on ho uhodí třikrát, z toho poprvé do obličeje (to je poznat z toho, jak vysoko udeří), pak někam do žaludku, až padne na zem, to je opět slyšet... Proč se mu nemohl postavit stejně jako Bilbovi ve Dně Pytle a ukázat mu svoji moc? Podle této logiky měl také Bilba ve Dně Pytle praštit holí, aby tam Prsten nechal...\nA Legolas je vůbec tragická postava filmu, jak počítá zabité nepřátele je nechutné a trapné...\nNeřekl bych však, že ROTK není dobré zpracování Tolkiena - tak třetina, možná až polovina filmu ano... zbytek je akční film. Celek je vysoce nadprůměrný, mohl být však jistě natočen lépe a nejspíš máš pravdu, že by diváci PJ vzali cokoli :-)\nP.S. Myslím, že hodnocení hereckých výkonů 4/10 je kruté (a - promiň - nesprávné), stejně tak hudba si zaslouží vyšší ocenění a vizuální dojem taky - tak co? Marně přesvědčuji, že :-))