O alternativní léčbě koronavirové nákazy\n31. 07. 2020 | 07:11\nPřečteno 2332 krát\nDnes ráno jsem se dočetl ve zprávách na Seznamu.cz, jakými bizarními léčebnými metodami šířenými na internetu lidé na celém světě bojují s koronavirovou nákazou. U nás se vyznavači alternativní medicíny drží spíše doporučení Jaroslava Duška a Milana Calábka. Přidávám k nim rady génia Grigorije Petroviče Grabovoje z veřejně dostupných zdrojů.\nWebinař G. Grabového ze dne 19. 3. 2020 k pandemii koronaviru:\nNyní chci navrhnout, abyste si osvojili technologie ochrany před koronavirem, který pochází z Číny z roku 2019 – nCoV. V souvislosti s mým učením o Bohu navrhuji nyní, abyste si za použití svého vědomí osvojili:\nMetody pro ochranu před nákazou koronavirem tohoto typu.\n1.Potom jsou to metody neutralizace koronaviru v případě nakažení.\n2.Metody vyléčení z tohoto onemocnění vyvolaného koronavirem.\nJako metody ochrany před nákazou koronavirem je možné využít své vědomí z toho hlediska, že Bůh stvořil vědomí pro aktivní vzájemné působení vnější reality s fyzickými tkáněmi organizmu.\nProto v tomto případě je první metodou oddělit strukturu vnější fyzické reality, kde je koronavirus přítomen, od struktury, kde je vědomí přímo spojeno s fyzickým tělem člověka. V tomto případě je právě technickou aktivitou koncentrace vědomí nejprve na pravém kolenním kloubu a potom na levém kolenním kloubu. A potom je potřeba vědomí rozšířit tak, abychom se jakoby dívali z kolenních kloubů na svůj mozek a zřetelně svůj mozek vnímali. A potom se při dýchání (moje vsuvka: O dýchání: https://video.aktualne.cz/dvtv/benediktova-vetsina-lidi-dycha-spatne-boli-z-toho-zada-i-hla/r~f5a53394d1cf11ea9d74ac1f6b220ee8/) vynasnažit vnímat a chápat, že dýchání se účastní sycení mozku kyslíkem. Při této metodě svým fyzickým dýcháním stále odlučujeme strukturu vnější reality, kde se koronavirus nachází. Tuto metodu je možné použít také pro desinfekci nějakých vnějších předmětů vnějšího prostředí od koronaviru. K tomu je třeba od kolen zamířit dva protínající se paprsky směrem k nějakým předmětům.\nDruhá metoda spočívá v tom, že je třeba využít funkci vlastního mozku, fyzické hmoty mozku pro ochranu před nákazou koronavirem. A v zásadě před jakýmkoli jiným typem viru. V tomto případě je třeba pozorovat, jak probíhá přenos informace na úrovni elektromagnetických vln od jedné části mozku ke druhé. Vzhledem k tomu, že člověka stvořil Bůh, proto má mozek kontakt s veškerou vnější realitou, nekonečný kontakt, a přitom se tento bod především jakoby nachází přibližně v oblasti geometrického centra mozku. Je potřeba vnímat to úsilím vědomí, neboli jakoby se podívat na svůj mozek shora. A vlna, která jde od jednoho bodu ke druhému, od jedné oblasti ke druhé oblasti, tu je třeba úsilím vůle umístit přibližně do geometrického centra mozku. V některém případě bývá užitečné přiblížit ji k oblasti hypofýzy v mozku a sledovat, jak se ta vlna zvedá nekonečně vysoko vzhůru k úrovni kontaktu mozku s veškerou vnější realitou. V této nekonečně vzdálené oblasti jako na nějakém plakátu, nějaké plošné projekci, prostě tuto informaci koronaviru je nutno úsilím vůle vyčlenit a odstranit.\nJestliže první metoda má vlastnost dlouhodobé aktivity řízení, například den, dva i tři, potom druhou metodu je žádoucí používat častěji. Je to metoda, kde se používá biologické aktivity mozku a jeho vzájemného působení s vědomím.\nTřetí metoda je neutralizace koronaviru, jestli již došlo k nakažení. V této metodě je třeba použít v zásadě dosti obecnou technologii při vzniku nákazy jakýmkoli virem. Je třeba prudce velmi vysokou rychlostí zavést světlo svého vědomí do těla, do prostoru mezi buňkami. A ta místa, kde jsou ohniska nákazy, se mohou periodicky projevovat nějakým svitem, obvykle žlutavého odstínu. Konkrétně, když jde o koronavirus 2019-nCoV, jsou v mezibuněčném prostoru ještě přítomny narůžovělé odstíny. Je třeba volním úsilím tento svit, optické části koronaviru, oddělit od buněk. Je třeba je odvést do prostoru mimo fyzické tělo tak, aby se tento prostor nedotýkal kůže člověka.\nPřitom je pochopitelné, že toto řízení je možno dělat při všech metodách jak sám se sebou, stejně tak i pomáhat jiným lidem. A tu v tom prostoru, který se nachází ve vaší blízkosti, je potřeba informaci konkrétně toho koronaviru vyčlenit tak, aby se nacházela na vnitřním povrchu prostoru, který se například podobá kvádru. A je třeba úsilím vědomí na tento prostor zesilovat tlak tak, aby funkce koronaviru byly zastaveny a neutralizovány. Například při tlaku vyšším než 11 atmosfér se funkce viru v zásadě zastavují. A to zvláště, jestliže tento tlak zavedeme konkrétně do genetické struktury viru. Dále, když se nacházíme lokální částí vědomí uvnitř tohoto tvaru, který se podobá kvádru, je třeba se podívat jakoby na logickou složku činnosti konkrétního koronaviru, který je z organizmu vyveden.\nZnamená to vynasnažit se pochopit, jaký je konkrétní program konkrétního materiálního koronaviru ve vztahu k nám, jak konkrétně ovlivňuje naše události, naši strukturu těla. To znamená, co chce konkrétně ovlivnit, protože máte nějaké plány, nějaké budoucí události. Je třeba se vynasnažit podívat se na větvení jeho vlivu na strukturu budoucích událostí. Protože se tato technologie v zásadě vztahuje k jakémukoli systému a typu virů, je možné použít informaci z kolektivního vědomí, ze zkušeností o překonání virových nákaz, kdy jiní lidé nákazu překonávali dokonce i při jiných typech virů. Přitom je třeba ještě chápat, že ta forma podobná kvádru se stále nachází někde před námi, ale nijak se na úrovni řízení nedotýká naší fyzické kůže. Když se vynasnažíme pochopit logiku činnosti, programovou logiku viru, začne impuls prudkého odchodu této informace ze struktury diagnostiky. Potřebujeme se vynasnažit vyčlenit v prostoru nějaké části, které jsou před trajektorií budoucího pohybu viru a zavést do této části frakci svého vědomí, aby virus nemohl zmenšit možnosti diagnostiky jeho činnosti. Na vzdálenost od těla tedy zaznamenat jeho dynamiku.\nPřitom jsem mluvil o těch virech, které jsou v kvádru po zvětšení tlaku. Podstatné množství virů se neutralizuje, ale některé se ještě mohou pohybovat, a pro ně je ještě další metoda stabilizace a neutralizace. A tento virus, již neutralizovaný uvnitř kvádru, začíná odpadat od stěn a rychle směřuje do středu kvádru a jeho rozměry se stále zmenšují, jeho oblasti se slučují.\nZde je třeba vynasnažit se pochopit to, jak Bůh, Stvořitel celého světa musí neutralizovat nějakou negativní hmotu nebo informaci, která je někde blízko něho, to znamená, kam by tu hmotu, tu informaci, nechal podít. Logické je tuto neutralizovanou část informace, která již není nebezpečná, učinit počátkem nějaké jiné činnosti. Zde je možné to udělat volním úsilím tak, že se virus při přemísťování do středu kvádru zmenšuje, rozplývá se, uprostřed kvádru již není, cestou se rozplynul. Tak před sebou získáváme očištěnou úroveň prostoru, a protože je virus z organizmu vyveden, již nám není nebezpečný. Poměrně dosti často je možné organizmus velmi rychle, doslova při jednom řízení, od viru očistit.\nDále chci navrhnout čtvrtou metodu, kdy je třeba organizmus normalizovat, jestliže jsme tímto virem nemocni. Tato metoda spočívá v tom, že je potřeba vnímat normu celého svého fyzického těla. V tomto případě je již možné zbavit se lokálních následků, které by mohly uvnitř fyzického těla zůstat. K tomu je třeba pozorovat vzdálené působení viru. Věnujme pozornost tomu, že v informaci viru není přítomen faktor nekonečného působení, což je velmi důležité. Tak se virus podle těchto instinktivních reakcí rychle rozpozná. Dále je třeba pozorovat, jak se část, kde není přítomna nekonečná fáze vývoje, dotýká našeho fyzického těla, jestli se jej dotýká, nebo obecně řečeno, jak se šíří. Zde je třeba chápat, že každá nákaza virem nevyvolává v tkáních člověka nějaké následky. V té části, kde je možný dotyk s tkání, je nutno informaci, kde viru chybí faktor vzájemného působení s nekonečnem, nahradit nekonečnou frakcí. V souvislosti s tím, že virus má značnou vnější dynamiku, je možné použít specifickou aktivitu pohybu k té oblasti, kde provádíme náhradu a udělat tu náhradu rychle. Je možné například použít symboly. Vést vědomí v podobě symbolu čísla 8 do tohoto bodu a velmi rychle převést 8 do horizontální polohy doprava, to znamená utvořit symbol nekonečna. Zde chci zakončit výklad metod.\nDěkuji mnohokrát za pozornost a aktivní účast při získávání a poznávání metod použití vědomí. Snažte se je pro sebe i pro druhé pokud možno co nejaktivněji používat, je možné tyto metody předávat, jsou pro každého člověka dosti jednoduché.\nChtěl bych ještě dodat, že jsem svého času v dubnu roku 2002 předpovídal virologické nebezpečí pro Euroasii. Prostě bych chtěl oznámit ještě jeden fakt, který se týká toho, že tam bylo napsáno, že druhá vlna může být virologicky nebezpečnější. Proto je potřeba používat tyto metody, které jsem uvedl, i metody z mého učení, abychom koronaviru nedovolili mutovat a nedali mu možnost vrátit se zpět v podobě druhé vlny.\nA chtěl bych říci, že nyní jsem v aktivním partnerství se svým fondem, společností GRIGORI GRABOVOI DOO. Nyní se zabýváme tím, že vytváříme také technologie založené na působení přístrojů a nějakých léčebných prostředků. Působení přístrojů a léčebných prostředků je možné zkoumat díky vědomí a potom koncentrací vědomí dělat totéž. Nemusí se dělat totéž. V počáteční fázi učení tomuto mechanizmu je ještě možné posilovat učení účinkem přístrojových systémů a léčebných prostředků. A tehdy bude učení procesu, jak to v organizmu probíhá, rychlejší, abychom opět posílili činnost vědomí.\nProto všechny zvu, aby se dočasně aktivně zúčastnili, na kolik je to jen možné, těch směrů, kterými se zabývá fond a společnost GRIGORI GRABOVOI DOO a podobné společnosti, které se ve světě nyní zabývají bojem s koronavirem, vůbec s jakýmkoli typem viru, nějakých bakteriálních systémů, které jsou pro organizmus nebezpečné. Protože realizace právě věčného života pro všechny, pro to, aby nebyly nemoci a pro to, aby byl věčný harmonický vývoj jak osobní, tak i cestou vzájemné pomoci při složitých procesech.\nTím svou část končím. Mnohokrát ještě jednou děkuji za pozornost a za účast ve společném procesu. Přeji všem harmonický věčný život. A pokud jde o otázky, nejspíš je to potřeba, jestliže nějaké otázky jsou. Na nějaké tři čtyři krátké otázky odpovím.\nPřekladatel: Bereme v úvahu, že již začala systematická práce skupin a budeme pokračovat ve stejném rytmu – dvakrát za den. Skupiny jsou dosti velké a provádějí technologie. Kdy bude možné již zpozorovat, že již dojde v Itálii ke snižování nákazy?\nG. Grabovoj: Jde o to, že je třeba brát v úvahu praxi stejnou jako v Číně. Tam už to končí. Proto se domnívám, že při aktivní práci je třeba provádět řízení a každé dva týdny dosahovat podstatného výsledku, to za prvé. To znamená, že si nemáme říkat „Kdy?“, ale máme stanovit dva týdny a za ty dva týdny aby byl výsledek. A tehdy se domnívám, musí být základní aktivita v průběhu měsíce zrušena. A Itálie se týká, že to musí proběhnout kvalitně, to znamená právě pokles infekce. Domnívám se, že v jiných zemích může pokles infekce proběhnout dokonce rychleji. Domnívám se, že řízením pracovat v jiných zemích světa je také nutné.\nPřekladatel: A proč to tam bude rychlejší?\nG. Grabovoj: Protože zaprvé je tam menší množství infikovaných. To znamená, že je to úkol pro řízení, který se klade na prognostickou fázi a dále je třeba ještě dělat další. Za prvé – první vektor řízení zaměřovat především na to, aby nebylo pro organizmus těžkých následků. A již druhý vektor je možné zavádět právě jako zmenšení šíření. Taková je koordinace pro řízení.\nPřekladatel: Správně interpretovat vzniklou situaci, která má již takový globální rozměr jakožto podmínky, za kterých je lidstvo vyzváno a dokáže projevit maximální mobilizaci pro vzlet duchovního vývoje vědomí a v důsledku toho všeho nás čekají dobré změny? To znamená, že se změní životní podmínky a možná dokonce radikálně. Jsou to jakoby proroctví. Mluví se o zcela nových podmínkách vývoje civilizace.\nG. Grabovoj: V tomto případě se domnívám, že především každý musí přemýšlet o sobě a celkově současně o celé společnosti v této situaci. Samozřejmě mít nějaké problémy a překonávat je, není obecně řečeno velmi žádoucí. Nejlepší cesta je, když prostě probíhá normální harmonický vývoj bez nějakých stresových, problematických a takových situací, které ohrožují zdraví a život. To je základní úkol. Domnívám se, že to je základní úkol řízení, který je třeba stále plnit, to znamená, že je potřeba, aby byla vždy norma.\nKdyž už jsme v praxi narazili na takovou situaci, přirozeně je třeba někdy vyvinout nějaká radikální opatření, radikální činnosti z hlediska vnitřních nebo vnějších činností. Je to ta situace, s níž je třeba se vyrovnat co nejrychleji a nejaktivnějšími metodami.\nA nějak do té situace doplňovat nějaký jiný kontext. A možná, že to dokonce ani není potřeba. Hlavní je, aby všechno prostě rychle a účinně přišlo do normy.\nSamozřejmě takový obecný globální význam je v tom, že pro překonání je zapotřebí použít také ty hybné páky, které by byly například nejúčinnější a mohou v této situaci být skutečně takové velmi speciální. V zásadě jsem v té prognóze z dubna roku 2002 doporučoval, jaké mají být dohody mezi státy, aby se působilo proti možným globálním virům a infekcím. Proto bývá často jednodušší plnit doporučované prognosticko-řiditelné fáze a informace a předcházet jakýmkoliv problémům. No, a když už jsme narazili, musíme to řešit, protože úkolem mého učení je, že lidé musí v každém případě přežívat a žít věčně.\nMyslím, že tím přece jen končím odpovědi na otázky. Ještě jednou všem děkuji za pozornost. Přeji harmonický věčný život a více úspěchů. Vše a všem to nejlepší. Na shledanou. Děkuji.\nPřeklad: Libuše Bělousová, 19.3.2020.\nPokud není G. P. Grobovoj šarlatánem, je názornou ukázkou vědce s jednoznačným příklonem k psychosomatickému myšlení, tedy bio-socio-psycho-spirituální koncepci.\nDomnívám se, že lidé s vírou v učení G. P. Grobovoje by měli mít omezenou svéprávnost. Minimálně by nesměli volit a psát vlastnoruční závěti.\nPočítám s tím, že tento blog bude mít mizivou čtenost. Také s tím, že ti, kdo ho pečlivě prostudují, se k němu budou vracet, až zaslechnou podobné myšlenky kolem sebe.


Vyhledat témata bez odpovědí | Zobrazit aktivní témata Právě je sob 22.9.2018, 7:01\ndnes 05:28 Svoji matku zastřelil dvouletý chlapec v Milwaukee v americkém státě Wisconsin. Žena řídila vůz svého přítele, který pracuje jako člen ochranky a na zadním sedadle auta nechal střelnou zbraň. Dítě, které sedělo vzadu, si s ní hrálo a vyšla rána. Uvedla to místní stanice WISN.\nV autě ještě cestoval i její mladší roční syn a také matka Princeové.\nPodobný případ se v USA udál teprve před měsícem na Floridě, kde čtyřletý hoch nedopatřením postřelil svoji matku Jamie Giltovou, propagátorku práva na držení střelné zbraně.\nčtv 28.4.2016, 6:04\njeden z důvodů, proč jsem zastáncem nenosti zbraň s nábojem v komoře, člověk nikdy neví co se může stát.\nčtv 28.4.2016, 6:35\nSedmej: velmi logický důvod cos uvedl... Stejně by vyznělo: proto nemám žádnou zbraň, člověk nikdy neví co se může stát.\nJe úplně jedno zda byl náboj v komoře nebo nebyl. (a co kdyby nebyl a dítě si ji natáhlo?! beretu 71 by zvládlo natáhnout i dvouleté dítě)\nToto se může stát jen tupcům, kterým zbraň do rukou vůbec nepatří. Nemůže zemřít člověk proto, že je někdo deb.l a odloží zbraň tam kde nemá. (ano běžná americká praxe)\nčtv 28.4.2016, 7:31\nJurda: držím palce, abys nikdy ty a nikdo z tvého okolí žádnou chybu neudělal.\nčtv 28.4.2016, 7:54\nJiž několikrát jsem na střelnici viděl, jak střelec přerušil střelbu tj. nedostřílel zásobník, zajistil pojistkou cz75 a zbraň položil na stolek před sebou a šel se podívat jak nastřílel! To je přesně ta situace, která se nedá nijak omluvit a měl by se za to odebírat zbrojní průkaz i s rodným listem. Jednou jsem na to střelce upozornil at to tak nedělá, že se tam pohybují jiní lidé, kteří ji mohou vzít do ruky a střelit někoho, tak teda otráveně si začal sebou brát tu pistoli sebou k terči. No a netrvalo dlouho a prásk, za chůze vyšla rána pod nohy.\nZ toho mi vyplývá, že máš pravdu, stát se to v mém okolí může a to hlavně proto, že neexistuje nic, co by takovému ocasovi ten ZP odebralo.\nčtv 28.4.2016, 8:44\nSedmej: napsal si "nenosit", jenze tady zadne nosen neprobihalo, ten kver byl odlozenej.\npát 29.4.2016, 7:12\nS474N: jasný, ale kdo nenosí náboj v komoře, asi nehrozí, že pistoli odloží v autě nebo mu vypadne a ten náboj v komoře najednou bude. ale sorry, za nepřesnost.\npát 29.4.2016, 7:21\nNáboj v komoře se tu řeší v jiném vlákně, je tam uvedeno spoustu důvodu proč nosit, nebo nenosit náboj v komoře. Ale nikdo tam nenapsal, ani nepřipustil takovou hovadinu, že by nenosil z důvodu, že nechá pistol ležet v blízkosti dítěte ať již omylem nebo ne a bude jen výhoda pokud nebude náboj v komoře, protože je větší šance, že dítě nevystřelí pokud ji dostane do rukou. To je přece stejné jako připustit, že lahvičku s kyselinou sírovou po sobě vždy zašroubuješ, protože si takový pacient na hlavu, že bys byl schopný ji nechat ležet vedle dítěte, ať už omylem či jinak. Co to je za logiku?\npát 29.4.2016, 9:58\nJurda: vždyť v pohodě, já tu tohle téma vůbec řešit nechci. napsal jsem to v souvislosti s tou uvedenou nehodou.\npát 29.4.2016, 10:05\nHeh, stejna úvaha pouzitelna na "proto jsem pro totalni zakaz zbrani, protože pak by se to taky nestalo"...\nAsi je to nejaka moderni věc... Za kazdou nastalou situaci vinit nekoho nebo něco, co za to realne nemůže...\nPricina - NEKDO nechal lezet pistoli na zadnim sedadle.\nZadna jina není, všechno ostatní jsou obezličky, privesky a hledani viny nekde jinde.\nA nechavat lezet pistole na zadnim sedadle uz zakazano je...\npát 29.4.2016, 13:31\nnechat na zadní sedačce valet zbran s nabojem v komoře... inteligence bublajiciho blata\npát 29.4.2016, 13:36\ncmk: není to stejná úvaha.\na jistě, že to je chyba hlavně toho, kdo tam tu pistoli nechal (ať už úmyslně nebo neúmyslně) nebo nechal to dítě si s ní hrát. opravdu se nechci pouštět v tomhle vlákně do velké debaty o náboji v komoře. je to prostě na každém, jak si vyhodnotí míru rizika na obou stranách.\npát 29.4.2016, 13:38\npát 29.4.2016, 14:18\nJinak hele dej si někde nějaký kurz komunikace. Nechápu lidi, kteří mají pocit, že po internetu se můžou chovaj jak hulváti. To, že to dělá Zeman v televizi opravdu neznamená, že to je normální. Nesouhlas se dá vyjádřit i jinak.\npát 29.4.2016, 14:41\nSedmej: Proč? Zaujal jsi mě už v jiném vlákně, ale teď jsi tomu teprve dal váhu...\nTakže děkuji za upozorněnení, konečně relevantní důvod, proč bych měl přestat nosit náboj v komoře...bohužel mě dodnes nenapadlo, že by to mohlo zachránit situaci, až někde nechám ležet zbraň...\nJenom škoda, že se nedají odkládat třeba i nože bez náboje v komoře...taky bych to začal praktikovat...\nK tématu- co k tomu říct, za blbost se platí. Jenom škoda, že to odnesl člověk, který za to nemohl...\npát 29.4.2016, 15:31\nTomm45: vůbec nepíšu, že by někdo měl přestat nosit náboj v komoře. nebo, že za tu nehodu může jen náboj v komoře. naopak, přečti si co jsem napsal kousek výš pro cmk. dobře, první reakci jsem nenapsal moc vhodně a naběhl jsem si sám.\nnáboj v komoře za to nemohl. mohla za to chyba/neopatrnost majitele zbraně. nebýt toho, nic se nestalo. podle mě je jenom prostě člověk tvor chybující a pro mě to riziko možné chyby je holt větší než, že jednou nenatáhnu. ale jak jsem psal, tohle si každý musí vyhodnotit sám.\npát 29.4.2016, 16:30\nNo, nemohl... ono dat dve deti do auta a nevsimnout si, ze mezi nima lezi bouchacka, to chce uz taky notnou davku nepozornosti.\npát 29.4.2016, 16:32\nspm: a to tam byl ještě další dospělej kromě řidičky.\npát 29.4.2016, 16:38\nSedmej: ja se chovam jako hulvat vsude a Miluse sem volil\nsob 30.4.2016, 12:16\nto jak se chova zeman je naprosto v pořádku sam bych to nepovedel lepe doufam že bude kandidovat znovu jinak naboj v komoře nemuže za hloupeho majitele ktery necha nataženou bouchačku volne na sedačce to je jako když nekdo rika že zbrane zabiji lidi\nsob 30.4.2016, 12:25


124 804 Kč\n172 lidí přispělo\nVyprodáno!!\t1 knížka pro ty nejrychlejší z vás\nVyprodáno!!\tSnídaně s autorkou a 1 knížka\nVyprodáno!!\tOběd s autorkou a 1 knížkou\nVyprodáno!!\tPoslední verze rukopisu


Renault Club ČR - Sbohem Fluence, nový Mégane sedan přichází!\nSbohem Fluence, nový Mégane sedan přichází!\nInovační tempo, které v poslední době Renault nasadil, opravdu bere dech. Tentokrát je poslán do výslužby sedan Fluence, tedy tříprostorová verze Méganu III. generace. Ta, jak známo, dostala speciální jméno, protože ve srovnání s Méganem měla poněkud lowcostové zaměření. Tomu odpovídala jak omezená paleta motorizací, tak i slabší jízdní vlastnosti. A právě vynikající poměr ceny a užitné hodnoty (spolu s elegantním designem) stál za velkými prodejními úspěchy totoho modelu na českém trhu, byť na sedany nižší střední třídy jinak český zákazník většinou reaguje velice vlažně. K úspěchu tohoto vozu jistě přispěla i jeho mimořádně povedená televizní reklama, ve které si uspěchaný vrcholný manager Fluence splete se svojí luxusní limuzínou...\nZbrusu nový nástupce, sedan odvozený od nového Méganu IV. generace, na to jde jinak – vrací se totiž k marketingové strategii, na kterou jsme byli zvyklí u Méganu I. a II. generace. Představuje tedy sedan coby běžného člena rodiny Mégane, se stejně kvalitními jízdními vlastnostmi a srovnatelnou úrovní výbavy. Jméno Mégane je ovšem v jeho případě doplněné o označení GrandCoupé. Nový sedan bude od podzimu opět vznikat v tureckém závodu ve městě Bursa, ale podle neoficiálních informací již na zákazníky nehodlá útočit nějakými extra nízkými cenami. Tuto roli už totiž v koncernu Renault v segmentu kompaktních sedanů bude nadále plnit výhradně Dacia Logan.\nPři pohledu na první uvolněné fotografie je možno design nového Méganu GranCoupé hodnotit bezesporu pozitivně. Dokonce je možné prohlásit, že v současnosti se jedná o jeden z nejpůvabnějších vozů této kategorie. Auto totiž dostalo svébytné zadní boční dveře, které nejsou shodné ani s hatchbackem, ale ani s kombíkem Grandtour. Sedan tak má speciální výlisky karoserie již od sloupků B dozadu. Díky této nákladové velkorysosti měli konstruktéři volné ruce navrhnout skutečně maximálně elegantní karoserii se stupňovitou zádí. Termín stupňovitá záď je ovšem třeba v tomto případě brát s určitou rezervou, jelikož velmi výrazný sklon zadního okna vytváří novému Méganu sedan záď spíše splývavou, u které na víko zavazadlového prostoru zbývá opravdu minimální délka. Právě proto zřejmě marketing Renaultu zvolil i výše zmíněné pojmenování GrandCoupé. Téměř naprosto splývavá záď jistě prospívá eleganci boční linie i aerodynamice vozu, přístupnosti zavazadlového prostoru ani výhledu řidiče dozadu ale nikoliv… Na druhou stranu je třeba říci, že podobný trend lze ve větší či menší míře pozorovat i u sedanů ostatních značek.\nTisková zpráva Renaultu prozatím není příliš sdílná a technickými údaji dost šetří. Známý už je ale objem zavazadlového prostoru 508 l (jistě jej ale bude možné zvětšit sklopením zadního opěradla) i to, že jeho víko bude možné otevírat tzv. virtuálním pedálem (tedy máchnutím nohou pod zadním nárazníkem). Kufry a tašky díky tomu nebude třeba pokládat na mnohdy nečistou či mokrou zem, to ovšem samozřejmě hovoříme jen o vyšších výbavových stupních. Nabídka základní i příplatkové výbavy prý bude stejně bohatá, jako u Méganu hatchback a kombi (multifunkční dotykový tablet s úhlopříčkou 7 nebo 8,7 palců na středovém panelu přístrojové desky, navigace R-Link2, možnost změny jízdních charakteristik vozu Multi-Sence, barevný head-up displej, parkovací asistent Easy Park Assist, samočinné brzdění EBS, varování před nechtěným opuštěním jízdního pruhu LDW atd.). Je samozřejmé, že i verze sedan vyjede na nové modulární platformě CMF pro segmenty C/D a že i sedan využije její verzi s rozvorem prodlouženým na 2712 mm (tu dostane i kombi Grandtour, zatímco základní hatchback se musí spokojit s rozvorem o 43 mm kratším). Konec konců, chvályhodnou tradici prodlouženého rozvoru verzí sedan a kombi ve srovnání s hatchbackem řada Mégane drží již od své první generace. Nový Mégane GrandCoupé se chlubí možností pořídit si u něj posuvnou panoramatickou skleněnou střechu, která se otevírá směrem ven, takže vnitřní výšku kabiny snižuje jen ve zcela minimální míře. Tento prvek výbavy u karoserie typu sedan nebývá běžný.\nZnámá už je také nabídka motorů, která bude podobná (i když poněkud užší) jako u ostatních karosářských verzí nového Méganu. Základem tedy bude atmosférická šestnáctistovka SCe 115 s výkonem 85 kW a s pětistupňovou manuální převodovkou, kterou může na přání nahradit variátorová převodovka CVT. Pro náročnější zákazníky bude připraven přeplňovaný čtyřválec 1,2 l výhradně v ostřejší verzi s výkonem 96 kW (obchodní označení TCe 130). V jeho případě bude možné volit buď šestistupňový manuál, nebo sedmistupňovou samočinnou dvouspojkovou převodovku EDC. Chybět samozřejmě nesmí ani naftové agregáty. Základ tvoří oblíbená patnáctistovka dCi 90 s výkonem 66 kW dodávaná výhradně se šestistupňovou manuální převodovkou. Její silnější verze s výkonem 81 kW (obchodní označení dCi 110) bude alternativně k mání také se samočinnou dvouspojkovou skříní EDC se šesti převodovými stupni. Se špičkovou vznětovou šestnáctistovkou dCi 130 s výkonem 96 kW se u sedanu kupodivu nepočítá. Možná, aby příliš nekonkuroval většímu sedanu Talisman?\nNový Mégane Sedan se bude nabízet jen na vybraných trzích – v Alžírsku, Saudské Arábii, Austrálii, Bulharsku, Srbsku, Egyptě, Spojených Arabských Emirátech, Estonsku, Maďarsku, Irsku, Litvě, Libanonu, Lotyšku, Maroku, Polsku, Rumunsku, Srbsku, Slovinsku, Tunisku, Turecku, na Ukrajině a také v Česku a na Slovensku. Na český trh by tento „malý“ Talisman měl dorazit v prosinci letošního roku, takže první čeští zákazníci si jej budou moci nadělit pod stromeček. Hlavními konkurenty, se kterými se nový Mégane GrandCoupé v Evropě utká, je Ford Focus sedan, Opel Astra sedan (ten se prozatím nabízí ještě ve starší generaci) a na některých trzích i Volkswagen Jetta. Nesmíme zapomenout ani na Toyotu Corollu a Mazdu 3 a na některých mimoevropských trzích je k mání i korejské duo Hyundai Elantra a Kia Forte/Cerato/K3. Loni představený Fiat Tipo sedan (vyrábí se rovněž v Turecku) má sice poněkud levně působící interiér, ale na druhou stranu se prodává za velmi příznivou cenu již od 280 000 Kč. Ještě trochu levnější je duo Peugeot 301/Citroën C-Elysée, ale tady se již jedná o opravdu čistokrevný low-end primárně zaměřený na rozvojové trhy. Stěžejním konkurentem nového čtyřdveřového Méganu se ovšem na českém trhu samozřejmě stane domácí bestseller Škoda Octavia, která má proti němu výhodu nejen nesrovnatelně lepšího přístupu k zavazadlovému prostoru (díky karoserii typu liftback), ale i mnohem širší nabídky motorizací (vč. verzí s pohonem všech kol). Jak už to ale na našem trhu bývá, obrovskou důležitost hraje i cenové hledisko a tady by Mégane GrandCoupé mohl mít oproti poměrně drahému boleslavskému bestselleru značnou výhodu (doufejme). A dalším plusem francouzsko-turecké novinky by mohl být její ještě neokoukaný design, takže uvidíme…\nJakmile budou k novému Méganu GrandCoupé a k jeho zahájení prodeje v ČR známy podrobnější informace, samozřejmě se k tomuto atraktivnímu modelu vrátíme dalším článkem.


Můj wishlist: Seznam titulů uživatelky Hana Hanigerová | Martinus.cz\nČtenářské kolekce Hana Hanigerová Můj wishlist\nStarostem hlavní hrdinky Babe je možné se smát či vysmívat, ale něčím je čtenářům blízká - a hlavně je zaručeně rozesměje...\nSvůdník a vražedkyně\nKniha zcela obnažuje choulostivé kapitoly života Josepha a Magdy Goebbelsových. Manželé byli příklady a vzory možná jen jako národní socialisté, ovšem jejich soukromý život se ve skutečnosti nesl v duchu zvrácenosti, sexuální neukojitelnosti a cynismu...\nTajný kruh: Lov\nPro Cassie a kruh čarodějnic, jehož je součástí, je těžké si představit, že by život v New Salemu mohl být ještě horší. Na skupinu totiž útočí mocní lovci čarodějnic rozhodnutí je zničit jednoho po druhém...\nŠestadvacetiletá Jean Loiuse Finchová (Čipera) se vrací z New Yorku do Maycombu v Alabamě, aby navštívila svého stárnoucího otce Atticuse. Doma zjišťuje, jak se její město i blízcí lidé pod tlakem politických i rasových motivů změnili...\nPocta Denisi Diderotovi\nTak jsme lajkovali\nKterak přiložit prst na tep doby\nPryč jsou časy, kdy šly všechny ty internety a počítače zakázat. Teď se s nimi musí žít! První český bedekr dobou představuje Dominik Feri, který osobitým způsobem provede soudobým životem a zákoutími sociálních sítí. Na pomoc si k tomuto zásadnímu...\n35 dívek vstupuje do paláce. Jen 6 jich zůstane\nDo Selekce vstoupilo 35 dívek. Nyní jich je již jen šest, ale soutěž o srdce prince Maxona je tvrdší než kdykoli předtím. A k tomu všemu se America nemůže rozhodnout, po kom vlastně touží. Je to Maxon, s kterým by mohla žít jako v pohádce? Nebo Aspen...\nEpochu, v níž se odehrává nový román Ljudmily Ulické, rámují úmrtí dvou absolutně protikladných Josifů - Stalina a Brodského -, symbolizujících odvěký ruský model moci, v němž proti sobě nesmiřitelně stojí "car a básník". V roce Stalinovy smrti převede no\nKniha zpochybňuje tvrzení biotechnologického průmyslu, že geneticky modifikované (GM) potraviny jsou bezpečné. Předkládá téměř čtyřicet zdravotních rizik, které tyto potraviny, konzumované Američany každý den, představují. Jsou přehledně uspořádány na...\nUpíří deníky: Neviditelné zlo (15. díl)\nElena a její přátelé si užívají poklidný studentský život na univerzitě. Eleniny Strážcovské smysly však v poslední době zbystřily a ona cítí, že se blíží nebezpečí. Se Stefanem a ostatními se musí postavit krvelačnému Prvorozenému upírovi...\nPoznejte tajemství mikrobioty a získejte dlouhodobou kontrolu nad svou váhou, …\nRevoluční návod k překvapivému zdroji dobrého zdraví Věděli jste, že ve svých střevech máte větší počet mikrobů, než kolik má vaše tělo buněk? Justin Sonnenbur\nSvou nejzralejší románovou skladbu založil autor na motivu lásky a smrti, klamu a pravdy, smyslu umění a obrany krásy. <b>Obnovené výdání.</b>\nShannon MacLeodová měla odjakživa slabost pro drsňáky. Jenže když se do nějakého zamilovala, obvykle skončila se zlomeným srdcem. Mezi jejími nepodařenými vztahy byl zatím nejhorší ten poslední, který málem skončil katastrofou...\nStefanovy deníky: Stopy minulosti (4. díl)\nUběhlo dvacet let a Stefan se přestěhoval do Anglie. Jeho poklidný život na statku na venkově přeruší zprávy o vraždách v Londýně. Pachatelem je podle novinářů Jack Rozparovač, ale Stefan si je jistý, že jde o dílo upírů...\n„Je to hranice bolesti a utrpení, která dělí chlapce od mužů,“ říkal Emil Zátopek. Právě posouvání mezí možností vlastního těla z něj udělalo fenomenálního běžce a jednoho z nejslavnějších sportovců historie. Když na olympijských hrách v Londýně...


Puškohled Leupold VX-6HD 3-18x50 - osvětlený FireDot 4 Fine\nNázev: Puškohled Leupold VX-6HD 3-18x50 - osvětlený FireDot 4 Fine\nKód produktu: LEU175835\nCena bez DPH: 38.594,20 Kč\nCena s DPH: 46.699,00 Kč\n46.699,00 Kč (Cena s DPH)\nOrientační cena v €: 1.829,90 €\nNová řada puškohledů VX-6HD je specifická jednou z nejvyšších kvalit skel ve své třídě, perfektní a přesnou mechanikou. Puškohledy Leupold řady VX-6 disponují všemi funkcemi, které si dokážete u puškohledu představit. Puškohledy jsou vhodné jak pro lov, tak sportovní střelbu.\nDíky preciznímu zpracování má puškohled ostrý obraz s vynikajícím jasem a intenzitou barev v celém zorném poli. To znamená, že puškohled lze využít v jakémkoliv prostředí za jakékoliv situace. Široký rozsah zoomu a nejnovější technologie činí z vašeho VX-6HD nejuniverzálnější puškohled Leupold, jaký kdy byl vyroben.\nPuškohled Leupold VX-6HD 3-18x50\nOsvětlená osnova FireDot - Vytváří viditelný světelný bod za zhoršených světelných podmínek.\nZoom ratio 6:1 - Všestranný systém pro zvětšování obrazu 6:1, který je ideální pro širokou škálu situací.\n2nd Generation Argon/Krypton Waterproofing: Puškohled je plněný patentovanou směsí plynů Argon/Krypton. která téměř eliminuje účinky tepelného šoku, a snižuje difúzi plynů uzavřených ve vašem puškohledu ještě více než osvědčená technologie dusíku.\n30 mm tubus: - 30mm tubus nabízí neuvěřitelnou sílu a zvětšuje rozsah pro nastavení vertikální a horizontální korekce.\nMateriál: Puškohled zkonstruován za využití vysoce kvalitního hliníku využívaného v letectví.\nMST: Prodlužuje životnost baterie pomocí technologie MST (Motion Sensor Technology). Automaticky deaktivuje osvětlení po 5 minutách nečinnosti, ale okamžitě se aktivuje, jakmile je detekován jakýkoliv pohyb.\nGuard-Ion Lens Coating: Puškohled disponuje povrchovou úpravou čoček, díky níž se nenanáší na čočky špína a voda. Čočky jsou ošetřeny technologiemi XT Xtended Twinlight Lens System, Diamondcoat2, které zaručují maximální přenos světla a odolnost skleněných čoček proti poškození.\nZero-Lock: Puškohled využívá funkci Zero-Lock k uzamčení rektifikace.\nOdolnost: Každý puškohled musí přežít 5000 dopadů Punisheru, simulačního stroje Leupoldu. Síla každého dopadu je 3x zpětný ráz pušky ráže .308. Pokud dojde k sebemenšímu problému ohledně konstrukce puškohledu jsou provedeny úpravy a puškohled je znovu otestován(viz video).\nTwilight Max HD Light Management System:\n- Navyšuje dobu po kterou uživatel uvidí za zhoršujících se světelných podmínek\n- Špičková čistota objektivu s vysokým rozlišením od okraje k okraji\nDélka: 34,30 cm\nMontážní prostor: 134 mm\nOční reliéf: 97 mm / 94 mm\nPrůměr objektivu: 58,4 mm\nPrůměr okuláru: 45,7 mm\nStranový rozsah nastavení: 75 MOA\nVýškový rozsah nastavení: 75 MOA\nZvětšení: 3 / 18x\nTestování puškohledu za pomocí Punisheru\nLeupold & Stevens Inc. Je americká rodinná společnost. Již pátá generace se zabývá vývojem obráběním a montáží přesných optických přístrojů a dalších výrobků po dobu 100 let . Společnost byla založena v roce 1907. Úspěch Leupold je postaven na závazku k naprosté spokojenosti našich zákazníků a náš závazek k vyrábění té nejlepší optiky. Je to rozhodně americký příběh. Před sto lety v roce 1907 mladý německý přistěhovalec jménem Fred Leupold otevřel obchod v Portlandu, Oregon na opravy optiky pro geodetické přístroje . Leupold & Stevens je stále rodinná firma i když naše zaměření se změnilo od zaměření na pomoc lidem po celém světě zkoumat jejich prostředí na vysoce výkonnou sportovní optiku a doplňky.\nV současné době je Leupold optika známá pro její spolehlivost, odolnost, absolutní vodotěsnost a vynikající optickou kvalitu. Století optických zkušeností vkládáme do každého dalekohledu který vyrábíme a myslíme si , že výsledky jsou výborné a stojí za extra úsilí potřebné k dosažení této úrovně kvality .


Švandovo divadlo slaví 150. reprízu. Na Kurz negativního myšlení přijede i jeho režisér…\nHvězda Kurzu negativního myšlení míří do Prahy. Ve Švandově divadle proběhne už na 1. února 150. repríza hry, na kterou dorazí Bård Breien, norský režisér a autor stejnojmenného…\nUž se zase tváří, že trpí nedoslýchavostí? Z vašich pokynů a úkolů si vůbec nic nedělají a dál si spokojeně hrají? Jste bezradní a chcete vědět, v čem děláte nejspíš chybu? …\nNejprve obdaroval rodinu, teď celou Prahu. Ilustrátor si svými polštáři získal Dyzajn …\nVyrobili polštáře snů. Ilustrátor Adrián Macho (36) obdaroval na Vánoce své blízké dárky vlastní výroby. Měly úspěch, a takt oslovil ke spolupráci svého dlouholetého kamaráda,…\nNemusíte pronést ani jedno slovo, přesto o vás mnohé odhalí tvar vaší tváře. Neexistují sice žádné vědecké důkazy, které by to potvrzovaly na sto procent, ovšem spousta lidí…\nVěděli jste, že každé znamení zvěrokruhu má svého osobního anděla strážného? Pokud to ještě nevíte, seznamte se. Je dobré vědět, na koho se obrátit ve chvílích smutku, úzkosti…\nRodina sbalená v jednom kufru na cestě kolem světa. Ondřej a Kamila Šiklovi se rozhodli vyskočit z každodenního stereotypu, odešli z práce a dnes jim firmy platí za to, že…\nKaždý z nás zažil období, kdy se mu nic nedařilo, nic mu nedělalo radost a měl náladu pod psa. I když máte možná pocit, že se celý svět proti vám spiknul, je potřeba si…\nFotografií před a po jste už určitě všichni na internetu potkali hodně. Viděli jste ale tyhle? Emilee Garfield doslova přežila vlastní smrt a nyní ukazuje světu svoji dokonalou …\nJak se díváte na život? Pozitivně a spíše vidíte všechno optimisticky? Nebo patříte k těm, kteří všechno vidí černě? Nebo jste něco mezi a patříte k životním realistům? Horoskop…\nKaždé dítě se samozřejmě rodí s určitými intelektovými schopnostmi, jako rodiče však můžete udělat hodně pro to, abyste ovlivnili, jak se bude jeho inteligence dále rozvíjet.…\nVe středu se můžete těšit na nový díl reality show Výměna manželek. Náhradní maminky Míša (40) a Šárka (39) se rozjedou do dočasných rodin a vyzkouší si, podle jakých pravidel…\nTěch vět, které byste nikdy neměla vypustit z pusy, je spousta. A některé z nich vypouštíme mnohem častěji, než bychom měly. Díky jim totiž můžeme celkem rychle a snadno přijít…\nS dalším rokem přicházejí i nová předsevzetí. O tom vědí své i odborníci přes diety! Ti američtí se rozhodli usnadnit nám výběr a ohodnotili těchto 5 dietních novinek. Na prvním…


Krbová kamna a krby ČEČETKA, České Budějovice - ČEČETKA s.r.o.\nDomů / Inspirace pro bydlení / Krbová kamna a krby ČEČETKA, České Budějovice\nKrbová kamna a krby ČEČETKA, České Budějovice\nLuxus příjemného tepla v interiéru a sledování plápolajících plamenů doma, vám mohou zajistit právě krbová kamna nebo krb. Jak vlastně postupovat při výběru krbových kamen? Pokud uvažujete o jejich koupi, děláte rozhodně správně. Krbová kamna představují nejlevnější, a přitom nejekologičtější topný systém na provoz. Investice do krbových kamen se vám přibližně za rok vrátí v rozdílu ceny topiva. Moderní krbová kamna jsou také designovým prvkem v interiéru. V nabídce máme krbová kamna, která dokáží vytopit i více místností, dále pak designové krby, které se stanou dominantou vašeho domova. Nabízíme také krbové vložky a celé krbové příslušenství.\nJak tedy vybrat vhodná krbová kamna?\nVe většině případů se volí mezi krbovými kamny pro hlavní zdroj tepla do rodinného domu, na chatu či chalupu. Nebo pro pouze doplňkový účel zdroje tepla, což je v případě, že máme v domě jiné centrální topení a krbovými kamny plánujeme topit pouze občasně. Třetím účelem je hlavně dekorace a design, kdy budeme krbovými kamny topit jen příležitostně. Pokud jste se našli alespoň v jednom z účelů, pokračuje výběr krbových kamen a krbů dále ve směrech, jako je: výkon, umístění, velikost, typ, design, typ využívaného topiva, druh komínu či zda je potřeba externí přívod vzduchu ke kamnům?\nPokud si totiž vyberete správná krbová kamna, můžete tím ušetřit i spoustu peněz. Výběr nepodceňujte. My vám rádi poradíme i na naší pobočce ČEČETKA s.r.o., kde si můžete sjednat schůzku přímo přes naše stránky https://www.cecetka.cz/. V dnešní době je na trhu velký výběr kamen různých designů, typů a výkonů. Námi nabízená krbová kamna jsou ty, za které se zaručujeme a považujeme je za ty nejkvalitnější. Lze v nich topit jak dřevem, tak dřevěnými briketami. Topit dřevem je výrazně vhodnější právě z důvodu údržby. Pokud by se k topení využívalo hnědé či černé uhlí, zvýšila by se několikanásobně náročnost na čištění a údržbu kamen.\nJaký zvolit typ krbových kamen?\nKrbová kamna se dělí dle způsobu vytápění a materiálu na jednoplášťová sálavá a na dvouplášťová konvekční. Jednoplášťová jsou vyrobena z litiny, přičemž dvouplášťová jsou vyrobena z ocelového plechu. Výjimkou je i několik krbových kamen, která jsou vyrobena z ocelového plechu, ale jejich součástí jsou také litinové doplňky. Jedná se o dvouplášťová kamna z ocelového plechu a litiny.\nJaký zvolit výkon kamen?\nPrávě to je jedním z nejdůležitějších ukazatelů, podle kterého krbová kamna vybíráme. Jaký je požadovaný výkon? Musíte si uvědomit kolik m3 budou muset krbová kamna vytápět. V podstatě, jednoduše řečeno, jak velký prostor chcete krbem vytopit? Obecně, se dá tvrdit, že 1kW výkonu kamen pohodlně vytopí 20 m3 obytného prostoru v zástavbě. U novostaveb činí výkon 1 kW na 40 m3. Dále bychom měli brát na vědomí, v jakém prostředí se stavba nachází. Bydlíte v zástavbě domů či na samotě?\nJaká kamna jsou vhodná pro tah mého komínu?\nUjistěte se, zda komín, kterým disponuje vaše stavba zvládne výkon vybraných kamen. Nejpřesnějším zjištěním je změření tahu komínu odborným kominíkem či firmou k tomu určenou. Pro správné fungování komínu je nutné dodržet účinnou výšku komínu, kterou předpis stanovuje na 5 m. Důležitá je rovněž délka a průměr průduchu od kamen ke komínu, která může tvořit maximálně jednu čtvrtinu celkové výšky komínu.\nČím a jak v kamnech topit?\nVětšina krbových kamen, které u nás seženete je určena k topení především dřevem a dřevěnými briketami. Je zapotřebí a doporučuje se použít pro topení pouze suché palivo. Mokré nebo vlhké palivo 100% sníží účinnost krbových kamen. Také vám mokré palivo zřejmě ani nechytne a nepodaří se vám roztopit kamna.\nJak je to s designem?\nKonečně se dostáváme k designu, což bývá hlavní kritériem, které ovlivňuje výběr krbů a kamen. Je naprosto samozřejmé, že krbová kamna by měla ladit se zbytkem interiéru. Budou totiž sloužit jako doplněk a ozdoba. Pokud ale budete vybírat z naší široké nabídky, neměl by to být problém.\nJednou z věcí, kterou bychom měli řádně promyslet, je i umístění kamen. Od tohoto umístění záleží i na jejich velikosti. Nezapomínejte také na bezpečnostní předpisy. Podlaha a okolí kamen musí být z nehořlavého materiálu, což je například dlažba, cihly, kámen nebo moderní a také využívané sklo. Pamatujte, že krbová kamna mohou vážit i 100 - 200 kg. Pokud se rozhodnete je umístit do patra budovy, pak vám jejich váha může způsobit vážné potíže v konzistenci stropu. Kamna musí stát na pevném podkladu s odpovídající nosností nebo na betonové nehořlavé desce. Nezapomeňte, že krbová kamna by měla stát na nehořlavém materiálu a měla by mít před spalovací komorou plech, pro případné vypadnutí polínka. Nebo před vypadnutím dřeva, když budete přikládat. Ideálním i cenově dostupným řešením jsou skla pod krbová kamna.\nJak je to s přívodem externího vzduchu?\nExterní přívod vzduchu je zapotřebí hlavně u nových staveb, zvláště u pasivních domů, kde je zaručena vysoká vzduchotěsnost. U starších domů a staveb toto není až tak nutné, a to z důvodu, že vzduch potřebný k dokonalému hoření si kamna nebo krb vezmou z netěsností oken a dveří. V případě použití dvouplášťových krbů či kamen, díky kterým budeme chtít vzduch rozvést i do dalších okolních místností, je nutné mít přívod externího vzduchu. Kdybychom ho neměli, mohl by v místnosti vzniknout podtlak. Externí vzduch se většinou přivede pod krb kanálky, rourou podlahou nebo z vedlejší místností.\nA co krbová vložka?\nKrbové vložky jsou základním funkčním prvkem obezděných krbů. Zvyšují jejich topnou účinnost, akumulují teplo a díky teplovodnímu výměníku je možné je připojit k rozvodům a radiátorům v domě a vytápět tak celý objekt. My nabízíme krbové vložky Dynamic nebo Heat. Zakoupit si můžete krbové vložky s dvojitým či s trojitým prosklením, pro dlouhodobý akumulační provoz, se zadním přikládáním, s teplovodním výměníkem, s otevíráním dvířek do strany, s výsuvnými dvířky, či průhledové nebo s děleným sklem. Využívejte teplo maximálně k vytápění celého vašeho domova. Topte ekonomicky a ekologicky.\nK čemu mi bude krbové příslušenství?\nKrb se rozhodně neuklidí sám a vyžaduje pravidelnou údržbu a čištění. Nabízíme praktické krbové nářadí pro péči o krb. Pro krásné plápolání ohně v krbu rozhodně využijete pohrabáč, lopatku a smeták. Pro pohodlnou relaxaci u krbu také jistě oceníte proutěný koš na uložení dřeva do krbu či vysávač na popel na jeho úklid. Nabízíme i podpalovače nebo výše zmiňovaná skla pod krbová kamna, jako bezpečnostní prvek. Právě sklo funguje jako ochrana stěn před ohořením podlahy.\nVěříme, že vám náš článek pomohl k výběru těch správných krbových kamen nebo krbu.\nPokud si stále nevíte rady, tak nás neváhejte kontaktovat: https://www.cecetka.cz/\nTel.: +420 724 535 046 (Po-Pá 9 - 18 hod).\nMůžete nám napsat i e-mail na: obchod@cecetka.cz


ŠTEINDLER NA HRAD! - Magazín Legalizace | Konopí, legalizace, drogová politika\nZ titulky, Publicistika, Rozhovor, #10\nMilan Šteindler užívá konopnou mast na kolena a je jedním ze signatářů petice za léčebné konopí. Připouští však, že mu připravovaná legalizace nezajistí dostatek masti.\nColours of Ostrava, 12 – 15. 7. 2012, Ostrava\nMilan Šteindler užívá konopnou mast na kolena a je jedním ze signatářů petice za léčebné konopí. Zajímalo nás, zda věří, že mu připravovaná legalizace léčebného konopí zajistí dostatek masti, kdykoliv bude potřebovat. A vůbec nás nepřekvapilo, když připustil, že nikoliv.\nNavštívily jsme Milana v jeho prosté, zářivkou osvětlené kanceláři, kam jakoby vůbec nepatřil. On sám však byl přesně takový, jakého jsme si ho předem s fotografkou představovaly – milý, přátelský, trošku nemotorný a zábavný. Posteskl si, že ten den příliš nehýří vtipem, ale jakmile jsme narazili na jeho oblíbená témata – koncentrační tábory a smrt – viditelně ožil a rozhovor dostal divočejší spád. Bylo víc než jasné, že Milan Šteindler je přesně ten typ člověka, se kterým máte chuť jít se opít a zažít, co to znamená bavorský humor v praxi. Co se týká jeho případné kandidatury na prezidentský post, domníváme se, že hradní kancelář se k němu hodí daleko víc a na rozdíl od ostatních kandidátů by byl skutečně důstojným reprezentantem naší země. Má proto naši plnou podporu.\nMáme rok 2012, spousta lidí to vnímá jako přelomové období. Někdo čeká konec světa, další začátek něčeho nového, jiný si myslí, že se vůbec nic nestane. Co si od toho slibujete vy?\nPokud bude konec světa, tak se dočkám toho, čeho se nedočkal můj otec. Ten vždycky říkal, že jediné, co ho mrzí, je, že se nedozví, jak to tady všechno dopadne. Takže pokud k tomu dojde, tak k tomu dospěji alespoň já.\nTakže očekáváte spíš konec než začátek?\nJá v podstatě nic nečekám, přijímám věci tak, jak jsou. Ale podle toho, co říkají v médiích, tak čekám, že se stane něco hrozného. To je taková milá premisa. Kdyby totiž říkali, že všechno dobře dopadne a nic strašného se nikde nestalo, tak by to vlastně nikoho nezajímalo. To, že se říká, že bude konec světa, se používá ze stejných důvodů, proč se říká, že je krize. Prostě se něco děje, je napětí. A další věc je, že když mají lidi strach, tak jsou snadněji manipulovatelní a tím i poslušnější.\nChcete říct, že to je mediální bublina, kterou někdo záměrně vyvolává, aby byli lidé snáze manipulovatelní?\nKdyž se budeme bavit o tragických zprávách a napětí, které v médiích je, tak to samozřejmě prospívá tomu, kdo chce s lidmi manipulovat. Neříkám, že není krize, i když… když jedu kolem nákupního centra, tak to tak nevypadá. Protože lidi mají strach. Mají strach, jestli nepřijdou o úspory, nebo jestli se někde nestane nějaké neštěstí, nebo jestli nepřijdou o práci, a tak. A tím pádem jsou víc ovlivnitelní. Já nejsem politolog nebo ekonom, abych ten mechanismus dokázal přesně popsat. Ale pro vládnoucí elity je vždycky příjemné, když se většina národa zadluží a má hypotéky, protože nemůže nikam utéct, musí splácet a drží hubu.\nJsem skeptický optimista\nTakže například pro americkou vládu je výhodné, že tam mají krizi?\nNevím přesně, jestli pro vládu. Ale pro FED (Federální rezervní systém, pozn. red.), který je v soukromých rukách – ano. Z každé natištěné bankovky, kterou FED vytiskne, mu vláda platí procenta, ačkoliv podle zákona má peníze tisknout Ministerstvo financí. Vždycky jsem si představoval kapitalismus tak, že když se někomu nedaří podnikat, tak zkrachuje. Překvapuje mě, že je to jinak. Někdo podniká, vykrade banku a stát mu to pak zaplatí. Auditem se prokázalo, že FED tajně „daroval“ bankám a korporacím miliardy dolarů bez vědomí Kongresu. Americký prognostik Celente říká, že Mezinárodní měnový fond nebo Evropská měnová unie zachraňují banky, které špatně investovaly. Politici pak zachraňují především své kamarády, kteří když přijdou o peníze, vyberou je od daňových poplatníků a kamarády zahojí. Říká se tomu úsporná opatření. Ale pojďme dál, už jsme skoro u konce světa.\nNěkteří lidé dokonce věří, že je to začátek.\nStarý svět skončí a začne nový, lepší, všichni se budou mít rádi a budou na sebe hodní a nebudou války a nebudou peníze…\nSe mnou se o takových věcech špatně mluví, já jsem synem velmi silného pesimisty, který zažil věci, že by ani optimistou být nemohl. Mírně to ulehčuje jen to, že jsem také synem optimistky, takže jsem skeptický optimista. Ale skeptický optimista jen stěží řekne, že se lidé budou mít rádi a nebudou války a že budou všichni šťastní. Tomu by nevěřil ani optimistický optimista. Leda, že bych slečně, jako jste vy, řekl, že si uděláme společně mejdan a tam nastane začátek něčeho hezkého. Pojďme se na všechno vykašlat, a dneska večer přijdeme na to, co nového by mohlo začít… nebo počít…\nA nejste vy komik? Ale když už jsme u těch konců, proč vlastně skončila Česká soda?\nNa otázku „proč?“ vždycky existuje odpověď – „proč ne?“ Dělali jsme to řadu let a pořád se děly nějaké peripetie. Psali o nás, že tomu se může smát jen zdegenerovaný živel s násilnickou myslí a my jsme se začali obviňovat, koho z nás tím myslí. Pak mi napsala jedna paní, že „Česká soda není přijatelná ani pro ústavy s vysoce mentálně postiženými“, a to nás mrzelo, protože na ty jsme hlavně spoléhali. Taky jsme se už asi nechtěli pořád přezouvat na Kavčích horách do pantoflí, jako do práce. Jak říká Petr Čtvrtek, naštěstí za to nebyly takový prachy, tak se to snadno opouštělo.\nMám pocit, že některé vaše skeče byly tak ostré, že by v současné době neměly šanci se do programu dostat. Mohla by dneska česká televize něco takového vysílat?\nMohla, ale nebude. Jednou nás požádali, abychom pronesli na druhém programu novoroční projev. Jako Alles Gute. Tak jsme připravili scénář. Pak řekli z prvního programu, že by to chtěli na první program. A pak už se nikdy neozvali.\nCo se jim na tom nelíbilo?\nTo byste se museli zeptat asi jich. Možná se jim nezdálo, že na Nový rok budeme mluvit o novém plánu na romské ubytování, které jsme shrnuli v našem prohlášení, zvaném Mein Kamp. V překladu to znamená „můj kemping“. Asi se jim to nehodilo do vysílacího schématu.\nA třeba Nova nebo Prima?\nTi se také ozvali. Jednou si se mnou dal jeden dramaturg kávu a zeptal se, jaká témata by byla vhodná pro nový novácký pořad. Nabídli jsme mu tehdy s kolegou Andrejcem několik nápadů. Především pořad Volejte ředitelce, ale Nova tehdy neměla ředitelku a nechtěli vyměňovat ředitele jenom kvůli tomu pořadu. Také gastronomický pořad Mouchy snězte si mě o netradiční kuchyni, se nějak neujal. No a na Primě už jsme rozjížděli pořad Prima jizva, ve kterém by si celebrity ukazovaly zjizvená těla. Ale na poslední chvíli se nesehnaly celebrity s hezkými těly, a když už měly hezká těla, tak zase neměly hezké jizvy. Přihlásilo se pár lidí, kteří tvrdili, že mají jizvy na duši, ale to se zase nedalo ukázat v detailu, takže to také spadlo. Ale já mám aspoň pocit, že mi v životě něco málem vyšlo…\nJá jsem v podstatě trochu televizní fanatik, takže ano. Mám vybrané seriály, třeba Jmenuji se Earl nebo Teorie velkého třesku. A pak filmy. Mám opravdu rád Stevena Seagala. Ten totiž dokazuje, že se dá hrát i bez mimiky v obličeji. A také mám moc rád Chucka Norrise. Málokdo ví, že Chuck Norris hrál s Brucem Lee v absolutně kultovním filmu Drak přichází. Tyhle chlapi pocházejí z líhně hongkongských akčních filmů. Kdyby Chuck Norris velel v Iráku, mohlo být všechno jinak.\nJak slyším slovo humor, sahám po pistoli\nBaví vás asijské akční filmy?\nJá jsem dokonce dělal o asijské tvorbě přednášky. Zajímalo mě, jak v jediné scéně dokážou vyběhnout po lešení, tam někoho srazit, zase seběhnout dolů, bambusovou holí zlikvidovat šestnáct chlápků a proskočit autobus skrz naskrz. Pátral jsem po tom, jak je to udělané, hledal jsem zrcadla a triky. A oni to umí! Všechno. V Číně na to mají dvě školy. Šaolinský chrám a Pekingskou operu. Je to starobylý druh umění. Směs zpěvu, tance, baletu, akrobacie a bojového umění. Studenti tam přijdou v pěti letech. Hned dostanou bambusovou holí, aby si pamatovali, že hovno umějí a nedostanou najíst. Nejprve musí něco dokázat a pak teprve jim dají večeři a nedostanou přes zadek. Takhle je trénují dvacet let a když z té školy vylezou, tak je z nich třeba Jackie Chan. To je absolvent pekingské opery. Tak tohle mě zajímá. Nedávno jsem se například díval na Gang létajících seker. Tam to umí i poslední komparzista. Kde já sem mohl dneska být, kdyby mě naši dali do Pekingské opery.\nNacházíte tam i inspiraci, co se týče humoru?\nAno. Totiž ne. Jak slyším slovo humor, tak sahám po pistoli, jak říkal Goebbels o kultuře. Takové ty dotazy: Copak to je za humor? Jakým humorem vládnete? A jaký humor máte nejraději? Na to se velmi těžko hledá odpověď. Prostě se směji tomu, co mě rozesměje. Naposledy jsem se zasmál při seriálu Jmenuji se Earl. Earlův dementní bratr se jednou opije. A má želvu, který říkají Pan Želvák. Opilý upadne na zem a želva se pomalu plazí pryč. A on říká: „Pane Želváku, běžte pro pomoc!“ A želva dál pomalu leze a on ještě zavolá: „Ale rychle!“\nJste spokojený se současnou českou filmovou tvorbou?\nVíte, v 60. letech filmaři, a to nejen u nás, společně diskutovali, společně si radili a měli takové společné povědomí. Dnes máme období individualismu, takže se spolu skoro nebavíme. Proto řeknu jen, že nejsem nespokojený s českou tvorbou, já jsem nespokojený jen se svojí tvorbou. Strašně pomalu hledám na film náměty. Kdybyste se mě zeptali, jaký film bych chtěl natočit, tak řeknu, takový, který by vedl nějaký, pokud možno kladný žebříček. Všimněte si, že film je jediné umění, kde se dělají žebříčky. Komedie století, nebo nejžádanější herec století. Dělá tohle někdo v opeře? Nejlepší opera století? Nejvíc sexy barytonista… Plyšový lev pro Salieriho! … Picasův nejdražší obraz ano, ale žebříček s nejtrapnějšími či nejveselejšími obrazy jsem ještě neviděl.\nTak nejblbějším dílem asi bylo to, jak nechal umělec Guillermo Vargas v galerii chcípnout psa hlady.\nJak to, že jsem se to nedověděl? Když už za to položil ten pes život. To zase média zaspala, že se to nedoneslo až ke mě. Souhlasil bych s tím, že je to nejblbější artový počin, pokud ho netrumfneme stejným počinem s živým člověkem. Znám jednoho Vietnamce od nás z krámu, ten je pro každou srandu, zeptám se ho, jestli by se nenechal zavřít a neumřel jako umělecký objekt. Ostatně za války ten s tím knírem nechal zavřít miliony lidí a nechal je chcípat. Můj táta ten artový pokus přežil.\nNechcete se o tom rozpovídat?\nA co by vás zajímalo? Nějaká veselá příhoda z koncentračního tábora?\nTřeba jakým způsobem tomu utekl?\nPatřil mezi spiklence, kteří připravovali v táboře povstání. Němci byli velmi pečliví a všechno zapisovali na kartičky. Jeho kartičku jeden ze spiklenců vyřadil. To mu zachránilo život. Byl v Osvětimi a v Mauthausenu a ještě někde, já tu turistickou mapu úplně v hlavě nemám. Říká se, že by to mělo být poučení pro další generace. A je. Garantuji, že se to bude opakovat, protože člověk své vlastnosti, a tedy sám sebe, nepřeskočí. Proto my z rodin, které měly co dělat s koncentrákem, nikdy nevycházíme ven bez svačiny. Kdyby došlo k deportaci.\nPro některé lidi je to dokonce vzrušující představa.\nDekadence a zvrhlost přitahuje. Já jsem velký příznivec skupiny B.K.S., Bude konec světa. To jsou výtvarníci Franta Skála, Jarda Róna a Aleš Najbrt. Můj dědeček byl zase ve spolku přátel žehu. Tenkrát v jeho mládí to nebyl příliš populární způsob odchodu ze světa, on byl průkopníkem. Mému otci se to později málem splnilo už v mládí.\nVy sám byste dal přednost pohřbu žehem, nebo do země?\nTak asi zůstaneme u rodinné tradice. A pak nějaké to rozptýlení. Ale on to možná vyřeší sám konec světa. Člen B.K.S., Franta Skála, říká, že nenastane, že už probíhá.\nZvolte mě a já vám slibuji, že to nevezmu\nNašemu prezidentovi bude příští rok končit volební období. Koho byste si tam představoval místo něj?\nNo já jsem uvažoval sám o sobě. Moje otřepané heslo je „zvolte mě a já vám slibuji, že to nevezmu“. Myslím, že by to přitáhlo především mladé a nedůvěřivé voliče.\nCítíte nějakou konkurenci?\nNo, zatím se tu žádný Kennedy neobjevil. Snad… pan Kníže bude vážný soupeř. Budou se tam ovšem kecat blbosti, tak aby nezaspal. Ale tabulka soupeřů ještě není uzavřena.\nV Severní Koreji už nového vůdce mají. Co si myslíte o Kim Čong Unovi?\nBezesporu statečný mladík. Vydržel ve vánici na pohřbu otce bez čepice a bez rukavic. Byl by s ním hezký televizní medailonek. Třináctá komnata Kim-Čong-Una. Zachytit prostě záběry z jeho všedního dne, jak řídí tank nebo zaujatě pozoruje různé věci. Poslechnout si, jestli mu je 26, nebo 28, jak to, že spí jen tři hodiny denně, co čte, co dělá, a tak…\nVáš syn studuje v sousední Číně. Jaký máte názor na tuhle část světa?\nČínští komunisté udělali oblouk zpět k ranému kapitalismu a dokázali, že zaměstnanci čínské továrny firmy Apple pracují 24 hodin denně. To my, nechápaví Evropané, kritizujeme, protože sami se kácíme už při osmihodinové pracovní době. Číňané ale mají čínskou medicínu. A aby to moje vyprávění mělo dramatický oblouk, tak já mám také čínského doktora. Zatímco západní medicína řeší často jen důsledky, čínská se snaží řešit příčiny. Jsou to jen bylinky, můžete si přitom dát večeři a dokonce vás ani nebijou bambusovou holí. A Číňané vědí, proč potřebujou dobrou medicínu. Syn mě informuje o všudypřítomném smogu a o počasí. Je většinou zataženo, a když člověk přijde domů, smrká saze. To jsou důsledky zvýšené produktivity práce. Mám rád také čínské jídlo, ale Oliver, tedy syn, zapochyboval, zda ta Čína u nás, je opravdu Čína.\nDokázal byste uvařit čínské jídlo?\nDokázal, já umím vařit znamenitě. Všechno, od Číny po divočínu. Neumím buchty.\nKdyby k vám přišla nějaká návštěva, co byste uvařil?\nZajíce na divoko. Povaří se voda s octem, cukrem, solí a s kořenovou zeleninou. Zalije se to olivovým olejem a zajíc se v tom na dva dny naloží. A zatíží se cihlou. A pak se to upeče. Tak jsme přes ekonomiku a mé politologické pohledy na svět došli k zajíci na divoko a tím se rozšíří spektrum vašich čtenářů.\nPodepsal jste petici pro léčebné konopí, co si od toho slibujete?\nJá si od toho slibuji, že lidé si budou moct konopnou mastí zcela svobodně mazat kolena tak, jako si Švejk mazal kolena Opodeldokem. Kromě jiného vím, že je to také lék na depresi, protože když vás bolej kolena, tak z toho brzy máte depresi. Sám jsem se mazal takovou podomácku vyrobenou mastí a neuškodilo mi to. Znám lidi, kterým zase inhalace pomáhá k uklidnění. Přísnější dohled tajných agentů bych dal na pečení koláčků, sekané a bábovek. Dokáže zkazit večer, když vám někdo nabídne a neřekne, co v tom je. Jako v té písni „život je jak bábovka, co chutná ti a voní přesně podle toho, co nasypeš si do ní“.\nJá se obávám, že s tou legalizací konopí pro léčebné účely to takhle, jak říkáte, nebude…\nTvorba zákona o legalizaci projde jistě mnoha opravami. To odpovídá derivaci Hertzova zákona, který říká, že jakákoli oprava vede přístroj pouze k tomu, aby vyprodukoval ještě horší a rafinovanější poruchu. Dá se tedy čekat, že to celé bude napůl. Jak říkal kdysi jeden můj šéf, který si nedělal problém s německou gramatikou: „Wolf satt, Ziege bleibt,“ což mělo být „vlk se nažral a koza zůstala celá“. On ale řekl „vlk sytý, koza zůstává“. Takže tohle je něco podobného, „Wolf satt, Ziege bleibt“.\nVy sám někdy užíváte konopí?\nJá? Ano, užívám ho k oblékání!\nJiným způsobem jste ho nikdy neužíval?\nJsem na to opatrný. Zvláště od cizího. Kdysi jsme šli s kamarádem Martinem Němcem do baru. Oba jsme tam nestydatě civěli na jednu krasavici. Ona najednou přišla k nám a ledabyle se zeptala, zda bychom si nedali špeka. Ač většinou takové nabídky nepřijímám, pod vidinou rychlého seznámení jsme oba vyskočili a běželi jsme s ní ven. Dal jsem si tři prásky a pamatuji si jen, že se probírám zase na lavici v tom baru, krasavice fuč, a já se ptám kamaráda ležícího vedle mě: „Cejtíš taky to co já?“ A on jen: „Já vůbec nic necejtim“. Po slabých čtyřech hodinkách jsem konečně byl schopen znovu promluvit, abych sdělil obsluze, že mi má zavolat taxíka. Měl jsem se napřed té amazonky zeptat, jestli do toho nenadrobila jaderný odpad… Jak varoval ten krejčí, co měl centimetr kolem krku a říkal: „všeho s mírou“.\nKdyž to mám srovnat s konopím, tak z předchozí příhody jistě chápete, že alkohol je pro mě více komunikativní. Jak pravil klasik divadla Sklep: „Já jsem toho vypil tolik, že to by nikdo nepřeplaval“. Zde také platí všeho s mírou. Řada mých kamarádů šla na léčení. A řada se jich vyléčila, aby mohla jít znovu na léčení, a já jsem se svého času léčil sám. Čtyři roky jsem nepil. Jen jsem si dal vždycky na silvestra panáka, abych jako dokázal, že nejsem alkoholik, že to dělám jen pro radost, a pak jsem celý rok zase nepil. Byl jsem z toho nervózní jako prase, klepal jsem se, ale na druhou stranu jsem díky tomu získal k alkoholu jiný vztah. Teď už dám spíše na kvalitu, než na kvantitu.\nNěkde jsem četla, že při natáčení filmu Kopytem sem, kopytem tam jste byli pořád opilí. Pila s vámi někdy Věra Chytilová?\nPřemlouvali jsme jí, opila se a nebylo jí dobře. Ale ona jinak vůbec nepije. Dělal jsem s ní jednou rozhovor do filmového časopisu a ptal jsem se, proč nepije a nebere drogy, že je to super. A ona mi na to řekla: „Já chci myslet svojí hlavou.“ Tomu rozumím.\nJak se vám s ní spolupracovalo?\nZnamenitě, když si člověk zvykne. Když jsme se s kolegy střídali na place, tak jsme se navzájem ptali: „Kolik?“ „Dvanáct.“ Jako debilů. Ona vždycky volala: „Jak to hraješ, debile?“ Takže jsme založili odborový svaz týraných neherců.\nJedním z vašich filmů je Perníková věž. Vás zajímají drogy, že jste natočil film o drogách?\nZajímal mě ten příběh. Ale pak jsem během přípravy materiálu našel řadu „odborných poradců“, tedy aktivních konzumentů. Život každého z nich by vystačil na několik filmů. Zařadili jsme tam některé scény podle skutečnosti, jako třeba, že někdo krvácí z úst, protože si všimne, že si čistí zuby, až za několik hodin. Dneska už bych to možná dělal jinak. Ale já to mám u každého filmu. Když je film hotov, vím, jak jsem ho měl natočit.\nZlegalizoval byste nějaké drogy?\nAsi bych rozlišoval tvrdé a měkké. Kriminalizovat konopí mi připadá v dnešní době pokrytecké. Špeka si doma stejně ubalí kdekterý elitní absolvent práv, a elitní vyhulenec může skončit stejně špatně, jako opilec. Ale tvrdé drogy, to nevím co bych řekl, kdyby to braly moje děti… O tom bych nežertoval. Já teď mám jiný problém, jsem závislý na kapkách proti rýmě. Někde jsem viděl reklamu „šňup – a jsi v pohodě“ a teď se toho nemůžu zbavit.\nŘekl, že máme bavorskej humor, urazil se a prásknul dveřma\nA teď něco úplně jiného. Nezanevřel jste na ženy?\nJá se ptám, protože v bulváru se propíralo, že jste měl s vaší paní nějaké divoké období.\nAno, bylo to trochu hlasité, a to není zrovna moudré. Mohu slíbit, že příště už se budeme chovat jako dobří rodiče a budeme po sobě střílet lukem a šípama, abychom nebudili děti.\nJak jste na tom nyní?\nTeď můžu říct, že jsem vyrovnaný. Tedy ne úplně vyrovnaný. Úplná vyrovnanost je věc, po které všichni toužíme, Řekové ji nazývají kalokagathia. Ale relativně ano. A na ženy jsem nezanevřel. Neuplatňuji princip kolektivní viny.\nJak byste se popsal jako otec?\nMusím říct, že jako otec pokulhávám. Je to jako s tím filmem. Když už je to hotové, tak vím, jak jsem to měl udělat. Teď už bych asi byl lepší otec. Býval jsem dlouho v práci, nebo jsem si ji nosil v hlavě domů. Dnes bych si raději s dětmi čutal, nebo si zahrál golf. Práce neuteče, děti za chvíli ano… Vidíte, jak je práce nebezpečná pro rodinu i pro člověka samého. Proto se snažím pracovat co nejméně.\nVaše dcera je prý v golfu úspěšná.\nAno. Johanka je ve čtrnácti letech Mistryní republiky a na mistrovství světa byla devátá. Jde jí to.\nUdělal byste něco v životě jinak, kdybyste mohl vrátit čas?\nUrčitě. Třeba ty děti bych dělal úplně jinak. My jsme je tenkrát dělali v klasické poloze a já bych teď po letech už přeci jen zkusil jinou. Ale na těch dětech bych nic neměnil, ty jsou v pořádku.\nČtu, když mohu. Naposledy jsem četl opravdu silnou knížku. Jmenuje se Noc, napsal ji Elia Wiesel. Má sto stran a velmi suše popisuje jeho cestu různými koncentračními tábory, shodou okolností měl podobnou putovní mapu jako můj otec. A je to popsané tak suše a věcně, že je to o to horší, než kdyby to popisoval s emocemi. Tuhle knížku dám možná jednou přečíst svému synovi, aby mu to pomohlo stát se realistou. A aby věděl, co jeho dědeček procestoval.\nDěláte si rád srandu z těch koncentráků, protože k tomuto tématu máte díky rodinným zkušenostem blízko?\nJe to možné. Ale ono když máte bavorský humor, tak k tomu máte blízko automaticky.\nBavorský humor? No vidíte, a pak že váš styl humoru nikam nezařadíme.\nTakhle to nazval režisér Jan Němec. Pro mě byl vždy ikonou nové vlny. Před dvaceti lety jsme byli s Davidem Vávrou, Tomášem Hanákem a Terezou Kučerovou v Chicagu, kde jsme se s ním setkali. Pustili jsme mu ukázky z naší tvorby, povídali jsme si, dali jsme si sklenku červeného, pak jsme si začali nadávat a málem jsme se poprali. Řekl, že máme bavorskej humor, urazil se a prásknul dveřma. Ale druhý den jsme se hned zase spřátelili. Vážím si ho.\nV tuto chvíli se do rozhovoru zapojil náhodně procházející Milanův kolega: „Jak ti vlastně dopadly ty výtěry od minula, jak jsme se bavili?“\nJe to negativní, je to v pohodě, ale jdu zas zítra na další. Taky musej všechno vykecat.\nZkoušel jste někdy halucinogeny?\nMěl jsem asi před deseti lety houby a mělo to na mě velmi pozitivní vliv. Prožil jsem něco jako konstruktivní sebekritiku nebo sebepoznání. Přehledně jako soubory v počítači se přede mnou vyskládalo, co dělám blbě, a jak se trapně chovám k některým lidem. Musím říct, že to v mnohém pozitivně změnilo můj život. Měl jsem to pod dozorem zkušeného guru, který se mnou pak vedl rozhovor směřující k sebezpytování. Já jsem se úplně viděl, jak se k různým lidem chovám jako debil. Mimořádná zkušenost, jedinkrát v životě. Už jsem to nezkoušel znova. Asi se bojím, co by mi to řeklo.\nKdybyste si mohl vybrat kteroukoliv z živých či mrtvých filmových hvězd, s kým byste chtěl natočit film?\nS Mastroiannim. Rozvod po česku… Jeden z mých doopravdy nejoblíbenějších filmů je Zvětšenina. Tu jsem viděl xkrát a mohu ji vidět znovu. V tom filmu je spousta napětí, ačkoliv se tam toho vlastně tolik neděje. A z českých Spalovač mrtvol. Je mi to téma čím dál bližší.\nMám scénář o dvou pohřebních službách na malém městě. A přemýšlím o jednom románu právě od Ladislava Fuchse. Ostatně o práci jsme už mluvili, mám v plánu pracovat co nejméně. Vždy jsem chtěl být rentiérem. Tedy nic nedělat a brát za to peníze. Zatím mi to první jde docela dobře.\nChtěl byste čtenářům něco vzkázat?\nNezapomeňte si svačinu!\nMilan Šteindler je český herec a režisér. Narodil se 12. dubna 1957 v Praze, kde také strávil převážnou část života. Prosazuje se zejména v komediální oblasti. Jeho tvorba se vyznačuje provokativností, kreativitou a recesí. Na střední škole založil spolu s kamarádem Davidem Vávrou dnes již kultovní amatérské divadlo Sklep. Poté nastoupil na FAMU, obor režie, a toto studium završil v roce 1985.\nKoncem 80. let ztvárnil roli ve snímku Věry Chytilové Kopytem sem, kopytem tam. Poté se objevil v experimentálním filmu Pražská pětka. Práci na Barrandově zakončil v roce 1989 svým režijním debutem Vrať se do hrobu, kde si zahrál i hlavní roli.\nByl jedním z tvůrců pořadu Česká soda, kde spolu s Davidem Vávrou vystupoval v roli jednoho z vedoucích jazykového kurzu Alles Gute. V roce 1994 natočil úspěšnou komedii Díky za každé nové ráno. Sklidila velký ohlas nejen mezi diváky, ale i u odborné kritiky a v klání o Českého lva získala hned čtyři trofeje.\nPo několikaletém půstu natočil svůj třetí celovečerní snímek Perníková věž z prostředí drogové scény. Jeho zatím poslední celovečerní film je snímek O život.\nMilan Šteindler je otcem dvou dětí a v současné době je skoro rozvedený.\nMartina Cimpová 26. 4. 2012\nKonopí jako vyvážený zdroj potravy\nFungují květové stimulátory?\nMMM 2020: Legalizací k racionální drogové politice


EnviWeb - Vláda se chce více zabývat revitalizací severozápadních Čech\nVláda se chce více zabývat revitalizací severozápadních Čech\nMOST (ČIA) - Realizaci Globálního plánu revitalizace severozápadních Čech (GPR) zařadí mezi své priority vláda premiéra Vladimíra Špidly. Jednotlivá ministerstva dostanou za úkol informovat zmocněnce vlády o využití peněz na akce, které jsou v globálním plánu zařazené. ČIA o tom dnes informoval vládní zmocněnec pro severozápadní Čechy Vlastimil Aubrecht. Jak Aubrecht uvedl, připravuje se důkladnější systém na kontroly plnění všech projektů, které jsou součástí GPR v Ústeckém a Karlovarském kraji. K tomu účelu byla nově zřízena meziresortní komise na úrovni náměstků jednotlivých ministerstev, která bude spolupracovat s Aubrechtem. Jednotliví ministři dostanou na základě usnesení vlády za úkol hledat ve svých rozpočtových kapitolách finanční rezervy k naplnění úkolů z GPR. Ten schválila vláda Miloše Zemana usnesením č.122 ze dne 2. února 2000. První vládní dodatek ke GPR z 6. května 2002 reagoval na nepříznivé ekonomické a sociální problémy severozápadních Čech doprovázené rostoucí nezaměstnaností. Zaměřil se zejména na nezbytnou restrukturalizaci hnědouhelného hornictví v souvislosti s dostavbou Jaderné elektrárny Temelín. Druhý dodatek GPR pro léta 2003 až 2004 rozpracovává úkoly jednotlivých resortů například při řešení ekologických škod, vzniklých před privatizací severočeských důlních společností. Pro revitalizaci důlní krajiny a zahlazení škod po těžbě schválila vláda v roce 2001 celkovou částku 15 miliard korun, rozloženou do deseti let. Dalším nosným programem druhého dodatku GPR je výstavba strategické průmyslové zóny Triangle na ploše bývalého vojenského letiště v Žatci. GPR je vedle rozvojových priorit zaměřen na rozvoj průmyslu a služeb, dopravní dostupnost pánevních oblastí, na ekologii, cestovní ruch a lázeňství. Dále se zaměřuje například na rozvoj zemědělství a venkovských oblastí, problematiku lidských zdrojů a sociální infrastruktury.


CasinoLoco Recenze | Důkladné hodnocení týmem Kasino Guru\nDomů Online kasina CasinoLoco recenze\nAutor: Matej Novota | Recenze byla naposledy aktualizována: 2018-10-02T00:00Z\nPečlivě jsme prozkoumali CasinoLoco a označili jsme jej jako živořící online kasino. Funguje už docela dlouhou dobu, nepovedlo se mu však dosáhnout zajímavého počtu hráčů nebo obratu. To znamená, že se můžete dostat do problémů, pokud hodně vyhrajete. V naší recenzi jsme vzali v úvahu hráčské stížnosti na kasino, odhadovaný obrat, licence, kvalitu zákaznické podpory, férovost obchodních podmínek, limity pro výhry a výběry, autentičnost her a další faktory. Přečtěte si níže celou recenzi a dozvíte se tak více o tomto kasinu.\nPodle našeho výzkumu a odhadu je CasinoLoco menší online casino vzhledem k jeho příjmům. Příjmy kasina jsou důležitým faktorem, protože větší kasina by neměla mít žádné problémy s vyplácením velkých výher, zatímco menší kasina by se mohla potýkat s problémy, pokud se vám podaří vyhrát velkou částku.\nJak jsme již zmínili, vyhodnotili jsme CasinoLoco jako živořící online kasino. To nutně neznamená, že je to špatné, jen má relativně nízké tržby i po delší době na trhu, což může být problém, pokud se vám podaří hodně vyhrát. Pokud jste bohatý hráč (high roller), doporučujeme najít větší kasino, kde byste mohli hrát.\nCasinoLoco platební metody\nBank transfer Nedostupné 30 € - 4 000 €\nCasinoLoco výrobci her


Strocek's Content - Page 40 - Chronomag fórum\nStrocek replied to a topic in Všeobecná diskuse\nFortisky na tahu je jiná liga! Vim vo čem je řeč Já dneska Igeny na 19mm tahu\nStrocek replied to Bushman's topic in Digitální hodinky\nkoukám, že si byl hodnej , taky gratulace\ntak to sem ani nevěděl s těma šroubkama, tak to je docela trapný... já obecně jakýkoliv náhražky jako na voko nemám rád. To by bylo lepší, když by to tam nebylo\nto světlo na pohyb jsem taky vypnul. V tom se nedá řídit...\nmj. je hodně povedený tlačítko na osvětlení. Nikde nic nelovíš a deš intuitivně a pohodlně. Jinak velikost je to co u renčů teď docela řešim a jsem hodně nalomenej pořídit si ještě G-Shock GW-M5610 s kovovým PVD tahem, ale zase když mám nejlepší model digi géček, tak je to docela dilema..., ale asi je pořídím s tím, že když nepřeskočí jiskra, tak pudou do světa\nno, jen jestli si byl hodnej...\nStrocek replied to saboter's topic in Ostatní diskuse a zábava\nNé fakt ? Já myslel, že jo...\nEster Ládová po provdání Bílá je docela sympaťanda znám jí osobně .\nSeiko Legenda - Želvy\nStrocek replied to People's topic in Seiko\nPřesně tak, je zůženej na 18mm, ale to bude asi většina. Já bych objednával z ebay na strapcodu nemám účet, ale tam bude stejná nabídka a cena podobná. Spona z marinemásterů je spíš pro efekt, protože ten jubilee nemá extenzi a je jasný, že potápky ji musí mít... Já sem zezačátku ten jubilee (obecně u všeho) nějak moc nemusel, ale postupem času mě docela bere.\njá je teda nemám jo (ještě ) ale v Praze je maj v Helveti.cz v Karlíně a super přístup, tak kdyby si měl cestu do Práglu. Já se byl na ně podívat a musim říct, že ve skutečnosti jsou hezčí než na fotkách a na ruce seděj parádně. Na tahu se varianta 777 nedělá (taky to nechápu), ale ten gumák je asi nejlepší gumák co jsem měl možnost vyzkoušet oproti monstrům je to nebe a dudy. Když bych řešil tah, tak bych asi koupil jubilee a překlápěcí sponu z marinemásterů, původně jsem si říkal, že tu překlápěčku né, ale časem asi jo . Jinak v helveti by origo tah tah šel doobjednat. Asi by tam šel i jinej neorigo tah v požadovaný šířce, ale asi bys to neměl s ukončení k pouzdru a to by nevypadalo tak hezky. konec hlášení\ndík, kvalitní česká výroba\norigo NOS gumák zkoušim nasvítit a nic...\nJá nevim jestli mi něco neuniklo, ale tady se řešily jenom velikosti RW, nevim že by se tady řešily rámovky\nRW vybírat o půl čísla až o číslo menší! Moje první moc toe jsem si vzal o půl čísla menší než nosim standardní velikost a byly mi jak píšeš akorát (nikde netlačily), časem povolili o dalšího půl čísla a noha mi v tom lítala jak nudle v bandě... Kůže trošku změkne a malinko se poddá, takže si trochu sedne a přizpůsobí se noze. Moje zkušenost je, že prostě o půl čísla povolí.\nV sobotu jak jsem hákoval na zahradě s renčema, tak jsme mj pálili větve a musím říct, že jak jsem načichnul kouřem, tak načichly i renče a trošku smrděj i teď. Já to pucoval kartáčkem a mejdlem, voňavým pracím gelem, silnou dezinfekcí a úplně to nepustilo a pořád to lehce cejtim, je to teda lepší než v sobotu večer..., ale ještě je to znát, tak bacha na to pánové\nmám od RW jak ten olej, tak ten mink a ten olej je podle mě lepší, líp se s tím pracuje\nvyjde stará z koupelny a říká starýmu, kterej čumí v obejváku na fotbal na ligu mistrů, samozřejmě s lahváčem a stará říká: Venco koukej ty prsa, to už neni jako bejvávalo, pevný jako pomeranče co? Starej se ani nehne a čumí dál. A Venco co zadek? Ten už taky není jako dva kmínky co mysliš? Venca furt čumí na fočus a nějak starý nevěnuje pozornost a ta zase říká, a co to bříško, to už se taky zvětšuje to neni jako zamlada, tak koukej se né, líbím se ti ještě? Starej se na ní otočí mávne rukou a říká, ale prosimtě, na to moje prcání...\nsem zapomněl, že přes den géčka, když jsem hákoval na zahradě\nselfíčko kocour a myška, chvíli poseděla když byla za modelku, ale pak vzala kramle\nStrocek replied to Biges's topic in České hodinky (hodinky Prim)\nnová origo luneta\npo zkoušení asi 6 tahů, některý i opakovaně, jsem došel k názoru, že prostě kovotex je nejlepší...\nAsi to bude praktičtější, ale za mě černou rozhodně né!\nneskutečná pecka !!!\nStrocek replied to Juraj11's topic in Hodnocení Prodejců/Kupujících


Axion Traxion - 115mm | WWW.SUMMIT-TRADE.CZ\nAxion Traxion - 115mm\nEAN (čárový kód): 7640132083569\nDo Věrnostního programu získáš 104,5 bodů\nJediné stoupací železa, která můžete nastavit podle výšky podpory na patě tak, aby vám plnohodnotně zabírali i v nejvyšším třetím stupni podpatěnky skialpového vázání.\nVe stoupání při skialpinistické túře často narazíte na vyfoukaný a zledovatělý terén, kdy už pásy přestávají držet. Jedinou možností je sundat lyže a nasadit mačky nebo použít stoupací železa, kterým se také říká haršajzny nebo crampons. Fritschi Traxion jsou komfortní stoupací železa, které nasadíte na vázání bez nutnosti vypnutí boty z vázání. Traxiony plně zabírají i když používáte nejvyšší polohu u vázání. To ocení zejména začátečníci, kteří tuto polohu ve strmém svahu používají a kteří potřebují “dopomoc” než vyladí techniku stoupání.\nFritschi Traxion jsou kompatibilní s vázáním Fritschi Tecton a Vipec\nServis díky, kterému nezůstanete bez lyží\nNa vázání výrobky Fritschi zakoupené v České republice od autorizovaných prodejců, poskytujeme 2letou záruku, pozáruční servis a dostupnost dílů minimálně po dobu 10 let. Náhradní díly jsou skladem v ČR.\nFirma Fritschi vyrábí sjezdové a skialpinistické vázání v Bernských Alpách 35 km od Eigeru už víc než 55 let. Vázání jsou navrhované, testované a vyráběné přímo ve Švýcarsku ze švýcarských materiálů a dílů. To z důvodu dosažení vysoké spolehlivosti, bezpečnosti a preciznosti, což je u produktu, jako je skialpinistické vázání, na kterém závisí vaše zdraví a život, nutné. Pro firmu Fritschi je vždy bezpečnost, spolehlivost, jízdní vlastnosti a komfort uživatele důležitější než nízká hmotnost na úkor ostatních vlastností. Každý prototyp vázání je před uvedením na trh otestován pomocí simulace výstupu a sjezdu 100 000 výškových metrů. Na konci výroby je u každého kusu vázání otestováno perfektní fungování vypínacích sil.


Hrošice na jednu noc (Zambie) | Lidé a Země\nLidé a Země > Reportáže > Hrošice na jednu noc\nHrošice na jednu noc\nAutor článku: František Štaud, Pátek, 5. března 2010\nAutor fotografií: František Štaud\nNárodní park South Luangwa se rozprostírá uprostřed nedotčených lesních porostů v údolí řeky Luangwa na východě Zambie. Ačkoli s plochou necelých 10 000 km2 patří spíše mezi menší africké parky, jeho lokalita, prostředí téměř nezasažené lidskou civilizací, spousta divoké zvěře a minimální počet lidských bytostí z něj činí unikát.\nPrašná cesta do parku vede nerozvinutou východní provincií Zambie. Já však nemám času nazbyt a na cestu z Kafue do Luangwy se vydávám vzduchem pomocí letadel mnoha různých společností a velikostí. Poskakování v cessnách ve větrných proudech nechává stopy na mém trávicím aparátu a já zpočátku veškerou energii v letadle věnuji zachování vlastní důstojnosti spíše než sledování krajiny pode mnou.\nTo se mění až při posledním úseku letu, z Mfuwe ke břehům řeky Luangwy. V Mfuwe se totiž po několika dnech opět setkávám s Theem a jeho nemizící chutí pro nevázané poletování nad Afrikou. Letíme nízko nad korytem řeky Luangwy a kopírujeme její meandry. Podél vodního toku se pode mnou odehrávají scény jako z přírodovědného dokumentu.\nThornicroftovy žirafy, endemická chlouba parku, se v typické roznožce napájejí u břehu řeky, stáda slonů se nenechají vyrušit z drancování všeho, co jim přijde pod chobot, vlhy karmínové vylétají z písečných břehů a na obloze vytvářejí duhové kresby, hroši v blátě zírají k nebi s rozevřenými tlamami, tak velkými, že se v nich na okamžik ztrácí i stín našeho letadla. Zapomínám na žaludeční problémy a opět propadám kouzlu Afriky.\nLuangwa je jednou z nejpřirozenějších řek jižní Afriky. Cestu si razí původní divočinou z kopců severovýchodní Zambie na jih až k Zambezi. Park, v němž žije na pět desítek druhů savců a přes pět set druhů ptáků, je kromě pestré fauny vyhlášen i špičkovými průvodci s detailními znalostmi a stopařskými zkušenostmi. Zážitky ze safari jsou tu díky nim skutečně intenzivní. Kromě turistů k řece Luangwa pravidelně přijíždějí také fotografové a filmaři National Geographic a BBC pro unikátní záběry divoké přírody.\nMým cílem je na několik dní Kalamu Bush Camp na břehu řeky. Leží přímo v srdci buše a skýtá poměrně nadějnou šanci, že se hned před stanem potkáte s divokým zvířetem a noční zvuky z okolí vám budou připomínat dramatické vyvrcholení Jurského parku. Kemp je posazen hned na vyvýšeném břehu řeky, jež pozvolna teče kolem, jako hustá bahnitá hmota, posetá hrochy a nehybnými, téměř neviditelnými krokodýly. Častými návštěvníky kempu jsou lvi, hyeny, sloni a pravidelně také hroši, kteří se v noci vydávají na hlasité procházky do kempu přímo mezi stany.\nPark je přístupný pouze v období sucha, kdy jsou v něm vybudovány provizorní cesty a plocha pro přistání letadel. V období dešťů se z prašných cest přes noc stanou blátivé tobogany, zcela nesmlouvavé k jízdě automobilem. Období sucha je rovněž nejvhodnější pro pozorování zvěře, kdy se kolem řeky shromažďují velká stáda zeber, pakoňů, slonů, buvolů a spousty druhů gazel a antilop. Jižní Luangwa je ale světově proslulá hojným počtem velkých predátorů, především levhartů. Na letišti, tedy na provizorně udusaném pásu hlíny, už mě očekává starý známý, Ian Salisbury, v doprovodu s vládním ozbrojencem Mozesem.\nIan, původem z šedivého anglického Manchesteru, je snad vůbec nejzkušenějším průvodcem společnosti Wilderness Safaris a kromě samotného průvodcování se věnuje i školení a zkoušení průvodcovských učňů. Procházky s ním po buši či noční projížďky po parku jsou jako listování bohatě ilustrovanou publikací s encyklopedickými informacemi. Večery u ohně s Ianovým vyprávěním jsou poté stejně vzrušující jako pěší toulky, neboť většina jeho příběhů končí v tlamě hrochů, v zubech krokodýlů, pod rohy buvolů nebo ve spárech lvů.\nJak na krokodýla\nDen před mým příjezdem uhynul nedaleko kempu bez zjevných příčin slon a po několika dnech, kdy se zápach masa začal šířit po buši, přilákal predátory z širokého okolí – hyeny, lvy a samozřejmě supy a čápy marabu. Nejčastějšími návštěvníky je tlupa hyen, které se do dosud nerozloženého těla snaží proniknout nejměkčími částmi, očními důlky, penisem a řitním otvorem. Hyeny mají dokonalý trávicí systém a jsou schopny rozdrtit a vstřebat kousky kostí, kopyta i rohy, chlupy a vnitřnosti. Je doslova nechutné pozorovat hyenu po ramena ponořenou v konečníku zapáchající mršiny, pátrající po čemkoli ukousnutelném a poživatelném. Pozadu nezůstávají ani supové, bojující mezi sebou o nejlepší místo u hostiny. Mršinu kontrolujeme několikrát denně a sledujeme, jak rychle mizí po každodenních nájezdech dravců a šelem.\nPach rozkládajícího se masa je cítit až v kempu a každý večer u ohně působí jako koření k Ianovu vyprávění. V jednom z jeho těžko uvěřitelných příběhů končí v zubech, respektive žaludku krokodýla ruka bělocha a noha černocha. To když prý jeden z nových průvodců, anglický biolog Phil, tvrdil, že pokud je člověk ve vodě, krokodýl na něj nezaútočí.\nPodobných polopravd a pověr se v literatuře a ústní podobě dochovalo povícero, ale kdo by je dnes bral vážně? Například podle koptských mnichů krokodýl dovede rozlišit křesťana od muslima a zatímco stoupence Alláhovy bez varování napadá, vyznavače Kristovy nechá na pokoji. Anglický duchovní ze 17. století Edward Topsell ve svém známém spisu Historie čtyřnohých zvířat a plazů udává, že krokodýlovi se lze ubránit velmi jednoduše: stačí zamhouřit levé oko a pravým mu upřeně hledět do očí. Krokodýl takový pohled nesnese a před člověkem uprchne. Phil však svoji teorii o společném plavání s krokodýly mínil smrtelně vážně a rozhodl se ji dokázat názorným příkladem. Třikrát mu to vyšlo, napočtvrté krokodýlové jeho hypotézu ignorovali a on se již nevynořil. Roztrhali ho na kusy. A když jej následně hledal kordon vesničanů, jeden z nich zmizel pod vodou tak rychle, že se ostatní ani nestačili otočit. V útrobách zastřeleného krokodýla potom našli jednu končetinu bílou a jednu černou.\nVesničané nedaleko od kempu dodnes věří, že je před útokem krokodýla ochrání místní šaman. Dříve než se vydají rybařit k řece, šaman je zaříkává proti napadení ještěry. Muži se potom neohroženě pohybují se sítěmi po pás ve vodě. A pokud krokodýl šamanova zaříkání nebere vážně a vesničana roztrhá, medicinman má ihned po ruce vysvětlení: rybářova žena má poměr s cizím mužem, a proto kouzla neplatí. Každý rok takto přijde o život několik desítek „podvedených“ rybářů.\nMoje poslední noc v Zambii mi připravuje nečekanou rozlučku. Do stanu se vracím neproniknutelnou tmou a v hlavě mi rezonují Ianovy příběhy zakončené jeho suchým úšklebkem. Ještě před usnutím tuším kolem svého stanu kroužit obrovský stín. Chodí kolem dokola, než se s masivním funěním uvelebí hned vedle mě. Nepatří ničemu menšímu než několikatunové hrošici z místní řeky; dotknout se stanové celty, cítil bych její tep. Hroši každý večer opouštějí svoje lázně a odcházejí i několik kilometrů na pastvu a za odpočinkem. Navzdory mohutné postavě dokážou dokonale splynout s okolím a jen díky ostrému zraku a předvídavosti svého průvodce jsem včera ráno jednoho z nich nepošlapal v hustém porostu.\n„Trvám, že ze všech větších savců jihoafrických hroch bezbrannému člověku nejvíce jest nebezpečný,“ poznamenal si kdysi do svého deníku Emil Holub. Nejsou tak krásní, že by se do nich člověk na první pohled zamiloval, ale ani tak hrůzostrašní, aby je jeden šacoval na nejnebezpečnější zvířata Afriky. Přesto, podle statistik, mají hroši na svědomí zdaleka nejvíce lidských životů, daleko před ostrozubými šelmami či krokodýly. Co na tom, že se živí výhradně zelenou stravou. Člověka jednoduše překousnou a vyplivnou. S těmito představami v hlavě se psychicky připravuji na společnou noc se samozvanou hroší návštěvou.\nJako by mi neustále chtěla připomínat svoji přítomnost, moje spolunocležnice funí, chrochtá, frká a mlaská a vůbec se projevuje spíše jako starý chlap na barové stoličce než společnice na jednu noc. Tedy doufám, že jenom na jednu! A také doufám, že bude spát klidně a nebude se převalovat a drát se mi do spacáku. Vždy jsem se snažil dobře vycházet se sousedy; o to více, když mě od nich dělí pouze milimetrové vlákno a mnohanásobný rozdíl ve váhové kategorii. Naštěstí jsem natolik unaven, že ani nestačím přeříkat všechny modlitby, které znám, a usínám.\nTím ale intimní vztah s tlustokožcem nekončí – ráno se pase kousek před mým stanem a po očku mě sleduje, jako by čekala, až se konečně vyhrabu ven. Když už jsme spolu strávili tak důvěrnou noc, nechá se určitě fotografovat, myslím si naivně. Ještě rozespalý si lehám na trávu kousek před hrošici a užívám si portrétování za ranního slunce. Ovšem jenom do té doby, než to mořského koně přestane bavit a krátkým sprintem mě vyděsí k smrti. Snad to byla jenom další z laškovných hříček dovádivé hrošice, možná to byla názorná připomínka toho, jak tenká může být hranice mezi fotografem navrátivším se z lůna africké divočiny a smutným hrdinou Ianových zkazek k večernímu táboráku.


Pardubický kraj - pobytové balíčky | wellness pobyty - Pobyty.cz\nPardubický kraj - pobytové balíčky\nObjevte Litomyšl a jeho okolí na kole. A ani si ho nemusíte sebou brát! V rámci pobytu totiž hotel Aplaus**** nabídne zapůjčení elektrokola, pozve do Zámku Nové Hrady a taky na Vás čeká 3chodová večeře.\nLázeňský pobyt v Litomyšli\nNabitý pobyt v Litomyšli. Během 3 dní na Vás čeká bohatá polopenze a spousta vstupů do místních pamětihodností, jakou je muzem, či zámek. Po náročném dni pak potěší hodinová masáž, či hodina sauny nebo vířivky\nPobyt ROMANCE (nejen pro zamilované)\nZažijte romantický pobyt v hotelu Aplaus****, který se nachází v samotném historickém centru Litomyšle, v přímém sousedství Klášterních zahrad. Připravena je bohatá snídaně, romantická výzdoba pokoje, luxusní 3chodová večeře a hodinová masáž pro oba\nPřijeďte si užít lázeňskou atmosféru v historickém centru města Litomyšl. Nabízíme příjemné ubytování a magický zážitek z vyhlídkové terasy na střeše hotelu.