21.6.2021 | Svátek má Alois\nKNIHA: Atlasova vzpoura\nZkusme si vzpomenout na jeden slavný román, který popisuje extrémní kolektivistický stát, jeho vliv na důstojnost i blahobyt člověka a klade si otázku, jak takový státní systém vůbec může vzniknout fungovat.\nV. Vaclavik 14.11.2014 16:25\nKam se lide budou radit?\nOhledne dopadu jsem skepticky. Ti, kteri by si z praci AR potencialne mohli neco vzit, si to mohli vzit jiz davno, behem uplynuleho ctvrt stoleti, protoze takovi zpravidla vladnou jazykem originalu, popripade znaji jine jazyky, jako Nemcinu a dalsi, jako treba zde zminene Slovenstiny.\nV prijeti praci AR nebudeme lepsi, nez jinde ve svete, ale spis horsi.\nJe jeste treti skupina ctenaru, jejichz mysl je tak rozhrkana, ze nic nepochopi, a takovych bude nejvice. Jeden takovy se jiz objevil zde v diskuzi.\nŠ. Šafránek 14.11.2014 13:54\nNechci být hnidopich, ale čtení řeckých bájí ve mě navodilo dojem, že pokud je někdo, kdo se jmenuje Atlas vzpurný, je to vzpoura Atlantova, nikoli Atlasova. Doufám, že se nedočkáme pokračování knihy s názvem Zeusova pomsta.\nV. Podracký 14.11.2014 13:51\nČetl jsem tento román už dávno ve slovenštině\nNázory paní Ayn Randové byly aktuální v době prosazování neoliberalismu u nás nejspíše v devadesátých letech. Myslím si, na základě současných zkušeností, že pro dnešek už pravdu nemá. Liberalismus zničil sám sebe globalizací. Na co zapomněla paní Randová a co se snažil Klaus později napravit je absence morálních zákonů nadřízených trhu. Liberalismus má schopnost zničit každou společnost, protože vítězi hospodářské soutěže ovládnou politiku velkými penězi a zavedou svůj diktát. To se právě děje. Podařilo se to proto, že velké zisky nezdaněné utíkaly ze státu do daňových rájů a jiných lokalit a navýšily se tak, že ohrožují svobodu paní Randové. Pro tento svět už neexistují jednoduché návody. Je zapotřebí doktríny jiné.\nP. Bures 14.11.2014 19:51\nRe: Četl jsem tento román už dávno ve slovenštině\nJistě, ale právě proto vyzdvihuje ideu malého státu, kdy vlastně nemá smysl politiku ovládnout a zavést diktát není možné. Morální zákony rozhodně zmiňuje a vidí je možná až příliš černobíle, ale jako návod je to rozhodně použitelné.\nR. Gramblička 14.11.2014 6:32\nTo ale trvalo\nčekat na tak stěžejní dílo čtvrt století, zatímco se překládají kvanta krávovin\nI. Teren 14.11.2014 4:19\nLesk a bieda zap. civilizacie (Kakdashiova p_ del)\nP. Bures 14.11.2014 0:12\nVelmi potřebná kniha. Sice dlouhá, ale v originále velmi čtivá. Nezbývá než doufat, že vyjdou i ostatní její knihy - rád si je přečtu i v češtině.\nJ. Dlouhy 14.11.2014 2:22\nRe: Vida vida\nV cestine uz vysla kniha o filosofii Ayn Randove od Leonarda Peikoffa v roce 2001 (Objektivismus: filosofie Ayn Randove). Mozno objednat na http://www.AynRand.cz\nMapa cestovatele zezelenala. Přibylo hned několik destinací, odkud se lze vrátit bez testů\nPrvní transgender sportovkyně míří na olympiádu do Tokia. Kritici rozhodnutí mluví o velké nespravedlnosti\nObří kolony, zahlcený Přerov. Oprava zvlněné dálnice způsobila dopravní kolaps, další nehoda situaci ještě zhoršila\nNezájem o vakcínu trápí víc Moravu, mladí se nechtějí očkovat. Máme přesná čísla z jednotlivých krajů


Edemi Hotel - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Kutaisi\nSolomon the First Street 31, Kutaisi, Kutaisi, Gruzie, 4600 - Zobrazit na mapě\nEdemi Hotel – podrobnější informace\nEdemi Hotel sídlí v historické budově v Kutaisi. Hosté zde mohou využívat bezplatné Wi-Fi a neplacené soukromé parkoviště. Všechny pokoje mají klimatizaci, TV s plochou obrazovkou, minibar, rychlovarnou konvici a vlastní koupelnu s toaletními potřebami zdarma, pantoflemi, župany a fénem. V apartmá Junior, apartmá a rodinných pokojích navíc najdete posezení. Snídani si můžete vychutnat v hotelové kavárně nebo díky pokojové službě v pohodlí svého pokoje. Na jídlo si můžete zajít také do místní kavárny vzdálené 10 minut chůze. Katedrálu Bagrati a pevnost Uqimerioni odtud dělí 3,4 km. Na místě se lze věnovat různým aktivitám včetně kulečníku a stolního tenisu. Nechybí ani ovocná zahrada a terasa s venkovním nábytkem. Také můžete využít bezplatnou službu půjčení jízdních kol a projet se na kole po okolí. Edemi Hotel se nachází 850 metrů od vlakového nádraží Kutaisi a 31 km od mezinárodního letiště Kutaisi.\nVšichni cestovatelé (1318) Páry (592) Jednotlivci (200) Rodiny s malými dětmi (184) Rodiny se staršími dětmi (61) Skupiny (281)


Ostravský Festival v ulicích obohatí filmy ze Slezské univerzity v Opavě / Slezská univerzita v Opavě\nAktuality / Ostravský Festival v ulicích obohatí filmy ze Slezské univerzity v Opavě\nNa festivalu se letos výrazně představí i Slezská univerzita. Festival totiž nabídne průřez soutěžními projekcemi mezinárodního festivalu studentských filmů Opavský páv, letos v květnu již pošesté pořádaném oborem Audiovizuální tvorba.\nNa své si přitom přijdou děti i dospělí. Ozvěny Opavského páva nabídnou projekce vybraných animovaných snímků z celého světa. Mezi nimi bude samozřejmě významně zastoupena tvorba opavských vysokoškolských posluchačů. Promítat se bude třeba sci-fi film Amber Jindřicha Mižďocha a jeho spolužáků, andělská groteska Když přijde Kryštof…, jejíž režie se ujala Kristína Trníková, nebo dokumenty Aleše Brunclíka New Game o zákulisí vývoje počítačových her či Tělo plné štěstí režiséra Jiřího Vávry, zamýšlející se nad tím, jestli vám krása přinese spokojený a úspěšný život.\nChybět nebudou videoklipy a také klipy poetické. „Jde o vizualizace české a světové poezie, na nichž se studenty pracujeme už několik let a zatím se těší oblibě na školách v rámci výuky literatury. Mnohé z nich jsou však velmi zajímavé jako samostatné filmy, ostatně právě vizualizace básně Luďka Markse Kukly letos vyhrála kategorii krátkometrážních filmů do pěti minut na festivalu Opavský páv,“ upřesňuje vedoucí oddělení audiovizuální tvorby Monika Horsáková.\nPromítat se bude na venkovní velkoplošnou obrazovku Černé louky a program projekcí najdete zde.\nFilmy z tvůrčí dílny posluchačů Slezské univerzity se na ostravských festivalech představují pravidelně. Vedle Festivalu v ulicích se snímky opavských studentů promítaly v posledních letech třeba na festivalu Colours of Ostrava či na diskusním fóru Meltingpot.


Jak přepravovat zboží v rámci EU? Obraťte se na zkušeného dopravce! – Dropshipper.cz\nNakopli jste svůj byznys a chystáte se expandovat do dalších zemí v Evropské unii? Chcete vyvážet zboží, nebo jste jen našli dob dobrého dodavatele v jiném členském státě? Ať už vám jde o export či import, budete muset zajistit přepravu zboží. A nehodláte-li investovat do vlastního vozového parku, budete se muset poohlédnout po spolehlivé spediční firmě. Jednoho ze specialistů, kteří se zabývají kamionovou dopravou v rámci celé EU, vám dnes představíme.\nSpolečnost Šindelář spedition s.r.o. působí na trhu již od roku 1996 (původní název Václav Šindelář) a nabízí kombinaci letitých zkušeností, moderní zázemí a individuální přístup k malým i větším klientům.\nSpolečnost Šindelář spedition disponuje velkým vozovým parkem, který čítá 160 moderních vozových souprav (splňují normy EURO5, EURO EEC). Všechny vozy procházejí pravidelnými servisními kontrolami, což výrazně snižuje riziko poruchy a tím pádem i zdržení vaší zásilky. Součástí vozového parku jsou také plachtové a chladírenské návěsy – firma je schopna přepravit zboží všech teplotních stupňů a to v libovolném množství.\nNemáte-li s mezinárodní kamionovou dopravou žádné předchozí zkušenosti, nevadí. Postará se o vás operativní a zkušený tým dispečerů, který zajistí vše potřebné a kdykoliv vám poskytne odborné poradenství. Díky důmyslnému sledovacímu systému budete mít neustálý přehled o tom, kde se vaše zásilka nachází. Bezpečnost zásilek je zajištěna alarmovým systémem a kdyby se přeci jen něco přihodilo, můžete se spolehnout na pojištění pro případ odcizení až do výše 10 mil Kč.\nTak co vy na to? Postaráte se o přepravu zboží sami, nebo se obrátíte na odborníky, kteří mají dlouholeté zkušenosti s přepravou všech druhů zásilek? Profesionální kamionová doprava vám ušetří spoustu starostí i peněz. Další informace najdete na www.sidelar-spedition.cz.\nTagskamionová přeprava v EU mezinárodní kamionová přeprava mezinárodní spedice


Tip na výlet: Cesta k nejmenšímu hradu - Toulky Českem\nPodzimní les je jeden z nejkrásnějších, a když je to navíc les v chráněné krajinné oblasti, dostává jakýsi punc výjimečnosti. A protože bezcílné toulání lesem jde málokomu, vybíráme tentokrát jako cíl jeden z nejmenších hradů u nás – Jenčov.\nKdo měl jedničku ze zeměpisu, možná tuší, kam nás dnešní výprava zavede. Západně od Prahy do křivoklátských hvozdů, tam, kde králové trávili svůj volný čas. Výlet začneme ve Zbečně, do nějž se pohodlně dostanete vlakem. V obci jsou dvě zajímavosti, které sice nejsou tak úplně na trase výletu, ale za zhlédnutí určitě stojí.\nPrvní z nich je lidově roubený Hamousův statek, jeho nejstarší část pochází ze 16. století, z velké části však byl opraven o dvě století později. Statek po celou dobu své existence nesloužil jen hospodářským účelům, ale i jako krčma a rychta.\nZa 50 korun si v sezóně můžete prohlédnout opravdu hodně. Několik světnic, síň, černou kuchyni s chlebovou pecí či vrchní komoru, která je nejstarší částí domu. Součástí prohlídky jsou i sklepy, výměnek, konírna a ovčín. V usedlosti se bydlelo do roku 1992, kdy ji koupil památkový ústav a již 20 let se z jejich útrob mohou těšit návštěvníci.\nPro milovníky historie jistě stojí za návštěvu asi o půl kilometru dál trojice líp s kapličkou, která hlásá, že v těchto místech byl 20. prosince 1100 zavražděn kníže Břetislav II. Počíhal si na něj údajně vrah najatý Vršovci jménem Lork, kníže na následky zranění zemřel o dva dny později. Nejstarší syn krále Vratislava měl původně z lovu namířeno na dvorec právě ve Zbečně.\nPo krátké exkurzi Zbečnem se vraťte k mostu, odkud nás povede červená značka po silnici do kopce. Zanedlouho narazíme na památný strom zvaný Masarykova lípa a také stejnojmennou vyhlídku na řeku Berounku. Počasí nám však příliš nepřeje, a tak šlapeme dále do kopce směrem do Sýkořic.\nJakmile projdeme vesnicí, dostaneme se na louku a následně i do bukovo-habrového lesa. Neúnavně scházíme z kopce, abychom hned opodál zase stoupali. Barevné listí hraje všemi barvami, kromě již zmíněného buku a habru, neujde pozornosti javor mleč či klen a sem tam nějaký ten dub. Zeleného listí už je však pramálo a příroda se chystá na příchod zimy.\nJeště než dorazíme na Ječov, narážíme na statný a stovky let starý památný dub, kterému se říká Břetislavův. Kromě státního znaku a kříže je u stromu také legenda o tom, jak byl kníže Břetislav II. zavražděn a jeho vrahovi o chvíli později useknuta hlava.\nO kilometr dál nás vítá cedule Národní přírodní rezervace Vůznice, v jejichž útrobách se skrývá zřícenina hradu Jenčov. Rezervace má jeden z nejpřísnějších ochranářských statusů, a tak je i pohybování v ní dost omezeno, respektive je možné pouze po značených turistických cestách. A co se zde vůbec chrání?\nVe Vůznici jsou zachovaná přirozená lesní společenstva středních Čech, která jsou charakteristická pro údolí potoků na Křivoklátsku. Přirozené doubravy jsou typické pro původní křivoklátské lesy, ochranáři zde omezují nepůvodní dřeviny jako smrk a borovici a dávají větší šance jasanu, buku a habru. Za cíl si také kladou údržbu vodních ploch a likvidaci rybářských zařízení, které sloužily v pstruží líhni.\nMalý hrad velkého pána\nV rezervaci se objevují přísně chráněné rostliny i živočichové. Například tařice skalní, třemdava bílá, bledule jarní nebo také tesařík broskvoňový, roháč obecný, rak kamenáč, čolci, ropuchy či mlok skvrnitý.\nTuristé mají proto povolen vstup pouze ke zřícenině, která je asi 700 metrů od vstupu do rezervace. I tak lze ovšem vnímat krásu zdejšího lesa, kterého nepostihlo šíření smrkové monokultury a zůstal svou různorodostí blíž svým předchůdcům. Na podzim však nemůžeme čekat, že bychom spatřili nějaký barevný květ či třeba nějaké bezobratlého živočicha, tak se musíme spokojit se zříceninou hradu.\nOdborník na české hrady Tomáš Durdík píše, že Jenčov je patrně nejmenší český hrad, který byl postaven zřejmě ve 14. století. Založit jej mohl už i Přemysl Otakar II. Měl obytnou věž, menší palác a dvorek. Toť vše. Hrad patřil mezi lovecké, což byla jeho jediná funkce. Měl být jakýmsi odpočinkovým místem na královských lovech. Nyní se o Jenčov stará skupina nadšenců, která ho také svépomocí rekonstruuje.\nPřestože zřícenina byla původně opravdu malá, dochovalo se z ní poměrně dost. V obvodových zdech paláce, po kterém zbyly dvě místnosti, jsou zřetelné díry po trámech z podlahy a vystoupat můžete také na zbytky věže, ze které je rozhled do okolí i na palác. Samozřejmě nečekejte daleký výhled, ale pohled na barevný les s údolím potoka Vůznice.\nNa věži se můžete rovněž posadit na lavičku a posvačit. Skromné stavení uprostřed listnatého lesa dodává místu pravý romantický nádech. Když se nabažíte loveckého hrádku máte tři možnosti. Buď se vrátíte do Zbečna nebo na červenou značku, či porušíte zákaz a údolím Vůznice dojdete do Nižboru. Naše výprava zvolila možnost druhou a vyrazila po červené na Chýňavu. Z ní pak po modré údolím Žlubineckého potoka do Nižboru.\nKdo nemá v cíli cesty ani po cirka 20 kilometrech dost, vyběhne kopec k nižborskému zámku, odkud je skvostný výhled nejen na údolí Berounky, ale také vedlejší kopec, kde se kdysi rozkládalo keltské oppidum Stradonice. V útrobách zámku je dnes pracoviště archeologického ústavu a také informační centrum keltské kultury. Otevřeno má jen v letní sezóně. Pod zámkem ve stráni je dřevěný kříž, u kterého se protíná 14. poledník a 50. rovnoběžka.\nVyhlídka na Berounku\nNárodní přírodní rezervace Vůznice\nVýhled z hradu do údolí


Projekty EU - Projekt ITI 2 - Základní škola Jižní předměstí Rokycany\nProjekty EU - Projekt ITI 2\nDoba realizace: od 15. 1. 2018 do 31. 8. 2018\nPředpokládaná finanční výše rozpočtu projektu/podpory:\nCelkem rozpočet projektu\nZ toho Dotace EU (IROP) a státní rozpočet ČR\n1 245 420,00 Kč\n138 380,00 Kč\nMgr. Bohumil Nosek, ředitel školy\nTel: +420 731 410 585, e-mail: zscechova@tiscali.cz\nPOPIS projektu/cíle projektu\nHlavním cílem projektu je zvýšit kvalitu podmínek v základním vzdělávání pro získávání odborných znalostí žáků v přírodovědném vzdělávání a oblasti informatiky. Zajistit lepší uplatnění žáků v navazujícím studiu prostřednictvím investic do moderního vybavení odborných učeben, čímž dojde ke zlepšení kvality formálního vzdělávání s důrazem na rozvoj klíčových kompetencí. Dalším cílem projektu je přispět k zajištění rovného přístupu ke vzdělávání, zvláště dětem ze sociálně a kulturně znevýhodněných rodin a děti se speciálními vzdělávacími potřebami (SVP), jelikož nové didaktické pomůcky pomůžou zvýšit jejich motivaci k učení.\nKonkrétním předmětem projektu je nákup vybavení a nábytku investičního a neinvestičního charakteru do odborných učeben přírodních věd (Chemie, Přírodopis, Fyzika), cizojazyčné učebny a učebny informatiky, a to ve vazbě na zkvalitnění vzdělávání, zejména ve vazbě na klíčové kompetence přírodní vědy, komunikace v cizích jazycích a práce s digitálními kompetencemi.\nZapojení moderních technologií do vyučování, rozvoj kompetencí žáků v oblasti práce s informacemi je nezbytným předpokladem uplatnění žáků v současné informační společnosti.\nITI 1 a 2\nPoslední aktualizace: 11. 10. 2018 14:21


Řepín – Veltrusy 4:2 (3:0) - I.B třída (2009/10), video :: Repin-Fotbal.cz\nÚvod > Řepín – Veltrusy 4:2 (3:0) - I.B třída (2009/10), video\nŘepín – Veltrusy 4:2 (3:0) - I.B třída (2009/10), video\nŘepín -Fotbalisté Veltrus se neodpoutali z poslední příčky ani na hřišti dalšího okresního soka v I. B třídě. V Řepíně prohráli 4:2.\nPrvní poločas byl v režii domácích. Nejprve na Nádeníkovi ztroskotali Dvořák a Štrupl. Skóre otevřel po centru Dvořáka hlavou Paloušek. Pak dvakrát v krátkém sledu potvrdil střeleckou formu stoper Vaněček, který přetavilrohové kopyve svůj čtvrtý a pátý gól zposledních dvou zápasů. Mezitím ještě hosty zachránila po střele Štrupla tyč.\nDalší pohroma přišla pro Veltruské, kteří přijeli pouze se třinácti hráči, v 53. minutě, kdy musel ze zdravotních důvodů vystřídat Nádeník. Řepín měl po změně stran velký tlak, přesto hosté z ojedinělé šance snížili, když Štofl z pětatřiceti metrů chytře přeloboval Boreckého. Veltrusy hru vyrovnaly a výsledkem byldruhý gól zatím jediného střelce Veltrus v soutěži. Hodně nervózní závěr nakonec přinesl ještěbrankudo hostující sítě.V poslední minutě se mezi střelce zapsal i Kratochvíl.\nŘepín – Veltrusy 4:2 (3:0)\nBranky: 21. a 31. Vaněček, 8. Paloušek, 90. Kratochvíl – 66. a 73. Štofl. Rozhodčí: Wolfram. ŽK: 1:1. Diváci: 70. Řepín: Borecký – Slepička, Ondráček, Vaněček, Jurčovský – Paloušek (90. Škoda), Kratochvíl, Prejza, Brejša (88. Bláha) – Dvořák (78. Vortel), Štrupl. Veltrusy: Nádeník (53. Lange) – Trávníček, M. Kopecký, Matějík, Husák (77. Kratochvíl) – Beneš, Bittner, Veselý, Andr – Poustka, Štofl.


Co vlastně znamená kříž? | Pastorace.cz\n10.9.2008, Petr Piťha\nCo vlastně znamená kříž?\nKříž je nejznámější symbol křesťanství. I v naší době, která o náboženství mnoho nedbá, setkáváme se s tímto znamením stále: na chrámových stavbách, na významných místech a budovách, v polích u Božích muk, na hřbitovech, v mnoha domácnostech a také v pracovnách, na zlatých řetízkách zdobících šíje žen, na schránkách se smrtelným obsahem, nad lékárnami, na záchranných vozech, nad stanovištěm lékařů ... . Co vlastně znamená kříž?\nKříž ještě dříve, než byl posvěcen tajemstvím smrti Božího syna, byl znám a užíván. Označoval důležitá místa. Hle, zde se cos paměti hodného stalo. Zde někdo zahynul, jiný unikl, zde někdo věčným spánkem odpočívá. Zde je to místo, od něhož lze pochopit rozličné příběhy.\nKříž, ať už v jakémkoli tvaru, byl vždy především setkáním dvou směrů, vertikály a horizontály, odjakživa spojovaných s dimenzí ducha a těla a s mužským a ženským principem. Jeho střed byl bodem, od něhož se budovalo pochopení prostoru, v němž vše mohlo být popisováno jako ležící nad a pod, vlevo a vpravo. Podstatným na tvaru kříže bylo právě setkání a tajemství. Vždyť v běžné zkušenosti máme vepsáno, že na křižovatkách cest setkávají se osudy a stojíme před rozhodnutím, kterým směrem se vydat. Ne náhodou, ale s intuitivní jistotou bylo písmeno x vybráno za označení neznámé v rovnicích. Stejně přirozeně označíme v knize křížkem místo, kde se tok autorových myšlenek setká, střetne či rozchází se směrem našeho uvažování. Neméně důležitá je však i zkušenost, že v tvaru kříže vážeme a otvíráme. Sotva lze nerozsypat náklad jen jedním směrem převázaný a každý sadař a lékař ví, že očistný řez musíme vést ve tvaru kříže.\nToto vše si kříž přináší z doby předkřesťanské. Význam kříže je však dnes dán nepochopitelnou velkopáteční událostí Kristovy smrti. U kříže na Kalvarii stojíme před oním bodem, do něhož jakoby vše směřovalo a odkud je možno odvinout veškerý smysl a pochopení každého života.\nKdyž si učení návštěvníci svatého Bonaventury udiveni celistvostí a hloubkou hostitelova poznání přáli prohlédnout jeho knihovnu, odvedl je svatý mistr do alkovny, kde nebylo nic než toliko veliký krucifix, nejčistší, nejživější, nejhlubší pramen poznání. Z téhož zdroje poznání čerpal i sv. František z Assisi a bezpočtu dalších.\nJiž sám tvar kříže obsahuje veliké poučení. Je to tvar vyvážený, ne však podle všech os symetrický. Pozemská horizontála, přesně vymezená a zřetelně kratší, jako by byla duchovní silou vynášena do výše po neomezené vertikále kořenící v zemi a vztahující se k nebi. Její potřeba pro vznik kříže je ovšem nutná. Čistá vertikála je toliko kůl. V určitém bodě musí se duchovní trysknutí rozevřít v náruč horizontály, aby mohlo vzniknout znamení lásky. Gotická úcta k duchu a renesanční úcta k tělu v úměře kříže stojí v pozadí oněch nádherných obrazů žen-duší, které vytvořili mistři z počátku renesance. Stačí jediný příklad, aby se objasnila tato skutečnost. Na anatomických studiích Leonarda da Vinci nelze přehlédnout tvar kříže v pozadí. Tyto studie jsou však také hledáním nejdokonalejší proporcionality krásného lidského těla a posloužily jako východisko k mnoha hermetickým úvahám o vyváženosti lidského žití. Abychom pak nebyli na pochybách, že Leonardo vskutku byl veden křížem, vzpomeňme na to, že na svém posledním velkém díle nechá svatého Jana Křtitele s úsměvem skrývaného tajemství, ba s úsměvem nad divákem postaveným před nerozluštitelnou hádanku, gestem poukazovat na jeho křížem ozdobenou hůl.\nToto velké, vše ovládající tajemství kříže se zjevuje teprve, když byl kříž použit jako míra člověka, když byl přiložen jako zkouška životní opravdovosti k údům Syna Božího, který tvrdošíjně sám sebe nazýval Synem člověka. Když byl Kristus shledán pravdivým až k smrti, stal se krucifix mírou veškerého soudu Božího. Jím jsme a budeme pro věčnost souzeni v každém svém skutku. Kříž je především mírou, vůči které můžeme hodnotit každý svůj záměr a poopravit ho tak, aby skutek z něho vzešlý obstál na soudu pravdy a lásky.\nPohled na kříž zachraňuje ve chvílích, kdy nás pokřivenost tohoto světa drtí až k smutku smrti. Všichni se samozřejmě a pochopitelně obáváme a děsíme smrti. Milujeme život. Smrt nám ho bere. Zde však hledíme na vydání života. V poklesnutí Kristovy hlavy uhlídáme gesto nejhlubšího, nejpokornějšího klanění před Bohem, Pánem všeho života. Otevírá se nám tu jiný pohled na smrt. Smrt, kterou chápeme jako tu, která nám vyrve z rukou vše, co jsme získali, a sklátí nás z jasu života v temnotu hrobu, ustupuje zde smrti, která je utichnutím a posledním obdarováním života docházejícího vyvrcholení. Nestačí chladně a přesně naplňovat zákony správného jednání.\nAni to není ještě vše. Kristův kříž ukazuje plnost znamení kříře také v tom, že jednak doplní ono založení prostoru, když se na chvíli objeví v kopí vojákově třetí dimenze, jednak ukáže, že centrum tajemství neleží v geometricky daném středu kříže, ale je vysunuto vně, do srdce Ježíšova. Poukazuje tak k napětí mezi harmonií a systematikou a ke sporu mezi životem a konstruktem.\nNestačí být bezcitným dobrákem a slepit z dobrých skutků geometricky přesný obraz života. Je nutné svobodně milovat, pocítit trysknutí soucitu, nechat se strhnout láskou k pravému životu, který nelze spoutat do moralistních schémat nebo racionálních výpočtů. Centrum tajemství porušující geometrii kříže na ni však zároveň ukazuje. Známe to dobře i z jiných případů malého porušení přesné souměrnosti. Víme například, jak rozkvete geometricky přesně prostřený stůl, když na něm drobně posuneme několik předmětů. Víme, jak dokonalost mnoha šperků je vyjádřena malou záměrnou asymetrií. Víme také, jak se podivně změní tvář člověka, když k obrazu jedné její poloviny přidáme její přesný zrcadlový obraz. Položení Kristova srdce na kříži je provždy obrazem pevnosti zákona a vítězství lásky.\nV našich domovech je kříž rovněž oním centrálním bodem, od kterého se počítá prostor, a to především prostor sociální. Nikdo z členů rodiny nestojí v jejím středu, všichni tu stojí v rodinném kruhu kolem Krista. Křesťanská rodina i středověká obec jsou tak v radikálním slova smyslu demokratické, a to ne jen v rovnosti před zákonem dohodnutým lidmi, ale právě a především před zákonem Božím, který v podvojném-jediném velkém přikázání žádá úctu a vděčnost k Bohu, lásku a zájem pro bližní.\nKdyby se člověk dlouhým hleděním na kříž vnitřně a ve skutcích rovnal do jeho vyváženosti, celý svět by se v něm rovnal. Kdyby dlouhým hleděním z vlastní bědnosti přivykal pohledu do Kristovy tváře, nestal by se mu jedenkrát tento pohled peklem zděšení. Kdybychom s úctou chovali ve svých domovech kříž, nestanuli bychom ve smrti před neznámým soudcem, králem děsivé vznešenosti, ale před mužem slabosti znalým, kterému jsme nabídli domov a odřekli se mnohého, co je sice sladké, ale také sobecké, aby se tu necítil cize.\nTakové hledění na kříž však vyžaduje odvahu. Uvidíme totiž pravdu o sobě a máme ji přijmout. Nejenom, že se nám objeví mnohé naše pokřivení, ale zahlédneme i své hrozné podoby. Při pohledu na kříž vyvstává před námi celá kalvarská scéna a mění se v jakési zrcadlo. Poznáváme se v něm. Jednou v bolestí ztrnulé postavě apoštola Jana, jindy v hořekující Maří Magdaléně, opět jindy ve sprostotě biřiců či v uspokojené učenosti zákoníků rozšafně řídících záležitosti svého národa.\nSe svolením převzato z publikace "Velikonoce", kterou vydala společnost COMDES\ntexty k tématu naleznete zde\nAutor: Petr Piťha


Nejlepší nabídky: Farmhouse Inn B&B – Canning | Hotels.com\nVšechna ubytovací zařízení v destinaci Canning, Nova Scotia, Kanada\nPenzion s hodnocením 3,5 hvězdičky ve městě Canning nabízí restauraci\nProvinční park Blomidon – 15,2 km\nProvinční park Scots Bay – 16,8 km\nNárodní památka Grand Pré National Historic Site – 19,5 km\nHalifax, Nové Skotsko (YHZ-Mezinárodní letiště Stanfield Intl.) – 75 min. autem\nUmožňuje Farmhouse Inn B&B zrušení rezervace s vrácením celé zaplacené částky?\nAno, Farmhouse Inn B&B nabízí na našem webu pokoje s vratnými cenami v plné výši. Tyto rezervace lze zrušit až do termínu několika dnů před začátkem pobytu. Nezapomeňte si vždy prostudovat přesné storno podmínky, které si stanovilo každé ubytovací zařízení.\nNabízí Farmhouse Inn B&B možnost parkování v areálu?\nUmožňuje Farmhouse Inn B&B pobyt s domácím mazlíčkem?\nAno, mohou se zde ubytovat kočky a psi. Max. počet zvířat na jednom pokoji: 2. Platí se poplatek 20.00 CAD za zvíře za noc.\nKdy mohou hosté přicestovat do zařízení Farmhouse Inn B&B a odcestovat z něj?\nJsou v zařízení Farmhouse Inn B&B nebo v okolí nějaké restaurace?\nAno, přímo v areálu je restaurace.Z okolních restaurací stojí za zmínku například Crystany's Brasserie (5 min. pěšky), The Noodle Guy (9,1 km) nebo Wayfarers' Ale Society (9,2 km).\nJaké aktivity nabízí ubytovací zařízení Farmhouse Inn B&B a jeho okolí?\nFarmhouse Inn B&B nabízí prostory pro piknik a zahradu.\nGk, Romantická cesta s 1 noclehem, 26. 09. 2020\nGuy, Cesta s 2 noclehy, 31. 01. 2020\nNicole, Obchodní cesta s 1 noclehem, 28. 01. 2020\nKrissy, Romantická cesta s 1 noclehem, 15. 10. 2019\nTrey, Rodinná dovolená s 3 noclehy, 11. 10. 2019\nNorineD., Výlet s přáteli s 2 noclehy, 19. 09. 2019\nHotely – Canning


Návrat starého mlýna\nNebýt klukovského snu, Porčův mlýn by si za čas lidé připomínali už jen z dobových fotografií. Dnes se ale do něj vrátil život a krajinou se opět rozléhá klapot vodního kola.\nJeště než se z obilí stane mouka, musí projít tzv. špicováním. Při něm se ze zrna odstraňují špičky obsahující éterické oleje, které způsobují žluknutí mouky.\nNápad vrátit život do Porčova mlýna v Býkovicích na Blanensku se zrodil v hlavách bratrů Milana a Zdeňka Růžičkových. Protože jejich otec byl místním rodákem, oba bratři často chodívali kolem a někdy se mlýn stával i dějištěm jejich klukovských her. Osud chátrajícího stavení jim nebyl lhostejný, a tak se společně ještě s kamarádem Ladislavem Šumberou rozhodli v roce 2008 mlýn odkoupit a zrekonstruovat. „Byl tehdy ve velmi špatném stavu, ale my jsme věřili, že ho na základě získaných plánků dokážeme obnovit do podoby, jakou měl v roce 1820,“ říká Milan Růžička.\n„Při opravě jsme striktně dodržovali všechny výrobní technologie, které se tehdy používaly. To znamená, že jsme udělali šindelovou střechu a zdi nahodili hliněnou omítkou smíchanou s otrubami. I skleněné tabulky v oknech jsou dělané starým ručním způsobem. Z původního technického vybavení bohužel nic nezůstalo, a tak jsme v průběhu oprav, které trvaly rok a čtyři měsíce, jezdili po republice a sháněli mlýnské zařízení. Nakonec se nám ho podařilo sehnat v jednom polozbořeném mlýně u Litomyšle. Naštěstí bylo ve stavu, ve kterém se ještě dalo zachránit. Dokonce jsme zjistili, že některé části mlýnského složení pocházejí už ze 16. století. Stačilo je zrestaurovat a teď už u nás zase plně slouží svému účelu.“\nAby mlýn vůbec fungoval, bylo třeba přivést vodní náhon a pořídit nové mlýnské vodní kolo. Původní se nedochovalo, ale na základě nalezených artefaktů a fotografií nebylo těžké vytvořit jeho věrnou kopii. Tu na míru vyrobil a na místě sestavil sekerník František Mikyška z Petrovic u Sedlčan. Díky tomu se zde obilí v moučnici mele stejně jako přede dvěma sty lety. Kromě mlýnského složení se do stavení vrátilo i veškeré příslušenství. V obytné místnosti mlynáře jsou například kamna, ve kterých se pečou buchty podle staré receptury, a také pec, v níž se čas od času peče vynikající chleba. Nechybí tu ani rohová lavice se stolem a nezbytná skříň ‚koutnice‘, která sloužila k ukládání rodinných cenností a důležitých dokumentů. Kromě dobově vybavené světnice a mlýnice si tu prohlédnete také historické hospodářské stroje a v podkrovní části stavení i zajímavou expozici, která do detailu popisuje historii mlýna.\nPokud rádi rybaříte, můžete po prohlídce zajít k rybníku a vypůjčit si rybářské náčiní. Ve vodě se prohánějí kapři a pstruzi, a pokud se poštěstí a rybka se chytne na udičku, ve zdejší rybářské krčmě vám ji rádi ugrilují. Porčův mlýn může být pěkným rodinným výletem, romantickým zážitkem, ale i netradičním místem pro uspořádání svatebního obřadu. Vše potřebné tu pro vás zařídí, stačí jen zavolat a domluvit se. Podrobné informace najdete na stránkách www.porcuvmlyn.cz. „Jsem rád, že se nám v poměrně krátké době podařilo obnovit plně funkční mlýn a vrátit sem život,“ usmívá se Milan Růžička. „Naším cílem od začátku bylo, aby se lidé dozvěděli, jak se tu žilo, jak zruční byli mlynáři a sekerníci a co vlastně mlýnské řemeslo obnášelo. Zároveň jsme chtěli zvelebit zdejší krajinu, zlepšit životní prostředí, zvýšit turismus v regionu a zanechat odkaz pro další generace. Teď už čekáme pouze na jedinou věc. Aby se k nám do mlýna opět vrátil vodník a pěkně nám tu na všechno dohlížel.“


Browsing by Subject "kapacita" | BUT Digital library\nBrowsing by Subject "kapacita"\nAkumulátory a jejich využití v nezávislé elektrické trakci \nCílem bakalářské práce je vytvoření přehledu jednotlivých typů baterií pro pohon v nezávislé elektrické trakci. Nakonec jednotlivé koncepce popsat. Jedná se o teoretický a praktický rozbor.\nTato bakalářská práce seznamuje s vědní disciplínou steganografie. Uvádí její dávnou i podstatně bližší historii, zmiňuje její současné využití a nastiňuje možné směry, kterými by se mohla steganografie v budoucnu vydat. ...\nElektropohony v užitkových vozidlech a autobusech \nTato bakalářská práce se zaměřuje na elektrické a hybridní pohony, které se využívají v užitkových vozech a autobusech. Podle toho je práce rozdělena na dvě hlavní části. První část se věnuje čistě elektrickým pohonům a ...


Tag Archive Dodržování zákona\nDodržování zákona, Zákon o spotřebitelském úvěru\nBýt právním státem se snadno řekne, hůře však již provede. Být takovým znamená vymezit každému jedinci či subjektu jeho práva a povinnosti, vyplývající ze znění zákonů a obecně platných norem. Jenže nejde jenom o vytvoření zákonů v legislativní rovině, ale i o tvz. aplikační stránku, tedy zajistit jejich akceptaci a dodržování a to je úloha o poznání složitější.\nExistuje názor, že právo musí fungovat na základě jeho dobrovolného dodržování. To možná platí na Marsu, ale u nás rozhodně ne. Pravděpodobnější bude nejspíš protiklad, tedy dodržování zákonů vynucené. Nejenom v našem státě, ale i kdekoli jinde vždy platilo, platí a platit bude že co není zakázáno, je povoleno a co není vynuceno, to se může.


Čepice US BDU RS oliv (opraná) [10213p] - 168,- Kč : Army Shop ArmySurplus CZ, eshop a pět kamenných prodejen. Vojenské oblečení a vojenské vybavení, outdoor, military, camping, maskáčové kalhoty i blůzy, svetry, koąile, trika, tílka, čepice, rukavice, přilby, batohy, sumky, ochranné spreje, ale i stany, maskovací sítě, Vojenský výprodej Praha, Liberec, Mladá Boleslav\nHome :: Oblečení :: Čepice, klobouky :: Čepice US BDU RS oliv (opraná)\nKlasická čepice z Rip-stop materiálu s krátkým kšiltem dle vzoru armádních US BDU čepic. Příjemný a pevný materiál, dobře sedí (volitelné velikosti).\nTento produkt byl přidán dne 10.12.2008.\nInformujte mě o změnách Čepice US BDU RS oliv (opraná)


Jsou moderní a velmi elegantní – Early music\nJsou moderní a velmi elegantní\nPotřebujete i vy sehnat nějaké krásné, které byste umístili na vaše okna a které by vám perfektně stínili a vytvářeli pocit domova? Ty nejlepší naleznete v našem internetovém obchodě, ve kterém na vás čekají kvalitní produkty za opravdu rozumné ceny, které tu ještě nebyly.\nZákladem je, aby Závěsy byly kvalitní, protože pouze kvalitní závěsy vám mohou skvěle posloužit. Kvalita je zkrátka důležitá, a proto dbáme na skvělé materiály a preciznost práce při výrobě závěsů. Pokud i vy chce kvalitu, tak neváhejte nakupovat u nás, protože my vám ji můžeme zaručit.\nZávěsy patří mezi ten typ produktů, který tu s námi bude pořád, protože se jedná zkrátka o nikdy nestárnoucí klasiku. Závěsy používali již naše prababičky, ale i tak stále nevyšli z módy, protože se neustále vymýšlejí nové střihy, motivy, designy a používají se kvalitní materiály.


"Moje rozhodnutí o soukromé PA bylo jasné uz od začátku těhotenství a intuitivně ( podle fotky) jsem si tě vybrala se slovy - tuhle pani s andělskou vizáží bych si přála, aby "viděl" můj syn mezi prvními, až přijde na svět. A podařilo se - navázaly jsme krásnou spolupráci, kde vznikla velmi rychle důvěra a pocit bezpečí, i kdyz to měl byt už můj třetí porod - ale právě proto - díky tobě, tvému přístupu a informacím, jsem si mohla uzdravit předchozí negativní zkušenosti z porodu a přivést na svět dítě s pocitem bezpečí. U porodu jsem potřebovala být hodně v sobě, moc pozornosti jsem nechtěla, ale důležitá pro me byla tvoje přítomnost tam, a to, že jsem v bezpečí.. takže děkuji moc za vše...."\n- Eva F., Pohledy\n"Ahoj Luci, včera to bylo 8 týdnů od porodu. Zdá se mi, že Mariánka je s námi už celou věčnost, jakoby od počátku všeho byla naší součástí a členem rodiny. Zároveň mám, ale porod tak živě v paměti. Není den, kdy bych na něj a na tebe nemyslela. Přijde mi jako kdybych porodila včera a ja už tady mám takový veliký miminko, který se směje. Prostě ten porod, ach.. Rodila bych znovu a znovu, ne snad ani kvůli tomu, abych měla hodně dětí, ale kvůli tomu prožitku, ten pocit.. Opravdu splněný sen nádherného porodu, ze kterého jsem vyšla silnější, než jsem si kdy vůbec dokázala představit. Jsem na nás tak hrozně hrdá. Každému o porodu vypravíme a možná to až moc vykresluju a spoustu lidí tomu nerozumí. Nerozumí proč jsme jeli tak daleko, proč jsme měli tebe, proč jsem nechtěla rodit "klasicky".. Neustále si ale říkám, i kdybych tímhle povídáním ovlivnila jedinou ženu, která by pak vzala porod do svých rukou a ne ho odevzdala zdravotníkům, tak je to pro mě výhra. Tohle celé je i díky tobě, je to i tvůj kus nádherné práce. V Pardubicích máme ulici 5.května a pro mě to není symbol pražského povstání, ale tvých narozenin a mezinárodního dne porodních asistentek. Jinak se máme krásně, Marianka je klidná a tolik jiná než byla Helenka. To jak je klidná připisujeme porodu. Vlastně od začátku se dá krásně uklidnit u mě nebo u Michala v náručí, je vidět, že se správně na nás otiskla.. Helenka dlouho nechápala, že jsem to já, protože ji odnesli a ja jí neviděla, nemohli jsme ji přivítat a hladit.. jako by nevěděla, kdo jsme a plakala a plakala.. když to pochopila, tak ji nikdo jiný nemohl chovat, protože strašně plakala dokud nebyla u mě.. Mariánka jde z ruky do ruky a je v klidu, ví že jsem tam pro ni, a že když se nebude citit, tak si ji hned vezmu k sobě. Máš na tomhle všem svůj podíl práce a já ti jsem tolik vděčná."\n- Helena N., Pardubice\n"Od začátku byla velmi příjemná komunikace, kdy jsem hned věděla na čem jsem, měla jsem nějakou oporu v mé malé válce s gynekologem a zároveň jistotu, že i když jsem k němu déle nešla, byla jsem mezitím na kontrole u tebe a věděla jsem, že je všechno jak má být. Během celého těhotenství ses mě ptala na věci, které do té doby nikoho nezajímaly (jak se mám, jak se cítím, jak si to představuji a co vlastně chci). A asi díky tomu jsem si celé těhotenství mnohem víc uvědomovala, než si pamatuji z předchozích dvou. Měla jsem příjemný pocit, že když se chci na něco zeptat, tak tě nebudu obtěžovat a že mám možnost svoje rozhodnutí měnit, upřesňovat a že se mám na koho obrátit když potřebuji poradit. U lékaře jsem se vždycky potkala s přístupem „co nejrychleji ven“ a prostor na dotazy sice teoreticky byl ale v praxi jen s notnou dávkou odvahy a s pocitem že zdržuji. Důležité pro mě bylo, že jsem věděla o všech variantách ohledně porodu, které vlastně můžou nastat, všechny jsme probraly, věděla jsem, že to může nastat a mohla si vymyslet alternativní řešení k tvojí nepřítomnosti a prostě jsem celou dobu věděla, na čem jsem a nemusela jsem se proto nervovat co by kdyby, což je jinak u mě trochu problém, často jsem ve stresu zbytečně, takhle jsem si všechno předem promyslela a byla jsem celu dobu úplně v klidu :) Kdykoliv jsem si s něčím nevěděla rady, mohla jsem ti zavolat, napsat bez obavy, že bys mě odbyla, i když šlo o planý poplach. Tohle pro mě bylo hrozně příjemné a důležité potom po porodu, že jsem mohla psát a volat i když jsem si jen nebyla jistá, jestli je všechno v pořádku. Moc dobře vzpomínám na takovou bezmoc po předchozích porodech, kdy člověk neví kam se obrátit, komu volat při problémech a když už se někam dovolal, hned ho hnali na prohlídku nebo řekli že zbytečně plaším, nebo že si mám zavolat jinam.\nOcenila jsem i tipy a rady co používat, čím podpořit regeneraci, hojení, ulehčit v těhotenství a podobně, mohla jsem srovnat rady lékařů a od tebe a v klidu si vybrat, nebyla jsem odkázaná jen na jeden názor, prezentovaný jako jediný správný. Už jsme se s manželem přistihli jak přemýšlíme, kdy že si pořídíme další miminko :)"\n- Markéta K., Polnička\n"Dobrý den Luci, mám potřebu Vám napsat, tak snad Vam to nebude vadit. V neděli se nám narodila dcera a já zažila krásný porod a to i díky Vám a vaši přednášce v Moravské Třebové - Zazrak porodu, která mi dala skutečnou sílu a viru v tom, ze porod bude krásný. Moc Děkuji a doufám, ze bude ještě příležitost se s Vámi setkat."\n- Vendula B., Moravská Třebová\n"Ahoj Luci, ještě jednou Ti moc děkuji za Tvůj doprovod k porodu, jsi opravdu skvělá! Moc oceňuji, jak ses mi pečlivě věnovala na předporodních konzultacích a poskytla mi maximum informací a na rovinu jsi mi říkala, veškeré poznatky a současně respektovala můj pohled a má rozhodnutí. Také děkuji za Tvoje odpovědi na SMS během mého pobytu v porodnici a za obě návštěvy u nás doma. Jsem moc vděčná za to, že můj první porod proběhl tak, jak jsem si vysnila, tedy přirozeně, s respektem ze strany personálu nemocnice, s láskou ze strany mého manžela a podporou profesionální porodní asistentky. Děkuji!"\n- Anna V., Havlíčkův Brod\nchtěli bychom ti moc poděkovat za podporu, kterou jsme v tobě měli a stále máme. Jako prvorodiče a jako prvorodička jsem chtěla porod prožít jinak než ho většina maminek popisuje, ve svém okolí jsem neslyšela žádný pozitivní příběh z porodnice. Proto jsme se s manželem rozhodli, že bychom chtěli být co nejdéle doma a až na poslední chvíli jet do porodnice. To, že se náš Matýsek narodil neplánovaně překotně doma bylo to nejhezčí co mě kdy potkalo, takový pocit jsem nikdy nezažila a myslím, že už nezažiju. Věděla jsem, že odjet do porodnice na poslední chvíli není nic špatného. Jako prvorodička jsem si nikdy nemyslela, že budu rodit takovou rychlostí. Ještě v ten den jsme byli připouštět naši Rozárku (koza) a ještě jsem sbírala vlašáky na všech čtyřech protože jinak to už nešlo. Všude se tvrdí a říká, že ženy, na které přichází porod, tak mají poslíčky a že poznají, že budou rodit, já jsem nic necítila a ani netušila. Když jsem ti zavolala kolem 22 hodiny, když mi odteklo trošku vody a Tvá informace byla hlídejte kontrakce, tak jsem si ani v duchu nepomyslela, že žádné dlouhé rození nebude. Když jsem Ti zavolala, že se mi to moje počítání nějak nezdá a jednu kontrakci jsme stopovaly spolu po telefonu by mě ani v duchu nenapadlo, že než přijedeš, tak bude malý na světě. Díky za manžela :-), který mě ve všem podporoval a nakonec i pomohl, když se malej dral jako raketa na svět.\nPéči, kterou jsi nám věnovala po příjezdu nejde ani slovy vyjádřit, na to, že jsme se spolu viděly jen jednou a pak až po porodu jsem si připadala, jako bych Tě znala déle, nebylo mi vůbec nepříjemné stát před tebou nahá nebo cokoli jiného. Vše mi přišlo s Tebou tak přirozené a bez studu. To jak jsi se o nás po porodu postarala, byla u nás skoro až do 3 nebo do 4 do rána mě bylo taky velmi příjemné, ten pocit, když jsem věděla, že je vše v pořádku a ty jsi ta, která mi rozumí, tak to pro mě byl opravdu velký zážitek.\nS manželem bychom Ti chtěli moc poděkovat za práci, kterou jako porodní asistentka odvádíš, Tvůj postoj k samotnému těhotenství, porodu, kojení a k dalším věcem je obdivuhodný a jsme velice vděční, že jsme tě poznali. Tvá podpora na telefonu a osobní podpora je k nezaplacení!!!"\nZe srdce díky\n- Veronika J., Rýdrovice\n"Jsem ohromně vděčná za to, jak porod proběhl. Myslím, že lepší to v našem případě ani být nemohlo a jsem opravdu šťastná! Jsem velmi ráda, že jsi byla u toho, že jsi opravdu moje porodní asistentka, která mne doprovázela těhotenstvím, porodem i šestinedělím. A ten porod byl v tomto zásadní.\nTvou přítomnost u porodu jsem vnímala velmi dobře! Asi tak nějak jsem si to představovala, že budeš přítomná, budeš všechno nějak spíše nenápadně sledovat, hlídat jak se daří miminku a v potřebnou chvíli zasáhneš. Tak přesně to probíhalo a jsem za to moc ráda! Bylo pro mne důležité, že se známe, že pro mne nejsi nikdo cizí a že naopak i ty znáš moje přání a postoje. Moc mi pomohla dopolední konzultace po telefonu (kdy jsi mi řekla, že ty první kontrakce jsou moc krátké a ještě dělohu neotvírají), měla jsem tak jistotu, že díky tobě rozpoznám, co bych jinak bez vlastní zkušenosti nevěděla, a trochu se zorientuju v tom, jak rychle porod postupuje a kdy už budu chtít vyhledat nějakou pomoc. Myslím, že to načasování bylo perfektní. Do porodnice jsi přijela přesně, kdy jsem tě potřebovala. To už byl docela hukot, mezi kontrakcemi jsem nestíhala vůbec nic, sotva se nadechnout a pozdravit tě. Ale velmi mne uklidnilo, že jsi tu a že budeš dávat pozor, jestli všechno probíhá tak, jak má.\nTo se taky potvrdilo, když ses starala o to, jestli jsem si vyprázdnila močový měchýř, to by mne vůbec nenapadlo. Nebo potom ve sprše, kdy jsi byla tak decentně přítomná (tvou přítomnost jsem jen tak tušila), hlídala ozvy děťátka a poslala mne ven z vody, když to na něj bylo už moc. Ani to mne vůbec nenapadlo, že moje oblíbená horká voda mu může vlastně škodit.\nJsem ti moc vděčná za to, s jakou empatií a respektem ses postavila k vnitřnímu vyšetřování při porodu. Vyšetření od tebe mi vůbec nevadilo, bylo ohleduplné, v žádném případě to nebolelo. A bylo to pro mne hlavně ujištění, že je všechno v pořádku a postupuje dobře.\nJeště jsem teď zpětně přemýšlela, jestli bych své porodní kontrakce nazvala bolestí a vlastně ani nevím. Zdály se mi sice dost hrozné, ale neřekla bych snad ani, že to byla bolest. Sice mne u toho nemálo bolela záda, ale to mi přišlo jako přídatná vedlejší věc.\nTakže porod byl pro mne úžasný a jsem vděčná za tvou přítomnost, tvou podporu a pomoc!\nDíky moc za tvé služby. Dá-li Bůh a budeme ještě za čas čekat děťátko, určitě se na tebe zase obrátím."\n- Karolína Š., Česká Třebová\n"S Luckou jsem se seznámila na jaře letošního roku. Již na první seznamovací schůzce mi byla velice příjemná a cítila jsem se v její společnosti dobře a uvolněně. Výběr porodní asistentky pro mě byl hodně intimní záležitost a to jak si sedneme pocitově i názorově byl hlavni rozhodovací faktor. Na každou návštěvu u Lucky jsem se těšila. Věděla jsem, že se jí můžu bez obav na cokoliv zeptat a nikdy jsem se necítila hloupě. Pobyt v její společnosti ve mně i v partnerovi vzbuzoval pocit klidu a bezpečí. Kdykoliv nám byla k dispozici na telefonu nebo emailu a během porodu nám byla cennou průvodkyní a rádkyní. Již teď s jistotou vím, že bude-li to možné, bude ona moje první volba porodní asistentky při příštím těhotenství. Luci, moc Ti za vše děkujeme a přejeme Ti jen to nejkrásnější ve dnech budoucích."\n- Marta M., Lanškroun\n"Lucii jsem vyhledala na úplném začátku svého prvního těhotenství, protože jsem hledala odbornou podporu a doprovod k porodu. Na první pohled mi byla velmi sympatická, mezi řádky jsem při prvním rozhovoru poznala, že je naladěná na stejné vlně a cítila jsem, že si ji u svého porodu dokážu představit. Během poraden mi pomohla řešit klasické otázky prvorodičky, kontrolovala mě i miminko a dodávala mi odvahu k mým rozhodnutím a volbám. Nejvíce zpětně oceňuji její profesionální přístup a zároveň chuť přistupovat individuálně a lidsky. Lucie mi pomohla ustát nejednu těžkou chvíli a byla mi obrovskou psychickou oporou. V šestinedělí jsem ocenila její rady, pomoc s péčí o miminko, neustálou telefonickou pohotovost a především empatii, se kterou ke mně po porodu přistupovala. Děkuji, že jsi vedle mě stála v bezproblémovém těhotenství, děkuji za dodání odvahy v těžkých chvílích a za Tvoji veškerou pomoc a podporu. Vybrala jsem sobě i synovi skvělou porodní bábu! "\n- Michaela K., Litomyšl\n"Lucii jsem zavolala doslova za 5 minut 12. Dvouměsíční miminko bylo při kojení závislé na kloboučcích (užívala jsem je, dokud se mi nezahojily ragády – pak jsem však už dítě nezvládla přeučit zpět na bradavky), jedno prso jsem měla z půlky tvrdé – ucpaný mlékovod, který přešel v zánět, dítě nepřibíralo, byla jsem sledována pediatrem a nucena každotýdenními kontrolami váhy k dokrmům umělým mlékem. Je jasné, že psychicky jsem byla díky těmto skutečnostem na dně. Stačila pouze jedna Luciina návštěva, abych pod jejím vedením odbourala kloboučky, upravila techniku kojení, dále se mi dostalo ujištění, že mléka mám dostatek, a naučila jsem se systematicky rozjet laktaci tak, aby miminko začalo opět přibývat. Naučila mě alternativně krmit stříkačkou, což mi v porodnici neukázali, pediatr pak tento způsob neuměl vůbec. Bohužel jsem s prsem, v němž byl zanedbaný zánět, skončila na chirurgii (kam mě vyslala Lucie, kterou můj stav vyděsil – gynekolog ani pediatr problém neřešili, radili tvarohový zábal v době, kdy už nebylo možné nic jiného než naříznutí prsu, aby hnis vytekl), takže jsem musela kojit asi týden pouze z jednoho prsa. Lucie mi doporučila odsávačku pro nemocné prso a se zdravým mě naučila kojit tak, že dítě váhu neztrácelo. Fundovaně zhodnotila situaci po chirurgickém zákroku a dovolila mi kojit v době, kdy chirurg bez skutečného zájmu o problematiku doporučil odsáté mléko vylít. Díky tomu jsem znovu rozjela laktaci obou prsou a dítě mi začalo přibírat, aniž bych musela dále dokrmovat umělým mlékem (podávala jsem ho pouze týden, a to z důvodu znovunabytí klidu).\nLucie mě vedla celý měsíc krok za krokem, radila mi s každou maličkostí (byly jsme několikrát denně v kontaktu), vždy připravena vyslechnout mé peripetie a ukázat mi z nich cestu, ale co mi nejvíce pomohlo, byla obrovská psychická podpora a víra ve mě, že to dokážu. Jedině jí mohu poděkovat za to, že plně kojím a miminko zdárně prospívá. Podotýkám, že jsem prošla rukama 6 chirurgů, 2 mamologů, 1 gynekologa a 1 pediatra… Skutečný zájem jsem však cítila jen od Lucie."\n- Jitka S., Moravská Třebová\n"S Luckou jsem se poprvé setkala již v těhotenství, kdy mi pomáhala s vypracováním porodního plánu. V té době jsme byly v kontaktu především před emaily, ochotně a pohotově odpovídala na všechny mé otázky týkající se především těhotenství a porodu. V šestinedělí jsem její pomoc opět ocenila, a to když Šimonek celé noci proplakal, trpěl bolestmi bříška a já měla utkvělou představu, že to je díky tomu, že dělám něco špatně - mám málo mléka nebo špatně kojím. Lucka mi poradila nejen s kojením, ale doporučila i vhodná homeopatika, ukázala, jak mám malého nosit v šátku, jak mu masírovat bříško a mnoho dalších užitečných rad."\n- Kristýna L., Praha


ALFÍK CREAM PREMIUM, 5 l, jemný tekutý písek - VládceMopu.cz\n› Úklidová chemie › ALFÍK CREAM PREMIUM, 5 l, jemný tekutý písek\nKód produktu 265218\nTekutý písek na čištění umyvadel, van, sanitárního zařízení, keramických obkladu, nádobí apod. Návod k použití: Přípravek naneste přímo na znečištěný povrch a špínu odstraňte pomocí hadru nebo houbičky. Díky abrazivní složce není potřeba přílišná fyzická námaha ani při odstraňování zaschlé špíny. Nakonec povrch opláchněte vodou (doporučujeme s přídavkem malého množství čisticího prostředku RAJ) a otřete čistým hadrem. Nedoporučuje se používat na měkké a lakované povrchy (nebezpečí poškrábání).


PO NEDĚLI 7.7.2019\nZdálo by se, že prázdniny v kostele stáhnou provoz na minimum. Opak může být pravdou. Nejsou to naše kluby, ale je to provoz zvnějšku. V neděli se změnil kostel ve svatební síň pro sňatek připravený adventistickým sborem z České Třebové. Stále běží poradna, tento týden v našem kostele cvičí interpreti kurzů, které k probíhají v internátě pedagogické školy, kam se už nevejdou. V neděli 14.7.2019 nám kurzisté poděkují hudbou.\nV příloze máte kázání br. kazatele Davida Beni z husovské slavnosti na Špitálku 6.7.2019. Na Růžovém paloučku řečnil synodní senior ČCE a senátor Petr Šilar. Byla - a alespoň někteří ji stihli - svatba Tomáše a Míšy Marvanových. A už je na nástěnce oznámení Tomáše Horáčka a Jany Márové. Budou celkem tři svatby do prázdnin.\nV neděli 21.7.2019 proběhne pokempová neděle s grilováním. Účastníci kempu zvou všechny sestry a bratry na oběd ke grilu. Maso a další pochutiny zajistí. Prosíme, aby se ti, kdo disponují grilem, ohlásili Lukášovi Rejmanovi. A kdo plánuje hodovat, nechť se zapíše na nástěnce na seznam, který je vyvěšen od neděle 7.7.2019.\nÚterý 9.7.2019 v 18:00 je druhá Zahrada v prázdninovém čase. Tentokrát u Macků v Jabloňové, čteme Žalm 142 (v zahradách čteme devět posledních žalmů páté knihy žalmů)\nNeděle 14.7.2019 v 9:30 Bohoslužby v Novém kostele na bratrské perikopy (Lukášovo evangelium 6:36-42) káže Daniel Kvasnička\nNa Vysokém Poli startuje English camp


Iveta a Sladká Francie | C h r i s t i n e . . .\nIveta a Sladká Francie\nPosted on 8.12.2012 by Christine Žirafová - Tasselhofova\nPo kuchařce s krásným obalem a lákavým názvem, navíc od autorky vyzdvihované food časopisy, jsem začala pokukovat hned poté, co jsem se o ní poprvé dočetla. Na kuchařku všude spousta chvály, na autorku taktéž – a navíc – francouzské dobroty. Ach ach. Kdo měl někdy možnost ochutnat nějakou tu sladkůstku u Paula, ten tuší :-)\nKuchařku jsem si i přesto koupila až po více, než půl roce – do té doby jsem ji totiž v obchodech prostě nepotkala. Poštěstilo se mi až minulý víkend, kdy jsem si ji po zběžném prolistování koupila v hradeckém Luxoru. Po prolistování méně zběžném bohužel musím konstatovat, že v tomto případě se ono čekání příliš nevyplatilo…\nPředem by asi bylo vhodné říct, že jsem zatím žádný z receptů netestovala, čili ke konkrétním postupům se příliš vyjadřovat nebudu.\nPrvní věc, která mě v knize zarazila, bylo několik zcela zjevných blbostí. Hned v úvodu autorka popisuje základní suroviny. U předposlední položky jsem hrůzou zavyla nahlas. Ledová čokoláda skutečně není “druh čokolády, který je nutné před konzumací zchladit alespoň na teplotu cca 5°C”. Je to čokoládový výrobek s obsahem kokosového tuku, díky kterému se rozpouští již při 20-23°C a způsobuje tak chladivý efekt v ústech. Pokud ji strčíte do ledničky, o tenhle efekt se kompletně připravíte. Aneb když něco nevím, tak to nepíšu do kuchařky – a už vůbec ne tím stylem, že otevřu wikipedii a prostým opisem z ní vytvořím celou stranu 12. (Tu pitominu o ledové čokoládě jsem dnes opravila, původním zněním se tedy můžete pokochat v historii. Pokud mi nevěříte, přesvědčit by vás mohlo německé heslo Eiskonfekt).\nStejně tak mě značně zarazila “perla” uvedená hned na protější straně 13 – “Teploty uvedené v receptech platí při použití horkovzdušné trouby. Pokud ji nemáte, je potřeba teplotu snížit”. No, je to přesně naopak – pokud v troubě nemáte větrák rozhánějící teplotu stejnoměrně po celém jejím prostoru, budete muset tu teplotu zvýšit, aby se řádně propekly i části formy umístěné na opačné straně trouby, než je zdroj tepla…\nDalší věcí, která mě v kuchařce příliš nepotěšila, jsou fotografie. Tak nějak jsem si v posledních letech díky místním food časopisům, zahraničním kuchařkám a v poslední době i díky kuchařkám českým, zvykla na perfektní foodstyling a krásné fotografie. A to i u nepříliš vzhledných jídel typu žemlovka či čočka na kyselo. Tím spíš by si ho zasloužily báječné francouzské dezerty. Bohužel se jim ho nedostalo (přestože foodstylista byl podle tiráže u focení přítomen). Většina dezertů je naaranžována spíše stylem “udělali jsme si něco sladkého v neděli po obědě” než “fotíme kuchařku plnou perfektních dezertů”.\nPravdou je, že kde nic není, ani smrt nebere, a tak se od foodstylisty těžko dají očekávat zázraky, když samotný fotografovaný výtvor vypadá v lepším případě nevzhledně, v horším přímo katastrofálně. Příkladem toho nejhoršího mohou být bez debaty macarons alias makronky. Každý, kdo někdy viděl klasickou makronku ví, že takováhle rozpláclá (v případě prvního obrázku navíc barevně podivná) ohavnost to prostě být nemá. Makronkám chybí bublinkatá “noha”, jsou popraskané, tvar je značně nepovedený a příliš řídký krém teče ven a omatlává vedlejší kousky… Že se v receptu na malinové makronky vyskytuje pouze červené barvivo a rybízová marmeláda do náplně už asi nemá smysl komentovat… Asi by nebylo od věci držet se opět snadné zásady – když to neumím upéct, nedávám to do kuchařky.\nAni ostatní fotografie bohužel nejsou o moc lepší. Oblíbený zdobící prostředek ve formě krájené pomerančové kůry vařené v čemsi nikterak dobře nepůsobí, občas přeplácané vzorované nádobí přebíjí samotný kousek na něm prezentovaný. Slovo “etažér” (to je takový ten talíř na nožičce:-) ) už stylista patrně zaslechl, neboť jeden v knize najdeme, ale zbytek koláčů a dortů je prezentován na talířích – a nevypadá to nic moc.\nNa mnoha fotografiích se zákusek nepěkně roztéká (ať už jde o krém na dortících nebo zmrzlinové dezerty). Těžko říct, zda to způsobilo dlouhé fotografování, a nebo je na vině špatný recept či technologie. Dezerty z odpalovaného těsta vypadají asi stejně, jako když jsem se o něj poprvé pokoušela já, výsledný efekt by měl být výrazně nadýchanější a pěknější. U věnce Paříž – Brest je navíc vidět, že se jednotlivé větrníčky místy ani nedotýkají, přestože věnec by měl být jednolitý (pokud už se dělá z větrníčků a ne jako jednolité kolo).\nKoláče mají často nevzhledné nerovné okraje, některé nemají pěknou propečenou barvu nebo jsou popraskané, celkově nevypadají pěkně. Fíkový dort se zabořenou lžící, který vypadá, jako by ho někdo projel bagrem snad raději více komentovat nebudu.\nZa normálních okolností krásný dezert Sorbet au cassis vypadá jako červené zelí rozmixované s jogurtem a trochou řepy. Asi ho někdo zapomněl propasírovat… Barvou i přízdobou navíc napovídá, že v receptu uvedený černý rybíz byl patrně nahrazen červeným…\nPoměrně zásadním zklamáním pro mě byly i verrines, neboli plněné skleničky. Chápu, že zrovna Verrine Tatin se vzhledem k obsahu bude na krásno aranžovat obtížně, ale přece jen se to dalo vyřešit lépe. Verrines se sice obecně vytvářejí do skleniček jakéhokoliv typu, ovšem silně pochybuji, že to primárně platí pro šroubovací skleničku od jogurtu. Úplně obyčejné dvoudecky je ovšem na focení do kuchařky taky tak trochu škoda. Jogurtová sklenička ještě více zamrzí u dezertu, jakým je panna cotta, s jejímž aranžováním se vzhledem k želatině obsažené ve smetanové směsi dá celkem bezpracně krásně vyhrát…\nNa celé kuchařce je dost výrazně znát, že byla ušitá horkou jehlou se snahou využít popularity autorky z pořadu Na nože! Tím pádem spousta receptů vypadá podle fotografií (a mnohdy i samotného popisu), jako když je autorka peče poprvé, případně nemá zásadní povědomí o tom, jak se daný dezert připravuje a jak by měl vypadat. Dlužno dodat, že už v loňském listopadovém Gurmetu připravuje Iveta Fabešová makronky v duelu proti Janě Zatloukalové – přičemž do nich místo cukru uváděného v kuchařce dává cukrový rozvar a na fotografiích už vypadají tak, jak vypadat mají. Trochu škoda, že se je autorka pořádně nenaučila už před vydáním knihy…\nObrázky v textu pocházejí z následujících zdrojů:\nPS: Myslíte, že mi někdo vydá knihu “Christine a přeslazená Amerika”? Myslím, že i přes brutální dávku cukru by si Česká republika zasloužila poznat Buttercream Icing…


Collagen Caps Himalyo 100 kapslí\nOleje rostlinné, živočišné Živočišné oleje Collagen Caps Himalyo 100 kapslí\nkatalogové číslo: 16863\n300 mg, hydrolyzovaný mořský kolagen typ I. : EU nepovoluje žádné zdravotní tvrzení\n20 mg, Rakytník tibetský bio (extrakt), Hippophae tibetana, Hippophae rhamnoides, Rakytník řešetlákový: přirozená obranyschopnost - imunitní systém, celkový stav organismu, přirozená obranyschopnost - odolnost, energie - tonus - únava, přirozená obranyschopnost - imunitní systém, normální funkce prostaty, normální stav pokožky, normální činnost kardiovaskulárního systému, normální trávení, zdravý spánek - stres, antioxidant\n15 mg, kolagen ze žraločích chrupavek typ II. : EU nepovoluje žádné zdravotní tvrzení\n12 mg, rostlinný stearan hořečnatý, pomocná látka\nRostlinná kapsle, HPMC\nDoporučené dávkování: 2 kapsle 4 x denně\nUpozornění: Není určeno pro děti do 3 let. Užívání v době těhotenství a kojení konzultujte se svým lékařem. Doplňky stravy nejsou určeny k používání jako náhrada pestré stravy. Nepřekračujte doporučené denní dávkování! Uchovávejte v suchu, mimo dosah přímého slunečního záření, při teplotě 10 - 25 °C. Ukládejte mimo dosah dětí.


Faea F3: Nová vlajková loď brzy na trhu - Dotekomanie.cz\nFaea F3: Nová vlajková loď brzy na trhu\nDomů » Články » Android » Faea F3: Nová vlajková loď brzy na trhu\nSvé portfolio chytrých telefonů v nejbližší době rozšíří čínský výrobce Faea. Po modelech F1, F2 a F2S můžeme očekávat novou vlajkovou loď s navazujícím označením F3. Nové informace kolem chystané novinky nabízejí pohled na uniklý snímek a první náznak specifikací, které vycházejí nejen z předešlých modelů.\nChystaná vlajková loď Faea F3 se dočká 6,3palcového displeje, což zařízení rovnou zařadí do známé kategorie phabletů. Samotný oficiální blog výrobce jej nazývá velkým klukem, tudíž zmiňovaná velikost displeje by tomuto označení mohla odpovídat. Jak je ze snímku patrné, čelo nabídne klasické tlačítko pro vstup na domovskou obrazovku, dvojici kapacitních tlačítek nebo přiměřenou velikost rámečků kolem displeje.\nInformace týkající se základních prvků nejsou doposud známy, nicméně se mluví o čtyřjádrovém procesoru MT6589T od MediaTeku s frekvencí 1,5 GHz, podpoře technologie NFC či OTG, které najdeme u posledního představeného modelu F2S. To vše by měla nakonec uzavírat velmi přijatelná cena.\n24. 10. 2013, 21:54\nMám FAEA F2S, kvalita je výborná, vše lícuje, nic nevrže, vše maká na výbornou, NFC, OTG. čtyřjádro 1,5, s žádnou hrou není problém. Prostě super telefon!\nMám pár otázek? Kde si jí objednával? Kolik máš v klidovém režimu dostupné ram? A zkoušel si ty náročnější hry jako je třeba Gangster Vegas apod..?? DÍKY\n31. 10. 2013, 20:38\nZdar, objednával jsem na Antelife, s ramkou je to takhle: Využito 722mb, volno 230mb. Je to při normálním provozu. Co je to náročnější hra? Zkoušel jsem GTA Vice city, Dead triger 2, nějaký auta atd, moc nehraju.\n24. 10. 2013, 16:46\nZrovna testuji FAEA F1 a řeknu vám, že kvalita nic moc. Doufám, že další kousky budou lepší, nakonec by mi měla dorazit i F3, tak potom se s váma podělím o své pocity :)


Jak se dříve prodávalo? | Ivana Sáčková\nIvana Sáčková 2450x 1 Komentář\nPo revoluci byl prodejní boom. Prodávalo se snad úplně všechno. Úplné začátky jsem nezažila, ale co jsem vyslechla od pamětníků, prožili úžasné období. Jak se prodávalo? Obchodníci byli v menšině a trh byl za 40 let vyhladovělý. Zákazníci ceny moc neřešili, všechny ovládla euforie, že si mohou koupit zboží, které do té doby bylo jenom na západě. Kdo měl peníze, nakupoval jako o život.\nObchodníci měli žně. Do dnes na tu dobu vzpomínají, někteří se slzami v očích, protože utratili vše, co vydělali.\nDo rozjetého obchodního vlaku, jsem naskočila až devadesátém pátém roce. V té době už začali všichni naříkat a vzpomínat na zlaté časy.\nTrh už byl trochu nasycen a zákazníci si začali zboží vybírat podle kvality. Obchodníci již museli vyvinout aktivitu, aby prodali. Museli začít přemýšlet a o obchodních zástupcích to platilo rovněž.\nUčili jsme se všichni a s vývojem trhu se učíme stále. Mění se trh, zákazníci, technologie, myšlení a požadavky.\nPro Vás, kteří vyrůstáte s internetem a mobilem. Představte si dobu, kdy mobilní telefony ani internet nebyl. Asi si říkáte, že to byl pravěk. Nebyl, je to necelých dvacet let.\nJediný luxus byla telefonistka.Seděla celý den na telefonu a domlouvala schůzky. Za “totáče” byla pevná linka událostí. Kdo měl po revoluci pevnou linku, měl obrovskou výhodu.\nMísto navigace jsem vozila haldu papírových map, kde jsem hledala jednotlivé adresy zákazníků. Mnohdy jsem jezdila kolem a nemohla najít správný vchod do areálu.\nPrvní mobil “cihla”, byl úžasný pomocník. Místo hledání jsem mohla zavolat a zákazníci mi vysvětlili, kudy se k nim dostanu.\nV té době jsem prodávala inzerci, reklama v katalogu byla nutností. Internet byl u nás v plenkách. Nikdo nevěděl, co s ním. Lidi byli rádi, že zvládli DOS a T602.\nBenzinka občas, ne na každém kilometru.\nMísto notebooku, kalkulačka a tužka.\nKaždá doba přináší změnu a vyhrává ten, kdo se vzdělává, umí změnit přístup a myšlení. Strategie, která platila v loni, dnes už neplatí. Strategie, která funguje v současnosti, bude možná za rok nepoužitelná.\nChcete další informace? Stáhněte si PDF knihu zdarma, Nastartujte kariéru obchodního zástupce, snadno a chytře.\nPingback: Jak se změnila práce obchodních zástupců? | Ivana Sáčková


Nedostavěný dálniční most - PDF\nDownload "Nedostavěný dálniční most"\n1 Nedostavěný dálniční most Mezi stromy a keři se čeří vodní hladina. Lesní pěšina vede až ke břehu, kde se objeví betonový most, který ale končí nad vodou. Byl součástí dálnice, kterou Československo budovalo v letech a po válce ještě do roku Torzo mostu u Borovska je dnes němým mementem promarněné příležitosti Československé republiky zařadit se po druhé světové válce mezi státy s vyspělou dálniční infrastrukturou. 73\n2 D álnice dnešního typu, pod názvem Autobahn, se zrodila na počátku 30. let 20. století v Německu, kde se rychle rozvíjela silniční doprava. Výstavba první rychlostní komunikace začala rok po nástupu Adolfa Hitlera k moci u obce Unterhaching v Bavorsku. Budování celé dálniční sítě se rozjelo neuvěřitelným tempem. Zatímco v roce 1935 bylo v Německu v provozu pouze 119 km dálnic, o tři roky později už to bylo víc než 3000 kilometrů. Německo tak sloužilo jako příklad i pro Československo. V meziválečném období se Československo jistě počítalo k hospodářsky a sociálně nejvyspělejším evropským zemím, sice s nějakým odstupem za Velkou Británií a zeměmi Beneluxu, nicméně v každém případě patřilo jinam, než kam zapadá Česká republika dnes, hodnotí ekonomickou sílu první republiky historik Oldřich Tůma. Dopravní komise Československého regionalistického ústředí předložila v roce 1935 návrh na vybudování Národní silnice Plzeň Košice, jež ale neprocházela významnými městy jako Praha či Brno. Další studii zpracoval takzvaný Brněnský region. Předložil projekt silniční magistrály Cheb Chust, která se skládala v úseku Cheb Košice ze severního a jižního tahu. Z Košic pak vedla v jedné linii až do Chustu na dnešní Zakarpatské Ukrajině. A třetí zveřejnil Jan Antonín Baťa ve své publikaci Budujeme stát pro 40 milionů obyvatel, vysvětluje profesor František Lehovec z ČVUT v Praze. Zlínský průmyslník nechal na vlastní náklady vypracovat návrh dálkové silnice napříč Československem z Chebu do Velkého Bočkova, což je dnes obec na ukrajinsko-rumunských hranicích. Trasa vedla co nejpřímějším směrem, a tak neprotínala důležitá města a průmyslová centra naší republiky, přesto projekt příslušné úřady schválily. Vysoké investiční náklady a nutnost přednostně stavět pohraniční opevnění však budování dálnic oddalovaly. A tak první dálnici na území Čech rozestavělo Německo, které se pár týdnů po zabrání pohraničí pustilo 1. prosince 1938 do dálnice u Chebu a zanedlouho i u Liberce. Na přípravě stavby v Sudetech se osobně angažoval Konrád Henlein. V nešťastných dnech podzimu 1938 vznikla i zcela nestandardní dvoustranná dohoda o vybudování německé exteritoriální dálnice. Německo si vymínilo, že přes československé území postaví dálnici, která spojí tehdejší Breslau, dnes Vratislav, přes Brno s Vídní. měl to být doplněk německé dálniční sítě, ale dokončena nikdy nebyla, říká Oldřich Tůma. V severojižním směru měla tato dopravní tepna v délce 65 km protnout území tehdy ještě samostatného, byť Mnichovskou dohodou okleštěného státu. Československá vláda se zavázala předat Německu zdarma pozemky, rozpínající se mocný soused stavbu financoval a po jejím zprovoznění ji měl obsadit policií a celníky. Po přípravných pracích, jež běžely závratnou rychlostí, spustili Němci výstavbu 11. dubna 1939, přičemž zbytky mostů a další pozůstatky Hitlerovy dálnice jsou v terénu na mnoha místech patrné dosud. Dál- 74\n3 nice se měla u Brna křížit s plánovanou československou, po březnové okupaci a vytvoření Protektorátu Čechy a Morava už jen českomoravskou magistrálou. Po Mnichovu Zemský úřad v Praze vyřil v roce 1938 štábní kapitán ing. Karel Chmel, úředník tehdejšího generálního ředitelství Stavby dálkových silnic. Jeho nadřízený, generál Nosek, tento termín navrhl v dopise jazykovému od- Nevyužitelný most původní československé dálnice trčí nad vodní hladinou nádrže Švihov. Definitivní trasa dálnice D1 je v těchto místech vedena v oblouku a nádrž překonává po novém mostě. pracoval v krátké době zcela nové vedení dálnice Praha Jihlava okruhu kolem Prahy, aby se vyhnul území, jež připadlo Říši. Vláda zřídila Velitelství stavby dálkových silnic, přejmenované brzy na Generální ředitelství stavby dálnic, a jeho ředitelem jmenovala brigádního generála Václava Noska. Změnou názvu organizace bylo definitivně uznáno slovo dálnice, které vytvodělení prezídia ministerstva národní obrany 15. listopadu 1938, kde požádal o posudek, zda není proti zavedení tohoto slova námitek po stránce jazykové. Návrh odůvodnil tím, že potřeba nového českého názvu je zřejmá, neboť dosavadní označení rychlostních komunikací nevyhovují proto, že nejsou česká. Termín autostráda je přejatý z italštiny a autodráha zase 75\n4 Dvoupatrový most přes Želivku u Píště. Nad mostem dokončeným v roce 1950, který novým parametrům dálnice nevyhovoval, byla postavena nová ocelová mostovka.\n5 vznikla doslovným překladem německého Autobahn. Ostatně žádný z dosavadních výrazů prý nevyjadřuje pojem autostrády plně, neboť tato komunikační dráha nebude vyhrazena jen autům, nýbrž bude sloužit i jiným vozidlům, motocyklům, jízdním kolům, v budoucnu snad i trolejbusům anebo i jiným, dnes ještě neznámým vozidlům. Nosek vysvětloval, že slovo vyjadřuje pojem dálkové neboli dálné dopravy rozličnými vozidly, spojení vzdálených neboli dálných krajů a že již v češtině existují obdobné výrazy silnice a železnice. Ministerstvo národní obrany už 21. listopadu 1938 podalo k tomuto návrhu příznivý posudek. Na realizaci projektu to ale nestačilo. Po okupaci a vzniku Protektorátu Čechy a Morava v březnu 1939 přišlo nařízení, podle něhož se měla česká dálnice stát součástí německé sítě. Projektanti proto museli změnit její parametry podle německého vzoru, to znamená zvýšit rychlost ze 120 na 160 km/h, dálnici rozšířit a upravit i povolený poloměr zatáček. Stavba dálnice byla slavnostně zahájena 2. května 1939 u Průhonic. V letech 1939 a 1940 se na této dálnici intenzívně pracovalo, především v úseku Praha Humpolec. Hlavně byly budovány největší mostní objekty, přes Želivku, Sedlický potok a některé další vodní toky, uvádí František Lehovec. Výstavbu provázely potíže, zejména nedostatek stavebních hmot i lidí. Budovaly se hlavně propusti a mosty. Po vydání vládního nařízení o zákazu nových staveb v roce 1941 ale pracovní činnost na dálnici ochabovala. Zlom nastal v roce 1941, protože se zdálo, že tato dálnice nemůže už být nijak využívána v souvislosti s německým tažením známým jako Drang nach Osten, to znamená k dopravě vojenského a jiného materiálu na východ, a tak zájem na urychlení této stavby Říše ztratila. Roku 1942 došlo k totálnímu ukončení všech stavebních prací, říká František Lehovec. Úřad říšského protektora povolil pouze dokončení či zakonzervování mostních staveb. Po zabavení zbývající betonářské oceli, která byla potřebnější ve zbrojní výrobě, se práce zastavily docela. Po osvobození Československa se na našem území nacházely tři nedokončené dálniční úseky. Kromě trasy Praha Brno slovenská hranice to byla dálnice z Vratislavi do Vídně a sudetská dálnice v severozápadních Čechách. Na podzim 1945 prezident Beneš vydal dekret, který počítal s dostavbou dálnice, a na začátku 1946 se skutečně rozjely stavební práce na některých úsecích mezi Prahou a Humpolcem, připomíná Tomáš Janda, publicista, jenž se historií dálnic podrobně zabývá, brzy se ale ukázalo, že nejsou prostředky na tak velkou stavbu a už na konci roku 1946 byly práce na některých úsecích zastaveny. Na pokračování stavby německých dálnic na našem území neměla Československá republika zájem. Únor 1948 přinesl znárodnění stavebních firem, řada z nich ale ve výstavbě pokračovala. Jedním z mužů, kteří byli od začátku na stavbě dálnice, byl i ing. Alexander Lozovský, jenž založil stavební firmu a získal na stavbách dálnice velký objem 77\n6 Návrhy dálničních tras z první republiky počítaly s propojením západu Čech s východní hranicí Podkarpatské Ukrajiny, která byla součástí tehdejšího Československa. Ne všechny ale procházely nejdůležitějsími městy. zakázek. Jako ruský emigrant si byl po válce takřka jist, jaká situace se tady vyvine, a tak v roce 1946 začal z Československé republiky odvážet postupně majetek svých firem. Když komunisté v roce 1948 znárodnili firmu Hrabě a Lozovský a zjistili, že velká část je v zahraničí, pořádali na něho hon po celé Evropě, vypráví příběh firmy Hrabě a Lozovský Tomáš Janda. Na podzim roku 1949 se blížilo dokončení všech velkých mostů mezi Prahou a Humpolcem. Následujícího roku se ale stavba dálnice prakticky zastavila. Při přípravě pětiletého plánu nastala diskuse o tom, že to je vlastně stavba, která nebude nikdy dostatečně využita pro budoucí potřeby země. Československo ty priority vidělo někde úplně jinde, to znamená hlavně v přednostním budování těžkého průmyslu. Předpokládalo se, že ani rozvoj automobilové dopravy nebude tím hlavním trendem, který socialistické země budou podporovat, zaměřily se na železniční stavby a automobilová doprava, zvláště ta osobní, byla považována za zbytnou, vysvětluje postoj tehdejšího vedení strany a státu František Lehovec. Na trase mezi Prahou a Humpolcem a na Moravě v Chřibech tak zůstalo rozpracováno 77 km dálnic a přes 60 mostů. Spolu s úseky německých dálnic tak bylo v roce 1950 odsouzeno na území Československa k postupnému chátrání neuvěřitelných 188 km rozestavěných dálnic. To je kuriózní příběh. V žádných dokumentech, vládních ani stranických, nenajdete, že by někdo rozhodl, že se stavba zastavuje. To skončilo jednoduše samo tím, že už se nenaplánovalo pokračování, že se to nevložilo do plánu, líčí František Lehovec. 78\n7 Poválečné, již komunistické Československo tak promarnilo příležitost dostavět první dálnici. Přední pozice státu ve výstavbě dálnic z konce 30. let, jistý náskok proti většině zemí v Evropě, byl navždy ztracen. Bylo to smutné období, říká profesor František Lehovec, také diletantské, ale hlavně s nesmírnými důsledky pro další generace. Hrubé podcenění potřeby dopravy po dálnicích, to byl obrovský omyl, chyba, jejíž důsledky neseme dodnes. Koncem 50. let se silniční provoz zvyšoval a brzy překonal úroveň z doby těsně před válkou. Prudce se rozvíjel hlavně individuální motorismus. Některé silniční trasy již byly ve špičkových časech přetížené a zhoršovala se bezpečnost provozu. Vybraná silniční síť byla od poloviny 60. let modernizována a v roce 1967 byla znovu zahájena výstavba dálnice D1 Praha Brno. Byly při ní využity i mnohé objekty postavené již před válkou nebo krátce po ní. V případě mostu u Borovska se to ale nepodařilo. Přehrada na Želivce, budovaná kvůli vodní nádrži Švihov, jež měla zásobovat pitnou vodou Prahu, byla tak vysoká, že vzdutá hladina nového jezera zaplavila i údolí Sedlického potoka u Borovska. Most se nedal zachránit, stálo by to hromadu peněz a dálnice by byla příliš nízko nad hladinou nádrže. Projektanti proto těleso dálnice vyhnuli do oblouku a navrhli nový dálniční most. Starou rozestavěnou část mezi Hulicemi a Bernarticemi ponechali osudu. Včetně mostu, jehož impozantní oblouky zaplavila hluboká voda jezera, nad níž dnes vyčnívá pouze mostovka. První jednadvacetikilometrový úsek první československé dálnice z Prahy do Mirošovic sloužil motoristům od roku K propojení Prahy a Brna došlo v roce 1980, o 40 let později, než bylo původně plánováno. 79


Local World Forwarders kurz 0,01 LWF/CZK – kalkulačka, online graf, cena\nHlavní stránka » Kurzy » Local World Forwarders kurz 0,01 LWF/CZK – kalkulačka, online graf, cena\nPřepočítejte si kurz Local World Forwarders na USD nebo CZK. Sledujte aktuální i historické ceny LWF v online grafech. Chcete nakoupit Local World Forwarders?\nLocal World Forwarders online graf LWF/USD\nLitujeme, ale ne všechny kryptoměny mají dostupný graf vúči americkému dolaru, protože se přímo ani s USD neobchodují. Vyzkoušejte dostupnost grafu LWF/BTC. Některé kryptoměny se obchodují pouze s BTC. I přesto můžete použít kalkulačku pro přepočet hodnoty kryptoměny Local World Forwarders na české koruny a americké dolary (kurz je přepočítáván přes BitCoin).\nKde nakoupit Local World Forwarders?\nKryptoměna Local World Forwarders patří mezi méně známé měny a jen na pár kryptoměnových burzách je možné ji zakoupit (možná ji najdete na Bitrex). Cena LWF se může na každé burze lišit, zpravidla se jedná jen o drobné odchylky.\nNěkteré kryptoměnové burzy byly vykradeny (hackerské útoky) nebo mají problémy s vyplacením peněz. Proto si vždy dávejte pozor, kde Local World Forwarders kupujete. Hledejte recenze burzy a zkušenosti uživatelů. Nicméně i ty největší burzy jako je Bitrex se mohou občas dostat do problémů (zobrazit článek o problému na Bitrex).\nLze obchodovat LWF jako CFD (kontrakt o vyrovnání rozdílu)?


Biatlonisté ze Starého Města se na domácí trati činili - Jindřichohradecký deník\nBiatlonisté ze Starého Města se na domácí trati činili\nStaré Město pod Landštejnem - Šestý regionální kvalifikační závod Českého poháru v letním biatlonu se konal ve Starém Městě pod Landštejnem. Domácí závodníci se činili a vybojovali celou řadu medailí.\nV biatlonovém areálu u vodní nádrže byl na programu vytrvalostní závod, který měl na startu celkem 236 letních biatlonistů. Zároveň se jednalo o otevřený regionální přebor Jihočeského kraje. Pořádající Klub biatlonu měl na tratích velké zastoupení, dosáhl na mnoho velmi kvalitních umístění, přestože nemohl startovat v úplně nejsilnějším složení. Chyběla například Pavla Schorná, hlavní osobnost oddílu. Českou reprezentantku do závodu nepustila nemoc. Startovat nemohli ani někteří další dospělí členové klubu, neboť se věnovali pořadatelským činnostem.\n„Zatížení je to enormní už při přípravě akce, poté během ní, kdy dbají na to, aby všechno klapalo. Na trati by potom nešlo podat standardní výkon. V individuálním závodu nestartovali, dali si až odpoledne štafety, při nichž už panuje odlehčená atmosféra,“ uvedl technický ředitel klání František Schorný, jenž je rovněž šéfem staroměstského biatlonového oddílu.\nVytrvalostní závod přinesl domácím zisk čtrnácti (7 – 4 – 3) pohárových medailí. První příčky obsadili Jan Pokorný, Marek Liščák, Klára Minářová, Lenka Bártová, Veronika Novotná, Jan Schorný a Aneta Novotná. Spolu s tímto septetem se mistry jižních Čech ještě stali Anežka Poledníková, Veronika Trávníčková, Ondřej Poledník, Martin Přibyl a Jindřich Poledník. Z krajského přeboru vznikla klubu z České Kanady sbírka 25 cenných kovů (12 – 8 – 5).\nAtraktivitu pokaždé slibuje závod tříčlenných smíšených štafet o Pohár České Kanady. Letošek nebyl výjimkou, uskutečnil se nově jako náborový a měl na startu rekordní počet 59 týmů! Staroměstští vyslali do bojů všechny své borce, běžely a střílely i děti z přípravky, byla to pro ně nová zkušenost a navíc vůbec nijak nepropadly. Štafety měl pořádající oddíl ve svém područí, obsadil čtyři pozice mezi nejlepšími pěti. Jen bronz přenechal Ostravě.\n„Jsme spokojeni s výsledky i průběhem. Vyšlo počasí, byli jsme chváleni za tradičně perfektně fungující bufet. Děkuji za pomoc všem, kdo se na uskutečnění závodů podíleli. Poděkování patří samozřejmě sponzorům, ale i sportovcům z Vimperku, kteří nám také vždy pomáhají,“ vzkázal František Schorný.\nVytrvalostní závod: Ženy A (6): 1. Klára Minářová, 4. Jana Benešová. Juniorky (10): 3. Karolína Daverná, 4. Karolína Marková. Dorostenky B (16): 2. Veronika Trávníčková, 4. Jolana Ihnatišínová. Dorostenky A (6): 1. Veronika Novotná. Žákyně C (22): 1. Lenka Bártová. Žákyně B (29): 1. Aneta Novotná. Žákyně A (18): 5. Aneta Bártová. Přípravka – dívky (4): 2. Anežka Poledníková. Muži B (9): 1. Jan Pokorný, 5. Milan Kovář. Muži A (11): 3. Martin Přibyl. Dorostenci B (14): 1. Marek Liščák, 4. Štěpán Pokorný. Žáci C (23): 3. Jindřich Poledník, 5. Vítek Mikulášek, 13. Adam Mikulášek, 20. Tomáš Liščák, 21. Viktor Marek. Žáci B (21): 2. Ondřej Poledník, 4. Ondřej Pokorný. Žáci A (12): 5. Jakub Kovář, 7. Jindřich Koutný. Přípravka – hoši (8): 1. Jan Schorný, 2. Libor Steklý, 7. Radim Koutný.\nŠtafetový závod (59): 1. S. Město II. (A. Mikulášek, J. Poledník, V. Novotná) 11:34,5 (0+0), 2. S. Město IX. (O. Poledník, L. Bártová, Luboš Schorný) +11,9 (0+6), 3. Ostrava +35,2 (0+2), 4. S. Město III.(A. Novotná, V.Mikulášek, J. Pokorný) +35,5 (0+4), 5. S. Město V. (T. Liščák, Trávníčková, M. Liščák) +1:27,1 (1+7), 6. Elán Tatran III. +1:27,2 (1+5), 15. S. Město IV. (O. Pokorný, Š. Pokorný, Daverná) +2:52,0 (4+5), 16. S. Město VII. (J. Schorný, Ihnatišínová, Přibyl) +2:53,3 (2+9), 23. S. Město VI. (Poledníková, Koutný, M. Kovář) +3:42,9 (2+8), 33. S. Město VIII. (J. Kovář, Marek, Minářová), 44. S. Město I. (Steklý, A. Bártová, Marková) +6:02,5 (6+9).