9. 3. 2017 14:38\tK problematice velení v podmínkách Armády České republiky\nIng. Pavel Zůna, MSS., Ph.D.K problematice velení v podmínkách Armády České republikyOn Command Problems in the Army of the Czech Republic\nMotto: „Ti, kteří si nepamatují minulost,jsou odsouzeni si ji zopakovat."George Santayana, filozof\nV šedesátých až sedmdesátých letech minulého století existovalo v rámci Ministerstva národní obrany několik výzkumných ústavů. Tyto ústavy zpravidla nenesly název vyznačující jejich zaměření a byly označeny pouze číslem. Jedním z těchto ústavů byl také Výzkumný ústav 401, který řešil vojenské výzkumné úkoly. Ve sborníku tohoto výzkumného ústavu č. 2 z roku 1969 publikoval příspěvek generálmajor v záloze Ing. Jan Knotek, CSc., s názvem „K problematice velení v podmínkách ČSLA". V tomto článku je možné nalézt řadu podobností se současným stavem velení a řízení. Autor upravil tento článek s cílem promítnout význam sdělení do současných podmínek. Původní text nebyl změněn co do významu jednotlivých sdělení. Původní znění je uvedeno v poznámkách k textu.Dnešní velení vojskům je problémem, jehož řešení vyžaduje interdisciplinární přístup a kterému škodí každá jednostrannost z pozic jen jedné vědní disciplíny, ať už je jí vojenská věda, společenské vědy nebo jen kybernetika.Velení vojskům nelze úspěšně řešit bez důkladné znalosti ozbrojených sil, charakteristik jejich prvků, historie jejich vývoje a ani bez znalosti jejich současného progresu a podmínek jeho realizace.Velení vojskům je všestranně nesmírně citlivým a náročným procesem, jehož kvalita se mění jen v té míře, v jaké se mění lidé. Cílem článku není rozebírat historii a změny, kterými velení procházelo, ale především pojednat o jeho současné etapě vývoje.Období od roku 1993 do dnešního dne lze považovat za nejturbulentnější etapu rozvoje velení od konce studené války.  Jestliže má být toto období krátce zhodnoceno, tak lze říci, že v něm bylo uděláno hodně především v oblasti teorie. Za klady tohoto období lze považovat především tyto:\nNové teoretické poznatky se prozatím jen málo a s obtížemi prosazují do doktrinálního myšlení. Pozice teorie nikdy nebyla a není ani v současnosti právě snadná. Její poznatky sice byly a často nadšeně přijímány, dokud zůstávaly teorií a dokud nikdo nechtěl, aby byly také v praxi realizovány. V tomto směru vědecké komunitě a jejím institucím nezbývá nic jiného než trpělivé přesvědčování a nátlak prokazatelnými fakty. Objektivní tendence se sice prosazuji samy i proti vůli mocných, ale samotným jim to trvá obyčejně moc dlouho a problémy velení tak dlouho čekat nemohou.Dále lze říci, že vznikl dojem, jako by k existenci a funkci teorie velení stačilo její administrativní konstituování. Sama teorie velení byla konstituována dříve, než byl zcela ujasněn její předmět a obsah a než pro její fungování byly vytvořeny vhodné podmínky. Dnes tomuto oboru chybí:\nNěkdy dochází k podcenění společenského charakteru velení a k přehnané víře, že technika sama je schopna vyřešit jeho problémy beze zbytků. Samozřejmě nelze nedoceňovat význam a možnosti automatizace velení, ale otázka je, zda někdy není hledáno v technickém řešení spíše nahrazení člověka, než poskytnou nástroj, který mu pomůže.Současná teorie velení zcela správně čerpá především z obecné teorie řízení společenských procesů, která jako obor sama je plně konstituována.  Ukazuje se, že teorie velení je prozatím málo ovlivňována specifickými potřebami vojenského umění a že vojenská věda do ní prozatím vnesla málo svého.\nDo toho počátkem tisíciletí zasáhl terorismus a požadavek na stabilizaci a normalizaci zhroucených států se svými kvalitativně novými požadavky.  Velení nebylo na tyto změny připraveno, a proto byla snaha vtěsnat jeho nové požadavky do navyklých forem. K tomu v té době přistupovaly deformující vlivy namnoze přeceněných „mírových podmínek" velení a nedoceňování vědecké práce, které brzdilo poznání jeho nových požadavků.Závažnou roli tu sehrály i značné deformace v představách velitelského sboru o požadavcích efektivnosti velení, vyvolané nedokonalostí modelů podmínek konfliktů,  vytvářených na cvičeních, zejména velitelsko-štábních a na mapách. Pod vlivem přeceňované empirie, nedostatku teoretických znalostí, poplatnosti propagačním heslům, vydávaným za doktrinální zásady i závaznosti předem připravených „plánů provedení cvičení a ukázek"  se často nemožné stávalo nejen možným, ale i nutným. Jde třeba o neuvěřitelné výkony „nesmrtelných praporů a brigád"  na mapách.\nMezitím totiž hned na začátku nového tisíciletí zasáhly do požadavků na kvalitu velení tvrdě „stabilizační operace" a s nimi spojená „revoluce" v hypotézách o charakteru použití ozbrojených sil, která vyvolala značný var ve všech vojenských teoriích, který trvá dodnes.  Do tohoto období patří také vznik myšlenky o nezbytnosti konstituování a rozpracování teorie velení v podmínkách NEC a komplexní přístup.Vědecká komunita začala vyvíjet houževnaté úsilí nějak se dostat problémům velení „na kořen". To přirozeně bylo provázeno všemi pochopitelnými počátečními omyly a nedokonalostmi.Mnoho času bylo ztraceno i počátečním nepochopením významu tohoto úsilí, nedostatečně rozvinutou a hlavně teoreticky nepřipravenou vědeckou základnou.\nAni dnes nemůžeme ještě považovat teorii velení za uspokojivě rozpracovanou a klasifikovanou a ani být spokojeni s využíváním výsledků teoretické práce. Existuje např. řada již hodnotných zahraničních teoretických prací z této oblasti, ale ty nebyly namnoze doktrinálními místy přijaty, ani zamítnuty a existují jaksi samoúčelně, jako by jen pro teorii – a to rozvoji procesu velení rozhodně nestačí.Teorie velení potřebuje v dalším vývoji opustit onu příliš obecnou rovinu, či lépe řečeno, na jejím základě ji konkretizovat do podmínek a možností současné armády, a především ji obohatit specifickou vojensko-vědní a společensko-vědní náplní. To ovšem nedokáže teorie velení sama. Tady musí významnou úlohu sehrát vojenská věda a společenské vědy. Další rozvoj teorie velení musí totiž plně odrazit to, že v současné době je v pohybu celá řada hodnot a kritérií považovaných dosud namnoze za svaté. To se ovšem neobejde bez mravenčí teoretické práce, bez hledání a formování vlastních postojů k těmto změnám, promítnutým do konkrétních podmínek a možností. Má-li teorie velení táhnout jeho praxi kupředu, pak nevystačí jen s interpretací obecných zásad, které jsou sice nezbytné, ale musí být i aplikovány. Teorie, má-li být vědecká, nesmí se zaleknout případné neoblíbenosti odlišných postojů u doktrinálních míst, musí ale své postoje zdůvodnit. Jiná cesta pokroku totiž není.Co se týče reálných systémů velení, ukazuje se, že základními systémy, které mají být již v míru maximálně odděleny, jsou polní a teritoriální systém. „Mírový systém velení" má být jen jejich nezbytnou a minimální modifikací a neměl by být uvažován jako zvláštní systém. Tak to totiž vyžaduje charakter a podmínky vzniku i vedení soudobého ozbrojeného zápasu.\nTeritoriální systém velení nesmí být ovšem budován jen jako „armádní" systém, ale jako systém zabezpečující funkci celého systému obrany státu.Problém funkce MO  a GŠ při řešení otázek politiky, použití ozbrojených sil, ekonomiky a vědecké práce je problémem složitým a obsáhlým. Především není správné vzájemně slučovat a směšovat funkce MO a GŠ (přestože GŠ je součástí MO).\nMO by nemělo být jen ministerstvem armády, ale odborným orgánem, rezortem vlády pro řešení základních otázek obrany země vcelku, tedy otázek systému obrany státu jako celostátního a účelového systému. Funkce ministra národní obrany jako člena vlády je především funkcí státní,  vojenskopolitickou a odborným zaměřením do oblasti vojenské politiky státu.Naproti tomu generální štáb by neměl být chápán jen jako jedna ze složek MO na úrovni všech ostatních, ale při podřízenosti ministrovi obrany by měl zastávat funkci relativně samostatného orgánu pro:\nZ takového pojetí jejich funkce pak vyplývá i jejich vliv na politiku, především obrannou politiku státu jako neoddělitelnou součást bezpečnostní politiky. MO jako odborný rezortní orgán vlády spolupůsobí při tvorbě koncepcí obranné politiky  státu a při koordinaci praktické realizace odborně vojenských úkolů v jeho systému obrany.Generální štáb, vedle své funkce hlavního orgánu velení, je pak pracovním orgánem pro potřebné analýzy všech podmínek vzniku způsobů vedení a pravděpodobných důsledků i požadavků jednotlivých, možných variant konfliktů,  jako základu výstavby a přípravy nejen ozbrojených sil, ale celého systému obrany státu. GŠ musí navrhovat možná řešení pravděpodobných situací z hlediska vojenského.I když je to trochu zjednodušeno, lze to charakterizovat tak, že nosnou teorií práce MO jsou zásady bezpečnostní a obranné politiky  státu a nosnou teorií práce GŠ AČR je bezpečnostní a obrannou politikou  státu úkolovaná vojenská strategie.\nTento úsudek vychází ze zásady, že vedoucí ve státě je bezpečnostní strategie,  která určuje zaměření a úkoly obranné politice,  jako své součásti, a ta úkoluje vojenskou strategii jako praxi. Přirozeně, že jako všude, tak i zde existují těsné zpětné vazby.Pokud se zejména v zahraniční literatuře setkáváme v poslední době s tendencemi zaměňovat bezpečnostní  a vojenskou strategii a považovat je za synonyma, pak je to projev militarizace politiky, který je vždy symptomem její krize.\nVztahy MO a GŠ AČR k ekonomice státu jsou velmi složité. Ozbrojené síly jsou přirozeně při své výstavbě a přípravě závislé především na tom, jaké podmínky a možnosti jim ekonomika státu vytvoří.Úloha MO a GŠ AČR, zjednodušeně řečeno, spočívá především v tom, analyzovat objektivní potřeby soudobé obrany země a její požadavky. Ty mohou být analyzovány napřed bez ohledu na reálné možnosti ekonomiky a pak teprve konfrontovány s reálnými možnostmi státu. Je přirozené, že zejména u malých států zpravidla nejsou objektivní požadavky obrany země reálně splnitelné. V takovém případě je pak povinností MO a GŠ AČR analyzovat pravděpodobné důsledky jejich nesplnění a hledat i navrhovat cesty, jak v takových podmínkách potřeby obrany země zabezpečovat.Řešení otázek, zejména potřeb obrany země se zpravidla podřizuje ekonomickým možnostem státu. Náklady na obranu země jsou v soudobých podmínkách obrovské.  Právě v tom tkví veliká zodpovědnost MO a GŠ AČR a právě to vyžaduje především vědeckost a zdůvodněnost všech požadavků.\nProblém obrany země, který je jejich hlavním předmětem zájmu, by měl být univerzálním problémem celé společnosti a všech oborů její činnosti, protože základním politickým problémem celého současného světa je řešení otázek bezpečnosti.  Bezpečnost a obrana  země už tedy dávno není výsadní sférou zájmů a odpovědnosti jen ozbrojených sil a vojenské vědy.Určité nepochopení tohoto faktu je jedním z kořenů krize vojenské vědy. Soudobá vojenská věda správně cítí, že se dnešní rozsah problémů bezpečnosti a obrany země už nevejde do jejího odborného, navíc namnoze ještě neujasněného rámce. Přitom však dožívají tendence chápat vojenskou vědu nadále jako vědu o válce vcelku. Logickým důsledkem takového pojetí pak je skutečnost, že vojenská věda se pokouší zahrnout do rozsahu svého předmětu a obsahu všechny ty mnohé vědní obory, které jsou dnes na řešení problémů obrany země různě zainteresované. Tím ovšem vojenská věda jen prohlubuje svou krizi.\nVědeckovýzkumnou základnu armádní, je třeba chápat jako organickou, účelovou součást celostátní vědecké základny a nikoli jako její miniaturní, a proto života neschopnou kopii. V sepětí a organickém začlenění vědeckovýzkumné práce v armádě do procesu celostátního výzkumu a naopak orientace příslušných vědních institucí a zařízení civilní vědecké základny na otázky obrany země leží základ a problém efektivního řešení všech otázek bezpečnosti země v soudobých podmínkách. Vojenská věda není schopna řešit problémy ekonomiky tím, že si přisvojí disciplínu ekonomiky obrany státu,  protože ekonomika obrany státu je disciplínou ekonomických věd a jen na jejich bázi se může rozvíjet stejně tak, jako třeba válečná chirurgie zůstane lékařskou vědou a nikoli vojenskou.To přirozeně limituje funkci vědeckovýzkumné základny rezortu obrany,  která je specifickou výzkumnou základnou pro řešení těch problémů obrany země, které nemůže (a nikoli nechce!) řešit celostátní vědecká základna. To musí být základním kritériem pro její rozvoj a zaměření činnosti.\nPokud se podíváme na kontext, ve kterém genmjr. Jan Knotek psal článek, tak můžeme vidět řadu schod s naší současností. Jednalo se o období 24 let po skončení II. světové války. S výjimkou korejské války (1950-1953), ostatní konflikty měly zcela jiný charakter než poslední válka. Válka ve Vietnamu byla protipovstaleckou válkou, maďarské povstání (1956) bylo použitím ozbrojených sil proti „kontrarevoluci", kubánská krize (1962) mohla přerůst v jaderný konflikt, který by byl zcela jistě jiného charakteru než válka, jež skončila v r. 1945.My se dnes nacházíme v období 24 let po rozpadu Varšavské smlouvy a konce studené války. Konflikty, kterých se zúčastnila Armáda České republiky, byly zcela jiného charakteru, než na který se ČSLA připravovala do roku 1989. Operace na prosazení a vynucení míru, které probíhaly v poslední dekádě 20. století, byly v první dekádě 21. století nahrazeny tzv. stabilizačními operacemi.V důsledku změn charakteru konfliktů a způsobů vedení bojové činnosti vojenská věda přišla s teoriemi Network Centric Warfare (NCW), Network Enabled Capabilities (NEC), Effect Based Approach to Operations (EBAO), Comprehensive Approach apod. Ovšem stejně jako v 70. letech minulého století, se nové poznatky velmi těžko a pomalu prosazovaly do taktického a operačního myšlení a do vojenských doktrín.\nPravdu má genmjr. Knotek v tom, že vojenská věda sama o sobě neexistuje. Vojenská věda se musí opírat o společenské vědy, o obecné teorie řízení, obecnou ekonomii i matematiku. Úkolem vojenské vědy je aplikovat teorii těchto obecných vědných oborů na podmínky řízení ozbrojeného konfliktu a řešení bezpečnostních krizí.Současná vojenská věda se nachází v krizi, protože teorií válek, bezpečnostních krizí, operačního umění, včetně velení a řízení vojsk, se téměř nikdo systémově nezabýval řadu let. Od roku 2011 byla obnovena činnost odborné sekce operačního umění a taktiky Rady rezortu obrany pro výzkum a vývoj. Na základě doporučení této odborné sekce byly nebo budou realizovány projekty výzkum na podporu rozvoje velení, schopnosti velitelů a štábů plánovat a řídit bojovou činnost. Jde o projekt obranného výzkumu OPERKON (tvorba operačních koncepcí) a připravované projekty BUÚSTAFEX (systém štábních nácviků na stupni prapor a brigáda) a DISTREP (distanční podpora přípravy příslušníků štábů v oblasti operačního umění).Se změnou na řídících funkcí u Společného operačního centra MO byl položen důraz na implementaci aliančních standardů a rozvoj doktrín v oblasti operačního plánování. Na základě zkušeností z přípravy operačního velitelství evropských bojových uskupení (OHQ EUBG - Operational Headquarters EU Battle Group) si současní velitelé brigád uvědomili potřebu přípravy svých štábů v oblasti operačního umění. V praxi i rozvoji teorie velení je možné vidět v současnosti pozitivní trendy.\nČíst 2250 krát\tTweetnout\tZveřejněno v\n« Vojenskému klamání je třeba dát zelenou!\tOperační umění: teorie pro praxi »


Déjà vu! Jistě znáte toto francouzské slůvko označující jevy již viděné. Přiznám se, že v době prvních informací o gamesce Project Ignis, jsem ten pocit měl i já, protože mi hra dle přiložených screenů přišla, že se nebude příliš lišit od dalších vesmírných stříleček, kterých je i tady u nás v archívu více než dost. Autor Jan Jirkovský však na začátku přiznal, že jeho největší inspirací bude titul JetsnGuns. To ve mě naopak probudilo naději na slušnou porci kvality, neboť právě JetsnGuns od Rake In Glass patří bezpochyby k tomu lepšímu, co lze na poli vesmírných stříleček okusit. Ostatně, některé informace o hře jste se mohli dočíst již v naší recenzi. Úvod bych zakončil slovy, že Project Ignis je po několikaletém vývoji hotov a výsledek stojí opravdu za to. Za vším je vidět profesionální zpracování, při němž se autoři nebáli sáhnout do již vytvořeného a klidně některé prvky předělat. A to z hlavního důvodu – aby výsledek byl skutečně výborný. A protože výborných her je jako šafránu, bylo rozhodnuto, že si celý projekt zaslouží trochu více prostoru, který bude doplněn o rozhovory se třemi jeho tvůrci, a to s: Petrem Mikeskou (Mipex), jenž se podílel na hudební a zvukové stránce, Jaroslavem Růžičkou (JRun), který připravil nádhernou vizuální podívanou a nakonec s Janem Jirkovským (Syslem), jenž to vše poskládal dohromady.\nRozhovor s Mipexem\nAhoj Petře, nedávno jste do světa vypustili Project Ignis, který byl vyvíjen poměrně dlouho a je v něm znatelný i tvůj podíl.. Můžeš se ve stručnosti proto představit a říci čtenářům, co bylo tvým úkolem při vývoji?\nmipex: Ahoj, jmenuji se Petr Mikeska alias mipex, skládám elektronickou hudbu pro filmy a jak je známo i pro PC hry. Pro Project Ignis jsem byl kontaktován pro zvukovou i hudební celistvost a pro jasnou představu audiovizualního prostoru spojeného s příběhem.\nMě samotnému se hudební doprovod velmi líbil. Můžeš prozradit, jak dlouho se v tomto oboru pohybuješ?\nmipex: Ve mne po několik let zrál styl prožitkové a situační hudební seberealizace, vlastně zrál tak dlouho jak dlouho jsem poslouchal v tomto oboru nejkvalitnější hudebníky. Protože jsem vyrůstal v období maximálních výkonů hudebníků jako je Jean-Michel Jarre nebo Pink Floyd a jejich úžasnou hudební věc TheWall, započala se tímto poslechem má éra tohoto druhu skládání. Vlastně řeším tuto problematiku až dodnes. Spojuji tuto elektronickou hudbu s klasikou, hlavně poslechem Čajkovského. Tímto způsobem spojuji elektronickou hudbu s klasickou.\nA věnuješ se této činnosti i profesionálně, například jak si zmínil tvorbu hudby pro filmy, nebo to děláš čistě pro zábavu jako v případě Projectu Ignis?\nmipex: Má tvorba se pohybuje dodnes nekomerčně, ale věřil jsem, že přijde i komerční nabídka a ta už přišla v podání hudební tvorby pro jednu slovenskou velmi slibně se vyvíjející MMORPG hru.\nTak to držím palce, ať to vyjde. Když se však ohlédneš za svou nekomerční tvorbou, je něco ve tvém portfoliu, nač si opravdu hrdý? Nějaká obzvláště podařená vlastní skladba, na kterou si opravdu hrdý?\nmipex: Ano jsem hrdý na první CD pod názvem IslamWarless, je u mne volně ke stažení na webu. V této 20 minutové baladě jsem zhudebnil krutost a nesmyslnost jakési svaté války. Tímto stylem jsem ze sebe dostal opravdu niterní prožitky, které jsem zhudebnil.\nOsobně tvojí tvorbu znám částečně jen skrze Project Ignis, předpokládám ale, že od počátku si udělal určitý pokrok a své techniky tvorby značně vylepšil. Máš v plánu se do budoucna ještě nějak výrazně posouvat, například svůj styl ještě dále vylepšovat nebo si došel do stádia, kdy už si říkáš, že není kam jít dál? :)\nmipex: Určitě ano, na místě jsem vlastně ani nestál. Filmové skládání mne posouvá vždy někde kupředu, protože se vlastně ve většině případů jedná o momentální hudbu vystihující danou situaci a dané pocity, takže vlastně v této hudbě je všehochuť stylů a nástrojů.\nPokud se jedná o hudbu ke hrám, mám to štěstí, že zapadám vždy do nějaké válečné oblasti, kde jsou lidé, kteří vědí, co od hudby očekávat a jsou hodně inspirováni hudbou zahraniční. V mnoha případech je přání, aby hudba měla nádech Hanze Zimmera, takže se mi dostává od našich vývojářů pozdravu v jeho stylu. Tento hudebník je vynikající v mnoha hudebních směrech, takže jeho hudbu dlouho dosti studuji, takže není důvod STÁT na MÍSTĚ. :-)\nZmínil si J.M. Jarre a Pink Floyd, což pokud je mi známo, jsou trochu odlišné styly. Je mezi moderní hudbou nějaký žánr, který ti je opravdu blízký?\nmipex: Ano máš pravdu, jsou sice odlišné, ale mají společnou věc, a to vnést do hudby svůj niterní prožitek, jinými slovy své já a své pocity. A pokud tyto záležitosti se podaří zhudebnit, pak při poslouchání z toho vyzařuje velká energie.\nDnešní moderní hudba se skládá z různých směrů, záměrů, nových stylů, které stojí za poslech a za zamyšlení. Tímto nechci odsouvat otázku, zda je mi nějaký moderní styl blízký. Pokud to má náboj a lidem se líbí, je to fajn a tak by to mělo zůstat. Pokud já dostanu za úkol vytvořit techno nebo hip-hop styl, tak po pravdě řečeno musím si ho nejprve odposlouchat, zkoušet a zkoušet, takže se mi dost často při tomto zkoušení stává, že se mi to buď líbí, nebo ne, že to má smysl nebo ho nemá. Odsuzovat je jednoduché, do této kategorie lidí nezapadám. Jak říkám tedy, každý styl má své pro a proti.\nŽe máme tu čest s opravdu kvalitním počinem, není nejmenších pochyb. Už i pečlivě vytvořený příběh (který u podobných titulů rozhodně nebývá standardem), doplněný o nádherné grafické ilustrace, podtrhuje význam mých předchozích slov. Děj se odehrává ve vzdálené budoucnosti, kde tamější poměry jsou pod vedeným mocného Impéria, které má téměř neomezenou moc. Kdo nevybočuje z řady, může těžit ze všech vymožeností a blahobytu. Mnohým se to však nelíbí a tak podnikají pod štítkem rebelů určité akce, jimiž je všemocný režim rozežírán zevnitř. Existuje zde ještě neutrální skupina zvaná Obchodní spolek, jenž dodává oběma stranám prakticky všechno možné zboží, zbraněmi počínaje a různými dalšími materiály konče. Zvrat nastane ve chvíli, kdy je jeden z konvojů Obchodního spolku přepadem jednou z frakcí rebelů. Konflikt je tak rozhořen naplno a není pochyb o tom, že se budou měnit poměry v celém vesmíru. Vzniklý chaos je výhodný i pro další individua, jež se snaží využít nepřehledné situace k nastolení Nového Řádu Věků. Vy sám jste v roli lovce odměn, pilota na volné noze, který se snaží doprovodit konvoj Obchodního spolku. Po jeho přepadení však příběh začíná pořádně gradovat a před vámi se ocitá mnoho výzev a úkolů. Budete například bránit základny a naopak ničit strategické objekty. Cestu vám však budou komplikovat mnoho rozmanitých nepřátel, kteří jsou často chránění tuhými bossy v závěru některých kol.\nRozhovor s JRunem\nPokud je mi dostatečně známo, podílel ses na grafické stránce Projectu Ignis. Můžeš se však trochu blíže čtenářům představit a říci o sobě několik slov?\nJRun: Ano, jmenuju se Jaroslav Růžička a ve světě internetu jsem veden jako JRun(jrun). Grafika a vše s tím spojené mě baví už od doby co jsem jako malý capart vzal tužku do ruky a asi před deseti lety sem převedl co umím na PC a postupně jsem se dostal až k 3D.\nProzradíš, jak ses dostal k práci na Projectu Ignis? Byl si na projektu od začátku?\nJRun: Začátky projektu sem nepoznal. :) Dostal jsem se k tomu přes inzerát na netu a po pár zkušebních navrzích - které vypadají pro mě teď strašně - jsem začal někdy roku 2006 spolupracovat s původním složením týmu.\nProject Ignis je už hotov, ale když se nyní zpětně ohlédneš, byly v průběhu vývoje chvíle, kdy si měl se vším chuť praštit, anebo šlo vždy vše hladce? :)\nJRun: Popravdě ano. Ne, že by mě to nebavilo, ale někdy jsem měl své práce, dodávající moji obživu, více, než bych chtěl a tím docházelo k protahování dokončení Ignisu z mé strany. Ale když vyšla nějaká interní beta nebo video, byl jsem zase zpět. ;)\nA grafikou se zabýváš i na profesionální úrovni komerčně nebo to děláš čistě jen ve svém volném čase?\nJRun: Lehce komerčně, v rámci firmy tvořím vizualizace interiérů, ale více tomu dávám ve volném čase. Mám myslím dost fantazie a spousty nápadů, které předělávám do 3D a amatérskému filmování. Nejsem zase tak průbojný člověk, takže to zatím zůstává mimo komerci a trochu i veřejnosti.\nA když se zpětně ohlédneš za svou tvorbou, je něco ve tvém portfoliu, nač si opravdu hrdý?\nJRun: Tak dá se říct, že mně se líbí všechno a skromně hrdý jsem na některé soutěžní projekty na fóru Blender3d.cz. Spíše hrdý jsem teď na některé projekty, které se snad co nejdříve objeví na dlouho neaktualizovaném portfoliu nevaeva.ic.cz.\nZahraješ si ve svém volném čase čas od času nějakou pěknou hru?\nJRun: Ano a dost :). Jsem hráč už od počátku 90 let a nikdy mě to nepřestalo bavit. Zaměřuju se spíše na strategie a někdy se nerad přistihnu, že se teď více zajímám o grafiku hry než o obsah.\nA ze strategií máš nějakou svou oblíbenou, ke které se rád vracíš?\nJRun: Jistě, jsou dvě - klasika Age of Empires 3 a W40k: Dawn of War.\nDobře, tak já děkuji moc za rozhovor a přeji ti hodně zdaru do další práce, ať se daří minimálně stejně dobře jako doposud :)...\nJRun: Není zač a díky za zájem. Ahoj.\nRozmanitost úrovní ve vás tak možná probouzí otázku, zdali budete tak dobří, abyste ze všeho dokázali vybrousit pokud možno se zdravou kůži, splnili všechny úkoly a ještě dokázali zabránit úplně nejhoršímu? Osobně vám řeknu, že je to skutečná výzva. Naštěstí nejste zcela bezmocní a roli ochránce budete dělat za finanční odměnu. Ta vám pak umožní nákup lepších zbraní a technologií, které vám pomohou postupně zneškodnit i ty odolnější protivníky. Bude se vám také zvyšovat celková technologická úroveň, jež vám postupně umožní získat velmi dobrou strategickou výhodu. Za velmi příjemný považuji i fakt, že obtížnost je (až na pár drobných výjimek) poměrně vyvážená. Možná se ale ptáte, co se stane, když dohrajete tuto gamesku? Kromě velmi překvapivého závěru se opět dostane ke slovu obtížnost. Hru budete moci hrát od úplného počátku, se všemi doposud získanými technologiemi s tím, že celková obtížnost bude mnohem vyšší. To se projeví na lehce odlišných skupinách protivníků. Naštěstí téměř v každém kole jsou k dispozici tzv. záchytné body, neboli checkpointy. Když jste zraněni a následné zneškodněni, máte možnost pokračovat vždy od posledního checkpointu. To se hodí téměř pořád, protože někdy se vám napoprvé nepodaří daný level dohrát a začínat pokaždé od začátku není vždy příjemné. Když však úroveň úplně přerušíte, tak vám samozřejmě nezbude nic jiného, než se probojovat od počátku daného kola. Nikdy se tedy nevzdávejte, i když vám může daná situace připadat jako neřešitelná, vždy lze najít řešení, které vám pomůže překonat i těžší chvíle. Jeden z příjemných prvků totiž je, že si v některých kolech můžete na pomoc přivolat i pomocníky, již budou bojovat bok po boku při vás. Když vaše technologická úroveň dosáhne určité výše, budete mít pomocníka k dispozici automaticky. A to už rozhodně stojí za to.\nRozhovor se Syslem\nJak už bylo mnohokrát řečeno, Project Ignis je hotov. Jaké byly tvé pocity těsně před dokončením? Byl si rád, že už to máš všechno z krku, anebo sis někde poznačil spoustu dalších nápadů, které využiješ u případného pokračování či u další hry?\nSysel: Popravdě byl jsem rád, že se to dokončilo. Posledních X měsíců jsem měl velké nervy, že se někde něco pokazí (odejdou nějací klíčoví členové týmu, najde se kritický bug někde v jádru enginu, nevím co všechno), ono v určitém smyslu na mě ke konci ležela zodpovědnost za mnoho stovek hodin práce několika lidí. Když jsem zejména dříve dělal one-man projekty (tj. celé jsem si to dělal sám), tak to bylo mnohem uvolněnější a když jsem něco vzdal (takových projektů, tedy nedokončených, jsem měl rozděláno více), tak byla vniveč toliko práce jednoho člověka, to jest má, což se dá unést - přinejmenším jsem se každým projektem něco naučil, byť nespatřil světlo světa. Jakmile ovšem člověk má zodpovědnost i za někoho dalšího, je těžké připustit, že by se to nedokončilo. Mnohokrát jsem chtěl Ignis vzdát, tři roky jsou v životě člověka dlouhá doba, zejména když vám je cca 17-20, spousta věcí se mění. Za tu dobu jsem byl např. dvakrát dlouhodobě v zahraničí, Ignis tedy dvakrát z mé strany stál na mrtvém bodě cca tři měsíce. K tomu spousta dalších víceméně osobních věcí. Nakonec se to celé nějak urovnalo a byť se vše mnohokrát odsouvalo, došlo to nakonec k vítěznému cíli. A takový je život. Je-li tu opravdová touha něco dokázat, vytvořit, poznat, pak je možné leccos - okolnosti se přizpůsobí, naučí-li se člověk překonávat překážky. Trochu jsem se rozepsal, ale snad si z toho někdo něco odnese - za každým projektem je zkrátka mnoho úsilí a obětí.\nNa hře jsem se z malé části podílel při jejím betatestu, tedy v jedné z posledních fází. Měl jsem tak možnost ke konci nahlédnout trošku pod pokličku vývoje a všiml jsem si, jak dobře vám tým funguje, i když jak si psal výše, nějaké problémy se vyskytly. Jak to však vnímáš ty? Jak se ti celkově spolupracovalo s týmem nadšenců?\nSysel: Spolupracovalo se jak kdy. Hlavní grafik JRun byl perfektní, klobouk dolů, od začátku do konce, navíc mi přijde, že se během vývoje dost (nejen) profesně posunul dopředu. Ostatní měli výrazně menší podíl práce, nebylo to celkově tak intenzivní, ale bylo to harmonické. Čas od času jsem musel z pozice vedoucího týmu někoho popostrkovat trochu více než mi bylo milé, ale na free scéně a u tak velkého a dlouhodobého projektu se to dá lehce chápat - počáteční nadšení trvá pár měsíců, teprve poté se ukáže, zda-li to člověk myslí vážně. Mnoho lidí odpadlo, současný tým (viz Credits / O týmu) nakonec vydržel, což něco znamená. Z mé strany mohu říci, že když bych někdy dělal nějaký projekt (což v životě nejspíše budu, otázka je, jestli to bude PC hra, tuším spíše ne), tak bych se k mnoha věcem již stavěl jinak - profesionálněji. Za mnoho nedokonalostí ve vývoji a fungování týmu mohu, nutno říci, i já. Přese všechno to však nakonec celé dobře dopadlo, mohu snad mluvit za všechny, že jsme se každý leccos naučili a snad si i splnili nějaké ty klukovské sny (udělat si vlastní počítačovou hru!).\nZa sebou máš mnoho kvalitních her, jejichž vývoj nepochybně stál mnoho úsilí a času. Baví tě ale ještě v dnešní době si zahrát jen tak něco pro radost?\nSysel: Dost mne to přešlo, přiznávám. Mnoho mi to však dalo v jiných oblastech života. V současné době studuji VŠ a mám několik menších částečných úvazků, baví mě žít aktivně, vytvářet a něco dělat. Dost mne baví studium a věda, obory se tak různě střídají, od matiky a IT až k biologii či (zejm. východní) filosofii. Dříve jsem dost řešil, že jsem tolik času investoval do programování a vývoje PC her a přitom se tomu dál nechci věnovat, pak jsem zjistil, že získané zkušenosti a schopnosti se dají uplatnit leckde jinde (kromě toho hotové projekty vždycky člověku zaplní životopis, takže to pak působí dobře, ať se hlásí o práci kdekoli).\nVím také, že máš za sebou poměrně aktivní minulost na poli techtových her a gamebooků, viz tvůj FGBE a první tvá textová hra Crypta. Jak pokračuješ v této oblasti? Věnuješ se jí ještě nějakým způsobem, anebo na to již vzpomínáš jako na velmi příjemnou minulost?\nSysel: Co se FGBE týče, tak vývoj již z mé strany nepokračuje, nicméně občas děláme takové menší soutěže o ceny (většinou nějaké knihy apod. z mé sbírky z dřívějších dob), čas od času se objeví nějaké nové výtvory. Víceméně jsem s tím spokojen, FGBE toho umí docela dost a myslím, že pro někoho, kdo chce zkusit začít něco v tomto stylu vytvářet, je to fajn nástroj. Samozřejmě nic velkého se od toho čekat nedá, ale svou úlohu to myslím plní.\nChceš něco na závěr vzkázat do éteru, můžeš říci naprosto cokoliv?\nSysel: Snad se vám rozhovor aspoň líbil nebo vám přišel zajímavý :-).\nDíky za rozhovor :).\nMám-li jmenovat to, co dělá Project Ignis Projectem Ignisem, pak to jsou jednoznačně detaily, které na vás vykukují prakticky na každém rohu. Pomyslnou třešničkou na dortu je pak profesionální dabing, vč. jeho anglického ekvivalentu, který je namluven rodilým mluvčím. Roky čekání stály jednoznačně za to a nebál bych se tvrdit, že jde o jednu z nejlepších her loňského roku. Ostatně, vše můžete posoudit sami.\nOficiální stránka Jana Jirkovského\nDivine Games Team\nLink na stažení[~118MB]\nMipexova oficiální stránka


Jak funguje dnešní česká politická scéna - část 4.\nVyhlášení Josefa Zielence 26. listopadu o nečistém způsobu financování Občanské demokratické strany by muselo v jiném prostředí, s objektivně a pravdivě informujícími médii, vzbudit veselí. Kdo mohl lépe vědět o způsobu financování politických stran a o tom, jak je řízena a usměrňována posametová politická scéna a její politické strany, než Josef Zieleniec. Vystoupení „pátera Josefa“, jak mu tehdy říkali, bylo signálem k šarádě, kterou „předvoj dělníků, v dané chvíli kapitalistů“ zdokonaloval politický nástroj, kterým chce vést masy „demokratickým“ způsobem k věčné blaženosti. Jak ukázal čas, mozkový trust „předvoje“ chtěl zabít příliš mnoho much jednou ranou.\nTvrdím, že to byl dohodnutý manévr. Nejsem ochoten věřit, že konflikt byl doopravdy takový, jak byl veřejně předváděn, když obě strany konfliktu chtěly totéž: většinový systém a redukci počtu politických stran. Nevěřím, že by si Josef Lux, který 28. listopadu oznámil odstoupení lidoveckých ministrů z vlády, mistr intrik a podrazů, nebyl schopen spočítat, jaké jsou šance, aby strana, které šéfuje, z toho vyšla jako vítěz. V ODS měla odstartovaná politická hra především posloužit k její vnitřní očistě podle potřeb „hybatelů“ a zocelení jejího „leninského“ pravicového charakteru. Kádr jejích členů i poslanců byl stále ještě příliš doširoka rozkročený a byli mezi nimi ještě lidé nedostatečně věrní, kteří si dosud mysleli, že se něco změnilo. Znal jsem již příliš dlouho hlavní protagonisty „Sarajevského atentátu“ Jana Rumla a Ivana Pilipa, abych věřil tomu, že to, co dělají, je tak, jak vypadá a je to tak doopravdy. Znal jsem dost zblízka jednání a chování Václava Klause, abych věřil, že v době akutní vnitrostranické a vnitropolitické krize odjede ze země. Navíc celá akce, jak Ruml a Pilip převzali vedení ODS, byla tak absurdní, amatérská a nepřipravená, že odmítám věřit na její opravdovost. Organizátoři „puče“ měli asi přece jenom strach, aby jej příliš mnoho členů nevzalo doopravdy.\nJedinému, komu věřím, že to, co dělal, dělal doopravdy, byl Jiří Skalický, který se v ten čas stal též předsedou ODA. Třicátého listopadu ho v Brně na funkci předsedy navrhl „letní král“ Michael Žantovský. Skalický úspěšně zakončoval své poslání, ke kterému byl zaúkolován již nejméně v listopadu 1989, kdy byl v prosinci jedním z otců zakladatelů Občanské demokratické aliance. Muselo mu být jasné, na to nebylo zapotřebí vyšší inteligence a znalosti české politiky, že jedním z efektů účasti ODA v této krizi bude likvidace strany, kterou spoluzakládal. Jiří Skalický povýšil, z jednoho z otců zakladatelů se stal otcem „likvidátorem“. Jeho inaugurační řeč 30. listopadu v Brně, když se stal předsedou ODA, zněla, jako by ji opsal třicet let před tím od Gustáva Husáka. O jeho úmyslech a charakteru svědčí, jak dodržel slovo, které před svou volbou dal Ivanu Maškovi. Slíbil Ivanovi, že když ho podpoří při volbě, on při volbách do nižších funkcí nepodpoří zvolení Romana Češky, Vladimíra Dlouhého a Tošera. Slovo samozřejmě nedodržel.\nJá se konference a volby již neúčastnil, vystoupil jsem z ODA. Pro ilustraci, jak se hrálo a kam až ODA v té době dospěla, uvedu příklad: na oblastní konferenci, která předcházela a byla skutečně „roztomilá“, navrhl starosta brněnské městské části Bystrc Jaroslav Puk, aby konference přijala usnesení: „Poslanec Hofhanzl má odstoupit od poslaneckého mandátu, protože se odtrhl od lidu“. Vstal jsem a upřesnil, aby místo „od lidu“ napsali „od mas“. „Chytrák“ Puk řekl: „Ano, od mas.“ Pak vystoupil již dříve zmíněný poradce Vladimíra Dlouhého Aleš Musil a navrhl usnesení s tímto textem: „Poslanec Hofhanzl má odstoupit od poslaneckého mandátu. Je nemorální, protože kritizoval pana prezidenta Havla“. Vysmál jsem se jim a řekl, že je mi líto, co se s ODA stalo, a že nemám zapotřebí, abych s takovou sebrankou byl. Odešel jsem a napsal Skalickému výpověď se zdůvodněním, proč z ODA vystupuji.\n„Sarajevský puč“ skončil tak, jak byl naplánován. Vzbouřenci, jimiž se valná většina stala, aniž věděla proč, vystoupili z ODS, když „statečný a čestný“ Jan s pravicovým svazákem Ivanem založili Unii svobody.\nPadesát let praxe mocenského komunismu je již slušná suma zkušeností s manipulací a ovlivňováním „mas a lidského materiálu“. Nebyli všichni pitomci, kdo díky rodné straně a její legitimaci udělali kariéry a pozvedli svou životní úroveň. Založení Unie svobody mělo hlavní účel obsadit volební elektorát, který zde byl: skupinu voličů, kteří dávají svůj hlas straně a osobnostem působícím dojmem, že kladou vážný důraz na morálku, právo a intelektuální potřeby. Tento volební elektorát a jeho hlasy dosud pokrývala a dostávala ODA. Aby tyto hlasy nepřišly vniveč a lidé takto orientovaní si sami nechtěli založit svou stranu, byla z odpadlíků ODS uměle a účelově založena Unie svobody. Do jejího čela byli „vloženi“ lidé nevěrohodní, z nichž, jak jsem je poznal a jak čas již prokázal, nikdo nevěřil tomu, co měli na politické scéně prosazovat a hájit. Myslím, že jejich úkolem bylo svým příkladem a konáním znevěrohodnit uvedené hodnoty, víru v ně a vymazat volební elektorát takových voličů.\nPro tento můj předpoklad a závěr svědčí již okolnosti založení Unie. Když jsem po jejím založení spatřil logo nové strany, košatý zelený strom, zarazila mne jeho podobnost se „stromem života“, který byl v konci sedmdesátých let vysochán na průčelí slušovického Domu zeleniny v tehdejším Gottwaldově. Podobný strom měla ve znaku také popřevratová Foresbank ve Zlíně; její vlastní kořeny byly ve Slušovicích. Když jsem si zjišťoval, odkud a kdo je autorem loga Unie svobody, zjistil jsem, že návrh dodala agentura patřící společnosti Besedaholding. Tato ctihodná společnost, která v určitý čas byla vlastníkem rozhodujícího balíku akcií v Nově, měla své kořeny a peníze z Foresbanky. Úvěr na činnost a volby v roce 1998 získala Unie od Union banky, do které přesublimovala Foresbanka, nepochybně i se svými kořeny.\nV minulém roce vyměnila Unie svobody svůj strom za nové logo hvězdiček Evropské unie. Důvodem asi je, že „chobotnice“ se chystá opustit těsný prostor našich humen a přestrojuje své alegorické vozy na vstup do širšího evropského prostoru. Pochybuji však o tom, že tam vjedou s touto bryčkou, jejíž mužstvo splnilo téměř bezchybně svůj úkol. Nebudou muset část vzbouřeného mužstva dobíjet, jako dobíjeli ODA. Několik „nadaných a schopných“ individuí dostane za dobré služby menší trafičku v zahraničí nebo ve správní radě lukrativní státní společnosti. Ostatní zmizí v „propadlišti dějin“, jak s požitkem a sarkasmem prohlašovali o svých protivnících nebo jen nesouvěrcích šéfové „předvoje pracujících“ po té, co je poslali na šibenici nebo do žaláře. Doba je humánnější, malým rybičkám zbude čas, aby zpytovali svědomí, v čem spoluhráli a čemu pomohli.\nZielencova mediální „bomba“ o nečestném financování ODS, Luxovo odstoupení z vlády, Sarajevský puč, definitivní rozvrat ODA a stvoření Unie svobody byly v počátku prosince završeny „státnickým“ projevem dramatika v Rudolfinu. Celé to byla připravená a dohodnutá rošáda. Volby v předchozím roce nevyšly tak, jak tvůrci postkomunistické politiky a scény předpokládali a očekávali. Počítali s tím, že do sněmovny se již nedostane ODA a po volbách se vytvoří vláda „jako“ levice. To se nestalo, bylo nutno pozměnit scénář. Čtyři roky volebního období byla dlouhá doba, v tom čase mohly dostat příležitost některé osobnosti, aby pojmenovávaly, kde je zakopán pes, aby upozorňovaly voliče, co se s nimi a jejich zemí hraje za hru. Bylo zapotřebí uměle vyvolat politickou krizi, odstranit z parlamentní scény ODA, „očistit a zocelit“ zdravé jádro pravicových soudruhů v ODS a vyvolat nové volby.\nPotom již šlo jenom o to vyvolat a dostatečně věrohodně zaranžovat předčasné volby. O podivnosti a nevěrohodnosti celé „listopadové“ politické vládní krize, o jejím smyslu a účelu svědčí, že ji nevyvolala „opozice“, která by z ní musela jen vytěžit. Vznikla a byla vyvolána uvnitř vládnoucí ˛pravicové˛ koalice, pro niž to muselo znamenat nepochybně ztrátu veřejné důvěry a prohru ve volbách. V případě existence autentické politické scény se svéprávnými politickými stranami by bylo jediné vysvětlení: vůdci politických stran se buď zbláznili, nebo strany řídí gangstři, kteří mají zcela jiné úmysly, než veřejně vyhlašují. Iniciátoři a aktéři podzimní krize organizovali vítězství „opozice“ v příštích předčasných volbách. Miloš Zeman mohl s úsměvem očekávat vítězství ve formálně regulérních demokratických volbách. Stejně tak komunisté si mohli být jisti posílením svého vlivu.\nJe nepochybné, že „etik, moralista a odpůrce komunismu“ na prezidentském stolci spoluhrál. Postup řešení vládní krize při odstoupení ministrů a koaličních partnerů i pravidla, podle kterých je možno ustavit novou funkční vládu, jsou kodifikována v Ústavě. Jsou v Ústavě popsána proto, aby žádná mocenská skupina nebo účelové uskupení nemohly svou momentální početní převahu v parlamentu zneužít proti demokratickým účelům a i zájmům země. Václav Havel měl v Ústavě silný nástroj, aby přinejmenším veřejně odkryl skutečné úmysly organizátorů krize. Neudělal to a souhlasil s flagrantním obejitím Ústavy.\n„Hybatelé“ již měli předem připravený návrh zákona o předčasných volbách. Zákon si v parlamentu bez potíží schválili. Sami zákonodárci i prezident dali příklad, jak vážně berou nejvyšší zákon země – Ústavu. Ivan Mašek to tehdy při projednávání zákona o předčasných volbách ve sněmovně řekl a pojmenoval, jaký precedens nastavují. Vysmáli se nám. Smutné je, že většina těch „pravolevých“ postkomunistů ve sněmovně ani nevěděla, co se ve skutečnosti děje a hraje. Těšili se, že mají svou trafičku v kapse.\nTošovského vláda byla přechodnou uklízecí četou, která upravovala cestu k nástupu vlády „předvoje pracujících kapitalistů“. Josef Tošovský měl před sebou poslední veliký úkol. Jako moudrá, protože mlčící, sfinga měl dodat věrohodnost tomuto úseku našeho pochodu k postkomunismu.\nPrvní polovina roku 1998 do předčasných voleb byla jen obdobím přípravy a čekáním na „formální akt“ voleb, ve kterých měla ruka voliče dokončit politickou hru započatou v listopadu 1997. Tak, jak byla v privatizaci hra rozehrána a předpřipravena v prvé polovici devadesátých let, kdy se společenská vrstva bývalé totalitní technokracie a nomenklatury stala fakticky monopolním vlastníkem kapitálu a vlivu v médiích, byly volby již jen s otázkou, které politické uskupení a jak dostane prostor v médiích.\nNaše malá skupinka vzbouřenců v ODA založila uskupení nazývané „pravá frakce“. Ale byli jsme již jen pouhou anomálií. Za sebou jsme neměli nikoho a podporu žádnou. Kontinuita právního řádu s plynulým přechodem společenských vrstev, které vybudovaly své privilegované postavení za komunismu, do stejného postavení za čáru „sametového převratu“, určila poměry a hodnoty postkomunistické pluralitní demokracie. V naší zemi neexistuje široká společenská vrstva svéprávná lidsky i materiálně. Lidé, kteří si jsou vědomi, že za svou nezávislost a svéprávnost vděčí průhledné, zodpovědné politice, a stejně dobře jsme si vědomi, co pro to musí dělat. Zatím zde není širší společenství lidí, kteří by věděli, že pro udržení svého způsobu života a hodnot musí ovlivňovat politiku, ať již tím, že do ní přímo vstoupí, nebo ji jiným způsobem aktivně ovlivňují. Musí vědět, na co nesmí přistoupit, jak musí jednat a co musí obětovat.\nPotvrzením technologie o ovládnutí politické strany je, že jsme tehdy dostali nabídku finančních prostředků na fungování strany. Nabídka, jak jsem byl informován, byla od Chemapolu. Měla být kamuflována přes zahraničního sponzora. Byly to stejné „vidle“ jako v roce 1991. Na přijetí takového sponzoringu jsme však už byli „dost staří“.\nOdešli jsme do ztracena, já osobně s pocitem spleenu z toho, co jsem kolem sebe viděl. Za sebe jsem si řekl, že dokončím svůj parlamentní úsek života se ctí. Do posledního dne jsem ve sněmovně říkal svůj názor a pojmenovával, co „hybatelé“ a jejich poskoci dělají. I když, z politického a mocenského hlediska, jsem asi většině připadal směšný. Ivan Mašek poslední půlrok do sněmovny již ani nechodil.\nPředčasné volby, jak se dalo očekávat a jak bylo uchystáno, vyhráli sociální demokrati před ODS. Vyhrály strany, které dostaly nejvíce peněz, prostředků i prostoru v médiích. U sociálních demokratů k tomu logicky působilo i to, jak se předvedla tak zvaná „pravice“ v předcházejících letech a předpřipravila jejich nástup. Posílili komunisté, vypadli Sládkovci a samozřejmě ODA. Lidovci dostali svých deset procent, Unie zůstala hluboko za svým očekáváním (asi 9% - 19 mandátů).\nSociální demokraté vyhráli volby. Sestavením nové vlády podle Ústavy pověřil prezident Miloše Zemana,. Musel jsem se smát, když začal vyjednávat s Josefem Luxem. Byl bych zvědav, jestli si Josef Lux skutečně myslel, že je to doopravdy. Nevěřím tomu, „opoziční smlouva“ byla uzavřena v okamžiku, kdy byla rozehrána hra o většinový systém a kdy sociální demokraté a ODS dostali finance a podporu na volební kampaň. Ale Josef Lux byl jistě jednou z klíčových postav veřejné politické scény devadesátých roků. Patřil do vybrané skupiny veřejně vystupujících politiků, kteří organizovali a garantovali hospodářské i společenské základy budoucího postkomunismu. Snad ani nebyl schopen dohlédnout důsledky své politiky a co znamená i pro jeho vlastní stranu.\nLidovecké společenství a Lidová strana přežili komunismus jako výzdoba divadelních kulis Národní fronty. Vliv na politiku neměli žádný, jen když bylo potřebí, dělali jakousi stafáž a alibi totalitnímu státu. Za těch čtyřicet let se stali společenstvím lidiček shluknuvších se v nevlídné době kolem kostela. Jejich „strana“ měla pro ně funkci výpomocného družstva. Za své zkrášlovací a jiné služby se mohli funkcionáři někdy přimluvit a pomoci potlačit, aby se děcko dostalo do školy nebo aby okresní tajemník vedoucí síly přimhouřil oko. Zvykli si na to, že co se děje mimo jejich kostelní spolek a týká se lidí, nečlenů jejich spolku, kteří k nim nepatří, se jich netýká. Se skutečnou vírou to nemělo nic společného. Dlouhých čtyřicet let jejich společenství poznamenalo.\nLidová strana, přes to, jak se chovala v posledních padesáti letech, nepatří do ideálního schématu postkomunistické pluralitní politické scény. Má předkomunistickou minulost, její základy jsou v evropské křesťanské tradici. Za první republiky byla stranou malých, křesťansky orientovaných lidových vrstev. Je se svou tradicí pro pragmaticky orientované organizátory mocenského postkomunismu nebezpečná. Má minulost, kterou je možno připomínat a k ní se vracet. Bylo iluzí si myslet, že v momentu, kdy „předvoj kapitalistů“ má jedinečnou možnost udělat další krok k dotvoření ideálního postkomunistického politického schématu, přijmou do hry subjekt, který se do jejich schémat nehodí.\n„Opoziční smlouva“ byla logickým postupem stratégů postkomunistické politiky. Přirozeným krokem a ukázkou metody i směru, který tato politika sleduje. Bylo to flagrantní popření „psaných“ programů ČSSD a ODS. Tvůrci této politiky dali veřejně najevo, že je názor voličů a občanů nezajímá. Mohli to udělat, protože znají své voliče. Půl století komunismu a jeho praxe vestavělo do mentality velké části obyvatel naší země pocit a názor, že podvod je normální věc.\nDůvodem uzavření „smlouvy“ nebyla snaha o konsolidaci hospodářství, právních a dalších poměrů, jak tvrdili. Smlouvu prý uzavřeli, aby odstranili zbytečné spory mezi výkonnou mocí a opozicí. Skutečným a prioritním důvodem obou postkomunistických stran bylo protlačit sněmovnou volební zákon, který by v podobě většinového volebního systému zákonem legalizoval jejich vedoucí roli. Již ne na věčné časy, ale až do úplného vyhnití. Autoři strategie se poučili i z naší předkomunistické poválečné politiky a historie. Poválečná Národní fronta, zákaz některých státotvorných politických stran a omezení funkce jiných usnadnily „Únorové“ převzetí moci komunisty. Snaha omezit politickou pluralitu je ústředním motivem, který se táhne posametovým politickým vývojem.\nÚčel a smysl smluvně – opozičního sbratření ukázaly již prvé měsíce bezprostředně po volbách. Nejdůležitější aktivitou vlády a poslanecké sněmovny bylo předložení a schválení nového volebního zákona postaveného na principu většinového systému. První pokus prošel schválením sněmovny i senátu. Uvedení v platnost zabránila iniciativa a stížnost podaná skupinou senátorů k Ústavnímu soudu. Ústavní soud svým rozhodnutím potvrdil oprávněnost stížnosti a účinnost zákona zablokoval. Druhý pokus o volební zákon se konal prakticky bezprostředně poté, na jaře 1999. V tomto případě předloha zákona schválená v poslanecké sněmovně již neprošla schválením v senátu.\nOpakuji a tvrdím: hlavním důvodem uzavření „opoziční smlouvy“ bylo společnými silami poslanců sociální demokracie a ODS protlačit parlamentem většinový volební zákon. Zainteresováni a „hybateli“ řízeni byli předsedové obou těchto stran Miloš Zeman i Václav Klaus. Z toho, jak se dělala „vysoká“ politika v devadesátých létech, je nepochybné, že navenek předváděné averse a osobní útoky těchto dvou politiků byla od počátku dohodnutá taktika k odvádění pozornosti. Oni byli i v tomto případě ručiteli dokončení strategického kroku schválení většinového volebního zákona. Tento kritický okamžik vývoje politického systému v České republice „posametové“ doby ukázal, jak byli tvůrci české Ústavy na počátku devadesátých let předvídaví ve své koncepci dvoukomorového parlamentu a Ústavního soudu. Domnívám se, že neúspěch sociální demokracie v kauze neschválení většinového volebního zákona vážně ohrožuje význam a existenci této strany v dnešních postkomunistických poměrech. Parlamentní komunistická strana byla v prvých „převratových“ létech garantem kontinuity komunistické elity v nových podmínkách. Další roky byla využívána „komunistickými“ kapitalisty a pravičáky jako strašidlo na hlupáky. Po neschválení většinového systému se parlamentní komunistická strana stala strategickým pretendentem na roli a místo hlavní levicové strany „ideálního“ postkomunistického politického systému.


Lupénka – Seznam.cz\nNejnovější články na Seznamu na téma Lupénka\nVypadávání vlasů, bolesti kloubů, otoky či pocit únavy? Nepřehlížejte příznaky, jsou signálem rozvoje vytrvalé lupenky\nMožná, že jste o psoriáze ještě nic neslyšeli, ale je to poměrně dost závažná nemoc, o které by měl každý člověk alespoň něco málo znát.\nNepodceňujte sílu rybího oleje\nBabičky rybímu oleji říkaly rybí tuk. Přes nelibost svých vnoučat ho každé ráno nutily svým blízkým, a věděly proč. Kdysi dávno ale ještě žádná z nich netušila, že tahle tradiční medicína kromě svých známých zdravotních účinků krotí i psoriázu!\nNa čtvrtek 29. října letos připadá Světový den psoriázy, v rámci kterého zapsaný spolek Revenium uspořádá v Česku takzvaný Puntíkový den. Jedná se o výzvu obléci si něco puntíkatého. Smyslem je ukázat, že psoriáza, nebo-li lupénka, není infekční, lze ji léčit, ale zatím bohužel ne zcela vyléčit.\nAntibakteriální, antiseptické, antimikrobiální a protizánětlivé vlastnosti neemu jej činí neocenitelným „domácím lékařem“ v mnoha domácnostech po celém světě. Zeder Indický má česnekový zápach a nahořklou chuť a různé části stromu (semena, listy, kůra stromu, květy, plody, větvičky, kořen) se využívají pro různé účely.\nNebezpečné změny na pokožce: Kdy byste měli zbystřit\nKůže je největší orgán těla a zrcadlo našich nemocí i emocí.Na kůži, vlasech a nehtech se odráží náš celkový zdravotní stav, nejen fyzický, ale i duševní.


Hradecká nemocnice se topí v dluzích. Už začala snižovat platy - iDNES.cz\n17. června 2013 9:00, aktualizováno 9:00\nLékaři z Fakultní nemocnice v Hradci Králové mají od dubna nižší mzdy. Přišli přesně o totéž, co loni dostali přidáno. Nemocnice je v minusu a šetří na platech, lécích i zdravotnickém materiálu. Za prvního čtvrt roku jí schází přes 100 milionů korun.\nZdravotníci v hradecké nemocnici sice neprotestují, ale neskrývají špatnou náladu. Silně se šetří na běžném provozu, na lécích, přístrojích a zdravotnickém materiálu. | foto: Ondřej Littera, MAFRA\nPřes 150 lékařů z Fakultní nemocnice v Hradci Králové hrozilo před třemi lety výpovědí, pokud nedostanou vyšší platy. Sice si v protestní odborové akci "Děkujeme, odcházíme" vymohli na ministerstvu zdravotnictví zvýšení mezd, teď však o ně kvůli nedávným škrtům ve zdravotnictví zčásti zase přicházejí.\nNemocnice sebrala lékařům od dubna částku, kterou dostali k platu loni. Sestrám z ní zbyla polovina.\n"Lékaři mají méně o 6,25 procenta tarifní složky platu, která tvoří necelou polovinu mzdy. Postoj odborů je dost racionální, rádi bychom, aby fakultní nemocnice vyplula slušně z finančních problémů. Úspora ve mzdách pro ni nebude zásadní," řekl předseda Lékařského odborového klubu ve fakultní nemocnici David Doležal.\nPodle něj mají odbory s vedením vnitřní dohodu a koncem června by mělo být jasněji, jak to bude s platy dál.\nZdravotníci v nemocnici sice neprotestují, ale neskrývají špatnou náladu. Silně se šetří na běžném provozu, na lécích, přístrojích a zdravotnickém materiálu.\nPostup hradecké nemocnice není ojedinělý\n"Je otázka, kde je ta míra, kam až to může dojít," přemýšlí jeden z lékařů, který však nechtěl zveřejnit své jméno.\nNemocnice kvůli úsporám nepropouští, ale letos o deset procent snížila odměny. Průměrná hrubá mzda klesla lékařům od dubna na 71 tisíc korun, místo loňských 74,2 tisíc. Nelékařští pracovníci mají průměrnou mzdu 28,8 tisíc korun místo 29,6 tisíc loni. Nemocnice tím ušetří necelých 60 milionů korun.\n"Nárůst v platech z minulých let byl pouze snížen, ne zcela odebrán. Takový postup však není určitě optimální. Nikdo nevítá plošné navýšení, po němž následuje opětovné plošné snížení," uvedl ředitel nemocnice Roman Prymula.\nPodle lékařských odborů není postup hradecké nemocnice ojedinělý. Se snižováním platů začala nemocnice v Olomouci, teď se stejně chovají i pražské špitály.\n"Lékařům říkají, že v případě pozitivního hospodaření jim peníze zase po nějakém období vyplatí. Je to odezva na to, že nemocnice mají o deset procent méně peněz, protože úhradová vyhláška jim více nedává. Nemohou proto poskytnout stejnou péči ani stejně zaplatit zaměstnance," řekl předseda Lékařského odborového klubu Martin Engel.\nPlaty lékařů ve FN Hradec Králové\nčást lékařů se připojila svými výpověďmi k protestu lékařských odborů Děkujeme, odcházíme, v únoru 2011 podepsaly odbory s ministrem Hegerem memorandum o zvýšení platů\nod března 2011 jim vzrostla mzda o 5 až 8 tisíc korun, v roce 2012 dostali přidáno 6,25 procenta tarifní složky platu (namísto slibovaných 10 procent)\nod dubna 2013 nemocnice odebrala lékařům 6,25 procenta dřívějšího navýšení tarifu, u sester to činí polovinu této částky\nprůměrná hrubá mzda lékaře je 71 tisíc korun (proti loňsku klesla o 3,2 tisíce korun), průměr u nelékařských profesí činí 28,8 tisíc korun (proti loňsku mzda klesla o 800 korun)\nnemocnice má přes 4 300 zaměstnanců, z toho je zhruba 590 lékařů, v nelékařských profesích působí 2 tisíce zdravotníků\nFakultní nemocnice se v červených číslech letos ocitla prvně. Pojišťovny jí, stejně jako jiným zařízením, podle nové úhradové vyhlášky poslaly mnohem méně peněz než v dřívějších letech. Na nemocnice dopadá i vyšší DPH a vliv inflace.\nNemocnice kvůli tomu za první čtvrtletí dosáhla souhrnného záporného výsledku 102 milionů korun. Pokles příjmů od zdravotních pojišťoven označil ředitel Prymula za dramatický. Nemocnice dostane oproti roku 2012 o 263 milionů korun méně. V porovnání s rokem 2011 je to dokonce pokles o 312 milionů.\nKvůli tomu se nemocnice snaží šetřit ve všech oblastech. Zcela využije rezervní fond, v němž v minulosti shromáždila 130 milionů korun. Kromě mezd se snaží snížit ceny nakupovaných léků, materiálů, zdravotnických prostředků a energií a usměrňovat objem lékařské péče.\nPodle vedení nemocnice to však vyrovnat očekávaný propad stejně nepomůže.\n"V současné době je nastavení celého systému nevyvážené a bez navýšení prostředků například zvýšenými platbami za státní pojištěnce či bez redukcí celých zařízení není udržitelné," míní ředitel Prymula.\nNení podle něj ani příliš reálné omezit péči v nynějších zařízeních. Pro pacienty to může znamenat delší čekací doby.\nS propadem se potýkají i menší nemocnice\n"My sice snížíme počty pacientů, ale prudce nám narůstá jejich závažnost, takže ve finále nejsou úspory příliš významné. Negativem je, že dochází k nárůstu čekacích dob o dva až tři měsíce," řekl Prymula.\nS velkým propadem se potýkají také menší nemocnice vlastněné krajem. Ty čekají, že jim letos bude chybět kolem 200 milionů korun. Dozorčí rada holdingu proto dala úkol ředitelům nemocnic, že musí uspořit 50 milionů.\nO práci přišlo kolem 50 zaměstnanců, škrtalo se také v zaměstnaneckých benefitech, spoří se na nákupu léků a dalšího materiálu.\nNapříklad náchodská nemocnice dostala od pojišťoven v prvním čtvrtletí o 15 milionů korun méně než loni. Kumulovaná ztráta krajských nemocnic se letos blíží 250 milionům korun. Krajští zastupitelé zatím poslali do nemocnic 176 milionů, dalších 30 milionů určili jako rezervu pro nezbytné výdaje.\nTémata: Dluh, Královéhradecký kraj, Lékařský odborový klub, Olomouc, Benefity, Fakultní nemocnice Hradec Králové, Fond, Holding, Hrubá mzda, Inflace, iPad, kurzové zajištění, Ministerstvo zdravotnictví, Plat, Pojišťovny, Průměrná mzda, Všeobecná nemocnice Náchod, Výpočet čisté mzdy, Žebříček platů\nHradečtí policisté vypátrali muže, který v druhé polovině května založil požár v hradecké nemocnici. Je to... celý článek


Norsko přitvrzuje v boji proti online pokeru | Poker-Arena.cz\nNorsko přitvrzuje v boji proti online pokeru\n25.04.2018 19:00 | Profil autora a články: Petr Toušek\nNorská vláda prosadila nová opatření, která mají definitivně zkoncovat s jakýmkoliv nelicencovaným online pokerem v zemi. Legální alternativu ale hráči k dispozici nemají.\nNorská vláda ze země definitivně vykazuje online poker\nMezi Norskem a Čínou najdeme celou řadu rozdílů, jednu věc mají ale společnou. Úřady obou těchto zemí bojují proti jakémukoliv pokeru na svém území téměř stejnou intenzitou. Živý poker je v Norsku až na omezené domácí hry nebo výjimečné akce jakou je Norwegian Poker Championship úplně zakázaný a není to tak dlouho, co norská policie provozovatelům pokerových her v Oslu tento zákaz ostře připomněla. Jakékoliv online hazardní hry smí v Norsku provozovat jen státní monopol Norsk Tipping, který ale samotný online poker nenabízí. A jen pár dní poté, co se k přísnému zákazu jakéhokoliv pokeru na internetu odhodlala čínská vláda, shodli se na novém nařízení také členové stran napříč politickým spektrem také v norském parlamentu. Zatímco dosud mohli norští hráči zákaz online pokeru poměrně snadno obcházet, následující opatření opatření jim od 7. května jejich přístup ke hře minimálně pořádně znesnadní.\nPřísné blokování IP adres cizích online herních operátorů.\nNorský regulátor hazardních her Lotteri og Stiftelsestilsynet bude moct sledovat bankovní operace zahraničních operátorů.\nZavedení dalších omezení reklamy, která budou cílit na digitální obsah v médiích, který propagují nelicencované hazardní hry.\nRozšíření pravomocí Lotteri og Stiftelsestilsynet ohledně pokut za porušování norského hazardního zíkona.\nNorská vláda tvrdí, že cílem nových omezení je větší ochrana norských hráčů před problémy spojených s hazardem, ve skutečnosti jde ale (jak už to známe) spíše o ochranu domácí hazardní společnosti před těmi zahraničními. Státní firma Norsk Tipping totiž kromě klasické loterie a sportovního sázení nabízí také online hrací automaty, takže "tvrdý" hazard v zemi pojede dál, online pokeroví hráči mají ale smůlu.\nTo je pořád dokola. Státu jde především o zdraví občanů, proto zakáže online poker cizím subjektům, ale gambling obecně ne (zejména ne na státem posvěcené herné), zakáže kouření v barech, ale nezakáže prodej cigaret (hlavně prosím kuřte dál, máme z toho totiž super peníze), říká, jak je alkohol špatný, ale koupit se dá naprosto všude. Pokrytectví je slabé slovo. Máme demokracii, což je super, ale jen do určité míry.\nSkvěle řečeno, skoro se vším souhlasím. Demokracii tady už dávno nemame. Nové zákony a omezení EU se přibližují cimdal víc totalitě.\nNorsko sice není v EU, a kdyby jsme v ní nebyli my, tak už se tu podobný zákon vymáhá asi šest let, ale proč si nekopnout, že jo :)


Ministerstvo chce rozšířit CHKO Moravský kras o šest km čtverečních - Naše voda\n25.10.2018 8.00, Rubrika: Čistota vody a rekreace, Prevence povodní, voda v krajině, Podnikání s vodou a zákony\n“Území nově zařazené do CHKO zahrnuje mozaiku převážně lesních ekosystémů, které jsou součástí lesních komplexů květnatých bučin a dubohabřin již dnes z převážné části zahrnutých v CHKO, lučních a vodních ekosystémů a podzemních krasových ekosystémů, které jsou nedílnou součástí krasové krajiny v regionu a bezprostředně navazují na plochy ve stávající CHKO,” uvádí předkládací zpráva. Ochranným režimem by byly pokryty i zbývající části území Evropsky významné lokality Moravský kras.\nVyhláška o vymezení zón člení CHKO do čtyř zón odstupňované ochrany přírody. V současnosti jsou protokolem ministerstva životního prostředí z roku 1994 vymezeny tři zóny ochrany. “Základní kritéria pro územní rozčlenění zón jsou přírodní hodnoty, krajinný ráz a zřizovacím předpisem specifikované další hodnoty a míra jejich zranitelnosti. Navíc se do nově navržené zonace promítá změna hranice CHKO a s ní spojené vyčlenění rozsáhlých podnikatelských areálů z území CHKO,” píše se v důvodové zprávě.\n“Ve většině případů bylo připomínkám vyhověno a se všemi samosprávami byl nalezen kompromisní návrh řešení, který zohledňuje zájmy ochrany přírody a krajiny a zároveň rozvoj obcí,” uvádí materiál. Kraj nemá podle zprávy ministerstva námitek.\nZdroj: ČTK, ilustrační foto: CHKO Moravský kras


Lze dát lak na nehty do airbrush pistole - Diskuze Omlazení.cz\nLze dát lak na nehty do airbrush pistole\nBritneyyy 12. 10. 2013 20:43 Ahoj holky,Ráda bych se poradila se zkušenějšími. Mám přírodní dlouhé nehty a ráda a často nosím francouzskou manikůru, ale už mě nebaví se s tím vykreslovat a chtěla bych si to usnadnit. K vánocům si plánuji koupit UV lampu, aby lak rychleji zasychal a ráda bych k tomu tu airbrush pistoli, ale nechce se mi za ní dávat nějaké velké peníze pokud do toho nejde dát normální lak a musela bych na internetu kupovat speciální barvy k tomu určené. To raději budu kreslit dál.Děkuji za rady\nwhisper 12. 10. 2013 20:51 Cituji Britneyyy: K vánocům si plánuji koupit UV lampu, aby lak rychleji zasychalNo tak pod UV ti lak určitě rychleji nezaschne. A obyč lak taky do airbrush pistole dát nejde, musíš mít speciální barvy.\nVeselka10 13. 10. 2013 11:31 Reaguji na Britneyyy: UV lampa Ti k lepšímu tvrdnutí běžného laku fakt nepomůže, pro vytvrzení se používají UV gely nebo gellaky apod.. Takže je to zbytečná investice.Totéž se týká airbrush, běžný lak si tam v zásadě dát můžeš, akorát si z pistole uděláš ani ne jednorázovku, protože lak je hustý, takže Ti jednak pistole nebude fungovat a za druhé Ti ji ucpe.Po pravdě nějak nechápu Tvoji logiku, chceš si koupit relativně dražší zařízení, ale o mnoho levnější materiál do něj už ne.\nBritneyyy 13. 10. 2013 13:53 Reaguji na Veselka10: Nechci levnější materiál, protože nechci umělé nehty ani žádné gellaky. OK díky za rady. Takže na to kašlu.\nBalzám na ruce a nehty essence 2 in 1 hand & nail balm\nOpravdu malý krém (balzám) na ruce - do kabelky\nLady Flame11.10.2014 14:45:27\nLze použít obyčejný lak na gelové nehty?\nGelové nehty Plzeň Doubravka vietnamci\nGelové nehty - Plzeň\nLze aplikovat gel - lak na umělé nehty?\nLze nalepit kamínky swarovski na přírodní nehty?\nDestičky na razítkovaní nehtů - Plzeň


ParlamentníListy.cz » Profily » kraj Středočeský » Články » Z navýšeného rozpočtu půjde 70 milionů na obecní vodovody a kanalizace\n„Schválili jsme dnes na Radě kraje celkem dvacet tři žádostí měst a obcí týkajících se vodohospodářské infrastruktury. Finance čerpáme z rozpočtu kraje navýšeného o částku 250 milionů korun z daňových příjmů. Seznam obcí a měst i přidělené částky musí ještě schválit zastupitelé,“ řekl středočeský hejtman Miloš Petera (ČSSD) v pondělí 13. června.\nNavržené projekty významně zlepší kvalitu života v daném místě, zároveň přispějí ke zlepšení životního prostředí v kraji a k naplnění požadavků evropských směrnic. „Mezi vybrané akce patří například dostavba kanalizace a čističky odpadních vod v Novém Strašecí, stavba veřejného vodovodu pro obce Klobuky a Kobylníky, splašková kanalizace a veřejný vodovod pro obce Tismice a Limuzy, oprava vodovodního řadu v obci Sýkořice nebo stavební úpravy vodojemu v Horním Bousově,“ vyjmenoval příklady náměstek hejtmana pro oblast životního prostředí a zemědělství Marek Semerád (ČSSD).\nStředočeský kraj má druhý nejnižší podíl obyvatel zásobených pitnou vodou z veřejného vodovodu a rovněž tak druhý nejnižší podíl obyvatel připojených na kanalizaci v rámci celé České republiky. V roce 2014 činil podíl obyvatel napojených na vodovod pouze 85,4 % a podíl obyvatel napojených na kanalizaci 70,3 %.\nRada Středočeského kraje minulý týden na zasedání doporučila schválit navýšení rozpočtu Středočeského kraje v příjmové a výdajové části o částku 250 milionů korun. „V příjmové části rozpočtu budou o uvedenou částku navýšeny daňové příjmy, které vyplývají z podílu Středočeského kraje na celostátním hrubém výnosu daní dle zákona. O navýšení Rada Středočeského kraje rozhodla v souvislosti s příznivým vývojem daňových příjmů a na základě meziročního srovnání těchto příjmů v letech 2008–2016,“ upřesnil náměstek hejtmana pro oblast financí Jiří Peřina (ČSSD).


Západ se snaží slepit rozbitou Libyi. Ve vlastním zájmu - Diskuze zpravy.tiscali.cz\n6.4.2016 | František Kalenda\nAke je zde malinká podmínečka. Příší nějaké vlády Lybie budou kupovat západní zbraně, budou pod kuratelou USA a nerostné bohatsví bude Americké.\nTypické a české. Kromě použití cizí přezdívky s tím lze souhlasit, A je to také příprava na další chalifát v duchu Islámského státu.\nTomio Okamura: Největší prodejce zbraní na světě\nPýýýýiiiijjjovééé, z eueueu umějí akorát všechno rozes.at, ti nikdy nic dohromady nedají, tato schopnost jim nebyla dána, milé pressti..tky. *15* *15*\nvývoz demogracyje (inkognito)\nse nepovedl? Nemohu uvěřit....\nSpíše bych to nazval vývozem dodokracie s prvky finančního fašizmu.\nI zde probíhá soutěž havloidů o největší lež. Vítěz soutěže získá poukaz na exkurzi do americké zadnice!\nDostatečné množství lubrikantu sebou, vzkazuje brýlaté koleno.\nUkrást nick a psát putinoidní výblitky. To je tak vše na co se soudruh zmůže.\nMy havloidi jsme prostě takoví. Ale kázal tak náš morální vzor Havel, co teď čichá kytky zespodu.\nsi to tam kluci pěkně vyříkejte.Když bude třeba klidně si i zastřílejte.Ale zejména to netahejte do Evropy.Zejména neposílejte žádné gumové člunky s parazity.Tady není místo, zájem ani vůle.Tady je averze, neochota a primární zájem hnát všechny vyčurané mazané vtěrky pryč od břehů.Přeci pokud se tady vypraví někdo se starci, naprcanýma babama a malýma smradama - nemůže čekat, že to tady budeme doživotně vyživovat.Možná to funguje v DDR.Ale všude jinde v EU už jsou lidi alergičtí na vstřícná gesta.A bude o moc hůř!\nÁle to nejde. Musí se někam prodávat zbraně EUUSA. A pro USA a Brusel je tento řízený exodus příliš velká byznys.\nZa všechno zlo může CCCP. Ten se snažil a snaží realizovat výplody chorého mozku syfilitika Uljanova, t.č. v myším oleji, že je třeba zakládat po celém světě revoluční ohníčky, až celý svět zachvátí požár socialistické revoluce. A tak tovarišči začali podporovat různé zločinecké bandy a říkali tomu tzv. národně osvobozenecký boj.\nRozkošné musí být k 6 stanovisko 6,14.\nHlavním úkolem imperialistů a teroristů USA je napadnout zemi za účelem demokratizace, zemi rozvrátit a rozeštvat, zlikvidovat legální vládu, nastolit svou - loutkovou vládu, ovládnout průmysl a nerostné bohatství, případně zničit celou infrastrukturu a to co dobře fungovalo a pak s velkou pompou jim jakoby nabídnout pomoc s budováním průmyslu a zničené infrastruktury. Kšeft je kšeft bez ohledu na lidské oběti. Vždyť lidí je na světě jak sr*ček.\nNo jo, ale kdo bude odsávat ty humanoidy z EUUSA.\nTo soudruh "pájka" (inkognito)\nMáš mozkovnu vymytou komunistickými bláboly a podsouváš USA ruskou mentalitu. To je tak když se nemyslí opakuje se putinovština určená pro ožralé ruské mužiky.\nKdybys nebyl hlupákem, nestal by ses k@k@tem.\nmOC mne zajímá, kdo vlastně ten Sarrádž je. Ani strejca gůgl o něm nic neví...\nTak co autore....\nkdyž to ani googlu neumíš napsat....https://en.wikipedia.org/wiki/Fayez_al-Sarraj\nVýsledek militantní politiky USA a jejich evropských nohsledů. Jimi napadené země, pod záminkou svržení diktátora a nastavení jejich, jedině správné "demokracie", se budou z krize vzpamatovávat celá desetiletí, viz. Vietnam.\nVe Vietnamu Rus budoval komunismus a proto to tak dopadlo.\nPokud vím tak ve Viatnamu budovaly demoíkracii USA, tedy spíše USAF a USArmy a dostaly na frak.


Unijní ministři zemědělství se dohodli na podmínkách chovu brojlerů | Zemědělec\n07.05.2007 | 10:05\nUnijní ministři zemědělství se dohodli na podmínkách chovu brojlerů\nMinistři zemědělství Evropské unie se včera dohodli na nových pravidlech chovu výkrmových kuřat neboli brojlerů. Dlouhá jednání skončila kompromisem, který omezuje hustotu chovu brojlerů na 33 kilogramů na metr čtvereční, v případě zvlášť příznivých podmínek na 39 kilogramů.\nPodle náměstka českého ministra zemědělství Iva Hlaváče je výsledek velmi dobrou zprávou pro chovatele.\nO zlepšení podmínek chovu brojlerů, které si dosud upravovaly samy členské státy, usilovala Evropská komise už od roku 2005. Původní návrh počítal s omezením hustoty chovu brojlerů na 32 kilogramů na metr čtvereční. V případě, že by chovatelé měli dobré podmínky, například kvalitní ventilaci, pak na 38 kilogramů.\nKompromis, který zvýšil navrhovanou maximální hustotu zvířat v chovu o jeden kilogram, prosazovalo kromě České republiky například také Polsko, Francie nebo Maďarsko.\n"Původní návrh by vedl k patnáctiprocentnímu snížení produkce kuřat na výkrm, ke snížené spotřebě krmného obilí, k výraznému zdražení výroby kuřecího masa a zvýšení dovozu ze třetích zemí... Kompromis na jedné straně zlepší podmínky pohody zvířat v chovech brojlerů a na druhé straně nezatíží chovatele nad únosnou míru", uvedl pro ČTK náměstek Hlaváč.\nS výsledkem jednání je spokojena i Evropská komise. Komisař pro zdraví Markos Kyprianu uvedl, že nová pravidla jsou "velkým krokem vpřed". Zlepšení podmínek, za jakých budou moci být brojleři v EU chováni, se podle něj odrazí nejen na kvalitě masa, ale také na zdraví konzumentů.\nV odsouhlaseném návrhu, jímž se budou muset členské státy unie začít řídit nejpozději v červnu 2010, se počítá také se zvláštním bonusem pro ty chovatele, kteří prokážou velmi nízkou úmrtnost zvířat v chovu. Tito producenti budou moci zvýšit hustotu chovaných brojlerů až na 42 kilogramů na metr čtvereční. Ministři se shodli také na dalších technických normách chovu týkajících se například osvětlení, ventilace nebo způsobu zacházení s poraněnými zvířaty.


Box uvolnění | Degusta\nCabernet Moravia, degustační deník, oříšky v čokoládě a slaném karamelu\nBox uvolnění obsahuje: Cabernet Moravia 2020, suché Charakteristický kabernetový buket tmavého lesního ovoce doprovází sušené višně, strukturované t... celý popis\nBox uvolnění obsahuje:\nCabernet Moravia 2020, suché\nCharakteristický kabernetový buket tmavého lesního ovoce doprovází sušené višně, strukturované taniny s kouřovo-povidlovými tóny v závěru.\nDegustační deník pro víno A5\nPropadni degustování vína naplno s naším Degustační deník pro víno A5. Pokud jsi připraven/a své „vínečko“ posunout zase o něco dál, rádi ti s tím pomůžeme! Pojď s námi objevovat a poznávat, experimentovat a zkoušet nové druhy vína a jeho servírování. Čeká na tebe víc než 100 zážitků k uchování do tvé externí paměti.\nMandle v mléčné čokoládě se skořicí 1x- 100g\nMandle ve slaném karamelu 1x - 100g\nMandle v mléčné čokoládě 1x-100g


psychopatologické tendence učitelů a učitelek - ABZ.cz: slovník cizích slov\nPojem psychopatologické tendence učitelů a učitelek\npsychopatologické tendence učitelů a učitelek\nPsychická způsobilost, psychická normalita, duševní zdraví učitele a učitelky jsou mnohdy chápány jako samozřejmé charakteristiky jejich osobnosti. Je tomu tak i ve skutečnosti? Vždyť např. stresy provázející profesi i soukromý život učitelů a učitelek se mohou u celé řady z nich podepsat na jejich zdraví.\nExistují ovšem odolní jedinci, jimž genetická výbava poskytuje vyšší emoční a psychonervovou stabilitu. Ti se pak zřejmě s vysokou mírou stresu vyrovnávají vcelku dobře. Na druhé straně někteří učitelé vstupují do praxe s dispozicemi snášející stresující prostředí hůře. A právě tito jedinci budou zřejmě náchylnější pro získání nějaké psychické závady či poruchy. Je zřejmé, že „vývoj nejrůznějších psychických vlastností, jejich standardních i vzácných eventuálně patologických variant, je závislý na mnoha faktorech. Tyto faktory mohou mít v individuálních případech nestejně významnou roli.“ (Vágnerová, 1999,24). Na vzniku duševních závad, poruch a chorob podílí genotyp a fenotyp.\nGenotyp můžeme chápat jako genetickou výbavu jedince, určité vrozené dispozice přenášené z rodičů na potomky. Právě tyto genetické informace pak determinují a řídí základní biosyntetické pochody v buňkách a tím ovlivňují reakce celého organismu.\nFenotypem můžeme nazvat veškeré životní podmínky, které nějakým způsobem působí na vrozené dispozice jedince a tím se formují jeho typické osobnostní rysy. Interakce mezi genotypem a fenotypem je vždy individuálně variabilní. Tzn., že různá prostředí mohou na různé typy lidí působit odlišně.\nVedle vrozených a získaných předpokladů pro rozvoj určité patologické formy jednání existují ještě jisté zátěžové situace, které také ve velké míře působí na jedince na pracovišti, ale i v rodinách a v soukromí. Zátěžové situace můžeme dělit na frustraci, konflikt, stres a deprivaci.\nFrustraci můžeme chápat jako situaci, která znemožňuje jedinci uspokojit pro něj důležitou potřebu, ač si myslel, že tato potřeba uspokojena bude. Výsledkem pak může být ztráta naděje na uspokojení a zklamání.\nNěkteří autoři chápou konflikt jako určitou formu frustrace. Vágnerová (1999) za patogenní považuje takový konflikt, který trvá delší dobu a člověk ho není schopen vyřešit.\nDeprivace bývá popisována jako stav nedostatku významných lidských potřeb. Tyto potřeby nejsou uspokojovány dlouhou dobu ve velké míře a přiměřeným způsobem. Vágnerová (1999) považuje deprivaci za nejzávažnější zátěžový vliv, který mnohdy může nepříznivě ovlivnit psychiku jedince a její vývoj.\nPod pojmem stres si Vágnerová (1999) představuje „stav nadměrného zatížení či ohrožení“. Podstatný je především stres spojený s učitelskou profesí a sociogenními stresory, které můžeme chápat jako nejčastější příčiny vyvolávající stres u učitelů.\nPodle výzkumu Evžena Řehulky (2001), z let 1999-2001 mezi učiteli základních a středních škol, sami učitelé označili za nejzávažnější zdroje stresu: pracovní přetížení, tzn. termínované práce, nahromadění úkolů, časová tíseň, nadbytečná administrativa a krátké přestávky. Dále vedení školy, tj. veškeré nadřízené orgány. Kupodivu až na třetím místě se umístili žáci, míníme problémové žáky, žáky s poruchami učení, žáky nespolupracující, s nízkou motivací atd. Dále pak rodiče, kolegové.\nUkázalo se, že učitelům vadí také nízké společenské a ekonomické ohodnocení jejich povolání.\nPodstatným východiskem při zjišťování psychického zdraví učitelů by mělo být také jejich vlastní hodnocení zdraví. Na základě výzkumu Evžena Řehulky (2001) vyšlo najevo, že většina učitelů – mužů se cítí „spíše zdráva“. Na všech typech škol hodnotili muži své zdraví lépe než ženy učitelky. Proč ženy hodnotí své zdraví hůře než muži? Řehulka (2001) míní, že to může být způsobeno vyššími požadavky kladenými na ženy i mimo zaměstnání (zejména v rodině). S ohledem na věk pak vyšlo najevo, že učitelé mladší se cítí zdravější a s přibývajícím věkem se jejich zdraví zhoršuje.\nUčitelé uvádějí podstatně více zdravotních problémů než jedinci u jiných profesí. I z tohoto důvodu je nutno dále zkoumat zdraví učitelů. Vždyť učitel je denně v bezprostředním kontaktu se žáky, na které působí svým chováním a jednáním.\nChování učitele s psychickými závadami a poruchami se pak může neblaze promítnout v psychice a osobnosti edukovaného dítěte.\nPsychické potíže učitelů mužů se v některých oblastech liší od duševních potíží učitelek žen. Starší učitelé a učitelky měli více psychopatologických tendencí a příznaků než učitelé a učitelky mladšího věku. Více psychopatologických tendencí a příznaků bylo zjištěno u učitelů a učitelek nematuritních učebních oborů ve srovnání s učiteli a učitelkami maturitních oborů.\nVzhledem k faktu, že učitelská profese je natolik závažná, protože jde o vzdělávání, výchovu a rozvoj psychiky a osobnosti žáků a studentů, je třeba nejenom pro děti mládež, ale i pro učitele a učitelky ve větší míře než doposud zpřístupnit a zkvalitnit poradenskou psychologickou a ve specifických případech i psychiatrickou péči.\nBAŠTECKÝ, J. –ŠAVLÍK, J.-ŠIMEK, J. Psychosomatická medicina. Praha: Grada, 1993.\nĎURIČ, L.- GRÁC, J.- ŠTEFANOVIČ, J. Pedagogická psychológia. Bratislava: SPN, 1988.\nHÖSCHL, C. Psychiatrie pro praktické lékaře. Jinočany: H+H,1996.\nJANÍK, A. Obecná psychiatrie. Brno: UJEP, 1989.\nKOHOUTEK, R.-KAŇKOVÁ, K. Psychopatologické tendence učitelů a učitelek, časopis Prevence č. 3/10, str.8-9 , Praha 2013. ISSN 1214-8717.\nŘEHULKA, E. a kol. Učitelé a zdraví 3. Brno: P. Křepela, 2001.\nŘEHULKA, E. a kol. Učitelé a zdraví 4. Brno: P. Křepela, 2002.\nVývojové tendence velkých podniků -- autor: Hučka Miroslav, Kislingerová Eva, Malý Milan, kolektiv\nTendence k analytismu v současné ruštině na materiálu jmenných slovních druhů -- autor: Nedomová Zdenka\nKomentáře ke slovu psychopatologické tendence učitelů a učitelek\npředchozí slovo: » psychopatie\nslovo se nachází na stránce: přidáno-návštěvníky:2530


Jaromír Jágr - Články - Jágr úřadoval na ledě Ďáblů, Rangers slaví postup do druhého kola\nÚvod » Články » Jágr úřadoval na ledě Ďáblů, Rangers slaví postup do druhého kola\nJágr úřadoval na ledě Ďáblů, Rangers slaví postup do druhého kola\nKapitán Rangers Jaromír Jágr (uprostřed) přijímá od spoluhráčů Bäckmana (vlevo) a Straky gratulace ke gólu do branky gólmana Devils Martina Brodeura\nHokejisté New Yorku Rangers jsou po Pittsburghu druhým týmem, který si v letošním play-off zajistil postup do druhého kola. V pátečním utkání Jezdci zvítězili na ledě Ďáblů 5:3, celkově pak v sérii triumfovali 4:1 na zápasy. Hvězdou posledního utkání byl Jaromír Jágr, který vstřelil branku a na další dvě přihrával. Hostující kapitán byl za své představení vyhlášen první hvězdou zápasu.\nRangers jsou vůbec prvním týmem, který ve vyřazovacích bojích dokázal vyhrát tři zápasy v řadě na ledě Devils. Zápas přitom začal lépe pro domácí, už v páté minutě šli do vedení zásluhou Gionty. Rangers ale dokázali bleskově odpovědět. O osmnáct vteřin později nahrál Jágr Michalu Rozsívalovi a bylo vyrovnáno. V sedmé minutě pak Jágr přesilovkovým gólem otočil utkání.\nVe třicáté minutě vedli hosté už 4:1 a zdálo se, že je rozhodnuto. Ještě před vypršením druhé třetiny ale Ďáblové snížili na rozdíl jediného gólu, jednu branku si připsal i Patrik Eliáš. Sedm minut před koncem třetí třetiny mohl srovnat John Madden, Henrik Lundqvist mu ale trestné střílení zneškodnil. Rangers tak uklidnila až Dubinského trefa do prázdné branky, u které asistovali Straka s Jágrem.\nBrodeur odmítl podat Averymu ruku\nHokejisté Devils se s vypadnutím vypořádávali jen těžko, po skončení duelu dokonce odmítl gólman Martin Brodeur podat ruku Seanu Averymu, se kterým se během série dostal do křížku. Avery ve třetím zápase schválně šermoval hokejkou před Brodeurovým obličejem, aby brankář Ďáblů nemohl nic vidět.\nPro Patrika Eliáše tak končí sezóna. Reprezentační kouč Alois Hadamczik již dříve prohlásil, že má eminentní zájem o Eliášovy služby pro blížící se mistrovství světa.


WSBK test Jerez 2018: Kompletní výsledky | Silničnímotorky.cz\nSilničnímotorky.cz>Sport>WSBK>WSBK test Jerez 2018: Kompletní výsledky\nJonathan Rea nastavil v Jerezu po oba dny nejrychlejší časy na kolo. Zatímco v pondělí zajel okruh za 1:39,657, v úterý si polepšil téměř o sekundu na 1:38,713. Úřadující šampion testoval především nový podvozek a jeho soulad s motorem. „Musíme ještě trochu vylepšit základní nastavení, protože nový motor je silnější a má větší potenciál, hlavně při akceleraci a na brzdách. To vyžaduje menší změnu v jízdním stylu, takže se s tím teď musíme s týmem zkusit nějak popasovat.“\nDruhý nejrychlejší čas víkendu si připsal Alex Lowes jedoucí za tým Pata Yamaha. Za Jonathanem Reou zaostal o 0,664 sekundy, na rozdíl od něj však zajel na trati o patnáct kol více – celkem 86. Týmový kolega Alexe Lowese, Michael Van der Mark, skončil po dvou dnech testování šestý. Jeho konečný výsledek však částečně ovlivnilo zranění, které si Nizozemec přivodil v posledním závodě v Kataru.\nSe třetím nejrychleji zajetým kolem se pak může chlubit Leon Haslam. „Testy byly pozitivní, začínám se seznamovat s kluky v týmu. Pokaždé, kdy jsme vyjeli na trať, jsme se o něco zlepšili, i naše tempo bylo docela konkurenceschopné,“ zhodnotil Brit své začátky u týmu Kawasaki Racing.\nVýborně se dařilo také Alvaru Bautistovi, který do šampionátu superbiků přišel ze světa MotoGP. Španěl hned zpočátku testů ukázal, že nebude rozhodně jen do počtu, když zajel v pondělí druhý nejrychlejší čas. Ten v úterý ještě vylepšil, tentokrát však stačil až na čtvrtou pozici. I přesto to pro čtyřiatřicetiletého jezdce vypadá velmi slibně.\n„V porovnání s MotoGP jde o velmi odlišnou motorku. Je především o dost slabší, na rovinkách jsem si myslel, že dělám něco špatně! Ale ne, takhle ten motor prostě funguje. I se stabilitou je to horší. Ráno jsem vyzkoušel pneumatiky do mokra a musel jsem se hned vrátit zpět do boxů motorku přezout, bylo nemožné na nich jet. Ani se slicky se to však moc nezměnilo, musím se na motocykl nejdříve adaptovat,“ uvedl Alvaro Bautista. Pro něj ještě práce v Jerezu na rozdíl od ostatních jezdců SBK nekončí. Ducati jej totiž povolala zpět do sedla královské kubatury MotoGP, která bude ve Španělsku testovat ve středu.\nMeet #WorldSBK 's newest recruit and find out how his opening day went@19Bautista @ArubaRacing\n📹INTERVIEW | #WorldSBK https://t.co/hXV9bTbEEG pic.twitter.com/xOVk1HttnY\n— WorldSBK (@WorldSBK) November 26, 2018\nNa pátém místě skončil Chaz Davies, sedmé pak obsadil Marco Melandri a osmé jeho týmový kolega Sandro Cortese. Teď už čeká jezdce superbiků zimní pauza, na trati se opět ukážou 23. a 24. ledna na stejné trati. Poté budou testovat ještě 18. a 19. února na Phillip Islandu, kde následně odjedou také první závody.\nTagy: Alex Lowes, Alvaro Bautista, Chaz Davies, Jerez, Jonathan Rea, Leon Haslam, Marco Melandri, Michael van der Mark, Sandro Cortese, testy, WSBK


Poštovní doručovatelka plat – Zahradní plastové\nPoštovní doručovatel. Doprava, spedice, logistika. Průměrný hrubý měsíčny plat pro Česká republika je. Doručovatel Listovní Pěší. Dodatek jsem se přemáčkla, kámoška říkala plat tisíc.\nProto taky na to někteří doručovatelé hážou bobek, je to mizerná práce navíc mizerně placená.\nKvůli nízkým mzdám teď chybí doručovatelky i lidé na přepážkách. Právě kvůli nízkým platům je na poštách . Motorizovaní doručovatelé poštovních. Kurýři, doručovatelé balíků a nosiči. Platová sféra zahrnuje oblasti, kde zaměstnancům náleží plat jako odměna za práci. Nadřazené povolání :  Operátor poštovního pro.\nNemůžu si stěžovat na plat , pracovní dobu, kolegy, vedoucí, poštovní práci atd. Proč doručovatelky vhodí do schránky jen oznámení o uložení balíku? Podle bývalého pošťáka není pravda, že by si poštovní doručovatelé.\nNabídl jí víc než štědrý plat. Nedostatek lidí souvisí s nízkou nezaměstnaností a donedávna také s nízkými platy , které. Za poštovní balík černé barvy připlatíte korun. Loni byla průměrná mzda zaměstnanců státního podniku kolem . Každý den pracujeme na tom, abychom zajistili veškeré logistické a poštovní služby. Peníze mají jít nejen na platy , ale i do nových technologií.\nNajděte si práci na pozici poštovní doručovatel ! Máme všech pracovních nabídek z celého českého internetu. Do týdnů dostanete . Copak jsem zaměstnancem pošty a beru za to plat , takové baby by měli vyhodit. Klikněte pro nabídky práce na pozici poštovní doručovatel v lokalitě Německo.\nPošlete svůj životopis a najděte si nové zaměstnání. Volná pracovní místa . Pracovníci vlakových pošt (tzv. ambulancí) byli považováni za elitu a měli vysoké platy. Ministr Jan Hamáček chce podle rozhovoru v Právu zlepšit platy jejích zaměstnanců. Pokud chceme, aby poštovní služby zůstaly zachovány v rozsahu, . Neplacené přesčasy, velká fyzická i psychická zátěž a měsíční plat kolem patnácti tisíc čistého.\nO reálných podmínkách listovních doručovatelů.\nFolge Deiner Leidenschaft bei eBay! Die liebsten Fashion-Marken kaufen. Das ist bei eBay angesagt und neu. Nakonec zakotvil na poště jako doručovatel , kde jej přijali bez příslušného vzdělání. Najdi si zaměstnáni a volná místa na vyhledávači práce Careerjet.\nConsider changing the search query. Obec, okres, kraj alebo krajina.\nPrevious PostPrevious Co do truhlíku na přímé slunce\nNext PostNextNafukovací gumotextilní lehátko


- 1A třída skupina B - FOTO: Bořetice poprvé překonaly bučovickou obranu dvacet minut před koncem\nÚvod » 1A třída skupina B » FOTO: Bořetice poprvé překonaly bučovickou obranu dvacet minut před koncem\nFOTO: Bořetice poprvé překonaly bučovickou obranu dvacet minut před koncem\nBořetice mají po třetím odehraném zápase nejproduktivnější útok v I. A třídě skupině B. V dosavadním průběhu nasázely 9 branek. V nedělním utkání 4. kola dvě do sítě Bučovic. Hosté se drželi podobně jako v úvodním zápase v Mutěnicích, kde prohráli 0:1 brankou z 80. minuty. Na Břeclavsku poprvé inkasovali v 70. minutě. To se po individuální akci zakončené tvrdou střelou prosadil Michal Petrásek. Za osm minut šel sám na branku Machala, ve vápně byl faulovaný brankářem Hanákem, který byl vyloučen, a sám Machala následnou penaltu proměnil a uzavřel vítězství domácích barev, jímž chyběli Kadlece s Parolkem, kteří vyfasovali v sobotním utkání B mužstva červené karty a scházeli také Šustr se Šťavíkem, na 2:0.\n"V prvním poločase jsme byli mírně lepší. Měli jsme čtyři pět dobrých možností. Na druhé straně šel hostující hráč sám na branku, Otáhal ho vychytal a poté napravil svoji chybu, když poslal Bučovice do šance. Druhý poločas už byl v naší režii, jenom Machala šel několikrát sám na branku," řekl předseda Bořetic Martin Vojtěšek.\nPo dvou odehraných kolech je "Celtic" na 3. příčce tabulky se šesti body. "Mohli jsme mít víc. Rohatec byl určitě k poražení, ale měl větší chuť po vítězství než my," vrátil se Martin Vojtěšek k týden staré porážce na Hodonínsku.\n4. kolo (3. hrané) I. A třídy skupiny B\nSokol Bořetice - FC Bučovice 2:0 (0:0)\nBranky: 70. Petrásek M., 78. (PK) Machala\nČK: 77. Hanák (Bučovice)\nFotogalerii Honzy Slámy ze střetnutí najdete ZDE.