Příslušenství k zavlažování | AZZ.CZ\nautomaticke zavlazovani  •  automaticke zavlazovani do kvetinacu  •  automaticke zavlazovani kvetin  •  automaticke zavlazovani kvetinacu  •  automaticke zavlazovani truhliku kvetinacu  •  gardena zavlazovani  •  jak pripojit kontejner k zavlazovani  •  kapkove zavlazovani  •  knoty zavlazovani truhliku 5ks  •  kvetinac se zavlazovanim maly  •\nSpojovací část hadiček zavlažování IrrigatiaSlouží k nadpojeniu nebo spojení 2 hadiček odkapáváníVhodný jako příslušenství k:SOL C24SOL C12\nIrrigatia Rozšiřující hadička 13mm k zavlažování SOL C120 - 25m\nRozšiřující hadička 25m k zavlažování SOL C120Rozšiřující hadice s délkou 25m k zavlažování SOL C120. Průměr hadičky je 13mm.Vhodné jako příslušenství k:SOL C120\nNáhradní odkapávač Irrigatia k zavlažování SOL C24 a SOL C12Odkapávač k automatickému solárnímu zavlažování SOL C24 a SOL C12Vhodný jako příslušenství k:SOL C24SOL C12\nT část k zavlažování Irrigatia SOL C24 a SOL C12T-spojka pro spojení hadiček zavlažování SOL C24 a SOL C12Vhodný jako příslušenství k:SOL C24SOL C12\nZpětný ventil Irrigatia k zavlažování SOL C24 a SOL C12Zpětný ventil k automatickému solárnímu zavlažování SOL C24 a SOL C12. Zpětný ventil připojte do závlahy na místo, které se nachází níže než zdroj vody.Zpětný ventil k automatickému solárnímu zavlažování SOL C24 a SOL C12.Zpětný ventil je jednosměrný ventil, který se zavře, když čerpadlo běží, a otevře se, když se čerpadlo zastaví. Z důvodu, aby se vzduch dostal do hadičky a zabránilo se automatickému vyčerpání vodního zdroje. Proto musí být zpětný ventil instalován výše než zdroj vody.Používá se v instalacích, kde jsou části systému v různých výškách. V případě, že se přívodní hadička začíná na nejnižší...\nIrrigatia Rozšiřující hadička 15m k zavlažování SOL C24 a SOL C12\nRozšiřující hadička 15m k zavlažování SOL C24 a SOL C12Rozšiřující hadice s délkou 15m k zavlažování SOL C24 a SOL C12. Vnější průměr hadičky je 5mm, vnitřní průměr 4mmVhodné jako příslušenství k:SOL C24SOL C12\nIrrigatia Snímač vlhkosti půdy k zavlažování SOL C24 a SOL C12\nSnímač vlhkosti půdy k zavlažování SOL C24 a SOL C12Snímač je třeba nainstalovat spolu s malou obvodovou deskou dovnitř řídící jednotky zavlažování. Senzor obsahuje 5m kabelu na konci kterého je snímač, který snímá vlhkost půdy a v případě potřeby zastaví zavlažování. Vypínačem si můžete zvolit režimy: mokro, středně sucho, sucho, ale doporučujeme vám na začátek zvolit režim mokro. Je důležité umístit senzor správně do půdy a nikoliv do těsné blízkosti odkapávače. Protože by to vedlo k velmi častému vypínání zavlažování.Vhodný jako příslušenství k:SOL C24SOL C12Ke stažení:...\nIrrigatia Rozšiřující hadička 30m pro solární zavlažování\nRozšiřující hadička 30m pro solární zavlažování SOL C-12 a SOL C-24Rozšiřující hadička pro použití se SOL-C12 a SOL-C24. Vnější průměr hadičky je 5mm, vnitřní průměr 4mmVhodné jako příslušenství k:SOL C24SOL C12\nSolární automatické zavlažování SOL C-120Kompletní automatický solární zavlažovací systém s čerpadlem, solárním panelem a elektronickým řízením. Čím více svítí slunce, tím více vody je dodáváno Vašim rostlinkám. Lze umístit do jakéhokoliv rezervoáru vody, např. sudu s dešťovou vodou. Výhody\nDržák hadičky zavlažování Irrigatia SOL C24 a SOL C12Podpěra, která se zapíchne do země a drží odkapávač nebo hadičku v poloze nad zemí.Vhodný jako příslušenství k:SOL C24SOL C12\nPříslušenství Gardena - rozdělovač vody automatic,\nDruh příslušenství: rozdělovače Vlastnosti: * V kombinaci se zavlažovacím počítačem GARDENA MasterControl nebo MasterControl solar rozdělovač vody automatic zajišťuje automatické zavlažování až šesti různých oblastí zahrady, jednu po druhé. Například můžete zavlažovat trávník zavlažovačem, pak hrnkové rostliny, záhonky, živé ploty a truhlíky pomocí systému kapkové závlahy. * Průtok vody automaticky otevře výstupy, jeden po druhém, v závislosti na naprogramování zavlažovacího počítače. * Praktické: rozdělovač vody lze pružně přizpůsobit podmínkám ve vaší zahradě. To znamená, že můžete zavlažovat buď pouze dvě oblasti nebo až šest. * Nepotřebné výstupy vody se jednoduše deaktivují pomoc...\nDruh příslušenství: řízené zavlažování Snadno programovatelný zavlažovací automat pro zavlažování dle potřeby. Zavlažování začíná a ukončí se v nastavený čas. S odnímatelným obslužným dílem. S kohoutovou přípojkou a předfiltrem. K cílenému zavlažování dle potřeby: nový zavlažovací automat Kärcher WT 4.000 je velmi snadné naprogramovat. Díky odnímatelnému obslužnému dílu, velkým regulátorům a přehledné spínací ploše lze provést programování snadno a bez námahy. Maximání doba zavlažování je 120 minut. Každý proces zavlažování začíná a končí přesně a automaticky v naprogramovanou dobu. Tzn. že voda proudí jen tehdy, když je to opravdu nutné, což znamená úsporu peněz a ochranu životního prost...\nDruh příslušenství: postřikovač * Ergonomická zalévací tyč Plus Kärcher je mistrovským dílem s ohledem na perfekcionismus a komfort. Její mnohostrannost z ní dělá opravdový univerzální multitalent. * Zalévací tyč Plus je ideální k zavlažování malých a středně velkých ploch a zahrad. Zalévací tyč Vám přináší pohodlnou a komfortní práci - od zavlažování půdy až po práci nad hlavou - např. zavlažování závěsných květináčů. * Povedená kombinace designu, prvotřídní funkčnosti a perfektní ergonomie vás přesvědčí na celé čáře a vytváří tak ze zalévací tyče Plus ideální pracovní nástroj i pro delší pracovní intervaly. Zkrátka: ideální řešení pro práci na zahradě. * Postřikovače Kärcher jsou kompatib...\nPostřikovač Kärcher Plus\nDruh příslušenství: postřikovač * Ergonomická zalévací tyč Plus Kärcher je mistrovským dílem s ohledem na perfekcionismus a komfort. Její mnohostrannost z ní dělá opravdový univerzální multitalent. * Zalévací tyč Plus je ideální k zavlažování malých a středně velkých ploch a zahrad. Zalévací tyč Vám přináší pohodlnou a komfortní práci - od zavlažování půdy až po práci nad hlavou - např. zavlažování závěsných květináčů. * Povedená kombinace designu, prvotřídní funkčnosti a perfektní ergonomie vás přesvědčí na celé čáře a vytváří tak ze zalévací tyče Plus ideální pracovní nástroj i pro delší pracovní intervaly. Zkrátka: ideální řešení pro práci na zahradě. * Postřikovače Kärcher jsou kompat...\nlevne zavlazovani  •  na zavlazovani  •  ovladani zavlazovani  •  prislusenstvi k zavlazovani  •  solarni zavlazovani  •  stale zavlazovani  •  system klasickeho zavlazovani 6030  •  zavlazovani casovac  •  zavlazovani cellfast  •  zavlazovani gardena  •  zavlazovani kvetin  •  zavlazovani skleniku  •  zavlazovani truhliku  •  zavlazovani zahonu  •  zeni zavlazovani karcher wt 5  •


Kvalitní spacák do nepohody poznáte snadno | Magazín o cestování\nNejúčinnější formou relaxace od každodenního shonu moderního života je pobyt v přírodě. Tu správnou romantiku dovolené či víkendovému pobytu dodá spaní ve stanu či přímo pod širákem. Aby se však taková dovolená nezměnila v peklo, kdy místo spánku strávíte noc klepáním se zimou, je třeba vybrat vhodný spacák.\nPři výběru spacáku je třeba zvážit, do jakých podmínek hodláme vyrazit. Na spacáku sledujte především hodnotu spodního komfortu, tedy nejnižší teplotu, při níž ve spacáku nepocítíte nepříjemný chlad. Pokud cestujete celoročně, pravděpodobně nevystačíte s jedním spacákem, ale bude lepší zvolit jeden zimní spacák pro výpravy v chladném počasí a minimálně jeden další pro cestování v teplejších měsících.\nPro teplejší období je vhodný tzv. třísezónní spacák a na horké letní dny lehký spacák letní. V horkých dnech si případně vystačíte i s třísezónním spacákem, pokud vám nevadí snižovat teplotu nedopnutím zipů.\nPři výběru zohledňujte také způsob cestování. Pokud budete přespávat delší dobu na jednom stanovišti v rodinném stanu, nemusíte se ohlížet na hmotnost spacího pytle. Kdežto při přechodech s krosnou na zádech a plnou výbavou oceníte spacák lehčí.\nNejobyčejnějším typem je spacák dekový, který lze rozepnutím zipů přeměnit na deku. Ten je vhodný pouze pro teplé letní noci či pro ubytování v chatkách.\nNejznámějším typem je tzv. mumie, která obsahuje kapuci utažitelnou okolo hlavy pro menší únik tepla ze spacáku.\nTip: Víte, že existují i zahradní altány, které mohou mít všechny stěny kryté?\nNejlepší tepelně izolační vlastnosti vám nabídne anatomická mumie, která co nejvíce kopíruje tvar těla. Mezi její nevýhody ovšem patří nižší pohodlí při spánku pro svůj užší prostor pro nohy.\nKromě tvaru spacáku dobře vybírejte i jeho velikost, abyste zbytečně nevyhřívali velký vnitřní prostor. Z tohoto důvodu je vhodné pořídit dětem přiměřeně velké dětské spacáky. Navíc zaberou i méně místa.\nSpacák péřový je vhodný především do nižších teplot. Jeho termoizolační schopnost je vyšší než u spacáku z umělého vlákna. Peří si také déle zachovává své původní vlastnosti, čímž se zvyšuje životnost spacáku. Nevýhodou péřových výplní je, že snadno navlhnou, čímž ztrácí své tepelně izolační vlastnosti. Při výběru péřového spacáku si všimněte také údajů o poměru prachového peří ku pírkám, v nabídce naleznete poměry 95/5, 90/5, 80/20 a 70/30. Dále sledujte, zda se jedná o peří kachní či husí. Více se zahřejete ve spacáku z peří husího. Péřové spacáky pořídíte od 3 500 Kč.\nVýplň z dutého vlákna je vhodná pro alergiky, je odolnější proti vlhkosti a v případě navlhnutí neztrácí tak výrazně své izolační vlastnosti. Výplň tohoto typu je levnější, má ovšem nižší životnost. Spací pytel s dutým vláknem je objemnější a těžší.\nLevné spacáky z dutého vlákna pořídíte už od 270 Kč, mumie od 320 Kč. S hodnotou dolního komfortu i kvalitou použitých materiálů stoupá i cena až na cca 5000 Kč s dolním komfortem -25°C a voděodolným svrchním materiálem.\nPosledním typem výplně je mikrovlákno, které má lepší termoizolační vlastnosti než vlákno duté. Pro stejný tepelný komfort stačí použít méně výplně, což snižuje hmotnost spacáku. Mikrovlákno je ovšem náchylné na ohyb a velmi brzy se slehne. Jeho pořizovací cena je vyšší, a proto často najdeme spacáky ze směsi dutého vlákna a mikrovlákna, která spojuje výhody obou dvou materiálů.\nVnitřní a vnější tkanina\nVnitřní tkanina by měla být prodyšná a příjemná na dotyk. U levnějších spacáku bývá použita bavlna, ta ovšem snadno nasaje pot a také patří mezi těžší materiály. Příhodnější vnitřní látkou je polyester. V nabídce najdeme i např. spacáky s vnitřním potahem z flanelu.\nDůležité je zvolit i materiál vnější tkaniny. Je třeba, aby byla prodyšná a zároveň zabraňovala vlhkosti vniknout do spacáku. Nejčastěji se setkáme se spacáky s vnější vrstvou z nylonu či jemného polyesteru. Mezi kvalitní voděodolné a větruvzdorné materiály patří Tactelové mikrovlákno či Pertex. Spacáky z touto svrchní tkaninou zakoupíte od 4000 Kč výše.\nPříspěvek byl publikován v rubrice Zajímavosti se štítky spacák. Můžete si uložit jeho odkaz mezi své oblíbené záložky. Publikováno 6.5.2013 | Autor: Lada Široká G+


Český úlet. Bodový systém zmírní postih za telefonování v autě | Domov | Lidovky.cz\n30. září 2010 18:00 Lidovky.cz > Zprávy > Domov\nPRAHA Česko hodlá zjemnit bodový systém na špatném místě. Senátorská novela chce ubrat trestný bod za telefonování za volantem. Trend v Evropě je ale opačný. Britové staví tento přestupek naroveň jízdě s 0,8 promile alkoholu v těle.\nJsou to téměř přesně tři roky, co bývalý pražský radní Martin Langmajer zavinil tragickou nehodu na rychlostní silnici R4 u Dobříše. Se svým terénním vozem tehdy ve vysoké rychlosti předjížděl odstavným pruhem, kde zezadu vlétl do stojícího či pomalu jedoucího auta. Jeho mladá řidička na místě zemřela. Kromě zjevně agresivního stylu jízdy radního k nehodě dopomohla ještě jedna okolnost -Langmajer po celou dobu telefonoval.\nI když telefonování za jízdy bez sady handsfree zaviní ročně skoro 10 tisíc nehod, senátoři a poslanci ho považují za drobnější přestupek a chtějí snižovat jeho bodové ohodnocení. Senátorská novela silničního zákona, která prochází schvalovacím procesem v Poslanecké sněmovně, navrhuje snížit sankci za telefonování ze tří trestných bodů na dva.\nŘízení s telefonem u ucha je téměř celoplanetární přestupek. Kromě EU ho postihují také například v Jihoafrické republice, na Tchaj-wanu, v Jižní Koreji, Jordánsku, Singapuru, Hong-Kongu, Izraeli či Chile. Tolerován je v některých státech USA. Sankce za něj nehrozí například v Illinois.\nČesko jde však v tomto případě přímo opačnou cestou než Evropská unie. Evropská komise totiž na rozdíl od českých zákonodárců považuje telefonování za volantem za jeden z nejnebezpečnějších přestupků. Dokládá to i řadou studií.\n"Riziko dopravní nehody je čtyřikrát vyšší, když řidič telefonuje, než když se plně věnuje řízení," cituje z jedné z nich dopravní expert Jaroslav Hořín. "Při použití mobilního telefonu řidičem za jízdy se jeho reakční doba zvyšuje o 0,5 až 1,5 sekundy, což při rychlosti 110 kilometrů za hodinu představuje prodloužení zábrzdné vzdálenosti o 14 metrů," pokračuje Hořín.\nJeště dál jsou Britové, kteří ve svých výzkumech prokazují, že telefonování za jízdy je stejným rizikem jako řízení s 0,8 promile alkoholu v těle. "Telefonování za jízdy prokazatelně snižuje ovládání vozidla řidičem, ovlivňuje jeho reakční dobu, dodržování dovolené a bezpečné rychlosti, vzdálenosti mezi vozidly či sledování a vnímání dopravního značení," píše se v závěrech britského výzkumného pracoviště Transport Research Laboratory.\nÚlevy se chystají i za alkohol za volantem\nCo na to čeští poslanci? "Je to dost nešťastné. Vím, že trend v Evropě je opačný. Musíme s tím něco udělat. Věřím, že se ta revize bodového systému ještě podaří v druhém čtení ve sněmovně," slibuje dopravní expert Věcí veřejných a šéf meziresortní dopravní skupiny Stanislav Huml.\nNení to však jediná věc, kde jde senátorský návrh na úpravu silničních pravidel přímo proti směřování Unie. Další ukázkou českého postupu proti proudu je návrh na zrušení bodové sankce pro řidiče, kteří nadýchají do 0,3 promile alkoholu. Ti by měli do budoucna dostat jen pokutu. Tento návrh zazněl jen několik týdnů poté, co se tři země EU rozhodly své alkoholové limity snížit. Například Finsko až na 0,2 promile.\nJak se v cizině trestá telefonování v autě\nTelefonování bez sady handsfree je trestné ve všech státech Evropské unie. Jak ho kde postihují?\nVelká Británie - hodnotí tento přestupek jako jeden z vážných. Řidičům za něj hrozí 3 trestné body (z celkových dvanácti) a pokuta až 60 liber\nŠpanělsko - pokuta až 300 eur\nFrancie - pokuta 35 eur a dva trestné body\nSlovensko - pokuta až 133 eur\nRakousko - pokuta 72 eur\nPolsko - pokuta 200 zlotých\nNěmecko - pokuta 40 eur a jeden trestný bod\nNizozemsko - pokuta 130 eur\nBelgie - pokuta 120 eur\nPokuty za telefonování v autě ale hrozí i v zemích mimo Unii: Norsko - pokuta až 5000 norských korun\nŠvýcarsko - pokuta 100 švýcarských franků\nJaponsko - pokuta až 50 tisíc jenů a hrozba tří měsíců ve vězení\nAustrálie - pokuta až 200 dolarů\nJ. Farmačka Kdo nám zde vymýšlí taková svinstva? Politika je služba občanům, ale naše... 20:13 30.9.2010\nV. Kusý Nikoliv nedomyšlený, ale zcela idiotský návrh.Dokud některému ze zákonodárců... 19:17 30.9.2010\nS. Ševeček Kdo je autorem článku? "zjemnit bodový systém NA ŠPATNÉM MÍSTĚ"Kde... 19:14 30.9.2010\nJ. Farmačka Re: Kdo je autorem článku? To jen úplný magor nepozná, co je na tom idiotském... 20:09 30.9.2010\nA. Čepek nedomyšnálený senátorský návrh Měli předložit novelu, aby se za telefonování za... 19:12 30.9.2010


Neboj se vrátit domů | Budu Pomáhat\nLitoměřice, 25.9.: Beseda s MUDr. Marií Svatošovou, zakladatelkou hospicového hnutí v ČR, a Alešem Palánem, publicistou, který je spoluautorem knihy rozhovorů s paní doktorkou (Neboj se vrátit domů, Praha, 2018).\nSetkání proběhne ve středu 25.9. od 18 hodin v budově sboru Českobratrské církve evangelické v Litoměřicích, Rooseveltova 7. Spolupořadatelem akce je hospic sv. Štěpána v Litoměřicích, k jehož dobru půjde i výtěžek z dobrovolného vstupného.


Právo a právní věda | Právnická fakulta LAW MUNI\n„Výuka práva je u nás koncipována velmi široce – zatímco v prvním ročníku si na své přišli zejména milovníci dějin, nyní se už zabýváme jednotlivými právními odvětvími. Učiteli jsou tu mnohdy osoby, které jsou špičkami ve svém oboru. Studium jako takové je však založeno zejména na samostudiu a vlastní přípravě. To, čeho si u nás na fakultě cením nejvíc, je možná paradoxně velké množství volného času, které mi otevřelo možnost se blíže zabývat tím, co mě v právu skutečně zajímá. Pověstné „law in action“ jsem měl proto šanci si zažít už od nejnižších ročníků – v mém případě prací u nás na fakultě a na Ústavním soudu.“\nstudent programu Právní věda a praxe\n„Na studium na Právnické fakultě Masarykovy univerzity vzpomínám moc rád. Získal jsem zde skvělé základy soukromého práva, mezinárodního práva a ostatních právních oborů. V kombinaci se studiem v Holandsku a v Kanadě mě brněnská práva dobře připravila na práci v mezinárodní advokacii. V mé současné roli vnímám brněnskou právnickou fakultu jako velký zdroj talentů. Zhruba třetina mých kolegů v naší pražské kanceláři absolvovala Masarykovu univerzitu a mnoho z nich dokázalo v rámci stáží v zahraničních pobočkách White & Case uspět i na tak konkurenčních trzích, jako jsou například ty v Londýně a v New Yorku. Nejvíce ovšem vděčím fakultě za to, že jsem zde potkal svou životní lásku, se kterou jsme spolu dodnes a máme dvě úžasné děti.“\n6. 11. 2021 Open day\n11. 1. 2022 Den otevřených dveří\nJedná se o studium, ve kterém má student předem definovaný seznam povinných předmětů, jež si doplní z nabídky povinně volitelných předmětů. Ve výběru předmětů má student větší volnost než například u jednooborového studia se specializací.\nJazyk I.1. - němčina pro právníky\nJazyk I.1. - francouzština pro právníky\nJazyk I.1. - španělština pro právníky\nKapitoly z českého středověkého práva\nLatina pro právníky I - pro pokročilé\nJazyk I.2. - němčina pro právníky\nJazyk I.2. - francouzština pro právníky\nJazyk I.2. - španělština pro právníky\nLatina pro právníky II - pro pokročilé\nJazyk I.3. - němčina pro právníky\nJazyk I.3. - francouzština pro právníky\nJazyk I.3. - španělština pro právníky\nJazyk II.1 – španělština pro právníky\nJazyk II.1. - němčina pro právníky\nJazyk II.1. - angličtina pro právníky\nDějiny soukromého práva\nJazyk II.1. - francouzština pro právníky\nJazyk I.4. - němčina pro právníky\nJazyk I.4. - francouzština pro právníky\nJazyk I.4. - španělština pro právníky\nŘímské právo a jeho vliv na evropské právní myšlení – pocta Valentinu Urfusovi\nJazyk II.2. - němčina pro právníky\nJazyk II.2. - angličtina pro právníky\nJazyk II.2. - francouzština pro právníky\nEkonomické souvislosti právní úpravy obchodních společností\nPráva na označení podnikatelů v praxi obchodních společností\nJazyk II.3 – španělština pro právníky\nJazyk II.3. - němčina pro právníky\nJazyk II.3. - angličtina pro právníky\nJazyk II.3. - francouzština pro právníky\nDeutsches und österreichisches Prozessrecht\nPrávo Evropské unie I - výběrový dovednostní seminář I\nPrávo Evropské unie I - výběrový dovednostní seminář II\nJazyk II.4. – španělština pro právníky\nPraktikum práva obchodních korporací (správa a řízení)\nJazyk II.4. - angličtina pro právníky\nJazyk II.4. - němčina pro právníky\nJazyk II.4. - francouzština pro právníky\nDeutsches und schweizerisches Prozessrecht\nSprávní právo procesní - výběrový dovednostní seminář\nPrávo Evropské unie II - výběrový dovednostní seminář I\nPrávo Evropské unie II - výběrový dovednostní seminář II\nMimoprávní vlivy na rozhodování soudů\nPrávní klinika - Stavba v praxi veřejného ochránce práv\nPrávní klinika občanského práva\nÚvod do práva zpravodajských služeb\n„Corporate Governance“ kótovaných korporací\nVyjednávání obchodních smluv v praxi mezinárodní advokátní kanceláře\nPrivate International Law, Intellectual Property Rights and the Internet\nČinnost notáře v korporátním a závazkovém právu - praktický seminář\nPrávní klinika - Mezinárodněprávní ochrana dětí\nSlužební poměr a pracovněprávní vztahy ve veřejné správě\nNové soukromé právo v komparativních souvislostech\nPrávo informačních a komunikačních technologií - soukromé\nPraxe mezinárodního práva soukromého a obchodního\nOchrana duševního vlastnictví v mezinárodním a evropském měřítku\nPrávní úprava držení zbraní\nPrávní klinika uprchlického práva I\nLegal Protection of Competition I\nNormativní systémy v kyberprostoru\nSprávní právo III - seminář\nČeské a evropské zdravotnické právo I\nInstituty dědického práva v komparativním pohledu\nLaw of Domain Names and Online Marketing\nInterpretace lidských práv\nLidská práva v trestním řízení\nPraxe mezinárodněprávní ochrany dětí\nVýkon soudních rozhodnutí na území ČR\nInformační systémy pro evropské právo a judikaturu ESLP\nZdravotnické právo II\nMezinárodní dopravní právo\nLidská práva a dokumentární film\nAnalýza judikatury Evropského soudního dvora ve vybraných problémech pracovního práva\nPrávnické osoby civilního práva\nPostavení a úloha advokacie v českých zemích\nPrávní klinika uprchlického práva II\nLegal Protection of Competition II\nPrávo informačních a komunikačních technologií - veřejné\nEkonomická analýza obchodního práva\nVeřejná správa očima ochránce I\nKlinika antidiskriminačního práva I\nMezinárodní smlouva v mezinárodním, evropském a vnitrostátním právu\nPraxe řízení před Evropským soudem pro lidská práva\nTransakční praxe v mezinárodní advokátní kanceláři\nSoukromé právo v teorii a praxi\nMetodologie odůvodňování v právnické argumentaci\nExekuční právo – modelové řízení\nRozvod, majetek a děti\nSměnky v praxi (od směnky k soudnímu řízení)\nDopad rozhodovací praxe ESD na národní systémy sociálního zabezpečení\nAzylové a migrační právo\nPrávo obchodních společností v praxi\nPrávo vysokých škol se zaměřením na správní rozhodování\nMetodologie právního myšlení\nPraktické otázky vymáhání obchodního práva\nPraktikum obchodního práva pro pokročilé\nEuropean Court of Human Rights and Family Law\nKlinika mediálního práva\nJazyk II.2. – Španělština pro právníky\nPrávní aspekty činnosti televize veřejné služby\nGrundzüge des österreichischen Privatrechts\nPojistné právo v praxi\nTrh s uměním a jeho právní aspekty\nZdravotnické právo I\nNáboženství a víra v demokratickém právním státě\nČeské právní dějiny a film – manipulace s lidmi a historií\nPrávní dějiny a film – manipulace s lidmi a historií\nPřípravný kurz pro odbornou zkoušku DFP (francouzský jazyk)\nVIS. ICA. Moot I\nŘímskoprávní vlivy v domácím právním vývoji\nVIS. ICA. Moot II\nPrávní aspekty odborných textů\nŘízení znalostí z pohledu práva\nPublikace výsledků odborné a vědecké práce v režimu volných licencí\nPrávní ochrana výsledků pedagogické a vědecké práce\nMetody právního usuzování\nKlinika antidiskriminačního práva II\nVeřejná správa očima ochránce II\nStátní zástupce v praxi\nPrávotvorba územní samosprávy\nJudikatura v oblasti daňového práva\nMetodologický seminář římského práva


Oceláři vyhráli v Pardubicích, ale Zadina označil zápas za nepovedený - eHutník\neHutník > Sport > Oceláři vyhráli v Pardubicích, ale Zadina označil zápas za nepovedený\nOceláři vyhráli v Pardubicích, ale Zadina označil zápas za nepovedený\nTřinečtí hokejisté zvítězili na ledě posledních Pardubic 4:2 a v neděli je čeká v Plzni, na kterou ztrácí dva body, přímý souboj o druhé místo. Podle asistenta Marka Zadiny se ale musí zlepšit, s výkonem v Pardubicích nebyl spokojený.\nHokej / 05:08 / 2. 3. 2019\nSourozeni Ondřej a Michal Kovařčíkovi byli hlavními strůjci výhry. Oba si připsali shodně gól a přihrávku. Archivní foto: Petr Rubal\nZápas začal překvapivě. Domácí, kteří před utkáním vyhlašovali, že chtějí hrát na 0:0, se už po deseti sekundách ujali vedení. Oceláři ale ještě v první třetině otočili skóre trefami Ondřeje Kovařčíka a Vladimíra Rotha, který využil přesilovku pět na tři.\n„Dynamo se už vlastně připravuje na baráž, proti nám nemělo co ztratit a na jejich výkonu to bylo znát.“ Třinecký útočník Ondřej Kovařčík\n„Pardubice byly hodně houževnaté. Zmrazily nás hned na startu rychlou brankou, naštěstí jsme docela rychle odpověděli a ten gól nám pomohl. Domácí hráli velmi dobře, napadali, hodně bruslili. Dynamo se už vlastně připravuje na baráž, proti nám nemělo co ztratit a na jejich výkonu to bylo znát,“ řekl po utkání pro klubový web Ondřej Kovařčík.\nNa začátku druhé třetiny opět zafungovala spolupráce obou bratrů Kovařčíkových, tentokrát zakončoval Michal. „To asi rozhodlo. Pardubice trefily tyč a my jsme hned potom skórovali na 3:1. Tady se asi jasně ukázalo, v jaké krizi domácí jsou. Měli docela dost šanci na vyrovnání, nespadlo jim to tam a místo toho inkasovali. To jim určitě psychicky nepomohlo, zatímco nás to nakoplo a odpíchli jsme se ke třem bodům,“ pokračoval Ondřej Kovařčík.\nPo faulu kolenem Briana Ihnačáka na Arona Chmielewského hráli Oceláři od 35. minuty pět minut přesilovou hru, ale nešetrný zákrok nepotrestali. V závěrečné třetině se Třinec dvakrát bránil padesát sekund ve třech. V prvním případě odolali a bezprostředně poté Martin Růžička zvýšil. I ve druhé se ubránili, ale domácí v dohravané početní výhodě snížili. Byť naši hráči reklamovali, že gólu předcházel faul vysokou holí na Jakuba Matyáše.\nTřinec si ale čtvrté výhru venku v řadě nenechal vzít. Přesto se třineckému asistentovi Markovi Zadinovi zápas nehodnotil dobře. „Hodně naznačil už inkasovaný gól v desáté vteřině a z naší strany to nebylo povedené utkání. Udělali jsme spoustu chyb. Potřebujeme na toto utkání zapomenout a připravit se na nedělní zápas s Plzní, kdy nás čeká úplně jiný soupeř,“ řekl Zadina.\nTřinec se stejně jako po středečním utkání v Praze nepřesouvá domů. „Ty tři zápasy v šesti dnech se dají v pohodě zvládnout. Náročnější je to pro kluky, kteří mají děti, protože nemohou být pět dnů doma. Jsme ale profíci, musíme se s tím nějak srovnat. Navíc kustodi a maséři o nás vzorně pečují, proto můžeme mít myšlenky pouze na hokej,“ řekl závěrem Ondřej Kovařčík.\nPardubice – Třinec 2:4 (1:2, 0:1, 1:1)\nBranky a nahrávky: 1. P. Sýkora (Kratochvíl, Ihnacak), 57. Kloz (Schaus) – 7. O. Kovařčík (M. Kovařčík, Chmielewski), 10. Roth (Hrňa, Werek), 23. M. Kovařčík (O. Kovařčík, Matyáš), 52. Růžička (Galvinš). Rozhodčí: Bejček, Obadal – Kis, Rampír. Vyloučení: 4:8, navíc Ihnačák 5 min. a do konce utkání, Holland (oba Pardubice) 10 min. Využití: 1:1. Diváci: 6110.\nTřinec: Kantor – Roth, Gernát, Musil, Galvinš, Matyáš, Doudera – Růžička, Cienciala, Svačina – Hrňa, Marcinko, Dravecký – Novotný, Polanský, Werek – O. Kovařčík, M. Kovařčík, Chmielewski – Raška. Trenéři: Varaďa, Zadina a Raszka.


Muzeum Východních Čech [Pamětní medaile a ražby ze zajímavých lokalit v ČR - www.pametni-mince.cz]\nGPS: 50.211579, 15.829034\nPočátky muzea v Hradci Králové spadají do roku 1880, kdy bylo založeno městské muzeum. Poprvé byly sbírky otevřeny veřejnosti 1. února 1885 v kapli sv. Václava v domě čp. 33 na Žižkově náměstí.\nDnes je Muzeum východních Čech v Hradci Králové největší regionální muzeum v Královéhradeckém kraji.\nK 31. prosinci 2011 je ve sbírce Muzea východních Čech v Hradci Králové evidováno celkem 3 051 233 kusů sbírkových předmětů, včetně předmětů zařazených do doprovodné dokumentace.\nOd roku 1993 je součástí muzea též Památník bitvy U Chlumu .Součástí Památníku bitvy 1866 na Chlumu je i Muzeum války 1866, jehož historická část byla otevřena v roce 1936. Nová část muzea byla vybudována v letech 2008–2010 a následně, v roce 2011 byla rovněž zrekonstruována stará muzejní budova, ve které je nyní projekční a přednáškový sál. Dne 31. 3. 2012 byla v muzeu pro veřejnost otevřena nová expozice prusko-rakouské války doplněná o interaktivní a multimediální prvky a svým pojetím zohledňuje všechny věkové a zájmové kategorie návštěvníků.\nprodejní místamísta v okolí\nražba č. 392Vzdálené 0 mMuzeum Východních Čech\nPočátky muzea v Hradci Králové spadají do roku 1880, kdy bylo založeno městské muzeum. Poprvé byly sbírky otevřeny veřejnosti 1. února 1885 v kapli sv. Václava v domě čp. 33 na Žižkově náměstí. Dnes je Muzeum východních Čech v Hradci Králové největší regionální muzeum v Královéhradeckém kraji.\nražba č. 408Vzdálené 325 mBílá věž\nRenesanční Bílá věž je nejvyšší dominantou města (72 m), z jejíhož ochozu se otvírá návštěvníkům jedinečný pohled nejen na Hradec Králové, ale i na vzdálené vrcholky Krkonoš a Orlických hor. Název Bílá věž dostala díky zářivé barvě hořického pískovce, ze kterého je postavena.\nražba č. 396Vzdálené 11 kmPamátník bitvy 1866 na Chlumu\nZastavte se u největšího vojenského střetnutí na území Čech a Moravy v 19. století v expozici Muzea války 1866, doplněné ukázkami výzbroje a výstroje rakouské a pruské armády. Navštivte areál historického bojiště se stovkami umělecky ztvárněných památníků a pomníků.\nražba č. 395Vzdálené 11 kmPamátník bitvy 1866 na Chlumu\nražba č. 401Vzdálené 13 kmHrádek U Nechanic\nZámek Hrádek u Nechanic byl postaven jako reprezentační a letní sídlo hraběcího rodu Harrachů v letech 1839 – 1857 Františkem Arnoštem hrabětem z Harrachu (1799-1884), významným představitelem jilemnické rodové linie.\nražba č. 353Vzdálené 13 kmHrádek U Nechanic\nražba č. 358Vzdálené 16 kmKunětická Hora\nNedaleko Pardubic vyrůstá ze zlatavých a zelenavých lánů kopeček. Nebýt toho, že okolní rovinatý terén převyšuje o více než osmdesát metrů, těžko by ho kdo začal titulovat „hora“. Ale že se nad krajinou tyčí do výše 305 nadmořských metrů a je z něj nádherný výhled široko daleko, říká se mu honosně Kunětická hora.\nražba č. 342Vzdálené 20 kmZámek Pardubice\nPardubický zámek stojí na místě vodního hradu - sídla arcibiskupa Arnošta z Pardubic, rádce a dvořana českého krále a císaře Karla IV. V době po roce 1491 panství připadlo Vilému z Pernštejna a došlo zde k pozdně gotické přestavbě. Vzniklo pozoruhodné opevnění – dodnes v původním stavu.\nražba č. 341Vzdálené 20 kmZámek Pardubice\nražba č. 376Vzdálené 21 kmZelená Brána- Pardubice\nZelená brána (dříve též Pražská) se spolu s předbraním nachází na spojnici Pernštýnského náměstí a náměstí Republiky v centru Pardubic. Jedná se o jediný zbytek z původního pernštejnského městského opevnění, které se dochovalo při západní straně Pernštýnského náměstí.


My Home Style: Podzim na jihu\nPodzim na jihu\nMinulý týden jsme trávili pár dní na jihu. Po třítýdenním "sušení" doma s nemocným Bruníkem mi tenhle výlet celkem bodl, i když to bylo jen na pár dní. Už jen to, že člověk chodí s dětmi na procházky někam jinam než pořád ty čtyři nebo pět tras, které doma střídá stále dokola. Kluci aspoň pomohli dědovi s úklidem listí. Toho si mimochodem užili dosyta, protože naši bydlí uprostřed stromové aleje.\nPodzim byl dlouho moje nejoblíbenější roční období. Ale od té doby, co podzim začíná v srpnu a zima končí v dubnu, stalo se mým nejoblíbenějším obdobím jaro. Ten čas, kdy není šedivo a místo bund se najednou nosí jen svetry a mikiny, což ocení hlavně matky, které nemusí děti půl hodiny oblékat a po každé návštěvě hřiště mýt holinky a prát zablácené oblečení:). A taky se znovu zelenají stromy a jsou barevné záhony.\nKaždé roční období má však něco do sebe a podzim je jedinečný svou teplou paletou barev, která se mění každým dnem.\nFotky tedy nejsou barevně nic moc, protože jsem je fotila již kolem páté hodiny odpolední, kdy se pomalu začínalo stmívat, ale i tak atmosféru mají.\nMusím říct, že letošní podzim je na můj vkus trochu chladnější a má takový rychlejší spád než obvykle. Přijde mi, že jsem ho ještě nestačila pořádně zpracovat a už je tu skoro zima. Tedy aspoň u nás jsou už ráno běžné ranní mrazíky.\nJak prožíváte letošní podzim vy?\nvyzobaná slunečnice 7. listopadu 2016 19:01\nPetro, mě se fotky moc líbí. Krásné. Hezký večer.\nMy Home Style 7. listopadu 2016 21:38\nDěkuji, děkuji. To ta alej, TA je !\nMarcela - Nordic Passion 7. listopadu 2016 19:01\nPodzim miluju, letosni prozivam snad jeste vic, ani nevim, cim to je. Proste me bavi - zatapet v krbu, prace na zahrade, tvoreni v teple domova, vsechny ty barvy, slunicko na pozadi oblohy s tmavymi mraky...no je toho dost:-).\nMimochodem ta cesta se stromama ja uzasna. M.\nMy Home Style 7. listopadu 2016 21:40\nTak krb, ten bych taky brala. To má potom ten podzim úplně jinej rozměr:) Ta alej je top, já vím. Za každého období...\nwww.japitex.sk 24. listopadu 2016 10:34


Deník novopečeného obchodníka 8: „Zákazník na telefonu mě zajímá, i když mě odmítne. Ztrácím tím čas?“ | Business Animals\nDeník novopečeného obchodníka 8: „Zákazník na telefonu mě zajímá, i když mě odmítne. Ztrácím tím čas?“\nV minulém díle jsem se rozpovídal o tom, jak jsem pochopil, že je důležité svou práci milovat. Zároveň jsem nakousl téma callů. Je to nevděčný topic, to je první, co každého napadne, protože je to v nás nějak zafixované. Přitom je to nejlepší forma obchodu, když se vezme za ten správný konec. Jde se naučit mít navolávání rád? Co říkáte? Já toho jako vždycky mám k tématu říct hodně!\nJá to napíšu hned z fleku – myslím, že jde mít navolávání rád. Všichni profesionálové to přece říkají a mají pravdu, jen je lehké to říkat z pozice člověka, který už v té fázi je. Od zavedení pevných linek skoro do každé domácnosti se stal telefon nedílnou součástí obchodníka a jeho symbolem, ale všichni se ho zpočátku bojíme. Nevědomost, pomýlené představy, strach z odmítnutí, strašák jménem call centrum, to vše v nás vytvořilo předsudky, které se nakonec stávají realitou, protože si ji vytvoříme a ti, kterým voláme, nás v tom ještě utvrdí. Já jsem nebyl výjimkou.\nCo se v mládí naučíš… Aneb zvyk je past na obchodníka!\nKdyby mi někdo v mládí řekl, že součástí obchodu je telefonování a je to nehorázně super, protože můžu lidem prodat skvělé věci, a občas mě sice někdo odmítne, ale to je fakt jedno, protože toho člověka možná nikdy znovu neuslyším a hlavně neuvidím, taky bych to tak bral – jako super hru. Neměl bych předsudky a šel bych směle do toho. Škoda že mi to nikdo neříkal. No a o tom to celé vlastně je. Když mě dokážou předsudky ovlivnit a jdu volat s očekáváním, že to bude blbý (a blbý to bude!), budu se z toho cítit nepříjemně a zákazníci mi to vlastně svým odmítáním potvrdí. A co se stane, když půjdu volat s očekáváním, že to bude dobrý, budu se cítit fajn a určitě se najde zákazník, kterého přesvědčím? Stane se to, že to bude dobrý 🙂 – ale to je šíleně těžký vysvětlit pesimistům nebo lidem neotevřeným kritice, sebereflexi a důvtipu.\nI teď mi v nové práci chvíli trvá, než se přesvědčím a dokopu k tomu, že je čas telefonovat a bude to super. Myslím, že se toho nezbavím, protože tělo se vůči sociální interakci každý den resetuje a začíná vždy nanovo. Pud sebezáchovy řekl bych – když nejste s nikým v interakci, nehrozí vám žádné nebezpečí. Taky to tak máte?\nRoboti z call centra mě děsí. Kam se v callech vytratila lidskost?\nPrvní cíl, který jsem si v nový práci dal, je, aby ze mě zákazník měl pocit, že se o něj zajímám. Že mu nevolá někdo z call centra. Jak to dělám? Mám call script před sebou, ale snažím se, aby mé představení bylo nadšené a důvod, proč volám, jsem říkal v klidu a beze spěchu. Kolegyně mi navíc řekla krásnou věc, že i když mě zákazník pošle do p*dele, tak mu řeknu, že je to vlastně fajn a že mu rozumím. To mě uklidnilo a má recht, přátelé. Říkejte lidem, kteří od vás nekoupí, že je to super a chápete je. Budou sakra překvapení, pozitivně, a je to navíc skvělá satisfakce být takhle nad věcí. Uvědomte si to na sobě, od koho rádi uslyšíte telefonát? Od drona, který vám monotónně přeříká nabídku, nebo od někoho ze společnosti XY, kdo si vybral, že bude mluvit právě s vámi? Ještě se s vámi dá krátce do diskuse a empaticky zhodnotí, že některé námitky chápe, a zkusí se zeptat, co kdyby. Já bych bral to druhé.\nSláva poraženým, čest vítězům\nA jak jsem k tomu všemu došel po 3 měsících nudného obvolávání v minulé práci? Nijak, věděl jsem to už předtím, ale teprve spokojenost a nadšení mi daly ten správný náboj. Nechci tu být za superchytrýho, ale to emoční naladění je fakt důležitý. Jestli máte nováčka v týmu, neučte ho jen, jak správně telefonovat, ale dostaňte ho do nálady! Proto sláva poraženým, potřebují inspiraci, motivaci i ovace. Vítězové to dokázali, proto jim čest.\nP. S.: Blbý telefonáty nezmizí, ale o to spíše budou následně vtipnější a nebudete z nich mít těžkou hlavu. Já už ji rozhodně nemám.\nDíky za reakci za minulý článek Martinu Dvořákovi a vy ostatní se nestyďte podělit se mnou o svoje zkušenosti s voláním!


GE Money Multiservis financoval v Praze v prvním pololetí nákupy za více než 691 milionů Kč - Měšec.cz\nMěšec.cz » Tiskové zprávy » GE Money Multiservis financoval v Praze v prvním pololetí nákupy za více než 691 milionů Kč\nGE Money Multiservis financoval v Praze v prvním pololetí nákupy za více než 691 milionů Kč\nV prvním pololetí letošního roku financovala společnost GE Money Multiservis na území hlavního města Prahy nákupy za více než 691 milionů Kč, v meziročním srovnání jde o nárůst o téměř 15 %. Počet nákupů byl více než 215 000 a ve srovnání se stejným obdobím roku 2005 vzrostl o více než 20 %. Na území celé České republiky financoval GE Money Multiservis v prvním pololetí letošního roku celkem 1 681 132 nákupů a objem profinancovaných prostředků dosáhl částky převyšující 4,5 miliardy Kč. Oproti stejnému období loňského roku jde o nárůst 10,6 %. GE Money Multiservis tak potvrdil svou vedoucí pozici na českém trhu splátkového prodeje. K výraznému navýšení došlo také v počtu klientů aktivně využívajících kreditní kartu MoneyCard. K 30. červnu ji používalo více než 153 000 klientů. Ve srovnání s rokem 2005 jde o nárůst o 163 %.\nSpolečnost GE Money Multiservis profinancovala v období od 1. ledna do 30. června letošního roku v Praze nákupy v celkové výši přesahující částku 691 milionů korun (meziroční nárůst o více než 14 %). Spotřebitelé zde za první pololetí uskutečnili více než 215 000 nákupů (meziroční nárůst o více než 20 %). Na celorepublikovém počtu nákupů se Praha podílela téměř 13 %. V celé České republice financoval GE Money Multiservis za prvních šest měsíců roku 2006 prostřednictvím svých produktů Multiservis úvěr, kreditní karty MoneyCard a nákupní úvěrové karty O.K. nákupy v celkové hodnotě přesahující částku 4,5 miliardy Kč. Ve srovnání se stejným obdobím loňského roku jde o nárůst 10,6 % (4,1 mld. Kč v roce 2005). Počet transakcí se zvětšil o 18,3 % na 1 681 132.\nV prvních šesti měsících roku 2006 činila v Praze průměrná financovaná částka nákupů s Multiservis úvěrem 22 562 Kč, ve stejném období loňského roku to bylo 20 164 korun. V meziročním srovnání jde o nárůst o téměř 12 %. Týdnem s největším objemem obchodů v prvních šesti měsících roku 2006 zde bylo období od 27. února do 5. března, kdy byly profinancovány obchody ve výši téměř 33 milionů Kč. Nejvíce nákupů bylo uskutečněno od 29. května do 4. června – téměř 11 000. Rekordním dnem z hlediska profinancované částky byl v Praze v prvním pololetí 28. únor, kdy GE Money Multiservis poskytl klientům téměř 7 milionů korun. Nejvíce nákupů bylo 2. června – více než 2 000. Zákazníci nakupovali především nábytek, televizory, mobilní telefony, pračky a parní čističe.


Navýchod.cz - Navýchod - Básně ukrajinského filmu\nBásně ukrajinského filmu\nNe každá východoevropská kinematografie se může pyšnit osobností, jakou byl pro Ukrajinu Oleksandr Dovženko. Ten patří vedle Sergeje Ejzenštejna a Vsevoloda Pudovkina k nejvýznamnějším tvůrcům němého sovětského filmu. Dovženkovy snímky (zejména Zvenyhora, Arzenál a Země) významně zapůsobily ve světě i doma. Čím?\nPředevším lyrizujícím vyprávěním, v němž se obyčejné lidské osudy prostupují s přírodními silami a odvěkými lidovými tradicemi. Dovženko na plátně představil ukrajinskou vesnici v dobových ideologických poměrech (píší se 20. léta 20. století). Jeho dílo však nesklouzlo k trapné agitce, jak se v historii socialistických kinematografií stávalo. Východiskem příběhů je totiž hluboká láska k zobrazované zemi. Rodná Ukrajina hraje v jeho filmech hlavní roli.\nUkrajinský venkov okouzlil také cizí tvůrce. Armén Sergej Paradžanov překvapil roku 1964 celý svět filmem z prostředí Karpat Stíny zapomenutých předků. Nekonvenční dílo započalo na Ukrajině linii takzvané poetické kinematografie, navazující na tvorbu Oleksandra Dovženka. Od poloviny 60. do konce 70. let zde vzniklo několik pozoruhodných děl.\nHned s první celovečerní prací Kamenný kříž (Kaminnyj chrest, 1968) Leonid Osyka uspěl. Z leningradského festivalu v roce 1968 si snímek odnesl cenu za nejlepší kameru a nejlepší herecký výkon.\nFilm vychází z díla Vasyla Stefanyka, autora novel z prostředí Haliče na přelomu 19. a 20. století. Dvě krátké prózy, Zloděj a Kamenný kříž, do scénáře převedl Ivan Drač. Oba syžety ve filmu propojuje osoba Ivana Diducha, původního hrdiny novely Kamenný kříž. Psát o tomto snímku není jednoduché. Film pracuje se složitými postupy, které divák vychovaný hollywoodskými schématy dost těžko stráví. Přitom nejde o nesrozumitelný „intelektuální“ exhibicionismus, ale o složité umělecké dílo s duchovním poselstvím.\nNa výslednou formu měla bezpochyby vliv doba vzniku. Na konci 60. let v řadě evropských států vrcholila významná filmová hnutí. Díla se vyznačovala uměleckou propracovaností, formálními experimenty, hloubkou výpovědi. Ve východoevropské kinematografii jako jeden z prvních zazářil právě Paradžanov se Stíny zapomenutých předků a v té době se i na Ukrajině rodila tzv. Kyjevská škola. Také naše filmy tohoto období jsou považovány za dosavadní vrchol tuzemské kinematografie. Ne náhodou má Kamenný kříž k poetice československé „nové vlny“ velmi blízko.\nPřed cestou do Kanady\nNa Osykově snímku je v první řadě zajímavý způsob vyprávění. Chybí tu souvislý děj. Základem je situace: hlavní hrdina, starý hospodář z chudé haličské oblasti Ivan Diduch, se připravuje se svou rodinou na emigraci do Kanady.\nFilm je vystavěn z pěti uzavřených částí. První, třetí a pátá jsou kratší, lyrické a zahloubané. Diduch oře na kopci, táhne na horu kříž, prosí Boha, aby nemusel odjet do Kanady (záběry osamělého shrbeného starce na vysušené kamenité zemi si pohrávají s odkazem Dovženka – v jeho filmech na širokých úrodných lánech naopak pracují davy šťastných mladých lidí). Druhá a čtvrtá část mají dramatičtější spád, neboť se odvíjejí skoro přesně podle Stefanykových novel. V druhé části je trestán zloděj, jehož Ivan Diduch přistihl při krádeži na hospodářství. K Diduchovým na pomoc přijdou dva vesničané. Posadí se za stůl a společně s hostitelem i zlodějem pijí pálenku (záběry dvou mužů za stolem, kteří si vychutnávají převahu nad trestaným, připomínají dobové policejní výslechy). Hospodář se nakonec nad zlodějem slituje a odejde z místnosti. Dva vesničané se na lupiče vrhnou sami. V tu chvíli děj druhé části končí.\nVe čtvrté části se Diduchova rodina loučí s vesnicí. Hrdina prochází mezi početnými sousedy a pije kořalku. Zábava se stupňuje, alkoholové opojení roste. Lidé tancují, baví se. Ivan žádá vesničany, aby světili kříž – nedávno ho s velkou námahou dovlekl na kopec. Tam, kde celý život oral.\nJednotlivé části spojuje vyjádření Diduchovy pokory před Bohem. Pouto k zemi a úcta k vyššímu zákonu prolíná původně oddělené Stefanykovy příběhy. Ivan si například uvědomuje, že potrestat zloděje znamená hřích; následné umístění kříže na kopec lze chápat jako Diduchovu prosbu k Bohu za odpuštění.\nPodobně vrcholí i celý film. Na hostině Diduch zmíní přání, aby za něj po smrti vesničané vykonali bohoslužbu. V závěru sledujeme odchod rodiny z vesnice. Přitom zní zádušní mše. Dojde nám, že všichni zemřeli. Obraz i zvuk se tu časově zcela rozcházejí. Sledujeme děti přející si mít nekonečné křižování za sebou a co nejrychleji zmizet do bohatého ráje za oceán. Otec s matkou se pokorně uklánějí, opouštět rodnou zemi pro ně není lehké. Díky kostelnímu zpěvu však divák ví, že se vyplnila vůle Diducha. Do Kanady neodjeli.\nFilm je poutavý i svou výtvarnou stránkou. „Krása v ošklivosti“ připomíná obrazy Pietra Brueghela. Kontrasty černé a bílé uspořádal kameraman Valerij Kvas s citem pro zobrazení dekorativních prvků (zejména skromných, ale nápaditých krojů). Výrazné jsou postavy mrzáků a slepců i portréty životem zkoušených vesničanů (velkou část davu na hostině tvoří původní obyvatele oblasti Pokutťa, kde se film natáčel a kam své příběhy Stefanyk umístil). Kamenný kříž má řadu nápadů, složitě včleněných do obsahu i formy. Důsledně ukryté nejednoplánové významy staví divákovi do cesty samé překážky. Hledání skvostů Kamenného kříže není snadné. Rozhodně ale není marné.\nBílý pták s černým znamením\nBílý pták s černým znamením (Bilyj ptach z čornoju oznakoju, 1970) je třetí celovečerní film Jurije Illjenka, proslaveného ve světě kameramanskou prací pro Paradžanovovy Stíny zapomenutých předků. Autorem námětu Bílého ptáka je představitel jedné z rolí, Ivan Mykolajčuk. Herec přišel s motivy, které sám v mládí viděl nebo zaslechl na rodné Bukovině. Společně s Illjenkem napsali scénář během dvou měsíců.\nPříběh časově spadá do let 1937-1947. Severní Bukovina se roku 1940 stala součástí sovětské Ukrajiny, zatímco jižní Bukovina zůstala pod německou nacistickou nadvládou. Děj je soustředěn kolem početné rodiny Zvonarjových. Příběh lze rozdělit do dvou linií, které se prostupují – jednu tvoří mladší Zvonarjův syn Heorhij, druhá, poněkud složitější, zachycuje osudy starších bratrů Petra, Oresta a Bohdana. Na vzájemné bratrské vztahy silně působí politicko-sociální situace v zemi.\nOsud každého ze tří starších bratrů se ubírá svým směrem, ačkoliv chlapci původně vycházejí z jednoho místa, z rodiny hudebníka a pašeráka Zvonarja. Oddálení jejich cest však vždy probíhá na základě nějakého přiblížení. Hlavním z těchto pojítek je láska k dceři místního kněze Daně. Dívka koketuje s Petrem a u přímočarého Oresta tím vzbudí nevraživost. Němý Bohdan si své tiché utrpení nechává pro sebe. Dana se však zakrátko vdává za sovětského vojáka a mezi bratry, kteří se obřadu účastní jako hudebníci, rozdělí svatební koláč – nesmělý Bohdan přijímá, Petro s hrdostí odmítne, Orest vezme a odhodí. Během hostiny je vyhlášen poplach a voják musí okamžitě narukovat. Orest přebírá nevěstu a odvádí ji na vlastní „svatební noc“.\nUdálosti se posunují. Ničemu se neprotivící Bohdan je odveden do války Ruska s Rumunskem, nafoukaný komunista Petro odchází s Rudou armádou a Orest žije s Danou v lese, kde bojuje v řadách „černých nacistů“, banderovců. K dalšímu střetu dojde po odchodu Dany od Oresta, kdy se do vsi vrací manžel a zuřivý Orest se mu přichází pomstít. Ve snaze zachránit ruského komunistu z hořícího traktoru umírá i za sovětský lid bojující Petro.\nV závěru se naposledy setkávají oba zbylí sourozenci. Do té doby nečinný Bohdan se mstí banderovci Orestovi za smrt bratra. Dana, která trpí za své pokoření, ztrácí chuť žít, nakonec totiž nenáleží nikomu. Ani jeden si ji nezaslouží, stejně jako si ona nezaslouží je. Odlišnost přístupů tří bratrů k Daně se dá přenést i na obecné vztahy obyvatel k rodné zemi. Dívka tu může představovat Ukrajinu, o niž bojují a kterou milují všichni. A ona neví, koho si vybrat. Tak končí v pochybném svazku s nezúčastněným ruským vojákem, který ji ještě za svatební hostiny zběžně políbí a řekne: „Už musím“.\nSamostatnou linii tvoří příběh nejmladšího bratra – Heorhije. Má jen málo dějových zvratů, zato ji prostupují mýty. S životem Heorhije souvisí právě legenda o čápovi, bílém ptáku s černým znamením. Praslovanský bůh Svaroh na žádost lidí, aby je zbavil hadů a žab, sebral všechny plazy a hmyz do pytle. Potkal jednoho člověka a poprosil ho vyhodit pytel do řeky Slavut – pod podmínkou, že se do něj nepodívá. Člověka však za chvíli přemůže zvědavost a pytel rozváže. Hadi, žáby a všechno, co je uvnitř, vyskočí ven a rozleze se po zemi. Svaroh se rozzlobil. Rozhodl se člověka potrestat. Proměnil ho v čápa, který se od té doby živí plazy a žábami. Musí sbírat to, co sám vypustil…\nNa vyprávění legendy, kterým matka utěšuje syna, pak navazuje biblický motiv o zakázaném ovoci. Hoch trhá jablka v zahradě prostitutky Vivdi. Přistižen říká: „Nepotřebuji vaše jablka, hledal jsem jen strom, aby se mně otevřely oči, abych prozřel... abych byl jako Bůh.“ Vivďa na to trpce odpoví: „Až tě stokrát prodají a koupí za kus chleba, pak prozřeš.“\nHeorhij se v dospělosti s Vivďou ožení. Ráno po svatební noci je manželka zastřelena. Příběh se vrací k legendě o čápovi, přičemž přetváří její vyznění. Touhu po prozření, která musí být zákonitě potrestána, nemá cenu potlačovat. Heorhij nahlédl do zakázaného pytle. Oženil se s ženou, kterou společnost zavrhla. Vědomě tím spáchal před „čistou“ vesnicí hřích. Heorhij, označený černou skvrnou, se vyloučil z většiny a stal se protikladem starších bratrů.\nK Dovženkovi a Stínům\nK Dovženkovi film odkazuje parodií motivu příjezdu traktoru ze snímku Země. Traktor však nevidíme ani jednou orat. Místo toho slouží k odhalování min. Na voze jsou upáleni komunisté Ostap a Petro. Smrtí bolševiků na vlastním „výdobytku“ vrcholí Illjenkova ironie vůči myšlenkovému odkazu revoluce. Nakonec je na červeno natřený vůz vystaven na skále – tam, kde se předtím schovávali banderovci (ve filmu jednostranně vylíčení jako fašisté, ač ve skutečnosti sympatizovali i s komunisty). Avšak Illjenko se k Dovženkovi nestaví jen posměvačně. Přímou inspiraci lze najít ve scéně s tancem, pracující s pozastavením děje a vyjádřením emocí.\nDovženkův vliv se odráží také ve výtvarné stránce filmu. Illjenko má blízko k jeho jemnému vykreslení okolí, samozřejmě s důrazem na barvu. Ve snímku působí světlé barvy, které však nejvíce navozují nervozitu a napětí. Převládá žlutá. Žluté jsou Daniny vlasy, příroda, podzim, hlavní roční období filmu. Zvlášť zajímavé jsou záběry stromů se žlutým listím na světle zelené trávě. Významná je i černá, kterou se odlišují banderovci od ostatních postav. A nakonec i bílá, do níž se obléká Heorhij. (Bílá i černá jsou koneckonců zmíněny i v názvu filmu.)\nAčkoliv se nabízí rovněž srovnání Bílého ptáka se Stíny zapomenutých předků, spatřovat v něm pokračování Paradžanova není správné. Zatímco Armén podřizuje folklórní prvky vlastní obrazotvornosti, Illjenko je užívá přirozeněji. Zdůrazňuje estetickou působivost krajiny i lidové tvorby, ale venkov je pro něj v první řadě společností prolínajících se mezilidských vztahů. Jeho pohled je osobní a zároveň přesahuje hranice okolních hor. Příběhy vesnice jsou součástí celého vnějšího světa.\nNejvýraznější ukrajinský herec Ivan Mykolajčuk režijně debutoval v roce 1979. Babylón XX (Vavilon XX) se považuje za poslední dílo tzv. poetické kinematografie. Vynikají zde rysy tohoto směru: ke svým vzorům se hlásí, používá jejich řeč, motivy obměňuje a zároveň na ně naráží.\nBabylón XX se hned po premiéře dostal do potíží. Mykolajčuka se tehdy zastal Sergej Bondarčuk. Také ukrajinští kritici se snažili svými výklady snímku co nejméně uškodit, označovali ho za „barokní“ nebo „sebeironický“. Film uspěl na festivalech v Kyjevě a v Dušanbe, kde získal cenu za nejlepší režii.\nPrvní popud k natočení Babylónu vzešel od spisovatele Vasyla Zemljaka, který si přál zfilmovat svůj román Labutí hejno. Pomýšlel právě na Mykolajčuka, který scénář také napsal. Zemljak v roce 1977 zemřel, ale Mykolajčuk film, který měl být „zvláštní a eklektický“, natočil.\nFilm vychází z první části předlohy, líčící osudy několika obyvatel vesnice Babylón. Časově spadá do druhé poloviny 20. let 20. století. Vyznění díla filmař rozšířil o metaforický obraz národa, rozděleného politickými spory. Přinesl také vlastní představu vesnice. Úlohu některých postav oproti románu značně přeměnil.\nBabylón XX se vyznačuje zvláštní neuspořádaností. Jakoby bez struktury vrství na sebe jednotlivé události a příhody. Výstavba pak působí velmi emocionálně a poeticky. Jednotlivé příběhy jsou nepatrnou součástí všech událostí ve vsi. Při pohřbu jedna žena upustí svíčku a kolem hrobu začne hořet tráva. Není to symbol ani vyvrcholení ničeho, neváže se k ději. Motiv se zařazuje do chaosu, blázince, kde se proplétá možné s nemožným. Postupy filmu se blíží magickému realismu, který bývá zmiňován i v souvislosti se Zemljakovým románem.\nBabylón je vesnice uzavřená sama do sebe. Prolínají se tu vztahy, z nichž je život vesnice utkán: rodinné a sousedské poměry, veřejné i tajné milostné příběhy, osudová i každodenní setkání. Konečně i střet vnějších politických vlivů se zažitým řádem. Pravidelnost dodává propletenci příběhů několik postav vycházejících z románu. Především jsou to dvě výjimečné osobnosti – filozof Fabián a mladá vdova Malva. Ostatní spíše dokreslují prostředí. Jedná se o bratry Daňka a Lukjana Sokoljukovy, Lukjanovu dívku Darynku, souseda Javtucha s manželkou Prisjou, komunistu Klyma Synycju, básníka Voloďu Javorského a kulaka Bubelu.\nDo toho jsou velmi přirozeně včleněny narážky na Dovženkovo dílo. Ukrajinští kritici mluví především o odkazu Zvenyhory v epizodě o zakopaném pokladu a rovněž o prvku „mluvících zvířat“. Řadou souvislostí se však snímek vztahuje především k Zemi. Tato skutečnost zůstává nepovšimnuta (zřejmě proto, že ve své době nemohla být vyslovena).\nVýznamnou roli v Mykolajčukově příběhu hraje násilná kolektivizace. Komunisté, žijící „jeden za všechny, všichni za jednoho“, nutí kulaky odevzdat majetek pod heslem „Bez cara, popa i pána“. Lidé se na konci filmu shromažďují na zamrzlém rybníce. Propuká vzpoura. Většina vesničanů se přidává na stranu kulaků. Je tu i vyhnaný pop. Vyzývá shromážděný dav, aby přijal svěcenou vodu z vysekaného kříže na ledě. Nesmyslnost, zmatek, touha mstít se, nikdo už ničemu nerozumí.\nMalva a filozof Fabián se od zbylých obyvatel liší tím, že nejsou svázáni „pravidly“ vesnického života. Filozof (odkazující a zároveň ironizující postavu ukrajinského filozofa Skovorody) pozoruje okolní svět, nad nímž se zamýšlí a který hodnotí. Není vázán na hmotné věci. Pracuje jako rakvář a hrobník. Narozdíl od Malvy nemá filozof vlastní příběh. Postava se objevuje při různých příležitostech a zase mizí. Patrný je pouze vývoj tajné lásky k Malvě.\nPo smrti surového manžela Malva zajde do komuny, kterou vybudoval nebožtíkův přítel – bývalý námořník Klym Synycja. „Manžel mi řekl, že po jeho smrti budu šťastná jen s jedním mužem,“ lstivě se vnucuje komunistovi. Ten však myslí jen na „vysoké ideály lásky a revoluce“. Žena vztekle odpoví: „Jsi jako všichni: slepený z červené hlíny.“ Rozhodne se vstoupit do komuny. Ne z přesvědčení, chce provokovat – vesnici, komunu, sebe. Začne se stýkat s mladým komunistickým básníkem. Voloďa Javorskyj přes den vaří sýr a v noci píše verše. Hrdinka básníka odloudí socialistickému životu, mladík dává přednost milování v rokli. Vesnice Malvu odsuzuje. Jí to nevadí, nepatří nikomu. Podobně jako filozof. Jedině on její vůli být svobodná neodsuzuje – přihlíží jejímu tragickému osudu a sám nemůže nic zvrátit. Téma nikdy neprotnutých přímek osudů hluboce se milujících lidí patří k pilířům filmu.\nMykolajčukův postoj, vyjádřený v postavě filozofa, je křesťanský, sociální i národní. Nehlásí se však ani k jedné skupině. U Fabiána se zastavují komunisté. Pohostí je. Bez okolků přijímají, neboť v komuně strádají. Vyčítají mu, že čte Bibli. Oni mají za úkol skoncovat s Bohem i s babylónskou anarchií. Ve skutečnosti ji však začnou. „Měli jsme zemi a svobodu, a teď nám ji chtějí sebrat!“ křičí kulak.\nV odporu ke komunistům Mykolajčuk není přímý, rozhodně však odvážný. Líčí je jako příživníky, zaslepence, diktátory a v neposlední řadě jako zbabělce. V závěru dochází ke zmíněnému setkání vesničanů na zamrzlém rybníce. Rozhněvaný dav si potřebuje vybít nenávist, ať už se bude mstít komukoliv. Odsoudí k popravě ty, kteří podle kulaků spadají mezi „rudé utlačovatele“ – Klym Synycja s kolegou, Lukjan a Darynka, filozof a vdova. Hrdinství a nadšené ideály v takovou chvíli mizí a odsouzení prchají. Zbraním zůstanou čelit jen filozof a Malva.\nTak se dovršuje smutná logika událostí, připomínající nechvalné historické zkušenosti. Oběti byly neopodstatněné, vlastně proti smyslu všeho. Malva a filozof nepatřili k těm, co se nechali zaslepit frázemi rudých nebo vztekem vesničanů. Pro svět, který nerozuměl vlastním pravidlům, se stali nejjednodušší i nejtragičtější kořistí.\nV kontextu světové filmové historie bývají tyto snímky většinou přehlíženy. Také u nás se teprve rodí vůle znovu se přebírat v kultuře, kterou celá léta Sovětský svaz exportoval. Díla vyjadřovala v té době nepřijatelný, ryze ukrajinský postoj a neobsahovala „potřebné“ myšlenky, vlastně se stavěla proti nim. Takovými filmy se režim mohl jen ztěží „chlubit“. Jejich osud je stejně smutný jako osud jiných velkých děl sovětského umění. Zmiňované ukrajinské filmy-básně patří k perlám, nad nimiž se musí slitovat budoucnost. Jejich umělecká a výpovědní hodnota si naši trpělivost rozhodně zaslouží.


Pronájem bytu 2+kk Praha 5 - Jinonice, ul. U Kříže\nNabízíme k pronájmu byt 2+kk, 51 m2 v 2 patře novostavby, v klidném místě Jinonic. Byt je jen 4 minuty chůze od stanice metra Jinonice V bytě je plně vybavený kuchyňský kout, koupelna s vanou a WC, ložnice, obývací pokoj s balkonem. Na podlahách plovoucí podlahy, dlažba v koupelně, UPC kabelová TV, vysokorychlostní internet (WiFi), bezpečnostní dveře. K bytu patří parkovací stání, které je v podzemní garáži v domě. Měsíční zálohy na společné domovní služby a spotřebu energií (vč. internetu a kabelové TV) činí 2.670 Kč měsíčně. Veškerá občanská vybavenost je v místě. Doporučuji prohlídku.\nNájem 17 000 Kč\nID zakázky 39148


Skauti evropských velkoklubů míří do Prahy. Koho budou sledovat? Pražský CEE Cup bude jako obvykle přehlídkou talentovaných fotbalistů. Svou účast už potvrdili skauti slavných klubů z Itálie, Německa či Francie. Připravili jsme pro vás seznam fotbalistů, kteří by mezi zahraniční pozorovateli měli být těmi nejžádanějšími.\nOguzhan Akgün, Besiktas\nRychlý technický útočník, který může zaskočit i na křídlech a pod hrotem, nejlepší střelec Süper Ligy U17 z minulé sezony, v níž se Besiktas stal mistrem. Stálý člen mládežnické reprezentace Turecka.\nPatrik Danek, Nitra\nRychlý hráč na pravém křídle, který patřil k nejlepším střelcům ligy mladšího dorostu, mládežnický reprezentant Slovenska.\nAdam Hložek, Sparta\nÚtočník či ofenzivní záložník, který v jedenácti letech přišel do Sparty z Brna a už v patnácti debutoval za A-tým Letenských v přípravě. Zajímají se o něho evropské velkokluby, je považován za jeden z největších talentů v Česku.\nFilip Mihai Ilie, Academia Sport Team\nÚtočník, který je nebezpečný v zakončení oběma nohama, člen rumunské reprezentační šestnáctky. Nedávno byl na stáži v Bayernu Mnichov, který jej vzal i na prestižní turnaj do Maďarska. Pro Bavořany si jej vyhlédl přímo trenér U17, legendární kanonýr Miroslav Klose. Jeho matkou je Ruxandra Dragomir, bývalá tenistka, která dosáhla až na 15. místo v žebříčku WTA, později byla prezidentkou rumunské tenisové asociace.\nDino Islamovič, Sarajevo\nModerní levý bek, stálý člen základní sestavy reprezentační sedmnáctky, která se v minulé sezoně probojovala skrz obě fáze kvalifikace mistrovství Evropy. Na hlavním turnaji skončili Bosňané třetí ve skupině.\nAnibal Vega, Palmeiras\nTalentovaný útočník se narodil v Paraguayi v těsné blízkosti hranic s Brazílií, kam ve čtrnácti letech odešel, aby bez své rodiny bojoval o slávu ve fotbalovém světě. Jeho matka je Brazilka, tudíž si mohl vybrat, kterou zemi bude reprezentovat. Nakonec se rozhodl pro Paraguay, v jejímž dresu střílel góly na loňském mistrovství světa hráčů do 17 let. Anibal je hbitý, důrazný, rychlý a pohotový v zakončení, pro defenzivu soupeře znamená permanentní hrozbu.\nJan Žambůrek, Slavia\nDrobný ofenzivní záložník, člen české reprezentační sedmnáctky, mistr ligy U17 se Slavií, v předminulé sezoně byl na stáži v Southamptonu.


Tecnam bude vyrábět akrobatický speciál pro kategorii LSA - Aeroweb.cz\nMartin Babák 03.04.2013 1 407 přečtení 3 příspěvky\nItalský výrobce letadel Tecnam zakoupil výrobní práva na jednomístný akrobatický speciál FR-100 Snap!, který je certifikován v kategorii LSA. Tecnam bude letoun vyrábět ve svých továrnách v Capui a Neapoli. Snap! navrhl a vyvinul Fabio Russo, který v současnosti pracuje pro Tecnam jako vedoucí výzkumu a vývoje.\nSpeciál je navržen pro násobky +6/-3 G a maximální rychlost přesahující 300 km/h, čímž se vyrovná leckterému "dospělému" akrobatickému letounu. Velkou zajímavostí nového typu je bezpochyby pohonná jednotka. Motor od firmy ERApower nese označení SA-R915i a dodává výkon 130 koňských sil. SA-915i postaven na motoru Rotax řady 900 má však některá podstatná vylepšení. Nové elektronické vstřikování, zdvojené palivové čerpadlo nebo třeba leštěné vnitřní plochy motoru umožní letounu provádět všechny akrobatické prvky.\nSnap! bude k dostání i v poněkud uhlazenější variantě v motorem Rotax 912i, který však neumožňuje let na zádech nebo prvky se zápornými násobky. Díky typu použité pohonné jednotky je možné tankovat do letounu AVGAS 100LL nebo automobilový benzín. Noví majitelé si mohou zvolit mezi čtyřlistou na zemi stavitelou vrtulí nebo dvoulistou vrtulí stálých otáček.\nTrup letounu je tvořen svařencem z ocelových trubek a je pokryt kompozitem z uhlíkových vláken. Křídla mají klasickou konstrukci a jsou celokovová. Cena letounu přesahuje částku 2,59 milionu korun.\nMotor ERApower SA-R915i\nLetecká akrobacie Tecnam\nTo je jiný kafčo\n03.04.2013 v 15:01 Petr\nNo to je sakra jiná káva oproti tý hrůze z evektoru kterou pohání vykuchanej kancelářskej větrák.\n04.04.2013 v 2:04 XMen\nLen by ma zaujimalo ci by mi ull licencia dovolila robit na tomto lietadle akrobaciu aj oficialne.\nAno, jiná káva\n04.04.2013 v 8:18 Tom\nTL Ultra a další čeští výrobci se svými cenami přes 2 mega se mohou jít zahrabat. A konečně je tu motor, který umí létat na zádech. To R nikdy nebude, protože je to masovka :) Změny určitě nebudou v leštění, ale v suché skříni, zcela jiném vstřikování a zapalování, nejspíš i jiných hřídelích, když to má 130 k. Věřím, že se tomu nebudou vydírat vačky.


Na vaše dotazy odpovídá lékař XXIX - ROSKA Praha\nNa vaše dotazy odpovídá lékař XXIX\nVytvořeno: 13. červenec 2016\nOd dubna mám dg. RS po asi ročních problémech, které se postupně zhoršovaly, až mi ochrnovala noha a ruka, celkově mi bylo zle. V dubnu jsem absolvovala 5 dávek 1g Solumedrou i.v. a jelikož problémy částečně přetrvávaly, docházím jednou měsíčně na puls Solumdrolu než začne účinkovat Copaxone. Celé ty tři měsíce jsou pro mě jako noční můra, protože Solumedrol velmi těžce snáším.\nKromě stavů celkového vyčerpání, malátnosti, bolestí žaludku (i přes Helicid), mi vyvolává těžké depresivní stavy. Po poslední dávce mi bylo tak zle, že jsem pochopila lidi, kteří si dokážou v podobných stavech zatmění mozku ublížit. Sama pracuji deset let jako psychoterapeut, je mi jasné, že s touto diagnózou souvisí i určité fáze, kterými člověk prochází, než se s nemocí vyrovná. Ale toto jsou stavy, které nejsou ovlivnitelné samotným pacientem a běží si samy na podkladě narušení kortizolové dráhy...Přiznávám, že představa, že tyto léky mají být mým lékem číslo jedna při každé případné atace, ve mě vyvolávají bezmoc a beznaděj. Je nějaká jiná možnost léčby akutní ataky? Nevím, co mám dělat. Když jsem volala do RS centra, bylo mi řečeno, že to musím vydržet... Budu zřejmě přesně ten případ, který bude potřebovat úzkou spolupráci neurologa a psychiatra, kde je vzít??? V RS centru v Motole, kde jsem zatím 2x byla, byla pokaždé jiná lékařka a nemoc je zajímala čistě z neurologického hlediska, tečka... Psychiatričku mám skvělou, ale odchází do důchodu a je v jiném městě než RS centrum. Tohle se dlouho vydržet nedá. Moc děkuji za odpověď. Pokud budete vědět, kde mají s touto problematikou zkušenost, na koho bych se mohla obrátit, budu Vám velmi vděčná, cítím se na pokraji svých sil. L. Š.\nSoluMedrol lze ve výjimečných případech zkusit zaměnit za Dexamethason v odpovídající dávce. Jedná se sice rovněž o kortikoid (nic lepšího skutečně na léčbu ataky nikde na světě neexistuje), ale někteří pacienti jej v nouzi snášejí lépe než-li SoluMedrol.\nDiskutujte ve svém RS centru, do jaké doby jsou nezbytné pulzy SoluMedrolu ve Vašem případě. Efekt Copaxone nastupuje během 4-6 měsíců, při horší snášenlivosti kortikoidů bych pulzy SoluMedrolu nedávala déle než 3-4 měsíce.\nStřídání lékařů je systém fungující ve většině velkých RS centrech. Při současném množství pacientů na centrum nelze zorganizovat jinak. I to ale patří k celkovému vyrovnání se s počátkem nové nemoci, kdy si vybudujete důvěru v několik lékařů RS centra i v centrum jako takové. Individuálně to vše trvá 1-2 roky.\nBohužel dobrých psychiatrů není nazbyt. Obecně se jako neurologové potýkáme s jejich nedostatkem pro naše pacienty. Zkuste se podívat na kontakty zde: http://www.msrehab.cz/kontakty.html?section=2&region=10&do=filter\nLze využít psychoterapeuta, který Vám event. může doporučit i psychiatra. K doporučení mladšího ordinujícího kolegy jistě můžete požádat i Vaši dosavadní psychiatrii.\nDržím palce, krasulová


Pec pod Sněžkou - hory v pohybu - Tipy na výlet\nHodnocení: 4.8 / 10 hlasů: 8\nPec pod Sněžkou je nejen malebným horským městečkem v údolí řeky Úpy, ale také významným turistickým a sportovním střediskem. Díky lokalizaci v srdci Krkonošského národního parku je naše město ideálním místem pro kombinaci zážitků a relaxace.\nPro vyznavače aktivní dovolené nabízí Pec pestrou škálu možností, kterým v zimní sezoně dominuje jeden z největších lyžařských areálů v ČR, v letní sezóně pak horská turistika. Hlavními atrakcemi jsou bezesporu výhledy - ať už z vrcholu Sněžky či rozhledny na Hnědém vrchu, kam mají návštěvníci možnost vyjet sedačkovými lanovkami, nebo z hřebenů našich nejkrásnějších hor při putování panenskou přírodou.\nPůjčte si elektrokole a vyjeďte poznávat okolí, svezte se na koloběžkách, zavítejte do Herní krajiny Pecka, na první krkonošskou bobovou dráhu, do Relaxparku nebo Monkeyparku, navštivte louku smyslů nebo si vychutnejte krkonošskou gastronomii v jedné z místních restaurací.\nVelká Úpa: brána Pece pod Sněžkou\nVelká Úpa, jedno z nejznámějších středisek rekreace v Krkonoších, je součástí města Pec pod Sněžkou. Rozkládá se v délce 5 km po obou březích řeky Úpy a vítá tak návštěvníky města. Příznivá poloha pod nejvyšší českou horou, zdravé klima, přírodní krásy i vhodné terény vytvářejí dobré podmínky pro rekreaci, turistiku a zimní sporty, především lyžování.\nNa návštěvu Pece pod Sněžkou rozhodně jeden den nestačí :)\nadresa: Pec pod Sněžkou 230, 542 21\ntelefon: +420 606 683 457


Geometrické transformace obrazu \nTato diplomová práce se zabývá akcelerací geometrických transformací obrazu s využitím GPU a architektury NVIDIA (R) CUDA TM. Časově kritické části kódu jsou přesunuty na GPU a vykonány paralelně. Jedním z výsledků je ...\nKnihovna pro generování realistických modelů stromů \nCílem této práce bylo navrhnout algoritmy pro procedurální generování realistických třírozměrných modelů stromů a implementovat je formou knihovny. Tato knihovna využívá jako vstup množinu 92 převážně číselných parametrů ...\nUniverzální mobilní databázový konektor v prostředí Windows Mobile \nPředmětem diplomové práce je komunikace mezi mobilním zařízením a serverem. Práce se zabývá vývojem aplikací v prostředí Windows Mobile s ohledem na technická omezení. Věnuje se také vývoji aplikace univerzálního mobilního ...\nInformační systém pro řízení toku dokumentů \nTato diplomová práce řeší problematiku správy a životního cyklu dokumentu ve větší organizaci. Popisuje firemní požadavky na informační systém pro správu dokumentů. Srovnává různé nástroje pro popis dokumentu, analyzuje ...\nNávrh distribuovaného systému pro zpracování školní matriky ZŠ, SŠ, VOŠ \nJednou z podmínek úspěchu software na trhu je jeho neustály vývoj a udržování jeho kondice vzhledem na aktuální technické prostředky. Proto i software SAS hledá způsob, jako ještě lépe uspokojit požadavky svých uživatelů. ...\nSingle sign-on v J2EE webových aplikacích založené na protokolu SPNEGO/Kerberos \nDiplomová práce se zabývá potřebou, analýzou, popisem a integrací řešení Single Sign-On postaveném na protokolu SPNEGO/Kerberos. Práce přináší přehled o základních principech a konceptech Single Sign-On a podrobněji se ...\nTone-mapping pro HDR obrazy \nTato práce se zaměřuje na problematiku obrazu s vysokým dynamickým rozsahem (High Dynamic Range, HDR). Stručně popisuje jeho vytváření a uchovávání. Hlouběji se zabývá technikami umožňujícími zobrazení HDR obrazu na ...\nPlánování a rozvrhování \nDiplomová práce se zabývá problematikou optimalizace plánování a rozvrhování. K tomu se využívá genetických algoritmů inspirovaných evolučním vývojem. Součástí práce je seznámení s problémem plánování a rozvrhování, ...\nCílem této práce je návrh a implementace síťové monitorovací sondy založené na konceptu toků. Monitorování je rozděleno na hardwarovou část, která je schopná zpracovávat data na vysokých rychlostech, a na softwarovou část, ...


Tereza Spencerová: Zbičuj mě! křičí NATO. Ani náhodou, zní z Moskvy. A neskutečná věta, kterou USA zklamaly Ukrajinu | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Politologové » Tereza Spencerová: Zbičuj mě! křičí NATO. Ani náhodou, zní z Moskvy. A neskutečná věta, kterou USA zklamaly Ukrajinu\nV posledních dvou týdnech jste komentovala změny v postojích Turecka směrem k Rusku tak, že oba tito aktéři mezinárodního dění si prostě „zbyli“. Nyní se zdá, že ta „diplomacie zbylých“ možná bude ještě zajímavější, neboť Turecko oznámilo náznak záměru učinit určité ústupky v Sýrii. Jak „horké“ to podle vás bude? Změní se nakonec turecký postoj k Asadovi, případně přístup k podpoře různých ozbrojených skupin? Jak se mohou přeformátovat mocenské siločáry v regionu? Člověku se možná nechce ani věřit, že by se Erdogan tak rychle změnil...\nTurecko nabídlo Rusku ruku k usmíření a poslední dva tři týdny – což je ve válce, v níž umírají lidé, vcelku dlouhá doba – se čekalo, co za normalizaci vztahů Moskvě výměnou nabídne. Barvité obrázky, na nichž turečtí hoteliéři a starostové přímořských letovisek vítají ruské turistické navrátilce „chlebem a solí“, jsou sice pěkné, ale na takové „drobnosti“ se přece jen v reálpolitice tolik nehraje. Až najednou včera turecký premiér Yildirim „pročistil scénu“, když prohlásil, že po normalizaci vztahů s Izraelem a Ruskem učiní Ankara totéž i se Sýrií a Irákem, neb to „opravdu potřebuje“.\nJe samozřejmě otázkou, co takové prohlášení – určené pro veřejnost – bude znamenat v praxi. Nevím, na čem konkrétně se Rusové s Turky dohodli. Turecko (stejně jako USA, EU, NATO, Saúdové nebo Katařani) celou svou politiku v syrské válce postavilo na axiomu „Asad musí padnout“. Utratili kvůli tomu spoustu peněz i poslední zbytky své důvěryhodnosti kvůli otevřené podpoře poskytnuté Islámskému státu, Al-Káidě a dalším teroristům; a v posledních měsících si začali uvědomovat, jak hloupé a hlavně „sebevražedně“ nebezpečné to celé bylo. Turecko si nyní s velkým zpožděním přiznává, jakou hrozbu pro něj znamená Daeš, jemuž poskytlo své území k boji v Sýrii, a vládní média proto – silně ironicky – házejí vinu na USA, jimž přičítají přinejmenším „prsty“ v nedávném teroristickém masakru na istanbulském letišti.\nFaktem je, že se Ankara opravdu ocitla „v provazech“ – bojuje proti „teroristickým“ Kurdům a viní EU i USA z jejich podpory, Severoatlantické alianci, která ho různými sliby navezla do pozice teroristy prošpikovaného „Pákistánu na hranicích Evropy“, nevěří také; Evropské unii s jejím pokryteckým přístupem k dohodě o uprchlících též neradno věřit. K tomu navíc nutně potřebuje něčím zakrýt všemožné krachy neoosmanské politiky prezidenta Erdogana. Za normálních okolností by takový boxer už dávno hodil ručník do ringu, ale důležité podle mého je, aby nebyl rovnou odpočítán, protože úplný chaos v Turecku bychom asi rychle pocítili i v Evropě.\nKdyž nyní Ankara říká, že chce „normalizovat vztahy se Sýrií“, asi nelze předpokládat, že tím z hodiny na hodinu začne akceptovat Asadův režim, ale na druhou stranu nejspíš dostala z Ruska ujištění, že Bašár jednou sám odejde… Moskva netrvá výslovně na jeho osobě, ale na uchování „režimu“, i když se aktuálně zdá, že ho ještě „pár let“ kvůli stabilitě země padnout nenechá. Čili... kdybych si měla vsadit, dohoda mezi Ruskem a Tureckem dává nějakou záruku, že – řekněme – za pět let po válce Bašár Asad z čela státu odstoupí a Ankara bude moci triumfálně zvolat „Dokázali jsme to!“ Mezitím se Ankaře beztak nabalí tolik nových problémů, že do této přiznané prohry budou šťourat jen zatvrzelí kverulanti. A všichni budou mezitím v rámci možností spokojení.\nProběhl summit NATO a zdá se, že nikdo není moc spokojen. „Jestřábi“ ze Západu lamentují, že Německo nebo Francie nejsou dostatečně protiruské a z komentářů vysvítá, že závěry summitu tolik důležitých akcí proti Moskvě nepřinášejí. A Moskva zase hartusí, že i jedna brigáda rozmístěná v Pobaltí je moc, a ruské sdělovací prostředky hýří ne zrovna sympatickými komentáři proti Západu, včetně zákulisních zpráv, že část Aliance se vlastně těší na další studenou válku. Nuže, jak se v těchto jednotlivých bodech zorientovat?\nProblém Severoatlantické aliance spočívá v tom, že neví kudy kam. Pod direktivou USA už zklamala v Afghánistánu nebo Iráku a nynější summit jen ono tápání prohloubil. Na jedné straně se zdá, že jediným smyslem existence NATO je obrana před „ruskou agresí“, ale už třetí rok čekáme, až Rusko obsadí alespoň kousek toho Pobaltí nebo Švédska – a pořád nic. A to ani nemluvím o těch, co pořád vyhlížejí ruské tanky v Praze. Jako by se v Moskvě rozhodli, že nás naštvou ještě víc! Možná bychom této ruské „destruktivní“ politice mohli začít říkat „agresivní pasivita“. Občas k nějakým hranicím, stejně jako my, vyšlou nějaké letadlo, ale jinak se vyprovokovávat nenechávají. Jako v tom starém vtipu o sado-maso: „Zbičuj mě!“ – „Ani náhodou!“\nVětšina evropských politiků si ale podle všeho zbytečnost let vyplněných poplašnými zprávami o ruské agresi – „Přijdou zcela určitě, čekejme je zítra o půl čtvrté, nebo popozítří v jedenáct večer“ – uvědomuje a podle toho se odvíjel i summit NATO. Závěrečné komuniké je sice jednoznačně silácky protiruské, jak chtěli Američané a vlády Pobaltí, Polska či Rumunska, ale jsou to nakonec jen a jen slova. Západní média se shodují v tom, že všechny diskuse na summitu se beztak rychle stočily k Brexitu. To je pro Evropu důležitější než nějaká americká posedlost ukázat Rusku, kdo vládne Zemi a vesmíru, tím spíš, že by to vše mohlo vyústit v jadernou válku mezi USA a Ruskem pěkně na našem kontinentu. Evropa je nyní rozhozená, roztříštěná, po Brexitu zatím stále hledá cesty, jak dál. Německo se mezitím ocitá v „unipolárním momentu dějin“ skutečného lídra Evropy, a třeba Francie tomu chce zabránit… Zkrátka, všechna ta evropská nejistota a politické manévrování ovládly celý summit NATO, pro Obamu rozlučkový…\nV posledních týdnech jsem tady v souvislosti s případnou válkou proti Rusku ale pokládala otázku: „Kdo by chtěl umřít pro NATO?“ Je zajímavé, že odpověď nabídl mecenáš všech barevných revolucí George Soros. V posledním článku na Project Syndicate už přišel s tím, že „největším aktivem Evropské unie je Ukrajina, jejíž občané jsou připraveni zemřít při obraně své vlasti. A tím brání i Evropskou unii, což se v současné Evropě vidí zřídka.“ Čili klid, pro případnou válku s Ruskem už byl kanonenfutr určen…\nPokud jde o případnou osu Moskva–Peking, doplněnou případně o Berlín, jak jste již dříve naznačila, někdejší místopředseda Evropského parlamentu Libor Rouček takovou myšlenku ostře odmítá. Podle něj mají Rusové takový strach o oblast Sibiře, kde žije jen málo jejich (alkoholem deptaných) spoluobčanů, že bezprostředně hrozí, že masivní oblast ovládnou stamiliony pracovitých Číňanů, čekajících za hranicemi. Jak taková námitka obstojí? Západní analytici ji opakují často, zpravidla pokaždé, když přijde na možnost spojení Ruska, Číny a jejich spojenců proti USA a Evropě...\nUpřímně řečeno mne názory pana Roučka už hezkých pár let nezajímají, protože je to čím dál víc pustý ideolog než racionálně smýšlející politik, ale na druhou stranu chápu, že s ráciem by se do těch bruselských funkcí, v nichž nyní je, jen tak nedostal. Možná proto i ta povinná zmínka o Rusech coby alkoholicích, jako kdyby nikdy neviděl svého šéfa…\nNicméně, v otázce rusko-čínských vztahů má v jádru zrnko pravdy – současné spojenectví Číny a Ruska je motivováno společným zájmem, ale nevydrží navěky, protože existující rozpory jen tak nezmizí a časem mohou naopak začít převažovat. A tato „aliance“ ani nemusí trvat nijak dlouho – vemte si, že USA „vládnou světu“ od druhé světové války, tedy nějakých sedmdesát let, a pomalu končí. V současném zrychleném světě je pravděpodobné, že se vedoucí aliance budou střídat ještě rychleji. Kde jsou ty časy, kdy byl starý Egypt pupkem světa tři tisíce let plus… A pokud tuhle skutečnost nechápou v Bruselu, jejich problém. Tedy, tím pádem vlastně i náš, no jo…\nMimochodem, když jsme u té Číny... Jak chápat rozsudek soudu v Haagu, který nepřiznal Číně nárok na Jihočínské moře? Čína ostatně dala najevo, že na rozsudek „dlabe“. O co vlastně jde a jak se s tím rýmují výkřiky některých blogerů, že se chystá válka mezi USA a Čínou právě v Jihočínském moři? Takové spekulace se objevují navzdory známému faktu, že Číňané vlastní gigantické množství obligací USA, ale zároveň jsou závislí na prodeji svého zboží na Západ. Kdo tedy vlastně koho víc drží, s prominutím, „za koule“?\nPeking asi o dva roky dopředu ujišťoval, že verdikt soudu akceptovat nebude – připadá mu divné, že by měl vyklidit moře u svých břehů pro americkou flotilu, která má ke svým domovským přístavům bůhvíkolik tisíc námořních mil. A nyní na oznámení verdiktu reagoval jednoznačně a pohrozil, že bude své zájmy hájit i silou. Žalobu na Čínu podala před třemi lety filipínská vláda, takto fakticky pobočka USA v jihovýchodní Asii, ale nyní je v Manile u moci vláda jiná a ta se snaží verdikt nedramatizovat a nevyvozovat z verdiktu žádné dalekosáhlé závěry – koneckonců, Amerika daleko, Čína blízko, dohodneme se nějak.\nNa tom všem je nejpodivnější, že Barack Obama, který hned na začátku svého působení v Bílém domě dostal Nobelovku za mír jako „bianco šek“, o víkendu na summitu NATO ve Varšavě zkoušel rozehrát přípravy na válku s Ruskem a v Jihočínském moři zase na válku s Čínou. V NATO by to měli odskákat hlavně evropští členové Aliance, v Asii hlavně státy ASEAN. Čili je tu výhled na případné americké války s Ruskem a Čínou s dopředu připraveným, neamerickým kanónenfutrem. Je jasné, že za poslední půlrok, který „chromé kachně“ Obamovi v Bílém domě zbývá, žádnou světovou válku nerozpoutá, ale i tak bychom si měli dát pozor – jeho pravděpodobná nástupkyně už tak jemnocitná být nemusí. Tedy pokud není rovnou šílená.\nPokud někdo mohl mít radost ze summitu NATO, jistě to byla Ukrajina. Jakkoliv ani zdaleka nedostala pozvánku k členství, padlo, že Ukrajinci by mohli NATO dokonce ŠKOLIT v tom, jak aktivně bojovat s ruskou „hybridní“ hrozbou. Byla byste coby Ukrajinka poctěna? A co dalšího se na Ukrajině za poslední týdny stalo? Je plus minus mír, takže, co pánové a dámy v Kyjevě vymysleli pro zlepšení života svých občanů?\nJéjda, Ukrajina. Když jsem před chvílí mluvila o tom, že závěrečné komuniké ze summitu NATO bylo plné rozhodných slov, tak spousta z nich se týkala Ukrajiny. Prý je to úhelný kámen existence celé západní civilizace a podobné bláboly. A Porošenko už opravdu přišel o rozum, když se snažil nabídnout NATO své „zkušenosti z válčení s Ruskem“. Umíte si představit tu scénku, když tam s něčím podobným vystoupí, ostatní mu povinně zatleskají, poplácají ho po ramenou, ale přitom si myslí svoje a k tomu něco jako „Hlavně po mně, Peťko, nechtěj žádný další prachy“?\nPorošenkův Kyjev válku o Donbas prohrál, po uplynulé oslavovací lhůtě už západní média i politici otevřeně mluví o Ukrajině coby kleptokracii, do níž už bude lít další peníze jen naprostý cvok; a podle toho na summitu NATO Ukrajina také dopadla. Byl přijat „Komplexní balíček pomoci Kyjevu“, který ale počítá s beztak už existujícími trustovými fondy, týlovým zajištěním nebo rehabilitací raněných vojáků, ale vstup Ukrajiny do NATO „není na pořadu dne“. Ještě srozumitelněji pohled Západu na Kyjev – a tím vlastně i na neochotu prohlubovat krizi ve vztazích s Ruskem – vysvětlil americký velvyslanec na Ukrajině Geoffrey Pyatt, podle něhož „nás Ukrajinci občas vidí jako mocnější, než ve skutečnosti jsme. My ale žijeme tady a teď, v reálném světě, a USA nemohou udělat vše, co se po nich chce.“\nNěkdy před deseti dny ukrajinská média avízovala, že začne plošné vypínání proudu, protože elektrárny nemají uhlí a stát nemá peníze, aby je nakoupil. A elektřina přestala svítit v mnoha regionech ne za týden, ale už tři dny poté…\nCo ještě tak asi říci o Ukrajině?\nV rámci EU se spekuluje o tom, že se kývou židle pod Junckerem, Schulzem, ale dokonce i Merkelovou. Evropský tisk má skoro hody ve spekulacích. Půjde někdo z nich pryč? Ale co je důležitější... Zaznamenala jste příslib nějaké skutečné akce na záchranu rozechvělé Evropské unie? Ano, belgický expremiér a lídr evropských liberálů Verhofstadt spolu s jinými sdělil, že je třeba víc Evropy, víc integrace. Jen tak zachráníme Evropu před nacionalismem. Tak třeba toto je cesta... Jinak se zdá, že v problémech se ocitá Itálie, protože těch ošklivých titulků na téma „nemocný muž Evropy“, „dvě ztracené dekády pro Itálii“ apod. začíná být hodně. Je to další rána Evropě?\nOpravdu netuším, jak to celé dopadne. A hodně mě rozčiluje, že lidé, kteří nám měli moudře vládnout, teď po Brexitu ze všeho nejvíc připomínají partu rozhádaných kluků na pískovišti. Je jasné, že je třeba Unii nějakým způsobem přebudovat, ale za stávajících podmínek a s lidmi, kteří se v mezidobí naučili Unii nějakým suverénním způsobem řídit, žádná změna asi nepřijde. Oni ani nechápou, že čím víc setrvačně tlačí na „integrační“ pilu, tím víc posilují různé nacionalistické proudy v různých zemích, a setrvání v současném trendu vše jen zhoršuje. Je to k uzoufání.\nOsobně jsem pro společnou Evropu, aniž bych ovšem zrovna věděla, jak dosáhnout, aby fungovala. Asi nezbývá než si nějakou dobu počkat, jestli se v davu současných „politiků“ nenajde nějaký státník s vizí. Věřím, že tady takoví někde jsou. Naděje umírá poslední. Současně s další závaznou unijní normou regulující výrobu a prodej dubových rakví.\nChilcotova zpráva, sebereflexe Tonyho Blaira a vše s tím spojené. Nechám to na vás a na vašem ostrovtipu...\nTo není o ostrovtipu: Jednomu z válečných zločinců bylo připomenuto a doloženo, co bylo už beztak všeobecně známo, tedy, že lhal a pomohl rozpoutat ničivou válku. Ale trest mu za to žádný nehrozí. Agrese do Iráku má přitom na kontě násobně víc obětí a destabilizaci světa; a třeba řezníci z Islámského státu jsou ve srovnání s tím vším naprostí lidumilové. Abychom zakryli svou vinu, tváříme se, že spektakulární popravy Daeše nahrané na YouTube jsou čímsi horším, než bylo zmasakrování Iráku, likvidace Libye, pokus o likvidaci Sýrie… Zkrátka, Chilcotova zpráva neřekla nic nového, protože všichni, kdo měli zájem, už dávno – vlastně od zahájení samotné agrese – věděli, že je to jen neuvěřitelná zvůle Západu.\nNa Chilcotově zprávě je vlastně nejzajímavější jen to, že zatímco „soudy bílého muže“ v Haagu pošlou do vězení každého afrického nebo jugoslávského „nepřítele“, tak na ty naše nedosáhnou… A tím pádem je Chilcotova zpráva sice fajn, ale není to spravedlnost. Nicméně mám dojem, že „Irák“ přece jen něco dokázal – po podivnostech kolem vyšetřování 11. září nastavil tak vysokou míru lhaní, že dnes už západním politikům a jejich bohabojným tvrzením o tom, že někdo je fakt špatný a zasluhuje ztrestat, uvěří jen málokdo s rozumem (a bez kšeftu v Bruselu). Jinými slovy, jedna obří lež otevřela novou fázi vývoje společnosti – máme tu politiky, kteří lžou, máme tu noviny, které jejich lži ochotně opakují…. A pokud to nevadí politikům ani těm médiím, tak kde jsme?\nDaniel Rovný, tiskový mluvčí strany Patrioti, nyní prostý český turista v kvalitním resortu v Tunisku, se ze své spokojeně prožívané dovolené svěřil, že o bezpečnost v turistické zemičce, kde před rokem turisty hubili teroristé, není nouze: Vláda prý najala ohromné množství mužů z celé Afriky, kteří ve stometrových rozestupech hlídají každé šustnutí proti turistům. Jen místní z toho prý nejsou nadšení a občas, když jim ujedou nervy, evropským turistům sprostě nadávají.\nPotíž je v tom, jak je v arabském světě vnímána demokracie. Oni mají představu, že když si někoho zvolíte ve volbách, tak nesete přímou zodpovědnost za to, co dotyčný poté vyvádí. Vůbec netuší, že je u nás pro politiky demokracie zajímavá jen proto, aby byl někdo jednou za čtyři roky zvolen, a dál si pak bude dělat, co on a jeho mecenáši uznají za vhodné. Pro Araby je to prosté: „Zvolili jste si toho, nebo jiného, nesete za to zodpovědnost!“ Je legrační, že u nás, v demokracii, by něco tak naivního nikoho ani nenapadlo.\nNicméně, pokud už jsme si tedy někoho zvolili, tak – podle naivních Arabů – logicky neseme i zodpovědnost za to, co ti naši vyvolení dělají. A miliony mrtvých obětí západních agresí na Blízkém východě pak logicky spadají i na můj nebo na váš vrub. Když jsem se jednou v Káhiře snažila přátelům osvětlit realitu a nějak ze sebe „shodit vinu“ za Irák, chvíli mě poslouchali a pak se jeden zeptal: „A k čemu je ta demokracie teda dobrá?“ Tvrdá podpásovka…\nNic konkrétního mě nenapadá, ale zvláštní je vývoj událostí v posledních dnech a týdnech tady v Evropě: nejprve Brexit a chaos, pak někdejší šéf EU Barroso oznámí nástup do americké banky Goldman Sachs, čímž Unii zasadí takřka ránu z milosti, pak Deutsche Bank oznámí, že evropské banky budou od států potřebovat další tuny miliard, jinak krachnou… Jako by se někdo rozhodl, že tu Unii fakt rozloží.\nKronika doby - Okno do světa Terezy Spencerové:\nBlair , NATO , Rusko , Irák , Spencerová , Okno do světa Terezy Spencerové


Jak uvařit bylinkový čaj a nepřijít o vitamíny? – #KOHOUTKOVA\nVíte, jaký je rozdíl mezi macerátem, odvarem a nálevem?\nNálev: zalijeme horkou vodou\nJak na to? Vodu přivedeme k varu, bylinky vložíme do konvice a přejime vroucí vodou. Po 10 až 15 minutách čaj scedíme přes sítko, počkáme až lehce vychladne a dochutíme medem či citronem. Pokud připravujeme čaj z plodů, necháme louhovat 20 až 25 minut.\nPovařením získáme odvar\nSilnější čaj získáte, pokud vodu s vybranou bylinkou povaříte. Jako odvar můžete připravit také čaje z rostlinných kořenů, dřeva či kůry, pokud neobsahuje větší množství silic. Typickým odvarem je například zázvorový čaj.\nJak na to? Části rostlin očistíte, vložíte do hrnce se studenou vodou a přivedeme k varu. Vaříme krátce (zhruba 3 minuty). Pokud chcete čaj ještě silnější, nechejte ho chvilku odstát…, pak už jen scedíte a dochutíte medem či citronem.\nZa studena? Macerát\nNěkteré bylinky obsahují vitamíny, které se vařením znehodnotí a proto je třeba čaj připravovat za studena tzv. macerováním. Nejznámější je macerování šípků, které tak neztratí přírodní vitamín C. Macerovat ale můžete také květ či list slézu, kořen ibišku, sladké dřevo, kozlík lékařský či lněné semínko.\nJak na to? Plody, semínka či bylinky vložíme do vlažné vody, necháme přes noc (popř. celý den) ve vodě a po té scedíme přes sítko či jemnou látku. Získaný nápoj můžete pít studený nebo jej lehce zahřejete. Pozor – nápoj se nesmí vařit.\nU macerování je možné připravit i další várky čaje. Jednoduše plody, semínka či bylinky znovu zalijete studenou vodou a opět macerujete přes noc či celý den. Některé čaje mají po druhém macerování dokonce lepší chuť než po prvním.\nPochutnejte si na šálku lahodného a léčivého čaje.\nPivařením bylinek získáte odvar.\nZalitím bylinek připravíme nálev.\nNěkteré plody či bylinky je třeba za studena macerovat.\nMimořádným zážitkem je pití čajů z čerstvých bylin. Mají skvělou chuť, vůni a navíc v konvici krásně vypadají. Mimo sezónu pak využijeme bylinky sušené. Obvykle na přípravu 1 šálku čaje (250 ml) pořebujeme 1 až 2 lžičky sušených bylinek.\nTip: Chcete-li zesílit účinek čaje, pijte ho ráno nalačno.


Proč přecházet na červenou? | E15.cz\nProč je mezi chodci na červenou víc lidí z reklamek než účetních? Vezmeme to nejdřív vědecky. Podobnou otázku si položili autoři studie Temná stránka kreativity Francesca Ginoová a Dan Ariely z americké psychologické asociace. Zajímalo je, jaký je vztah mezi třemi veličinami: inteligencí, kreativitou a poctivostí. Přišli na zajímavé věci. Výzkumu se zúčastnilo 461 lidí.\nPsychologové u nich nejdříve testovali výši IQ a míru kreativity, pak teprve začaly samotné experimenty. V jednom měli účastníci vyplnit test všeobecných znalostí. Když byli hotoví, zkoušející od nich testy vybrali. Po několika hodinách je ale požádali o stejný test znovu, s tím, že původní archy se někam ztratily (přitom nevyloučili, že se možná najdou později). Zároveň se zkoušeným omluvili za to, že na nových arších jsou omylem zaškrtnuty správné odpovědi.\nApelovali na ně, aby si jich nevšímali a zaškrtli odpovědi, které označili při prvním pokusu. Zdůraznili, že je to důležité. Respondenti také věděli, že za vysoký počet správných odpovědí dostanou finanční odměnu. Autoři studie první testy pochopitelně neztratili a oba porovnali. Ukázalo se, že lidé, kteří vysoko skórovali v testech tvořivosti, při tomto úkolu podváděli nejvíc. Zato mezi inteligencí a nepoctivostí se žádná korelace neprojevila.\nJeden z důvodů, proč například copywriteři podvádějí víc než úředníci, je v tom, že kreativci si umějí svůj podvod lépe omluvit. Mravní zákon v nás totiž funguje, i když se chováme nečestně. I tehdy potřebujeme přesvědčit sami sebe, že jsme v podstatě v právu. A když jste dost nápadití na to, abyste vymysleli 20 způsobů, jak použít ponožku, lépe si vymyslíte i 20 argumentů, proč nepácháte zločin, ale dobro. Příklad?\nPředstavte si, že přecházíte na červenou a na druhé straně stojí maminka se šestiletou holčičkou. Když je míjíte, slyšíte, jak malá protestuje: „…a ona může?!“ Nejdřív se zastydíte, že to dítě kazíte. Po pár krocích ale uděláte názorový looping. „Jaképak kažení mládeže? Jen se děvče uč myslet samostatně a nebýt jako ovce,“ řeknete si a připadáte si pomalu jako Komenský.\nA ještě vám v hlavě jede: „Kromě toho dělám vlastně odbojovou činnost. Nečekáním na zelenou protestuju proti nadvládě automobilů. Dokud nám chodcům neprodloužíte zelené intervaly, nebudu vaše pravidla respektovat. Vraťte nám Prahu!“ Už víte, jak to funguje?\nNěkteří lidé nejsou žádného podvodu schopni a netolerují ho ani jiným. Chápu, ale nepatřím k nim. Je mi bližší pohled Toma Hodgkinsona (autora bestselleru Líný rodič), který v knize Jak být volný, píše: „Po pravdě mě přitahují delikventi, právě proto, že svými zločiny demonstrují svoje odmítnutí podřídit se autoritě. Kriminalita je projevem života,“ píše s nadsázkou, jak je u něj zvykem, ale jde to i bez nadsázky.\nPsychologové J. S. Dacey a K. H. Lennon, badatelé v oblasti kreativity, tvrdí, že „neschopnost rozumně riskovat může vést k pocitu bezpečí, ale nikdy k tvořivosti; ti, kteří riskují minimálně nebo nadměrně, mají menší naději na úspěch ve svém konání než ti, kdo riskují přiměřeně“. A co je přiměřenější než jít si, kam potřebuju, když nic nejede?\nVYHOĎTE JI Z KOLA VEN\nPokud jste žena, počítejte s tím, že vás spoluchodci zavraždí pohledem. Pánové mohou být v klidu. Muže, kteří překračují pravidla, totiž ostatní vnímají jako silnější, sebevědomější a originálnější. Taky jsou víc sexy, alespoň podle psychologa Gerbena van Kleefa. Ženu-rebelku muži sice obdivují, ale za manželku si ji většinou nevezmou.\nA ostatní ženy? Ty ji budou pomlouvat, až bude škytat. Vzpomeňme Divou Báru Boženy Němcové. Nebála se bouřky, dokázala zastavit splašené koně a uměla plavat. Jestli si myslíte, že po ní ostatní vesničanky chtěly, aby je to naučila, tak se pletete. Kromě panské Elišky neměla jedinou kamarádku a šířily se o ní samé drby.\nAle ať pořád nestojíme na silnici… Snad nikde nenajdete tolik bořičů psaných i nepsaných pravidel jako mezi umělci. Houslista Niccolo Paganini (1782–1840), známý ďábelskou technikou, odehrál na koncertě celou skladbu jen na struně G, což před ním nikoho nenapadlo. Byl to hračička a buřič a dostal se díky tomu hodně daleko.\nSpisovatel James Joyce (1882– 1941) napsal svého Odyssea v tak podivném stylu, že mu nikdo nerozumí, a přesto je tato Joyceova kniha považována za největší anglicky psané dílo 20. století. Že má mít příběh děj? A kdo to řekl?!\nPablo Picasso (1881–1973) zavrhl perspektivu, realismus i zlatý řez a maloval svět po svém. Ať se všichni klidně postaví na šestiúhelníkovou hlavu.\nJak vidno, v bohémském světě se „anarchie“ vyplácí. Ale protože věřím v analogii a v to, že princip je princip, myslím, že zdravá drzost a vlastní hlava jsou dobré vždy. Samozřejmě při dodržování určitých pravidel: že nikoho nezraníte a nikomu neublížíte. Ale že někoho naštvete, tak s tím počítejte.\nASPOŇ JSEM TO ZKUSIL…\nNemusíte zrovna ukrást autobus plný bláznů, jako to udělal McMurphy alias Jack Nicholson ve filmu Přelet nad kukaččím hnízdem, stačí drobnost. Až půjdete příště na nějakou akci, sedněte si na sedadlo v sekci vyhrazené pro VIP hosty, třeba vás nevyvedou. Zapalte si v nekuřáckém baru a ty dva šluky, než vám típnou cigaretu, si užijte. Jeďte načerno, zvlášť když jedete jednu stanici a víte, že 24 káčé je za takový kousek cesty moc. Myslete samostatně, bez ohledu na to, že můžete být vykázáni, pokutováni nebo zalehnuti. Zkrátka „break the rules“! A dobře se bavte.\nDovolte mi jednu trapně patetickou na závěr. Semafor je jako osud, taky vládne našim krokům. Určuje, kdy se hneme vpřed a kdy dostaneme stopku. Je moudré ho poslouchat, ale někdy musíte projevit svobodnou vůli. On se totiž občas zasekne a to byste pak mohli trčet na jednom místě do soudného dne.\nMoje psychologie 9/2015 Autor: Ženy - E15\nzábava životní styl emoce