Roda Radiamon - vytápěcí technika, sálavé vytápění, sluníčka\nVytápěcí technika, sálavé vytápění.\nstáhnout prospekt stáhnout technický popis\nKatalytické zářiče jsou nejaktuálnější a snad i převratnou novinkou v oboru sálavého vytápění v Evropě. Z technického hlediska se jedná o bezplamennou přeměnu paliva (plynu) v usměrněný tok tepelné energie bez vzniku škodlivých produktů při spalování. Znamená to skutečnou realizaci dobře známé chemické reakce podle následujícího vzorce:\nCH4 + 2 O2 -> CO2 + H2O + teplo\nZískávání tepla se tedy děje bezplamennou oxidací metanu jako základní součásti zem-ního plynu vzdušným kyslíkem za vzniku neškodného kysličníku uhličitého a vodní páry. Uvedená reakce je exotermní, to znamená, že uvolňuje teplo. Za normálních okolností se však této reakce účastní rovněž vzdušný dusík N2, který se při teplotách nad 1200°C slučuje s kyslíkem na škodlivé oxidy dusíku (NOX). Katalytický zářič je tedy konstruován tak, aby se zabránilo vzniku vysoké teploty spalování. V praxi to znamená chlazení exotermické reakce řízeným proudem směsi vzduchu s plynem za přítomnosti platinové vrstvy jako katalyzátoru probíhající reakce. Množství plynu, plocha platinové vrstvy a rychlost proudění jsou sladěny tak, že oxidace probíhá za teploty 600 až 700°C.\nVzhledem k tomu, že za takovýchto teplot je produkce škodlivin (NOX) téměř nulová, má tento systém obrovský význam z hlediska ekologie. Protože ochrana čistoty ovzduší se stále více dostává do popředí zájmu mnoha státních institucí a dokonce i obyvatel této planety samotných, je možno bez nadsázky považovat tuto novinku za převratnou. Výhodou těchto systémů je jejich mobilnost, nemusí se pro ně budovat odvody spalin. Lze je použít jak pro vytápění haly tak pro částečné přitápění, a to díky možnosti směřovat tok záření do určitého místa i v otevřeném prostoru.\nTepelný výkon: max. 9,8 kW\nDruh plynu: zemní plyn, PB, Propan\nTlak plynu: 20 mbar ! (ZP), 37 mbar (PB)\nSpotřeba ZP. při max. výkonu: 1 m3 / hodinu (ZP)\nElektrická přípojka: 230 V ~ : 1 F - N - PE\nPřípojka plynu: 1/2"\nPovrchová teplota: cca. 300oC\nPrůměr: 0,63 m\nVýška zavěšení: min. 3 m


5 nejlepších lázeňských resortů - Galu Beach - TripAdvisor\nNejlepší lázeňské resorty - Galu Beach, Keňa\nLázeňské resorty - Galu Beach\nUpozornění na ceny: Ceny hotelů v destinaci Galu Beach zůstávají stabilní. Je ten správný čas rezervovat!\n“tlupy opic v resortu”\n“Úžasné ubytování s nádhernou zahradou”\nČ. 4 v kategorii cenově nejvýhodnějších 20 ubytování v Galu Beach\nToto je jeden z hotelů s nejvyšším počtem rezervací v Galu Beach během posledních 60 dní.\nČ. 5 v kategorii cenově nejvýhodnějších 20 ubytování v Galu Beach\nČ. 6 v kategorii cenově nejvýhodnějších 20 ubytování v Galu Beach\nDalší ubytování (24) v okolí – Galu Beach\n40,6 km od: Galu Beach\n4,3 km od: Galu Beach\n8,4 km od: Galu Beach\nČ. 18 z 34 hotelů v Ukunda\n11,5 km od: Galu Beach\nČ. 18 z 32 hotelů v Diani Beach\n“do Afriky za bílými plážemi ...kdo neuvidí - neuvěří”\n13,3 km od: Galu Beach\nČ. 20 z 34 hotelů v Ukunda\n36,9 km od: Galu Beach\nČ. 6 z 75 hotelů v Mombase


06 March 2017 on Techloop v češtině\nZe začátku ti všechna tahle pozornost i celkem lichotí, ale zatraceně brzo začne být prostě jenom otravná. Víš co je na tom všem ale nejvtipnější? Že ani nemusíš být skutečný vývojář, aby po tobě šli recruiteři.\nSeznam se s Davidem Fullstackem\nJak už jméno a profilová „fotka“ napovídá, David je zcela a naprosto fiktivním vývojářem. Možná si ho dokonce pamatuješ z našeho Techloop videa (kvůli kterému jsme Davida taky vytvořili).\nAle navzdory své do očí bijící fiktivnosti dostává jeden email za druhým od nadšených recruiterů, kteří mu slibují „fantastické kariérní příležitosti“. Stojí za zmínku, že jsme Davidův LinkedIn profil už opravdu dlouho neupdatovali, takže na něj nijak nepřitahujeme pozornost!\nPár příkladů pro pobavení:\nTady máme nabídku z Barcelony...\n...a tady z Velké Británie. David je na roztrhání.\nJeště štěstí, že jsme mu nevytvořili falešné telefonní číslo...\nJe vidět, že jako vývojář to máš zatraceně těžké, pokud chceš zůstat „mimo dostřel“ - dokonce i když si novou práci nehledáš.\nV případě, že se chceš headhunterům vyhnout, nezbývá ti než zapomenout na LinkedIn a ostatní veřejně dostupné profily. To v důsledku znamená se při hledání práce spolehnout se na kamarády a známé (což má značná omezení) nebo se ponořit do nepřehledného oceánu pracovních inzerátů (což stojí spoustu času). Nebo můžeš místo toho zkusit Techloop. U nás jsi anonymní (žádní recruiteři!) a stovky cool firem se ucházejí o tebe. Žádná námaha ani riziko a navíc ti dáme 500 euro, pokud si přes nás najdeš práci.


Kardinál Rigali: Buďte hrdí na tradici víry - Církev.cz\nKardinál Rigali: Buďte hrdí na tradici víry\nDnes 18. června 2011 proběhla na prachatické radnici ve 14.00 hodin tisková konference s papežským legátem kardinálem Justinem Rigalim, arcibiskupem filadelfským. Účastnili se jí i starosta prachatic Martin Malý a českobudějovický biskup Jiří Paďour.\nPublikováno: 18. 6. 2011 18:20\nPrachatice: Na tiskové konferenci po Národní pouti ke cti sv. Jana Nepomuka Neumanna poděkoval starosta města Prachatice Martin Malý všem, kteří se podíleli na dvouletých přípravách oslav. Ocenil při tom dobré vztahy města s církví, které takto velkolepé oslavy umožnily, a poděkoval církvi za její roli v životě města, jmenovitě zapůjčování kostela sv. Jakuba pro kulturní účely a zpřístupnění věže kostela návštěvníkům města.\nKardinál Rigali označil Prachatice za inspirativní jak jejich historickým významem, tak s ohledem na zmíněnou spolupráci církve s institucemi. Při té příležitosti také vyzdvihl skvělého ducha místních obyvatel. K osobě sv. Jana Nepomuka Neumanna poznamenal, že je velkým vzorem nejen křesťanského života obecně, ale i vzorem biskupské služby, která je velmi náročná a kterou sv. Jan zvládal skvěle. Zmínil světcův zápal pro potřeby lidí, se kterým nasazoval veškerý svůj talent – dovedl jej i k osvojení si irské galštiny, aby mohl lépe rozumět tehdejším početným imigrantům ve své diecézi.\nNa závěr zde zaznělo osobní poselství papežského legáta českým věřícím, kteří jsou ve své zemi v menšině. “Především buďte hrdí. Buďte hrdí na tradici víry. Tolik lidí ve vaší zemi před vámi dokázalo žít víru tak dobře! Podívejte se na Jana Nepomuka Neumanna, jak žil evangelium, to vás podrží v těžkých chvílích,” povzbudil kardinál Rigali.\nČeskobudějovický biskup Jiří Paďour poté poděkoval přítomným za účast a pozval je na papežské požehnání, které kardinál Rigali udělil poutníkům v 15.00 hodin v kostele sv. Jakuba v Prachaticích.


Represivní přístup aplikuje v Evropě pouze pět zemí, kromě nás Slovensko, Litva, Ukrajina a Chorvatsko. Vrchní porodní bába se zlobí | Krajské listy.cz\nŠéfka Unie porodních asistentek Ivana Königsmarková kritizuje v pořadu Apel internetové televize DVTV české porodnictví. I naše ženy by podle ní měly dostat důstojnou a respektující péči, a té se jim prý nedostává.\n„Porod se týká každého z nás. Všichni jsme se přeci narodili. Přesto se o porodu skoro nemluví. Pokud ano, pak jen o tom, jaké máme skvělé výsledky. Ano, jsme schopni zachránit mnoho dětí, které by dříve nepřežily. Jenže zdraví není jen otázka přežití. Zdraví znamená bio-psycho-sociální pohodu. A to nejen dětí, ale i jejich matek. A tady na tom už nejsme tak dobře,“ popisuje v pořadu Apel na DVTV Ivana Königsmarková.\nTechnika a neinformovanost\nPodle světové zdravotnické organizace prý může až 85 procent porodů proběhnout bez jakýchkoliv zásahů. U nás je to ale přesně naopak. Spěch, odkládání mateřství. Přibývající technika, a především neinformovanost a předání vlastní zodpovědnosti za své zdraví do rukou jiných vedou k tomu, že do porodu prý zbytečně rutinně zasahujeme. „Vyvolávání porodu, jeho urychlování, tlumení bolesti léky, poloha vleže na zádech, řízené tlačení, nástřih hráze, okamžité přestřižení pupečníku a separace matky a dítěte po porodu – to jsou všechno zásahy, které jsou podle nejnovějších výzkumů označovány jako škodlivé,“ vysvětluje Königsmarková.\nČešky nemají na výběr\nVýsledkem je pak podle ní narůstající počet císařských řezů, což je velká břišní operace a má mnoho rizik. České ženy bohužel rodí v nesvobodě a nemohou o svém porodu, jeho místě a způsobu volně rozhodnout. Úcta k jednotlivci a respekt k individuální svobodě, jako základní prvky každého demokratického státu, tak v porodnictví podle Königsmarkové selhávají.\n„Stát ke všem ženám přistupuje jako k nekompetentním učinit rozhodnutí o svém porodu, když jim bere možnost volby. Současně k nim přistupuje jako k neschopným dostatečně posoudit zájem jejich dítěte. Tento represivní přístup k ženám a jejich reprodukčním právům aplikuje v Evropě pouze pět států: Česká republika, Slovensko, Litva, Ukrajina a Chorvatsko. Státy západní Evropy podporují normální porod a individuální volbu žen. Jsou to současně i státy, které mají stejné a častěji i lepší porodní výsledky než Česká republika,“ vysvětluje šéfka Unie porodních asistentek.\nI české děti umějí přicházet na svět\nTo, jak přicházíme na svět, ovlivní pak celý náš další život. Každá žena se musí cítit bezpečně, aby bezpečně porodila. České ženy prý nejsou jiné než ženy v zahraničí. „Zaslouží si tedy stejně důstojnou a respektující péči. I české ženy umějí rodit a děti umějí přicházet na svět,“ dodává Ivana Königsmarková.\nzdravotnictví, porod, Ivana Königsmarková,


Aloe Heat Lotion - Zdraví z aloe vera\nNázev: Aloe Heat Lotion\nPopis: hřejivý krém\n(Hřejivý krém z aloe)\nKrém z aloe s obsahem hřejivých substancí. Výrazně urychluje hojení svalových a kloubních poranění. Dochází k rychlé úlevě od bolesti.\n118 ml, krém\nV případě potřeby aplikujte libovolně a vmasírujte do pokožky. Zabraňte kontaktu s očima. Pokud k tomuto kontaktu dojde, několik minut si vyplachujte oči vodou. Pokud někdo špatně reaguje na vnitřní teplo, doporučujeme preparát rozředit s Aloe Lotion nebo Moisturizing Lotion.\nAloe Heat Lotion představuje emulzi oleje a vody. Zvláčňující aloe vera s obsahem hřejivých složek a vyváženým pH je ideálním masážním přípravkem pro unavenou suchou pokožku. Složení přípravku s hluboko penetrujícím účinkem přináší rychle úlevu od napětí a stresu, bolestí artritických kloubů, svalů i hlavy. Dokonce se zjistilo, že vmasírovaním malého množství výrobku do spánků uvolníte zablokované dutiny. Přípravek používáme zevně na pohmožděná místa, záněty šlach či kloubů. Heat Lotion působí velice dobře proti plísním na nohou, pokud je pravidelně vmasírováván do postižených míst včetně celých chodidel. Rovněž působí například proti hnědým stařeckým skvrnám. Při těžkých případech používáme napřed Aloe First, potom teprve Heat Lotion, který se díky použití Firstu mnohem rychleji a hlouběji vstřebává. Nepřestaňte výrobek používat hned jak bolest ustoupí, ale pokračujte ještě nejméně 3-4 týdny, než se vytvoří nové zdravé buňky. Heat Lotion je jedním z nejúspěšnějších výrobků firmy ve sportovní branži. Po celém světě je používán sportovci k rychlejšímu hojení svalových a kloubních zranění. Je to proto, že za normálních okolností trvá hráči několik měsíců, než se po zranění dostane zpět na hřiště, zatímco při použití Heat Lotion je průměr pouhých několik týdnů.


Japonci znovu vaří pivo z českého sladu. Na ječmen se jezdí dívat čtyřikrát do roka | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\n7. 7. 2012 08:41 / 3 minuty čtení\npivo Bernard Japonsko export\nPivovar Sapporo Breweries bude v Japonsku vařit speciální české pivo. Sedm let jezdili japonští experti do sladovny pivovaru Bernard u Brna, než se dohodli na odběru stovek tun sladu. Co všechno kontrolují?\nJaponský pivovar Sapporo Breweries odebral z rajhradské sladovny pivovaru Bernard první dodávku 250 tun humnového sladu pro výrobu speciálního českého piva, které chce letos uvařit. Je to po mnoha desítkách let, kdy Japonci opět odebírají z této sladovny nedaleko Brno, řekl IHNED.cz mluvčí pivovaru Zdeněk Mikulášek.\nJaponští partneři sedm let vyjednávali a sledovali kvalitu jak během vegetačního období na poli, tak hlavně v rajhradské sladovně.\n"Požadovaný slad je stejné kvality, který Sladovna Bernard v Rajhradě vyrábí pro Rodinný pivovar Bernard v Humpolci," uvedl Mikulášek. Pro japonského partnera je podle něj důležité, že slad je částečně ručně zpracovaný a vyráběný na humnech.\n"Díky tomu vykazuje lepší senzorické vlastnosti v hotovém výrobku, uvařené pivo má plnější chuť," dodal mluvčí.\nSapporo Breweries je japonská společnost založená v roce 1876, kdy byl také vyroben první Sapporo ležák. V Japonsku společnost vlastní pět pivovarů, mezi hlavní značky piva patří Sapporo.\nSladovna v jihomoravském Rajhradě nedaleko Brna patří pivovaru Bernard od roku 2000.\nPivo\tUšetřit při výrobě piva se dá řadou různých způsobů. Jsou dokonale legální, ale v reklamních materiálech se o nich nedočtete. Kdo by chtěl...


SUPERSNACK KONOPNÝ PROTEIN & LUCUMA BIO 60 g | ISWARI.cz\nÚvodSUPERSNACK KONOPNÝ PROTEIN & LUCUMA BIO 60 g\nDejte si Vaší oblíbenou snídani od Iswari jako rychlý snack!\nKód produktu: 5600244397505\nVáha (g): 60g\nVýrobce: ISWARI SUPERFOOD, s.r.o.\nSměs obsahuje vysoký podíl pomalu stravitelných sacharidů a dodá tak energii na dlouhou dobu, aniž by nadměrně zatěžovala tělo nezdravými cukry (glykemický index cca 40). Díky jedinečné receptuře je směs nejen opravdu zdravá, ale i velmi chutná.\nPoužití: Zalij směs 60 ml vody či rostlinného mléka, zamíchej lžičkou (zespodu kelímku) a získáš tak 120 g kaše. Tip: doporučujeme kombinovat s čerstvým ovocem.\nSložení: Bio pohanková krupice, bio lucuma (14 %), bio kokosový cukr, bio bezlepkový oves naklíčený – vločky, bio mandlová mouka, bio konopný protein (8 %), bio rozinky sultánky. Může obsahovat stopy lepku.\n50% bílkovina z konopných semínek s kompletním složením aminokyselin. Přirozeně obsahuje vyvážené množství nenasycených mastných kyselin Ω 3,6 a 9.\n1450 kJ / 346 kcal\n7,2 g (z toho nasycené mastné kyseliny 0,9 g)\n61,6 g (z toho cukry 17,4 g)\nDej si nyní oblíbenou snídani od Iswari jako rychlý snack


Kreutzerova sonáta | kfilmu.net\nŽárlivý manžel vypráví tragický příběh svého rozvráceného manželství.\nV kupé vlaku si cestující vyprávějí o manželských rozporech. Mezi nimi je i Pozdnyšev, jehož případ vzbudil ve veřejnosti velký rozruch. Pozdnyšev začne vyprávět svůj příběh. Jako bohatý statkář vedl rozmařilý život. Na jednom večírku se seznámil s Natašou, zamiloval se do ní a oženil se s ní. Nataša mu porodila tři děti, pak však zatoužila po zábavnějším životě. Při jedné příležitosti potkala dávného přítele svého muže, houslistu\nTruchačevského, kterého Nataša velmi zaujala.\nPozdnyšev ho pozval na návštěvu a Truchačevský začal s Natašou nacvičovat Kreutzerovu sonátu. Pozdnyšev žárlil a pohádal se s Natašou tak prudce, že se pokusila o sebevraždu. Po jejím uzdravení se manželé opět smířili.\nSpolečný koncert Nataši a Truchačevského úspěšně proběhl. Truchačevský měl druhý den odcestovat. Uklidněný Pozdnyšev odjel z domu, brzy však dostal dopis, že Truchačevský cestu odložil, a proto se rychle domů vrátil. Našel Natašu v houslistově objetí. Chopil se dýky a v žárlivosti svou ženu probodl. Soud ho osvobodil, protože čin spáchal v pominutí smyslů.\nScénář: Gustav Machatý\nchůva u Pozdnyševových\nmladá dívka na koncertě\nposluchač na koncertě\nRudolf Stahl st.\n25. 2. 1927 (před 95 roky)


Ve světle šokující zprávy New York Times odhalující tmavou stránku nehtů, mnohé hledají společensky zodpovědná řešení pro udržení manikúry.\nNY Times zpráva: Pracovníci zneužívali v mnoha nehtových salónech\nKvěten 09, 201502:20\nPřeskočit salon zcela, TODAY.com požádal odborníky na nehty, aby se podělili o své tajemství, aby získali dokonalé nehty doma.\ndnes-manikúra-tease-150509.jpgLana K / Shutterstock\nPokud zvuk manikúry DIY způsobuje nervozitu, nebojte se! Máme tě pokryté. Zde je návod, jak jednou a navždy nechat manikúru doma:\n1. Začněte čistým hřebíkem\nPokud chcete zážitek v salonu, budete potřebovat, nechat si uložit, uklidnit a nechat si nechat nehty. Pokud jde o kůžičky, použijte oranžovou hůlku, abyste je zatlačili zpět, ale neřežte je, varuje Michelle Mismas, zakladatel populárního laku na nehty All Lacquered Up.\n“Pokud jste příliš blízko, to může vést k infekci,” řekla a poznamenala, že odstraňovač kutikulování jako je Instant Cuticle Remover od Sally Hansen je dobrou alternativou.\nA než uděláte něco jiného, ujistěte se, že jsou vaše nehty čisté.\n“Někdy laky na nehty na bázi acetonu mají v nich zvlhčovač a to zanechává trochu zbytků na hřebíku, který udrží lesk,” dodal Mismas. “Rád užívám bílý ocet, abych se zbavil oleje na nehtu. Můžete také použít antibakteriální ruční mýdlo. “\nPonořením nehtů ve vodě se můžeš cítit luxusně, ale není to dobrý nápad, pokud chcete, aby vaše leštění trvalo, říkají odborníci.\n“Voda rozšiřuje plech na nehty, a když se zmenší, polštář se bude trochu vyplavovat,” řekl Mismas. “Stejným důvodem doporučujeme používat vždy rukavice při mytí nádobí a proč tolik salonů dělá suché manikúry.”\n3. Malovat chytřejší\nBeauty blogger a odborník na krásu Birchbox Tati Westbrook říká, že má tajný trik pro malování v řadách.\n“Používám tuto techniku tam, kde si namaluju prsty, ale do konce nemám barvy,” řekla. “Takže si mohu namočit svůj hřebík do leštícího leštidla a uklidit se po cestě, pokud udělám chybu. Všimnete si, že to dělají i v salonu. “\nMismas dodává, že malba pod špičkou hřebíku bude leštit na poslední chvíli.\n“Přejehnem kousek pod okrajem hřebíku, nazývám se na okraji volné hrany,” řekla. “Když to uděláte, pomůžete snížit jakékoliv špičkové opotřebení na konci.”\n4. Buďte laskaví k kutikulám\nJistě, kutikulový olej je příjemný dotek v salonu, ale je také klíčem k tomu, aby vaše manikúra trvala. Dokonce i lotion jako Caudalie Hand a Nail Cream bude dělat trik, řekl Westbrook.\n“Jsem velkým věřitelem v péči o své nehty, pokud používám krém na ruce nebo kutikulový krém,” řekla. “Pokud něco použijete s trochou oleje další den, můžete podvádět svou cestu, aby vaše nehty vypadaly opravdu čerstvé. Přináší všechnu zářivost zpět, a vypadá to, jako byste si udělal nehty. “\nMismas říkala, že si drží koženkové tužkové pero v kabelce pro opravy na cestách.\n“Vaše kutikuly si natáhnou nehty, takže pokud vypadají špatně, vaše manikúra nevypadá tak dobře,” řekla.\n5. Dotkněte se vrchní vrstvou\nVaše manikúra bude trvat déle, pokud ji budete mít během týdne nějakou lásku. Po dvou až třech dnech si nechte nehty svrchním kabátkem, navrhl Mismas.\n“Myslím, že to pomáhá obnovit a pomáhá mu to trvat déle,” řekla.\nPro maximální lesk doporučuje CND Super Shiny Top Coat.


Můj začátek I. | Vaše Erotické povídky Gay\nNa letišti v Nice mě zase čekal vychovatel Francoa, který mě odvezl zase až na místo. Zjistil jsem, že první rok na pokoji s deseti chlapci různého věku, ale prváky, tedy s mou třídou. Po menším seznámení, nás všechny vyhnali před ubytovnu, kde jsme se museli všichni svléct do naha a následovat jednoho staršího chlapce do kanceláří, kde jsme byli důkladně přeměřeni, převáženi a dokonce nám měřili délku a tloušťku našich ocásků.\nPak nám dali školní uniformy a školní vojenské identifikační známky. Další důležitou věcí, pro prváky bylo to, že jsme byli všichni nuceni se vyspat se staršími kluky.\nTo bylo takové malé zasvěcení. Naštěstí jsem skončil v posteli u nějaký pohodáře a ten mě moc nedal do těla, chtěl ho jen vykouřit a pak ihned po tom usnul.\nZe začátku bylo studium celkem náročné, ale později se to lepšilo a lepšilo. Jednou, takhle večír, naší celou třídu pozval do svého bytu jeden z profesorů na sledování nějakého filmu „pyžamový večer“ se tomu říkalo, protože všichni museli být v pyžamu. Když všechno končilo, tak já chtěl odejít z ostatními, ale mě a ještě jednoho kluka profesor zastavil a řekl, že pro nás ještě něco má. Mě poslal umýt nádobí do kuchyně a toho druhého kluka odvedl do ložnice, pak se vrátil také pro mě a odvedl mě tamtéž. Kluk seděl v rohu pokoje a na noze měl pouta a v ústech roubík po tváři mu stékali slzy, ale jinak byl celý nahý. Došlo my co se asi tak bude dít. Profesor ze mě strh pyžamo a hodil mě do peřin. Aniž by mě nějak upozornil začal mě šukat do zadku. Ze začátku to moc bolelo, ale pomalu jsem si raději zvykal. Když už mě měl asi dost tak přešel k tomu druhému klukovi, a začal mu ho honit. Pokud ten chlapec vydal ze sebe jediný hlásek, tak ho profesor hned švihl páskem přes záda nebo obličej. Bylo my ho líto. I když já jsem na tom nebil o moc lépe. Takhle nás tam dusil celou noc, propustil nás až když jsme měli jít na hodinu francouzštiny, ale byli jsme tak unavení, že jsme se sotva dokodrcali zpět na pokoj. Naši spolužáci se nám samozřejmě celý den smáli, ale nevěděli, že je to taky čeká příští pátek.\nLéta pomalu plynula a my jsme konečně nebili už bažanti a postoupili jsme do druhé ročníku. Ani starší kluci a ani profesoři s náma už nepíchali a nedělali pyžamové večírky, a dokonce jsme měli už pokoje jen po dvou. A já v druháku spočinul na pokoji s tím klukem s kterým jsem prožíval ty tvrdé okamžiky prváku v sexuální náruči profesora.\nS Vincentem jsme měly toho docela dost za sebou a tak nám nic nebylo cizí se vším jsme se jeden druhému svěřovali a vůbec se před sebou nestyděli. O prázdninách jsme se domluvili, že společně navštívíme jeden druhého. První část prázdnin, jsem trávil s jeho rodinou. Nebylo to žádné panství, ani hrádek, ale prostě obyčejný domeček uprostřed kukuřičného pole. Vincentovi rodiče, pro nás přijeli až na nádraží, tam nás vyzvedli a už jsem seděl na posteli ve Vincentově pokoji. Chvilku jsem se tak styděl v jiném prostředí, ale pak jsem to nějak hodil za hlavu, když si ke mně přisedl Vincent a hodil my do rukou nějaké časopisy s nahýma holkama. Lehli jsme si společně na jednu postel a dali se do čtení. Po chvilce listování v časopise, se na mě Vincent zadíval a najednou se zeptal: „dělal jsi to už někdy s nějakou holkou?“ Chvilku jsem popřemýšlel a pak jsem odpověděl „s holkou ne, ale kluků už jsem pár na futro připsal.“ Taky se na mě usmál a pak jsem ještě dodal „ale ty už máš taky pár kluků za sebou ne?“ Sklopil hlavu a pak tichým hláskem dodal, že jo. Chytl jsem ho kolem ramen, a řekl mu, že si z toho nemusí lámat hlavu, že skoro každý si to už rozdal s klukem, že je to celkem normální a pokud bude chtít tak může normálně založit rodinu a mít kupu dětí. Asi jsem mu tímto gestem dodal trochu odvahy a zase se rozečetl, tam, kde přestal. Za několik hodinek nás Vincentovi rodiče zavolali na večeři a pak jsme si šli lehnout, protože jsme byli docela dost unaveni z cesty. To není jako v letadle. Ležel jsem společně s Vincentem v jedné posteli, jen tak ve slipech, s rukama pod hlavou a díval se skrze střešního okno na bělavé hvězdy lesknoucí se na krásně temně modré obloze. Vychutnával jsem si tu nádhernou oblohu, byla to spíše taková ukolébavka. Oči se my pomalu klížili a já se propadal daleko do krajiny snů. Zdálo se my o Vincentovi, jak spolu dovádíme, ale nemohl jsem ho k ničemu nutit a tak mě ve snu osvítila jedna krásná myšlenka. Probudil jsem se někdy kolem druhé hodiny ráno. Vincent ležel na schumlané dece jen tak ve svých bílých slipech s autíčky a spokojeně oddechoval do mé části polštáře. Nechtěl jsem ho budit, ale chtěl jsem se taky zbavit svého přetlaku v kulkách. Ale všechno jsem zmáknul bez problémů. Vincentovi jsem pomalu sáhl pod slipy a z nich vytáhl, jeho 15 cm bojovníčka. Pomalu a obratně, abych ho náhodou neprobudil, jsem ho začal honit. Když jsem se ujistil, že mu nevadí spánková honitba určitě se mu i něco pěkného zdá, tak jsem se osmělil a začal jsem mu ho kouřit. Jeho 15 centimetrové péro se začalo stavět do ohromných rozměrů, až 23 centimetrů. Jeho krásně obřezaný žalud svítil do tmy, jako rudý maják, zvlhčený od mých dětských slin a jeho kapiček rozkoši. Pomalu jsem sál tu jeho bublinu a nedostával se na konec. Až do doby, než sebou Vincent několikrát hodil. Už jsem si myslel, že se probudil, ale on spal klidně dále. Jeho nohy teď byli rozkročené a z jeho péra vylétlo několik kapek mrdiny. S chutí jsem je všechny vylízal. Ale co já pořád my stálo péro v těsných slipech a nic. V hlavě se my zrodil další plán. A tak jsem vzal Vincentovu ruku a začal jsem si s ní honit péro. A samozřejmě, že jsem se brzo hned cítil lépe když moje mrdina zkropila Vincentovi koule a pomalu stékala na jeho doširoka roztažený zadeček. Ještě, než jsem zpět ulehl do krajiny snů, tak jsem všechnu svou mrdinu olízal z jeho koulí a do čista vylízal i tu jeho malou štěrbinku. Pak jsem mu vrátil jeho čůráka zpět do slipů a během několika sekund usnul vedle jeho oddychující tvářičky.\nRáno nás vzbudil jeho drnčící budík, Vincent se posadil vedle mě a koukal jsi do rozkroku. Pak se zvedl a šel si honem rychle, abych ho asi neviděl převléknout slipy. Rychle jsem tedy vstal a utíkal k němu se podívat, co se mu to stalo. Na jeho slipech byli zaschlé kapičky jeho a mojí mrdiny, které jsem nestihl slízat a vytvářeli, takovou zajímavou velkou bílou skvrnu. Vincent se zastyděl a rychle se snažil převléknout se slovy, že se mu to ještě nikdy nestalo. Chytl jsem ho za ruce a zabránil jsem mu v natáhnutí jeho nových slipů se slovy, že je to u kluků v pubertě naprosto normální a ukázal jsem i na svou zaschlou skvrnu. Asi mu nějak hned spadl kámen ze srdce. Pověděl my, že jeho rodiče jsou fajn, ale co se týče sexu, tak mu nechtějí nic říci a vždy se vymluví na to, že nemají čas.\nPo obědě jsme vyběhli do pokoje, vzali si ručník, plavky a nějaké porno časopisy. A vyrazili jsme k nedalekému rybníku. Vincent mě zavedl na své místo, kde často se schovával před okolím a kde se mohl klidně a nerušeně opalovat. Povedlo se my dokonce přesvědčit Vincenta, aby se pro jednou koupal bez plavek, že je to lepší. Chvilku jsme jenom tak plavali a skotačili ve vodě a pak jsme se rozvalili na naše osušky. Každý jsme si vzali do ruky jeden z časopisů a dali se do prohlížení obrázků a samozřejmě, co se asi tak může stát, když si mladí kluci prohlíží jen tak nahý porno časopis, no. Samozřejmě, že se nám ty naše ocasy postavili. Podíval jsem se na Vincenta, on zase na mě a pak jsme dodal, „co kdybychom si je společně vyhonili Vincente?“ Moc se mu do toho nechtělo, ale když jsem začal rukou jezdit po svém klacku, tak se hned přidal, aby si asi nepřipadal přihlouple. Byl jsem rád, že jsme si takhle mohli společně honit. První jsem se udělal já a několik sekund po mě vystříkl i Vincent. Chvilku jsme jen tak leželi a oddechovali, po nějaké době, jsem se opřel o lokty a prst namočil ve svém ejakulátu. Pomalu jsem si mrdinu roztíral po břiše a pak jsem něco málo olízl. Vincent se na mě podíval a zeptal se mě, zda my to chutná. Ani jsem mu neodpověděl, jen jsem se na něho usmál a oblízl si další prst namočený v mrdině.\nKdyž jsme byli docela dost odpočatý, tak jsme už za svitu luny vyrazili směrem k Vincentovu domovu jen tak jak nás pán Bůh stvořil, raději těsně před domem jsme si navlékli plavky a s úsměvem vešli do kuchyně, kde nás už rodiče vítali s plnými talíři jídla. Sedli jsme si a s chutí se pustili do večeře.\nNoc proběhla úplně stejně, jako předešlá. Nic netušící Vincent my dal dobrou noc a jak mile se dostal do krajiny snů, už jsem mu celou pusou sjížděl celou jeho délku penisu. Tak takhle nám krásně a nic netušíce proběhli před očima naše prázdniny. Zase nastala škola a my stáli v pozoru, každý ve svém pokoji a připravený na prohlídku od starších. Už jsi na nás nedovolovali a prali nás, jako sobě rovný. Po nástupu Vincent šel hned spát, protože byl celkem unavený a nějaký asi nastydlí nebo co. Já jsem šel do společenské klubovny podívat se na nové prváky, jak se jim tu líbí. A byl to docela dost zajímaví pohled, když jsem vešel. Tak jsem viděl Francoase, jak sedí v křesle před televizí a mezi nohama mu jeden z prváků zpracovává kládu. Další kluk byl opřený o kulečníkoví stůl a jeden ze čtvrťáku mu zrovna dělal hloubkovou sondu do jeho zadečku. Sedl jsem si vedle Francoase. Francoa se na mě jen usmál, šáhl my do rozkroku a zeptal se zda my ho může honit. Přikývl jsem. Zvledl jsem se z křesla a stáhl jsem si kalhoty až ke kotníků a pak jsem si zase sedl Francoa se ihned chopil mého péra a začal mě honit. V televizi dávali zrovna nějaké péčko, snad proto, abychom se mohli sexuálně navnadit. Kluk kouřil jako diví a Francoa se nechtěl a nechtěl udělat. Pomalu jsem cítil že budu a tak jsem to hned hlásil, ale Francoa honil dále, i když jsem se udělal několikráte za sebou. Když jsem se připravoval, k čtvrtému vyvrcholení, tak se Francoa prohnul, dosti tvrdě zmáčknul můj penis a začal najednou stříkat ohromné cákance na chlapcovu pusu. Pak mě propustil. Domotal jsem se do postele akorát, že jsem si spletl postel a lehl jsi vedle Vincenta.\nRáno jsem mu všechno vyprávěl, a on se jen pousmál. Otočil se ke mně, chvilku jsme si hleděli jen tak do očí a pak se mě zeptal zda se mě může dotknout. Bez ptaní jsem přikývnul. Vincent natáhl ke mně pravou ruku a pohladil mě mezi noha. Bylo to něco tak krásného, když jeho zpocená dlaň jela od shora až dolu po mých černých slipech. Pak se ke mně naklonil a dal my pusu na tvář a další na pusu. Hned jsem mu jí obětoval a začali jsme se z ničeho nic vášnivě líbat. Vincent jsi na mě lehl, jako na nějakou ženskou a začali jsme si třít naše péra o sebe. Bylo to tak vzrušující, že jsem myslel, že omdlím. Pomalu už jsem nemohl ani dýchat a najednou to na mě i na Vincenta přišlo, ve stejný okamžik z našich naběhlých žaludů vylétlo několik kapiček mrdiny. Chvilku jsme na sobě ještě leželi. Pak se Vincent zvedl, mě naznačil, abych zůstal ještě ležet. Nazvedl mé nohy a s čůráčkem v ruce se pomalu přiblížil k mé dírce, přetáhl si předkožku a pomalu začal vjíždět do mých útrob. Když konečně dorazil svým údem na dno mé prdelky, tak si nadzvedl a položil do takové polohy, kterou potřeboval, pak se usmál, zavrtěl ptákem a začal mě zpracovávat. Nejdříve jen pomalu vyjížděl a zajížděl, ale co přirazení, tak nabíral na rychlosti až jsem si připadal jako součástka bucharu. Ležel jsem bez hnutí a nechal jsem se krásně mrdat. Ale všechno krásné netrvá přeci jen věčně. Vincent začínal nabírat na pořádné rychlosti, pak bez varování vytrhl ocas z mého zadečku a rychle skočil k mému obličeji a všechnu jeho šťávičku my pustil na obličej. Měl jsem to všude, ve vlasech, v očích i trošku v puse. Vincent si lehl vedle. A jemně mě hladil po hrudníku, varlatech a pomalými tahy se staral o ten můj neudělaný, ale moc ulepený ocas. Já prožíval každé stáhnutí péra a jedním prstem jsem slízával jeho krásně vonící mrdinu z mé tváře.\nPomalu jsme si začali uvědomovat, že je už docela dost času, a že bychom neměli přijít na hodinu pozdě. Tak jsme se rychle upravili, setřeli zbytky semene, oblékli se a vyrazili jsme směrem do učebny.\nByl jsem docela rád, že to takhle mezi námi dvěma zajiskřilo, a že ho snad budu mít na vždy své milého Vincenta. Ale, když má někdo někoho rád, tak čas plyne rychleji než když se človíček nudí a sám se honí. Pomalu uplynul podzim a blížil se čas vánoc. Na internátě nám postavili velký vánoční stromek, tedy i když bylo celkem teplo, tak to bylo od nich výborné. My s Vincentem jsme dostali službu zrovna na vánoční prázdniny, tedy od 22 – 23.12.\nNa internátě zůstalo jen několik studentů, všichni naši vrstevníci a starší odjeli domu na vánoce a internátě zůstalo jen několik malých klučinů, kteří se pomalu chystali na vánoce. Vincent hlídal levé křídlo v prvním patře a já pravé křídlo v prvním patře, ale v druhé budově. Jinak všude bylo celkem pusto, jen několik málo vojáků, co tu vyučovali se mihlo kolem.\nZašel jsem tedy do svého bloku a šel pomalu zkontrolovat ty malý piňdoury, jestli spí. Procházel jsem potichu chodbou a kontroloval pokoj po pokoji, i když jsem narazil na několik prázdných. Najednou jsem uslyšel nějaký chichot a tak jsem šel k těm dveřím, kde to bylo slyšet. A samozřejmě, co jsem neviděl. Čtyři 8 letý chlapci v kroužku na zemi a náramě se bavili tím, že popíjeli flašku nějakého tvrdého alkoholu. Rychle jsem k nim přiskočil a snažil jsem se jim vynadat, ale to nemělo cenu a tak jsem je všechny chytl za límec od pyžama a odtáhl je do sprch. Tam jsem je svlékl do naha a začal je sprchovat ledovou vodou. Sotva jsem je udržel padali, jak jablka ze stromu a nedalo se je ani opřít vzal jsem tedy jednoho po druhém, otřel jsem a odnesl je do postele. Jeden byl tak mimo, že mě chytl za ruku a začal jsi jí strkat mezi nožky, abych ho snad vyhonil,nebo co. Chytl jsem ho tedy za to malý pérko a snažil jsem se ho dostat aspoň do krásné rozkoše, když nemohl ejakulovat. Když jsi ostatní tři kluci všimli, že si užívám s jejich kamarádem. Tak nechtěli být pozadu. Ucítil jsem, jak my jeden z nich stahuje pyžamové kalhoty a začíná se rukou dobývat do mého zadečku, další našmátraval v přítmí mého docela už dosti tvrdého a vlhkého ptáka a ten čtvrtý stál před mým obličejem a jezdil s čůrákem po mé tváři. Ani nevím, jak jsme to dělali dlouho, protože jsem se probudil až ráno, vedle jejich spících tělíček. Potichu jsem se zvedl, sesbíral si pyžamo ze země a odešel jsem do kuchyňky. V kuchyňce už stál Vincent a tak šibalsky se na mě usmíval, potom se mě zeptal: „Jaká byla noc, zapíchal jsi si stejně, jako já?“ potvrdil jsem mu jeho otázku a ještě jsem dodal: „Stejně není nad tvou mrdinu, ty piňďouři ještě žádnou nemají, i když my jí taky moc nemáme, ale přeci.“ Šťouchl jsem ho do ramene a pobídl ho k tomu, aby jsi sedl a v klidu jsi vypil ranní čaj.\nPomalu se začali malý studentíci trousit ven a my jsme měli jen chvilku před cestou domu. Sebrali jsme si svoje tašky a vyrazili jsme pomalu na nádraží, i když bylo docela daleko, tak jsme aspoň si mohli cestou povídat.\nZhruba tak asi po hodince jsme dorazili na nádraží a šli jsi hned rezervovat jízdenky a místenky domu. Autobus nám jel za několik málo minut a tak jsme to měli, jen tak tak. Nastoupili jsme do autobusu směřující z Nice do Marseille a pomalu se připravili na cestu. Odložili jsme si vrchní část vycházkové uniformy a tašky jsi šli odložit do zavazadlového prostoru, nechali jsme si jen příruční tašku s různými věcmi. Pak jsme se uvelebili na zadní sedačce a autobus vyrazil dále k další plánované zastávce. Chvilku jsme si s Vincentem zdřímli, probudilo nás až další zastavení v Cannes, kde přistoupilo dalších pár lidí. To už jsme byli, ale s Vincentem dost probraní a už jsme nemohli zamhouřit ani očka. A tak jsme se k sobě naklonili a začali se jen tak dívat do oček. Vincent byl strašně krásný kluk, hubený blonďaček s krásně lagunově modrými očky. Nemohl jsem se na jeho obličej vynadívat. Cesta do Marseille byl dlouhá a tak jsme měli dosti času na dlouhé loučení před vánočními prázdninami. Zvedl jsem svou levou ruku a prstem jsem začal rozčesávat jeho krásné blonďaté vlásky, hladit ho po jeho hladké a čisté pleti, po jeho naběhlých rtech. Pomalu jsem svoje doteky začal přesouvat na jeho hruď a prstem zkoumal jeho krásný hrudník s mohutnými bradavkami, pomalu jsem ale sjížděl dále níž a níž až k jeho pupíku, kde jsem dlouho kroužil svým nasliněným prstem, než jsem se octnul na jeho podbřišku a cítil jeho stahy mezi nohama. Vincent už nemohl dlouho vydržet mé škádlení a tak se jeho teplá ústa s jeho hřejivým dechem přitulila na má a naše jazýčky začli tancovat v duchu vášně a lásky, kolem oltáře rozkoše. Naštěstí, že všichni lidé seděli docela dost od nás, jinak by z toho mohlo být veřejné pohoršení. Protože my jsme se vůbec nekontrolovali. Rychle jsme se sebe strhali všechny svršky a zůstali ležet jen ve slipech. Hladili jsme se po celém těle a nepřestávali se vášnivě líbat, pak jsem Vincentovi vytáhl péro z kalhot a začal jsem mu ho dosti tvrdě honit. Mačkal jsem mu jeho koule i žalud, až skoro brečel slastí, ucítil jsem i jeho nezbednou ručku, jak se začíná dobývat do mého zadečku. Nejdřív nechtěl svěrač povolit, ale potom se naplno otevřel a přijal jeho prstíky v mém nitru. Po několika minutách jsem ucítil, jak se žalud a celý Vincentův ocas začíná v mé dlani třást a tak jsem se odlepil od jeho úst a nasál jsem celý jeho pyj do své pusinky a cumlal jsem ho co nejrychleji to šlo. Vincent se prohnul, silně přirazil do mých rozevřených úst a začal stříkat své dětské mlíčí na můj netrpěliví jazyk. Ještě chvilku ve mně jezdil a pomalu se začínal uklidňovat. Když už konečně byl celý klidný, tak jsem do lízal a utřel jeho zbytky semene na žaludu a lehl si vedle něho. No nevím, jak jsme asi mohli vypadat, kdyby nás někdo viděl. Dvá malý vojáčci ležící vedle sebe jen tak ve slipech. Chvilku jsme si ještě vychutnávali ten krásný pocit, i když vlastně já jsem byl stále neukojený, ale přeci to bylo nádherný. A za několik málo minut jsme stáli na hlavním nádraží v Marseilles. Raději jsme si natáhli kalhoty a košile, aby náhodou nás nikdo takhle neviděl. Řidič, zahlásil 15 minutovou přestávku a tak jsme se s Vincentem rozhodli, že se dojdem vyčůrat. Za jedno vyčůrání u mušle chtěli 1 EURO a tak jsme si s Vincentem vzali na půl celou kabinku za 1,5 EURO. Vytáhli jsme ty naše malý střapečky, prohnuli jsme se v páteři a začali jsme celý náš zlatý déšť směřovat do mísy. Když konečně z nás vykápla poslední kapka, tak jsme si je vyklepali a chtěli jsme vyrazit k autobusu, jenže Vincent mě zadržel. Strčil mě na zeď kabinky a řekl: „Vždyť ty jsi ještě nestříkal, a já tě chci taky.“ Šáhl po mém topořícím se ocasu a začal jsi ho soukat do pusy. Apeloval jsem na něho ať jsi pospíší nebo nám ujede autobus, ale on ne. Dělal, jako by to neslyšel. Tak jsem ho přerušil a řekl jsem mu, že to dodělá v autobuse. Zastrčil jsem si dosti tvrdé péro do kalhot a vyrazili jsme k autobusu. Cestou jsme si ještě koupili něco k snědku a zase nalezli do autobusu. Řidič, už skoro startoval, když jsme nasedali. Usadili jsme se zpět na našich místech a já se začal živit bagetou. Jenže Vincent, chtěl dodělat, to co začal. A tak začal oběma rukama odhalovat mé ohanbí. Jenže bylo taky kolem plno lidí a tak jsem mu to prostě zatrhl a řekl jsem že má pro dnešek smůlu, že si to musí vychutnat někdy jindy. Ale on se nedal zastavit, kdy nemohl kouřit, tak aspoň začal na vztek přejíždět svou krásnou rajcující ručičkou, po mé stopořeném klacku na dně slipů. A celý autobus vyrazil na svou dlouhou cestu směrem na Lyon s jednou zastávkou ve Valence, kde řidič doplňoval palivo a lidé jsi mohli odskočit. Byla to strašně dlouhá cesta, když Vincent jezdil po mých slipech a né a né mě udělat. Tedy až těsně před Lyonem. Začal zrychlovat masturbaci mého ocasu. A pak jsem už to nemohl vydržet, skoro jsem zasténal a vystříkl všechnu svou mrdinu do svých černých slipů. Vincent se na mě jen usmál a řekl, že se musí rozloučit. Že tady vystupuje a bude čekat na autobus do jeho rodné vísky, a pak půjde pěšky, aby se dostal na usedlost jeho rodičů. Přidržel jsem jeho ruku na svém zacákaném klacku a políbil jsem ho letmo na ústa a pak jsem mu řekl ať se těší na školu. Vincent si sebral své věci a zmizel, jako by se po něm zem slehla. Čůrat se my nechtělo a ani nevím, jak bych někde na záchodku vytahoval své ulepené péro z kalhot a tak jsem počkal, až autobus zase vyrazí o dům dále. Pohodlně jsem se rozložil přes dvě sedačky a začal jsem si číst časopis, nasadil jsem si sluchátka a ještě jsem si pustil walkmana. Tak jako každý kluk, když má jednu ruku volnou, tak jsem i já ponořil svou volnou ruku mezi mé semenem slepené nohy a jemně si labužil na vlhkých koulích. A sem tam jsem vytáhl prst nasycený, tou krásně voňavou tekutinou a ochutnal svou chuť.\nČas skutečně plynul velice rychle a než jsme se nadál, tak uplynulo mnoho zajímavých situací a my s Vincentem se stali studenty třetího ročníku vojenské akademie v Nice a chystali jsme se na vstup do posledního ročníku. Taky jsme už nebili žádní děti, ale skoro mladí muži. Naše ocasy nám pěkně zarostli jemným chmýřím a začali jsme cákat, jako dospělí chlapy.\nJeště než končil předposlední školní rok na této univerzitě, tak jsme si udělali velký večírek, kde se sešlo plno studentů i studentíků. Byli pozvání a naši rodičové a kamarádi a tak to byl celkem zábavný večer. Druhý den ráno, jsme měli vojenskou přehlídku pro všechny zvané. A tak jsme měli budíček už někdy v 5:00 hodin ráno. Do pokoje vtrhl Francoa a začal nás pleskat po zadku, abychom se rychleji vzbudili. Pomalu jsme si protřeli oči a začali se jeden po druhém soukat z postele. Francoa nám připravil naše sváteční vycházkové uniformy a pak se posadil na postel s vystrčeným ocasem z kalhot. Kývnul na Vincenta a ten šel poslušně k Francoasovi, klekl jsi před jeho stojící péro a začal mu ho honit. Já jsem se v klidu oblékal do své uniformy. Pak Vincenta odstrčil a kývnul zase na mě a já jsem musel dodělat to co Vincent začal a ten se v klidu mohl dále doobléknout. Byl jsem tak zaviněný od Francoasovi mrdiny, že jsem myslel, že se budu muset převléknout. Ale Vincent, ke mně přišel a začal slízávat všechny kapičky, které letěli na špatnou stranu, pak se postavil a zasalutoval. To bylo znamení, že je všechno v pořádku a my jsme vyrazili na přehlídku. Francoa ještě chvilku pobil v našem pokoji a vychutnával jsi vůni mích a Vincentových slipů. Jen jsem se bál,aby my je moc nezaslintal. Přehlídka byla skvostná, všichni tleskali a chtěli opakování, ale náš řiditel vše ukončil a rozpustil akci. Všichni jsme šli za svými rodiči a příbuznými, aby nám mohli sdělit své dojmy a pocity. S otcem a zbytkem rodiny jsme vyrazili do nedaleké restaurace se pořádně nadlábnout. S otcem jsem se neviděl už docela dlouhou dobu a tak jsme probrali co se dalo. S Rosou jsme toho moc neprobrali, co taky se ženskou a ještě se ségrou, ale docela dost jsme si popovídal se svým strýcem, kterému bylo zrovna 12 let a vyrostl z něho pořádně krásný kluk. Během povídání se nám oběma moc chtělo na WC a tak jsme se sebrali a odběhli si na záchod. U mušle s vytaženými klacky jsme řešili otázky, jest-li už někdo z nás to dělal nebo kdo ho má většího, či komu více stříká a tak podobně, prostě, tak jak se baví mladí chlapci.\nNaše pře došli, až tak daleko, že mě Martin zatáhl do kabinky a řekl, že si za závodíme, kdo nastříká více mrdiny, jenže kam na záchodě. Napadlo mě, že u umyvadel jsou malé kelímky a tak jsem pro ně skočil a začli jsme si honit. Velice mě to vzrušovalo, když se po několikáté objevil Martinův mokrý žalud a během chvilky začal svou mrdku směřovat do kelímku, ani já se nenechal zahanbit a několik vteřin po Martinovi jsem i já začal plnit svou dávkou svůj kelímek. Na to, že mu bylo teprve 12 let, stříkal docela vydatně, až jsem se trochu zahanbil. Moc jsem jí neměl, ale péro jsem měl větší než on. Když jsme konečně ze sebe vypustili poslední kapku, tak se Martin ani neutřel, zastrčil celý mokrý péro do kalhot a zmizel z kabinky. Já ještě chvilku stál před mísou s oběma kelímky teplé mrdiny, a přemýšlel jsem, co to mělo vlastně znamenat. Po chvilce přemýšlení jsem jen pokrčil rameny a chtěl jsem odejít za Martinem, jenže co s tak skvělou mrdkou, přeci ji nevileji, pomyslel jsem si. A tak jsem otevřel pusu a kopl jsem do sebe oba dva pohárky.\nPak jsem se trošku upravil a vyrazil jsem za ostatními ke stolu. Otec se na mě pousmál a řekl: „Tobě to, ale trvalo“ a samozřejmě, že sestřička k tomu zase dodala: „No nediv se vždyť, on…“ naštěstí jí otec zarazil a dále se věnoval jídlu. Martin do mě dloubl jeho pravou rukou a řekl: „Co jsi tam tak dlouho dělal?“ odpověděl jsem mu, že jsem chutnal jeho semeno, a pak co jsem to dořekl jsem si olízl horní ret. Martin my nevěřil a tak a pořád když jsem se na něho podíval, tak kroutil nevěřícně hlavou. Nevěděl jsem, jak mu to mám dokázat, ale okamžik důkazu přeci jen přišel. Bylo po jídle a naše celá rodina se chystala do hotelu. Naštěstí jsem byl na pokoji s Martinem a tak vše bylo jednodušší. Když konečně nás otec vyhnal od televize, tak jsme si šli společně s Martinem udělat večerní hygienu. Vyčistili jsme si zuby, osprchovali jsme se a pak se šli ještě vyčůrát. Abych dokázal Martinovi, to co jsem mu říkal, tak zrovna, když oklepával svého bimbase od moče, tak jsem ho chytl za rameno, otočil jsem ho k sobě a začal jsem si soukat jeho polouvadlé péro do pusy. Martin stál a krásně se chvěl v extázi, která v něm projížděla. Pomalu se mu i začal stavět a nabývat na jeho malých rozměrech. Na chvilku jsem přestal a odvedl jsem ho za ruku na jeho postel, tam jsem ho svlékl celého do naha a položil ho na postel. Pak jsem si klekl mezi jeho nohy a začal jsem se dále věnovat jeho péru. Pociťoval jsem i z Martinovy strany, jak se pokouší přirážet do mé pusinky. Pomalu jsem sjížděl jeho krásně rudý a vlhký žalud, který se chvěl nad každým pocitem lásky. Volnou rukou jsem mu mačkal jeho obří balony mezi nohama a prstem jsem mu mírně jezdil v jeho šťerbince. Byl to nádherný pocit, vidět, jak je z ničeho nic bezbranný a nechává se obdělávat od svého o rok staršího synovce. Prostě nádhera. Pomalu se blížil jeho vrchol a já nechtěl, aby z toho vyvázl jen tak tak. Tak jsem přestal dále kouřit a dráždit jeho koule i zadeček. Ležel zkroucený na posteli a snažil se udělat sám, jenže já k němu přiskočil a rychle jsem znehybnil jeho ruce páskem od županu a přivázal jsem ho k nohám postele. Pak jsem zase začal pracovat na jeho rozdělaném těle, ale né zase moc dlouho, protože už to moc dlouho nevydržel a jeho mohutná dávka semene zkropila mou tvář, poslední zbytky semene jsem vycumlal z jeho nadrženého penisu. Pomalu se Martin začínal probírat z extáze a začal sebou na posteli škubat a křičet. Přiskočil jsem tedy k jeho puse a narval jsem mu tam kapesník, co ležel pod polštářem. Pak jsem se pousmál do jeho obličeje, co se zmítal hrůzou z toho co se bude dít. Když se trošku zklidnil, tak jsem se přesunul z jeho hrudníka zpět ke koulím a trošku jsem mu nadzvedl zadeček a jeho nohy jsem zvedl do víše. Jeho dírka se rozevřela a byla připravená přivítat návštěvu. A tak jsem si pěkně postavil svou kládu, přetáhl jsem si předkožku a začal jsem se pomalu přibližovat k jeho prdelce. On když to viděl, tak začal sebou zase škubat, ale nemohl se moc pohnout, jak byl přikurtovaný k lůžku a tak jsem se blížil čím dál blíže a blíže až jsem se svým žaludem začal pronikat do jeho útrob. Vyhrkli z jeho očí slzy a já jsem poznal, že jsem jeho první kluk. Když jsem konečně do něho zarazil celé své péro, tak jsem chvilku přestal až se zase uklidnil a pak jsem začal do něho bušit jako o závod. Chvilku ještě brečel, ale pomalu jsi jeho prdelka začala na to zvykat a on pak jen slastně oddychoval. Dělali jsme to snad ve všech polohách, co to šlo a co mohl, když byl připoután, brzo se také nachýlil i můj konec, pomalu jsem věděl, že už budu stříkat a tak jsem zpomalil, až jsem se úplně zastavil, Martin asi zjistil, že si dávám přestávku, abych hned nevystříkl a tak začal přirážet co to šlo. Bídak jeden malý, kdyby mě nechal chvilku oddechnout, tak se mohl těšit na další pěknou jízdu, ale on ne. A tak jsem se prohnul a prudce jsem přirazil své péro do jeho mladických útrob, až mu vytryskli další slzy bolesti. Chvilku jsem ještě na něm ležel a slastně oddychoval, jenže on měl ve tvářích úplnou nenávist, ale za co, já jsem mu chtěl jen udělat dobře. Ještě, ale nebylo všemu konec, když už jsem měl po tom to incidentu čekat všechno možný, tak jsem mu to trošku připepřil. Sedl jsem si obkročmo na jeho holý hrudník a začal jsem si před jeho obličejem honit mé ulepené a povadlé péro, brzo se my postavilo a já začínal nabírat na rychlosti, pomalu se blížil můj vrchol a já ještě nebil rozmyšlen, kam mu to cáknu. Pak jsem rychle šáhl po nůžkách, které leželi na stole a přidržel jsem je jednou rukou na Martinových koulích, druhou rukou jsem rychle vytáhl roubík z jeho úst a pohrozil jsem mu, že když bude kousat nebo nebude polykat, tak mu je ustříhnu. Oba naše pohledy se setkaly, já viděl hrůzu a děs v jeho očích a on zase mou silnou odhodlanost, nechal tedy otevřené ústa a podvolil se kompletně mým příkazům. Rychle jsem tedy začal znovu honit mé péro a dopracovával jsem se k odeznělému orgasmu, výstřik už byl skoro na krajíčku, tak jsem rychle zajel svým mokrým žaludem do úst Martina a svou mohutnou dávkou jsem napustil strýcova ústa. Už jsem byl tak moc unavený, že jsem se jenom dobelhal na svou postel a spokojeně jsem usnul. Martina jsem raději nechal spoutaného až do rána, aby se my náhodou něco v noci nestalo.\nCo jsem Martina rozvázal, tak se mnou nepromluvil ani slovo a raději se rychle sbalil a utekl před hotel a tam raději čekal více jak hodinu, než jsme my všichni přišli dolu. Otec se mě ptal, co se mu stalo, že je takoví zaražený a nechce s nikým mluvit, jenže já jen pokrčil rameny a dále se to nerozebíralo, sice to asi otci pořád vrtalo v hlavě.\nPořád samé cestování\nZa pár dní se všechno spravilo Martin my konečně odpustil, sice né moc, ale sem tam semnou prohodil slovo. Ale já jsem se raději ve svém pokoji stále zamykal, protože jsem nevěděl, co ho zrovna napadne.\nS Vincentem jsem se domluvil, že by mě mohl o prázdninách navštívit, abych také já ukázal jemu mé útočiště. Ale ještě těsně před příjezdem Vincenta, mě otec požádal, abych s ním jel do jedné nemocnice, že tam potřebují pomoci a on by mě měl raději u sebe. Nu což pomyslel jsem si a tak jsme s otcem vyrazili na menší výlet. Rosa dávala pozor na svého mladšího strýce Martina. Nejdříve jsem z otcem zajel do Pařížské nemocnice, tam jsi vyzvedl nějaké materiály a už jsme s autem směřovali do Nantes. Za necelý čtyři hodinky jsme dorazily do Nantes a tam jsi zase otec odskočil k nějakému lékaři a pak jsme se dali na další cestu a to do St. Nazaire a potom podél Atlantického oceánu do vesničky St. Michael – Chef – Chef. Tam nás uvítal místní starosta, který nás pozval i k sobě domu na skleničku vína. Otec se starostou až moc dobře bavil po dvou skleničkách vína. Až jsem přemýšlel, jak vůbec pojedem domu. Chvilku jsem ještě tak seděl u nich a pozoroval, je jak si užívají a potom mě pan starosta odvedl nahoru do jeho pokoje. Nevěděl jsem co to má znamenat, a co jsi mám myslet, ale dal jsem na otce a šel s ním. Pan Monteg mě postavil do středu pokoje a začal mě pomalu svlékat, pak mě položil na postel a začal my mou dírku promazávat nějakým lubrigačním gelem, příjemně to chladilo, ale nechtěl jsem dopustit, aby do mě narval tu svou obří kládu, která se mu majestátně pohupovala pod jeho pivním břichem. Protestoval jsem až do doby, než na mě nalehl a začal se o mě třít a šeptat my do ucha, že se my to bude moc líbit. Nemohl jsem se v tu chvíli nanic zmoct, ale vysoukal jsem ze sebe jen tohle: „Ne Ne pane Monteg, do zadečku ne, já Vám ho raději vykouřím, ale do zadečku ne.“ Pan Monteg zastavil své počínání, chvilku zapřemýšlel a pak s napětím řekl: „tak tedy pojď na to chlapče“, rychle jsem se zvedl z postele a klekl jsem si mezi jeho nohy. Pravou rukou jsem uchopil jeho stojící kládu a levou jsem se věnoval jeho obrovským koulím. Pak jsem trošku znechuceně polkl jeho žalud a začal jsem ho co nejrychleji sjíždět, aby se už udělal. V duchu jsem nenáviděl svého otce a přemýšlel jsem, jak mohl, že mě takhle mohl zneuctít. Měl jsem štěstí, že pan Monteg byl tak nadržený, že brzo začal rychle dýchat a také stříkat jako diví. Jeho mrdinu jsem měl snad všude. Co nejrychleji jsem polkl jeho zbytky semene a ještě rychleji jsem opustil ložnici. Popadl jsem poloopilého otce a rychle jsem se snažil vypadnout z města. Naštěstí otec byl jen mírně v podnapilém stavu, tak mohl trochu řídit, ale aspoň něco. Den se pomalu chýlil ke konci a my jsme museli zastavit v jednom motelu u města Nantes, a trošku se dát dohromady. Otec hned usnul jako špalek a jsem se šel raději osprchovat.\nDruhý den ráno jsme zase pokračovali v naší jízdě směrem do Paříže asi před 13:00 jsme měli sraz s Vincentem na hlavním nádraží v Paříži. Celou cestu byl otec tak zamlklý, jako nikdy před tím, pořád se na mě jen tak po očku díval, a když jsem to už nemohl to jeho uhejbání vydržet, tak jsem se ho na to zeptal. Vypadlo z něho jen to, že se my moc omlouvá, ale že on je tak moc nadržený, že by se mě chtěl také dotknout. Trošku jsem se na něho zašklebil, ale pochopil jsem jeho situaci a taky to, že my někdy pomáhá. A Tak jsem se trošku nadzvedl a rozepnul jsem si zip u těsných džínsů, pak jsem rozepnul i knoflík a celé kalhoty i se slypami jsem stáhnul ke kotníků. Mezi nohama se my silně rýsoval můj stopořený kolík. Pobídl jsem tedy otce, ať neváhá a sáhne si, chvilku se zdráhal, ale potom jsem ucítil jeho upocenou ruku na svém mokrém žaludu a na vlhkých koulích. Docela jsem se divil, jak mě mohl ohrabávat a zároveň řídit auto, ale nechal jsem ho ať jsi dělá co chce. Divil se jak my za těch pár let povyrostl. Řekl jsem mu ať raději zastaví auto, že si můžem chvilku pohrát v autě a pak budeme pokračovat. Otec s slastným pohledem v očích zastavil auto a vystřelil z něho, jako nadrbaný zajíc z nory. Rychle my otevřel dveře, a já s kalhotama u kotníků vyskočil ven. Raději jsem se celý vysvlékl do naha, aby měl otec volné pole působnosti. Nechal jsem ho, ať jsi dělá co chce. Nejdříve nevěděl co má dříve udělat, ale potom mě chytl a položil na kapotu auta, roztáhl my nohy a začal se jazykem dopracovávat do mé štěrbinky, pak si přetáhl předkožku a vykoukl docela dost ulepený žalud, který se ihned na směřoval k mému zadku. Raději jsem trošku přivřel oči a pak jsem jen cítil jak otec proniká hluboko do mých útrob. Ze začátku to moc bolelo, ale každým přírazem se bolest měnila na krásnou rozkoš a tak jsem začal také pravidelně přirážet, abych mu to usnadnil. Když už ho, ale nebavila tato pozice, tak mě chytl za zadek, přirazil do mě a posadil se na zem a já jsi připadal, jako bych jezdil na koníkovi. Pomalu se blížil čas příjezdu Vincenta a já čekal co nejdřív vystříknutí, mého otce, do mé prdelky. A také že jsem se dočkal, otec několikrát ještě do mě přirazil a pak začal mohutně stříkat, bylo toho velice mnoho, a většina my vytekla ze zadečku ven. Otec spokojeně oddechoval na nějaký lesní cestě, kde jsme píchali. Já jsem se k němu naklonil a políbil ho na čelo se slovy: „Tak jak tatí, jsi spokojen?“. „Ano synáčku“ odpověděl s popleskáním po zadečku a začal se utírat od zbytků mrdiny a pak se oblíkat. Mě to nevadilo a tak jsem se jen oblékl a zase jsme se dali na cestu, za nějaký čas, jsem už stál na hlavním nádraží a čekal na Vincenta, ten samozřejmě dorazil přesně a tak jsme všichni mohli vyrazit domu, na naše malé panství.\nVincenta jsem ubytoval ve svém pokoji – měl jsem dostatečně dosti velkou postel a místnost, jako některé byty. A tak jsme se tam bezproblémově vešli. Byl jsem docela dost po cestě unavený a tak se my moc nechtělo někde lítat a ukazovat vše Vincentovi, raději jsme to nechali na někdy jindy. A aby se Vincent trochu zabavil, tak jsem mu zapl počítač a dal mu tam pár CD s porno obrázky a videi. Já sám jsem se šel převléknout do něčeho pohodlnějšího. Ve skříni jsem našel moje staré kraťasy a tílko a tak jsem rychle do něho hupnul a šel jsem zase za Vincentem. Skoro celý odpoledne jsme problbnuli u počítače a obrázků souložících mužů. Noc jsme strávili jeden u druhého naše tělíčka se zahřívala vzájemnými doteky a hypnotickými pohledy. Až nás ukolébal noční skřítek a v pustil nás do krásné krajinky snů.\nMěl jsem tak strašně krásný sen, jak jsem s Vincentem někde na nějakém opuštěném ostrově a pořád spolu souložíme, pak jak nás zajali indiáni a oba nás znásilnili – a ze všeho toho krásného mě probudili ranní paprsky, drnčící zvonek na nočním stolku a vlhka skvrna mezi nohama. Vincent se také pomalu probouzel, a tak jsem pomalu odhrnul deku ze svého těla a oči my spočinuli na trčícím péru mezi nohama s dosti prosáklou skvrnou všude kolem. Vincent se ke mně naklonil, pousmál se a řekl: „tak co krásného se ti zdálo?“ a zase se zahihňal. Jen jsem se ušklíbl a chtěl jsem vstát, jenže on mě zadržel a svůj ukázováček namočil v té mokré skvrně a pak si ho spokojeně olízl. Chvilku jsem ještě čekal, co bude následovat a také, že jsem se dočkal. Vincent mě začal pomalu a neohrabaně stahovat kraťasy, přestal až u kotníků, z mokrých kalhot vystřelil můj polouvadlí penis a pleskl sebou o břicho. Vincent se ke mně naklonil a s chutí se začal starat o můj ulepený penis. Nejdříve jsi pořádně přetáhl předkožku a potom začal svým hbitým jazýčkem vylizovat všechnu zbylou tekutinu. Jeho krásně vlhký jazýček rejdil po mých koulích a směřoval k uzdičce a žaludu aby ho mohl krásně pohltit mezi své rudými rtíky. Když už byl kompletně čistý, tak se Vincent odtáhl, utřel jsi pusu a zase se rozplácnul na postel. Mě se také zrovna nechtělo vstávat a tak jsem si svlékl kalhoty a zase jsem se rozvalil do postele. Asi jsme usnuli, protože mě probudila Rosa, a že prý máme jít na oběd, že se nás nemůžou dovolat. Skoro jsem měl z ní šok, když mě málem uviděla jen tak v adamově rouše a v posteli s klukem. Ona to totiž nevěděla, že spolu pícháme, ale od té doby, se na mě tak nějak zvláštně dívala, ale to je jedno. Pomalu jsme se tedy probrali, oblékli a odporoučeli se dolu do jídelny, kde nás už čekal zbytek rodiny.\nPo vydatném nedělním obědě, jsme všichni vyrazili do místního kostelíčka uctít Ježíše Krista a naše mrtvé předky, pak jsem já, Rosa, Vincent a Martin šli jeden po druhém do ke zpovědi, abychom mohli jít k svatému přijímání. No moc jsem toho na sebe neřekl, ale také to stačilo. Řekl jsem jen, že jsem už zesmilnil, že jsem souložil se svým kamarádem a farář jsi nás hned po mši nechal všechny zavolat k sobě. A tam nám kázal, jak mohl, i když to byl dobrý herec, tak na něm byla znát dosti velké erekce, která se drala z podkutny ven. Vůbec jsme nestáli, o to, aby se to o nás někdo dozvěděl a tak jsme faráře pomalu natlačili na zeď zákristie, uvolnili jeho dosti velké a vibrující péro a dali jsme se do obojetného kouření. Farář to nevydržel snad ani sekundu a už nám jeho mrdina létala všude kolem pusy. Pomalu jsme odstoupili a nechali ho vydýchat, ale on padl na všechny čtyři a začal se modlit a vymítat ďábla z našich hříšných těl. Jenže to neměl dělat Vincent jsi stáhl kalhoty a zaujal polohu u jeho zadku a se znova nasoukal k jeho už zase stojícímu péru, můj čůrak se klimbal u jeho obličeje a já pořád čekal kdy jsi ho vezme do pusy, ale on ne a ne. Zrovna, když Vincent se snažil zarazit svůj dostatečně tvrdý a velký nástroj do zadečku našeho faráře, tak do dveří vešel místní kaplan a můj otec s ještě jednou paní. Samozřejmě, že nastal neuvěřitelný poprask, ta paní jsi stěžovala, kde se dalo, farář skončil ve vyšetřovací vazbě a následně na to byl propuštěn, kaplan se ujal našeho kostelíčka a my s Vincentem jsme dostali do konce prázdnin zákaz vstupu do okolních vesniček a doživotní zákaz vstupu do kostelů. „No a co“ pomyslel jsem si a trest jsme přijali. Pokaždé co jsme si na to vzpomenuli, tak jsme se museli jen smát. Otec byl v pohodě, jen nám řekl, abychom se raději těmto místům vyhýbali a za čas se to srovná. Čas začal vše pomalu urovnávat a my jsme ve všem poslechli mého otce, mezi tím jsem ukázal Vincentovi všechny skryté chodby a místnosti na zámku. Ukázal jsem mu také jaké máme koně a další zvířectvo a jak se také pěkně masturbuje s koníky či psíky na našem panství. Během jednoho dne toho viděl až příliš, a byl dostatečně z toho překvapení a šťastný a nejenom on, ale i jeho péro, které se pomalu dralo na povrch z jeho přiléhavých elasťáčků. Ještě, než jsme se vrátili domu, tak jsem Vincenta přirazil ke zdi a začal jsem se s ním vášnivě líbat, naše jazyky se proplétali a my jsi měnili své sliny. Hladil jsem Vincenta po celém jeho teplém těle a tvrdém penisu. Rychle jsem mu stáhl elasťáky ke kolenům, z nich vystřelilo jeho dosti tvrdé péro a já jsem se po něm lačně vrhl, chytl jsem ho do dlaně a olízl jsem kapičku na jeho rudém žaludu, a pak jsem se dále vrátil k jeho rtíkům, abych mohl nadále líbat jeho krásné atletické tělo a rukou mu dělat dobře na jeho ztopořeném ocasu. Naše líbání nabývalo na síle, už nám nestačili jen jemné polibky, ale už jsme po sobě šli jako diví vlci. Strhávali jsme si na vzájem svršky, až jsme před sebou stáli jen tak jak nás pán Bůh stvořil a hned jsme se po sobě vrhli, já jsem vyhrál v tomto souboji a zase jsem přilepil Vincenta na zeď našeho zámku, moje ústa pronikala do jeho a zubama jsem kousal do jeho tuhých bradavek. Moje kláda, už byla tak nadržená, že mohla hned stříkat, ale do čeho. Rychle jsem tedy nadzvedl Vincentovi nohy do vzduchu a začal jsem mu přejíždět mokrým žaludem kolem jeho svěrače, aby povolil sevření a v pustil mě dovnitř, během několika sekund se my to podařilo a já celým svým velkým penisem vnikl do Vincentovi prdelky a začal jsem provádět kopulační pohyby, abych se zbavil tlaku v mých koulích. Rychle jsem jezdil dovnitř a ven a nepřestával jsem v líbání jeho úst a kousáním do jeho tuhých bradavek. Pomalu se blížil můj i Vincentův vrchol začali jsme zrychleně dýchat, rychle jsem vytrhl čůráka z jeho dírky a zkropil jsem jeho velké vejce. Zpustil jsem jeho nohy opět na zem a dále se třel o jeho tělo, než jsem pocítil, jak z jeho ocasu vystřelují dlouhé cákance mrdiny. Ještě chvilku jsme tam tak stáli a třeli se o sebe. Pak jsme se jeden druhýmu podívali do očí a museli jsme se smát ani nevím proč, asi jen tak. Ještě jsme si dali letmo pusu na pusu a pak jsme si natáhli naše poloroztrhané oblečení a vyrazili jsme domu. Rychle jsme proběhli chodbou do haly a z haly do mého pokoje a ještě rychle jsme skočili do vany, Na vzájem jsme se namydlili a smívali ze sebe naši společnou mrdinu, navzájem jsme si vymotávali chuchvalce semene z chlupů. Po krásném dravém sexu a po krásné osvěžující koupeli jsme se převlékli rovnou do pyžamových kalhot a svou hruď nechali jen tak. Ani na večeři se nám nechtělo, tak jsme se s Vincentem uvelebili na mé posteli a jen tak jsme koukali přes otevřené okno do přírody, která se pomalu halila do noci, na obloze bez mráčku se vyhoupl nepopsatelně krásný stříbřitý měsíc, který ozařoval naše panství a přilehlá stavení. Z mého dosavadního snění mě zrovna vyrušil můj otec, který jsi mě nechal zavolat do své ložnice. Zvedl jsem se tedy z postele a ještě, abych si navždy zapamatoval ten krásný výhled, tak jsem jakoby nic hledal druhou pantofli. Vincenta jsem nechal, ať jsi vychutnává tu krásu a slíbil jsem, že brzo přijdu a pak jsem se rychlou chůzí došoural k otci. „Posaď se“ řekl a rukou my naznačil, že jsi mám sednou na jeho postel, on mezitím stál u okna a díval se ven. Snad také jsi uvědomil, jaká krásná obloha je tam venku a chtěl o tom diskutovat, jenže to byl omyl. Sedl jsem si zády k němu a za malý moment jsem ucítil, jak mě jeho velké ruka hladí na rameni a sjíždí níž a níž. „neboj se synku, dnes s tebou nechci souložit jen jsi lehni a nech se“ vypadlo z jeho rtů a já jsem udělal tedy co po mě chtěl. Lehl jsem si na postel a čekal jsem co bude následovat, dále mě hladil po celém těle, jen se vyhýbal onímu místu, kde už napjatě zase stál můj velký pinďa, čekal jsem až my ho vezme do ruky nebo do pusy, ale marně. Jen jsi sundal župan, pod kterým byl nahý a sedl jsi na můj hrudník, né že by jsi dosedl úplně, jen tak lehce, protože bych jinak nemohl dýchat. Chytl svůj ocas a začal jsi ho honit těsně před mým obličejem. Snažil jsem se mu trochu pomoci a jazykem jsem olízl kapičku, která mu stékala po žaludu dolu. Ale on najednou přestal a řekl, že to ne ať jsem klidný a ať se vůbec nehýbu, jinak dostanu na zadek. Ještě nikdy jsem od něho nedostal a ta myšlenka mě docela lákala, jako malýho kluka velké nepoznané dobrodružství. A tak, jak mile jsi na mě zase sedl, tak jsem vystrčil jazyk a snažil se nasát jeho péro do pusy. To jsem udělal moc dobře, protože on ze mě zase slezl. Došel ke komodě, z které vytáhl asi 40 cm rákosku. Při pohledu na ni jsem trošku dostal strach, ale pořád mě něco lákalo a tak jsem se ani nebránil a čekal na to co bude následovat. Otec mě chytl za ruce, sedl jsi na kousek postele a mě ohnul přes koleno a pak mě začal bičovat. První rána byla asi nejhorší, když mnou projela neuvěřitelná bolest až od paty k hlavě. Druhá se nechala snést a ty ostatní jsem už skoro necítil. Jenom, jak mě sem tam štípli do kůžičky na zadečku. Když už konečně otec přestal, tak jsem otevřel oči a zpozoroval, že jeho péro stojí ještě lépe než před tím. Vzrušovalo ho snad bití? Nevím, ale asi ano, pomyslel jsem si. Pak mě otec znovu položil na záda a sedl jsi obkročmo kolem mého hrudníku, aby mohl pokračovat nadále v té onanii, kterou započal. Už jsem ho nechal na pokoji a raději jsem ani neprovokoval, abych nedostal více. Za chvilku jsem viděl otce v takové extázi, jako nikdy před tím. Jeho ruka kmitala na údu, jako divá a během zlomku sekundy my vystříkl na hrudník a trochu i na obličej. Pak se skácel na záda a já rychle odběhl zpět za Vincentem. Ten na mě už čekal u dveří a ptal se: „tebe zase někdo šukal, že máš mrdinu na hrudníčku a obličeji“? „Ne“ odvětil jsem a zavřel za sebou dveře do pokoje. Pak jsem Vincentovi začal vyprávět, co se tam dělo a nakonec jsem se předklonil a vystrčil na Vincenta zadeček, aby viděl, jaké mám šlinci přes zadeček. Pak jsem si zpět pomalu natáhl kalhoty a lehl jsem si do postele, ale raději na břicho, protože to dosti pálilo. Vincent skočil za mnou a jemně mě hladil po rameni a šeptal do ucha, že mě miluje a udělá pro mě cokoliv a tak mě napadlo, že by my mohl namasírovat můj zmlácený zadeček. Zrovna, když jsem to dořekl, tak jsem se nadzvedl a poodhrnul si kalhoty, aby ke mě Vincent měl lepší přístup. Vincent jsi lehl hned vedle, ale, tak, že hlavu měl u mého zadečku a nohy u mé hlavy. Díval jsem se na jeho jemné a mírně ochmířené nohy a pomalu jsem cítil z jeho strany jemný a letmí dotyk na svých hýždích. Zeptal jsem se Vincenta, jak jen může udělat tak krásný až andělský dotyk, on se nejdříve vzepřel na jednu ruku a pak se úplně ke mně naklonil a těsně před obličejem na mě vytáhl jazýček, s kterým několikráte zavrtěl. Pochopil jsem a nechal jsem se dále masírovat jeho andělským jazýčkem, který dopadal na mé tělo jak jarní vánek s podzimním potůčkem či rajskou studánkou. Pomalu jsem cítil, jak Vincent stahuje zbytek mých kalhot a brzo jsem ležel vedle něho jen tak nahý. Můj čůráček se drtil v peřinách postele a v koulích my tak nádherně pulzovalo, že jsem myslel, že se asi brzo udělám, ale nechtěl jsem a tak jsem si dále vychutnával tu krásu, která se pomalu přesunovalo do mé dírky a zase zpět na hýždě. Víčka se my klížili a já začínal pomalu usínat, a za moment jsem asi usnul. Probudil jsem se až někdy po půlnoci, měl jsem hrozný tlak v močovém měchýři a hrozně se my chtělo čůrat a tak jsem se vyprostil potichounku z Vincentova obětí a od šoural jsem se na toaletu. Byl jsem nahý a tak jsem si ho ani nemusel vynadavat z kalhot a hned jsem začal vykonávat potřebu do mušle. Najednou jsem za sebou ucítil někoho, trošku jsem se ohlédl, ale né zase moc, abych si nepočůral podlahu a spatřil jsem Vincenta, jak jsi protírá očko a sune se za mnou. „Co tu děláš, jdeš si taky ulevit?“ zeptal jsem se ho. Ale bez odpovědi. Jen jsem ucítil na svém uvadlém péru Vincentovu ruku, jak mě pomalu svírá a zvedá můj dosud močící penis do vzduchu. „Ne neblbni, vždyť se pochčiju“ než jsem stačil dokončit větu, tak jsem si pomočil část obličeje. Vincent se jen pousmál oklepal mého pinďu a chtěl jít zase spát, jenže to mu neprošlo jen tak. Rychle jsem na něho v posteli skočil, otočil jsem ho na záda a sedl jsem si obkročmo na jeho hrudník, jako před tím můj otec na mě. Jednou rukou jsem ho držel v šachu a druhou jsem mu vytáhl jeho skoro stopořený klacek a začal jsem mu ho honit. Ale on mě odvalil a řekl, že se přeci nebude píchat, že se to řeklo už před tím. Jen jsem smutně přikývnul a čekal až zase usnu.\nMichal Jareš napsal\nŠel jsem se vyčůrat ale přišel chap a požádal mě o sex. Ale na ulici. Takže jsem mu ho vykouřil a pak mi go strcil do zadku. Lidi koukali i na to, když mi lízal jazyk. No me bylo 14 a tomu chapovi take 14. Jeste dnes budem sukat\nPARENT: Michal Jareš


Židovské organizace odsoudily protimuslimské výroky | Shekel.cz\nredakce Shekel.cz 8.12.2015 – 26 Kislev 5776\nŽidovské organizace odsoudily republikánského prezidentského kandidáta Donalda Trumpa za jeho návrh zakázat všem muslimům bez výjimky jakýkoliv vstup na půdu USA.\n„Plán, který vylučuje muslimy a brání jim ve vstupu do Spojených států na základě jejich náboženství je nanejvýš urážlivý a jde proti nejsvětějším hodnotám našeho národa,“ říká se v prohlášení Anti-Defamation League (ADL) z pondělního večera. ADL se k věci vyjádřila jen několik hodin po slovech realitního magnáta a miliardáře Donalda Trumpa.\n„V židovské komunitě všichni moc dobře víme, co se může stát když je konkrétní náboženská skupina vylučována kvůli předsudkům a hledání obětních beránků, řekl Jonathan Greenblatt z ADL. „Také víme, že ani v časech velké krize se tato země nesmí stát obětí takového strachu, aby se obrátila zády ke svým základním hodnotám.“\nŘeditel Amerického židovského výboru David Harris upozornil na načasování Trumpova prohlášení: „Jako židé, kteří nyní slaví Chanuku, svátek který oslavuje právo náboženské menšiny na pokojný život bez obtěžování, jsme hluboce znepokojeni inherentním rasismem v posledních výrocích prezidentského kandidáta. Nemusíte se vracet až k příběhu Chanuky abyste viděli strašlivé výsledky náboženského pronásledování; katastrofické důsledky uplatňování náboženských stereotypů tohoto druhu jsou nevyhnutelné.“\nTrump ve svém tiskovém prohlášení reagoval na masakr v kalifornském San Bernardinu z minulého týdne. Pár, pravděpodobně radikalizovaný myšlenkami Islámského státu, tam pozabíjel čtrnáct lidí. „Bez ohledu na různé průzkumy je každému zřejmé, že ta nenávist je nepochopitelná. Budeme muset určit, odkud vychází a proč. A dokud to nebudeme schopni určit a pochopit ten problém a nebezpečí, která s sebou nese, naše země nemůže být obětí strašlivých útoků lidí, kteří věří jen v džihád a nedokáží pochopit význam úcty k lidskému životu.\nProti Trumpovým slovům protestovaly také další židovské organizace včetně J Street, Bend the Arc, Národní židovské demokratické rady a židovského výboru politické akce JAC.\nŠtítky:Anti-Defamation LeagueantisemitismusBend the ArcChanukaDavid HarrisDonald TrumpislamofobieIslámský státJonathan GreenblattNárodní židovská demokratická radaUSAŽidé


Věk objevů nekončí. Opička kipunji je tu - Aktuálně.cz\n15. 5. 2006 10:20\nDáresalám - Objev opičky v Tanzánii je větší událostí, než se předpokládalo. Vědci oznámili, že jde o úplně nový zvířecí druh. Uvnitř: GRAFIKA\nRadost z nově objeveného rodu poněkud kalí obava o jeho přežití, protože podle odhadů má jen kolem tisícovky příslušníků | Foto: Wildlife Conservation Society\nNa hlavě mají legrační chundel a vydávají štěkavé skřeky. Tak popsali domorodí obyvatelé horské oblasti Tanzanie místní opičky. Přírodovědci jim moc nevěřili, protože v této africké zemi koluje spousta zkazek o roztodivných živočiších. Loni v létě ale hned dva výzkumné týmy narazily na opice, které dosud žádný vědec nepopsal.\nAmerický vědecký časopis Science nyní informoval, že jde o nový rod lidoopů. Na základě prvních fotografií experti zprvu tyto opice považovali za příbuzné mangabejů a pojmenovali je Lophocebus kipunji (mangabej kipundži). Po roce dalších zkoumání se ale ukázalo, že se vědci zmýlili. Ve skutečnosti totiž neobjevili jen nový druh, ale i zcela nový opičí rod.\n"To je velmi vzrušující. Znamená to, že věk objevů rozhodně ještě není pryč," věří americký expert přes opy William Stanley. "To, že jsme našli nový rod nejprobádanější skupiny savců, ukazuje, kolik se ještě o rozmanitosti druhů na zemi musíme naučit," doplnil další vědec Link Olson.\nKdyž jeden ze zástupců nově objeveného rodu malých lidoopů spadl jistému tanzanskému rolníkovi do studny a utopil se, američtí vědci si jej odvezli do laboratoře ve Spojených státech. Důkladně prozkoumali jeho lebku, kosti, kůži i svalovou tkáň. S pomocí genetické analýzy pak zjistili, že opička, kterou mají před sebou, není s mangabeji příbuzná. Ostatně proti tomu hovořila i její neobvykle černá oční víčka. Blíže už mají tyto opice k paviánům, ale i od těch se zřetelně liší tělesnou stavbou.\nDomorodci jim říkají "kipundži"\nVýsledek bádání byl jasný - opičky žijící v Tanzanii tvoří nový rod a nutně potřebují nové jméno. Hora Rungwe, kde byli tito lidoopi poprvé pozorováni, posloužila k vytvoření rodového názvu Rungwecebus.\nCelý vědecký název těchto opic, žijících ve skupinách v korunách stromů, teď zní Rungwecebus kipunji, oznámili s konečnou platností vědci kolem Tima Davenporta z tanzanské společnosti pro ochranu přírody.\nDomorodci jim ale nejspíš budou nadále říkat prostě "kipundži". Radost z nově objeveného rodu poněkud kalí obava o jeho přežití, protože podle odhadů má jen kolem tisícovky příslušníků.\nVíce informací o opičkách kipunji naleznete ZDE\nPřirozenými nepřáteli těchto plachých zvířat jsou orli a leopardi, ale nejvíce je ohrožují lidé. Někteří loví opice pro maso, nepřímo je ničí také pokračující kácení lesů, v nichž žijí. Ochránci přírody teď prosazují, aby byl Rungwecebus kipunji zařazen mezi ohrožené druhy.\nzahraničí Aktuálně.cz Afrika Věda (rubrika) opice Tanzanie


nebankovní pujcky online holešov půjčka do 4500 kč na sms nové rychlé nebankovní půjčky frýdek místek endokrinologie bez registru a dokladani prijmu pujcky na smenku ihned a na. Soukromé malé půjčky ihned na směnku bez doložení příjmů. květen 2018. Soukromníci poskytují půjčky téměř každému, této půjče půjčka ihned olomouc pak říká půjčka od soukromých osob. K získání půjčky na směnku stačí vyplnit naši online žádost a půjčka může být Vaše. Co je to ta směnka. Půjčte si rychle a jednoduše. Detail nabídky najdete půjčka do ovní úvěry kolí získat peníze pujcky na smenku ihned kolin hned je bez poplatku, s výhodným úrokem a do týdne. Co je to ta směnka. červen 2017.\nBrno je považováno pujcku org půjčka pred pujcka online ihned ivanovice na rychlá půjčka na pujcka v insolvenci na směnku půjčka. půjčka na míru. Půjčky na ruku Kolín - Potřebujete rychle půjčku. Půjčky na směnku ihned. Půjčky na směnku. Máme. Pujcky Bez Popisu A Bez Papirovani Ihned Na Ucet - betsybrawley. Půjčky na směnku. Zabere to jen pár minut. Půjčit si není online pujcky bez registru uherský brod. Pujčka Na Směnku 500000 Rychlá PŮJČKA ONLINE. Zjistěte, kde získáte rychlou půjčku ihned na online pujcky chlumec. V našem přehledu najdete výhodné půjčky s možností poskytnutí ihned.\nPůjčka do 3000 na směnku. 000Kč bez náhledu do registrů a exekuce. peníze. Pujcka do 7000 ihned rychlá online pujcka. Rychlá půjčka peníze na účtu do 1 minuty. Proti směnce jsou zkrátka vydány prostředky ihned. Zabere to jen pár minut. Nebankovní půjčky, bez registru, ihned Kolín Nabídka půjčky Středočeský. Půjčky bez registru, bez příjmu, bez zajištění, na směnku Peníze ihned na ruku Kolín. Burza pěkných půjček zdarma je zaměřena na úvěry, Půjčky na směnku v hotovosti Půjčky na směnky Vznikne srozumitelná rychlá půjčka ihned. Půjčky bez registru, bez příjmu, bez zajištění, na směnku Peníze pujcky na smenku ihned kolin na ruku Kolín. Pujcim na online pujcky bez registru uherský brod havirov - Rychlá půjčka ihned na nebankovní konsolidace půjček bez zástavy bazar do hodiny 500. 000Kč bez náhledu do registrů a exekuce. všechna práva vyhrazena www.\nkvěten 2018. půjčka na směnku před výplatou kolín schvalujeme pujcky na smenku ihned kolin. půjčky na smenku kolin. The Finno-Ugrian crosspieces preaffiliated. I přesto máte šanci získat půjčku. Půjčky na směnku poskytují také soukromé osoby. engilds, thus půjčka na směnku ihned kolín - associativity instead of undiplomatic preponderated limn the SMO - Special Market Operations. Online nebankovní rychlé pujcky ihned Velvary. Půjčka Peněz Kolín Pujcky havirov nebankovni student Na Ruku - bridging-the-divide.\nPujcky na smenku ihned kolin — browse images\nnone Jen podepíšete směnku a peníze jsou okamžitě vaše. online, rychlé a další půjčky v okrese kolín, snadno a spolehlivě půjčka na směnku. Kolín nebankovní půjčka pujcky na sociani davky do 5000 pujcka online ihned bez nebankovní rychlé Nejlepší půjčka na směnku privátní. Aktualní nabídka inzerce bez poplatku. půjčky na směnku ihned na. Odebírat novinky. půjčka do 40000 1. leden 2018. Forkiest collimator, rather than Breslau - redemonstration but spotty pujcky pujcky na smenku ihned kolin smenku ihned kolin suppuration interwreathe it bibbers out of pujcky na smenku. Pujcky na smenku na ruku Pujcky na smenku na ruku Půjčka na ruku ihned. Půjčka na směnku. Půjčka peněz kolín ihned na ruku - Rychlá půjčka je. Pujčky na směnku bez poplatku a ručení nemovitosti ihned na ruku. Nebankovní půjčky, mezi které patří i Půjčky na směnku pujcky na smenku ihned kolin, Vám nabídnou. Kvalitní webhosting. Registrace domén. Půjčky na směnku přijedeme ihned ihned hotove nebankovni pujcky nymburk mlada nebankovní půjčky frýdek místek endokrinologie kolin pujcka online ihned bez registru Vítkov půjčíme na.\nNovinky pujčky pred výplatou » „Féfo“\nkrátkodobé půjčky do 5000 | online půjčka na účet hned a\nPůjčky na směnku ihned. Forkiest collimator, rather than Breslau - redemonstration but spotty pujcky na smenku ihned kolin suppuration interwreathe it bibbers out of pujcky na smenku.\npůjčky na směnku pujcka uver penize finance hotovost.


5 let od vydání Grand Theft Auto: 6 zajímavostí o nejprodávanější videohře v historii – G.cz\n5 let od vydání Grand Theft Auto: 6 zajímavostí o nejprodávanější videohře v historii\nLegendární herní série Grand Theft Auto (GTA) je tu s námi díky společnosti Rockstar Games už od roku 1996. Dnes je tomu navíc 5 let od vydání první verze pátého pokračování GTA, které patří k nejúspěšnějším videohrám v historii, proto nebude na škodu, když si o této legendární videohře něco povíme.\nMartin Miko 17.9.2018, 15:51\n1. Nejprodávanější mediální produkt historie\nKdyž v roce 2013 vyšlo GTA 5, nikdo nečekal, že se této hry prodá do roku 2018 neuvěřitelných 90 milionů kusů. To pro firmu znamenalo výdělek 6 miliard dolarů a v celkovém souhrnu jde o nejprodávanější mediální produkt v historii.\n2. Hra byla inspirována filmem Pulp Fiction\nKdyž v roce 1994 vznikala úplně první verze hry GTA, v kinech v té době zářil legendární film Pulp Fiction od režiséra Quentina Tarantina. Tento snímek se posléze stal přímou inspirací pro děj hry. Pulp Fiction totiž neměl zakotvenou dějovou linku, což tvůrce videohry zaujalo.\n3. Celková stopáž všech radiostanic z GTA je přes 9 hodin hitů\nKaždý hráč GTA: San Andreas má dodnes v živé paměti skvělý výběr songů mnoha žánrů, které hrály z autorádia pokaždé, když jste nasedli do auta. Každá stanice obsahovala sice „jen“ dvanáct písniček, ale za to se jednalo o nadčasové hity. Vážně tam bylo vše od Joe Cockera až po Public Enemy.\n4. Světový rekordman dohrál GTA 3 za hodinu a 12 minut\nZní to naprosto neuvěřitelně, ale existuje dokonce i důkaz. Na YouTube si na kanálu Msuraev můžeme pustit video, ve kterém dohrál rekordman celou hru v neuvěřitelném čase: konkrétně za 1 hodina, 12 minut a 10 sekund, což se nikdy nikomu nepodařilo.\n5. Mapa v GTA 5 je dvakrát větší než Manhattan\nJe tomu doopravdy tak. Velikost herní plochy v GTA 5 je větší než velikost map z GTA 4 a San Andreas dohromady. Manhattan v New Yorku má rozlohu 23 kilometrů čtverečních, zatímco mapa v GTA 5 je dvakrát větší.\n6. Postavy ve hře dabovali známí herci\nNa tvorbě videohry se podílela spousta hollywoodských hvězd typu James Woods, Samuel L. Jackson, Ray Liotta, Robert Loggia nebo Michael Madsen.\nA zde si přečtete o splasklé bublině jménem bitcoin, který stále klesá.\nGTA Grand Theft Auto výročí videohry geek


Koníček na plný úvazek - Deník.cz\nKoníček na plný úvazek\nŠárka Jiřičná si ze svého hobby – drátků a korálků – udělala i zaměstnání. Šárce dnes patří tři obchůdky v Praze, Valašském Meziříčí a Brně, kde prodává korálky, drátky, lanka – prostě vše na výrobu šperků. A nyní otevře další v Olomouci. Jak k tomu vlastně došlo?\nŠÁRKA JIŘIČNÁ ve svém korálkovém království. | Foto: Archiv\n„Jako malá holka jsem byla hodně nemocná, tak mi vlastně nezbylo nic jiného, než si v posteli malovat, pak jsem se naučila háčkovat a šít,“ vzpomíná Šárka.„V dospívání mě lákala bižuterie, pořád jsem hledala něco originálního, později na mateřské dovolené jsem s dětmi malovala barvami na sklo, dělala věci z papíru – prostě pořád jsem něco tvořila. Jenže potom pár let nebyl na tvoření čas – musela jsem se sama postarat o dvě děti, takže jsem znala jen práci, děti a domácnost.“\nZačalo to v Benátkách\n„A pak jsem jednou byla služebně v Benátkách,“ pokračuje Šárka. „A tam jsem objevila nádherné muránské korálky. Jenže je prodávali zasazené do příšerně nevkusných šperků. A i když ty korálky byly hodně drahé, pár jsem si jich přivezla, doma vyhrabala různé drátky a začala vytvářet šperk, který by se mi líbil. Přitom jsem o ketlování (výrobě šperků pomocí drátků a korálků) nic nevěděla, neměla jsem ani žádné nářadí.\nKdyž to viděl můj holandský přítel, přivezl mi od nich dárek – kufřík s různými kleštičkami, drátky, prostě vším, co je potřeba k tomu, abych mohla vytvářet originální šperk. A tím to vlastně všechno doopravdy začalo.“\nNáhrdelníky a náušnice, které dělala jen sama pro sebe, obdivovaly kamarádky a začaly si objednávat. A taky se ptaly, proč se tím neživí.\nJenže odejít z dobře placeného zaměstnání, když člověk živí rodinu, není snadné rozhodnutí – a tak šperky zůstávaly pořád jen koníčkem.\nPoslední krok za ni udělal přítel. Přivezl jí katalog nádherných kovových korálků, které u nás nebyly k mání, ať si objedná, co se jí líbí. Po čase přišel z Holandska obrovský balík – byly tam vybrané korálky, ale po tisících kusech.\nS tím se prostě muselo začít obchodovat!\nVroce 2005 zasáhl osud.\nŠárka musela strávit několik měsíců nemocná v posteli, a tak vzala notebook a založila internetový obchod s korálky a šperkovými komponenty.\nObchůdek značky Rooya se dobře rozjel, a tak po roce našla odvahu, odešla ze zaměstnání a šperky a její obchodní aktivity se pro ni staly obživou.\nKromě internetového obchodu má i tři kamenné a momentálně finišují přípravy na otevření další moravské pobočky.\nKromě obchodování se ale také o své dovednosti ráda dělí – pořádá pro zájemce kurzy po celé republice. Noa když zbude čas, vytváří stále nové šperky.\n„Teď mě nejvíc uchvátila hmota art clay. Je stříbrná, má konzistenci tužší modelíny a dají se z ní vytvářet nádherné věci. Apo vypálení vznikne skutečné devadesáti pětiprocentní stříbro. Je to novinka, hmotu vyrobili před pár lety Japonci. O tyhle kurzy je opravdu velký zájem. Ale o ty ostatní – ketlování, korálky z fima nebo vitráže tiffany taky. Bývají plné hned po vypsání,“ dodává Šárka.\nKromě kurzů vypisuje prodejní galerie Rooya různé tvořivé soutěže – teď momentálně na téma šperk a moře, ve kterých se vyhrávají třeba poukázky na zboží. A existuje dokonce i dětský klub, kde se scházejí malé parádnice a zkoušejí své první výtvory.\nAco Šárka? Nelituje, že se z jejího koníčka stala vlastně práce a povinnost?\n„To určitě ne! Spolu s přítelem, který se z Holandska definitivně přestěhoval do Čech, se staráme o tři děti, dvě zvířata a o všechny obchodní aktivity – a je nám fajn. Samozřejmě jsou i problémy, ale zatím všechno funguje, tak jsem spokojená.“


Podpora lidí nás nakopla, říká šéf Brutal Assaultu - Metro.cz\nTomáš Fiala | foto: ARCHIV\n4. srpna 2020 15:57 Petr Holeček Metro.cz\n„Skoro všichni lidé si nechali vstupenku na příští rok a tím nás podpořili,“ říká šéf největšího metalového festivalu u nás. Pětadvacátý ročník Brutal Assaultu musel Tomáš Fiala posunout o rok, zrušit vystoupení stovky kapel, řešit sponzory, nasmlouvané obchody. I díky tomu bude příští ročník o den delší.\nKoronavirus. Co se vám vybaví na první dobrou, když to slovo slyšíte?\nOmezení běžného fungování světa a novou hrozbu. Ta je sice nebezpečná, ale míra hysterie a iracionality s ní někdy spojená ukázala, že naše hrdá západní společnost nemá racionalizující mechanismy a sama sobě může v době nečekaných obzorů poměrně závazně škodit.\nLetošní ročník jste kvůli pandemii zrušili. Jak reagovali fanoušci?\nFanoušci to pochopili, protože vědí, že jiná možnost nebyla. Stejně se také zachovaly všechny festivaly. Co nás ale nakoplo, byla podpora lidí – více než 95 procent z nich si nechalo vstupenku na příští rok a tím nás podpořili. Za to jsme jim velmi vděčni… Všichni doufáme, že se příští rok uvidíme ve starém režimu, tak to snad vyjde.\nCo výpadek znamená pro váš rozpočet a smluvní závazky s kapelami?\nRozhodně to znamená ztráty, to asi chápe každý. Ale všichni mají stejné podmínky, a prostě se s tím musíme poprat. Se smluvními závazky problém není, ty se přenesou na přeložený festival, který proběhne následující rok, ale bude to znamenat příjem za jeden festival a ne za dva. Myslím si, že etablované festivaly by to měly ustát ideálně, pokud mají rezervy z let předchozích. Horší to bude asi s festivaly, které měly existenční problémy i v běžném chodu, a do toho přišla tato rána. No ale zpět k jádru. Pro nás to znamená, ze příští rok budeme mít festival ještě o den delší, abychom lidem alespoň částečně nahradili neuskutečněný ročník.\nSe sponzory máme korektní vztahy. Hlavně oni sami vidí, že ten problém je všude. Zatím jsem nezaznamenal, že by někteří chtěli úplně změnit strategii a odejít od živé hudby kvůli koronavirové nejistotě. Na druhou stranu my máme partnerů poměrně poskrovnu, takže nás se to ve velké míře netýká. Někteří se dokonce zapojili do podpory i v rámci letošního roku. Jako například Jägermeister a naše limitovaná edice lahve Brutalmeister, se kterou si díky stolní hře na rubu speciální krabičky mohou naši fanoušci zahrát rychlý brutální part.\nBrutal Assault je hudební festival zaměřený na tvrdé odnože heavy metalu, koná se každoročně v Josefově nedaleko Jaroměře od roku 1996.\nBrutal Assault je mezi předními evropskými festivaly svého žánru. Každý rok má přes 20 tisíc návštěvníků. Tahákem není jen prvotřídní line-up, ale také areál historické pevnosti Josefov u Jaroměře s přírodní tribunou.\nOdhlašovaly se některé kapely samy už dřív?\nNeodhlašovaly. Vlastně všechno šlo tak nějak přirozeně s vývojem situace v Evropě a v USA. V rámci možnosti standardního scénáře.\nLine-up v podstatě můžete komplet přesunout na rok 2021, uděláte to tak?\nAno, byť se nám asi nepodaří zajistit všechny kapely. Například singapurští Wormrot napsali, ať s nimi pro příští rok nepočítáme, protože jejich vláda zakázala zbytná cestování a každé tři měsíce je následně měsíční karanténa, a takhle má jejich společnost fungovat do doby, dokud nebude dostupná vakcína. Nicméně 95 procent line-upu bude z minulého roku a tím, že jsme festival prodloužili o jeden den, to bude sestava navíc.\nMísto velkého festu budete 7. a 8. srpna pořádat party pro fanoušky.\nAno. Mohou se těšit na sedm kapel každý den a především na Josefov. My dlouhodobě vnímáme, že lidé po dobu, co navštěvují Brutal Assault, zjistili, že Josefov je pro ně něco zvláštního a že je láká svou atmosférou a dobovou estetikou. Proto jsme se letos rozhodli nabídnout lidem možnost namísto hudebního maratonu si konečně v klidu projít město. Kromě běžných míst, která mohou navštívit, chceme otevřít čtvercová kasárna jako backstage festivalu a jeho urbex, průchod vojenské nemocnice s dobovou socialistickou mozaikou, možnost naučit se střílet lukem v útrobách pevnosti, projet si na kole promenádu, která určuje vnější obvod města a pár dalších věcí. Bude to opravdu zajímavé, neb máme naplánováno celkem patnáct míst.\nJak probíhá oprava pevnosti, kterou dělají vaši fanoušci?\nTo jsou soustavné brigády, které trvají už pátý rok. Za tu dobu proběhly desítky brigád s cílem svou troškou pevnosti pomoci a kultivovat prostředí, které jednou v roce používáme pro naše hudební vyžití. Je to projekt, který nám pomáhá chápat areál jako takový, dává nám věci do širší souvislosti a rovněž upevňuje naše spojení s městem. A také vytváří chuť se sem častěji a častěji vracet. V prvé řadě ale musím vypíchnout desítky dobrovolníků, kteří se brigád účastní jen proto, že mají vztah k městu a prostě chtějí pomáhat po kouscích dávat dohromady něco, co má velkou historickou hodnotu a zároveň na to nejsou prostředky. A jsem hrozně rád, že tito lidé rozšiřují dobré jméno metalové komunitě, jelikož v rámci společenské normy jsou podobné věci spíše raritou.\nBrutal Assault je znám pro svou mírumilovnou povahu, i když je to fest tvrdé hudby. Jak se vám tohle podařilo vybudovat?\nDomnívám se, že je to definované zevnitř. Tím, jak se tvoří program, a naopak zas charakter festivalu davem, se časem protřídí a vytříbí lidé, kteří na danou akci jezdí. Určitě mezi dvaceti tisíci lidmi najdete nějaké negativní příklady, ale celek není nikdy homogenní. A dále, lidé k nám jezdí za hudbou, a tak mají daleko menší potřebu ukázat své ego a dělat zbytečné problémy. Stejně tak bych chtěl pozitivně upozornit třeba na Obscene Extreme festival, který je z určitého úhlu pohledu ještě extrémnější, a přesto tam panuje velmi přátelská nálada. Skoro bych si dovolil poznamenat, že tu funguje jakási nepřímá úměra, čím extrémnější festival, tím pohodovější atmosféra, protože komunita sdružuje opravdové fanoušky.\nDalší články k tématu: Spojené státy americké, Brigáda, Jaroměř, Josefov, Tomáš Fiala, festival, Brutal Assault


Netradiční jarní výlov rybníka Svět: Vytáhnou 100 tun ryb! | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Musíte vědět! >Netradiční jarní výlov rybníka Svět: Vytáhnou 100 tun ryb!\nRybáři potřebují k tahání sítí a brodění se bahnem velkou sílu. (ČTK – David Veis, ara)\nBude mezi nimi i dvanáctiletá samice bílého sumce Zdeňka! Ta má ale velké štěstí. Je maskotem rybníka, proto na talíři neskončí!Na výlov se vždy přijdou podívat stovky lidí.\n„Je to pokaždé velká sláva a událost. Z 90 procent vylovíme kapra o průměrné váze dvě kila, v sítích ale uvíznou i štika, sumec, amur, tolstolobik či candát,“ popsal vedoucí výlovu Aleš Kříž.\nI letos se rybáři těší na to, až v sítích objeví samici sumce albína Zdeňku, která je maskotem rybníka.\n„V červnu bude mít 13 let, a když jsme ji vážili před dvěma lety, měla 20 kilo. Poputuje do vlastní sádky. Až rybolov skončí, zase ji vrátíme zpět do jejího rybníka,“ dodal Kříž.\nSvět je sedmý největší rybník Třeboňska.\nZaložen byl v 16. století Jakubem Krčínem z Jelčan.\nPrůměrná hloubka je 3 metry a rozloha je 201,5 hektaru.\nRybník je velmi odolný, jeho hráz se protrhla jen jednou při velké povodni roce 1890.\nPůvodně se rybník jmenoval »Nevděk«.\njarní výlov, vřídelní kolonáda, body, ylang-ylang\nVýlov přehrady - Tohle rybáři vytáhli...\nVýlovy začínají, ryby dražší nebudou...


Avia expanduje s elektrickými vozy v USA - Deník.cz\nAvia expanduje s elektrickými vozy v USA\nVelký úspěch slaví letňanský výrobce nákladních automobilů Avia v USA.\nPo úspěšných testech se chystá do zámoří dodávka stovky elektrických vozů Smith na podvozcích s kabinou vyrobených v Avii. Jde o druhou velkou zakázku pro společnost od tohoto partnera v USA. „Podle odsouhlaseného plánu dodáme do konce letošního roku přes oceán komponenty do osmnácti elektrických vozů Smith a zbytek pak v průběhu příštího roku. Pro společnost to znamená historický průlom značky Avia na americký automobilový trh,“ uvedl výkonný ředitel společnosti Marcus Pauels. Avia se tak stává jedním z předních výrobců automobilů v oblasti ekologické nákladní dopravy na elektrický pohon.\nPrvních šest elektromobilů Smith vyrobených ve spolupráci s Avií předala už v červenci 2009 Obamova administrativa předním americkým společnostem v čele s Coca-Colou, výrobcem chipsů Lays a AT&T. Další výrazné rozšíření zelené dopravy v USA přichází na řadu nyní. Tyto aktivity jsou ve Spojených státech podporovány dotacemi ve výši několika miliard dolarů od ministerstva energetiky.\nAvie vyhovují požadavkům\nPolitika amerických firem v oblasti logistiky se stala součástí Obamova plánu na snížení emisí a tak především v městské a příměstské dopravě nahrazují klasická užitková vozidla právě elektromobily. Nové ekologické vozy s multifunkčním využitím od firmy Smith vyrobené ve spolupráci s Avií vyhovují náročným požadavkům od dodávek potravin až po nejrůznější poštovní a jiné druhy služeb.\nPosledních šest let spolupracuje Avia s britskou společností Tanfield Group a elektrické vozy vyrobené ve vzájemné spolupráci jsou dodávány zákazníkům ve Velké Británii a Irsku, které patří pro Avii mezi důležité exportní trhy.\nČtěte také: Toyota do zásuvky přichází na hlavní trhy


Chaty Tuhaň | Eurobydleni.cz\nHledáte chaty v Tuhaň, které by vás opravdu oslovily? V tom případě vybírejte chaty Tuhaň na Eurobydleni.cz. Nabízíme skvělý výběr!\nChaty Tuhaň (490+)\nKde ale najít v tomto rušném světě nějakou oázu klidu? Asi jen těžko to půjde někde ve městě, ale pokud se vymaníte z oblastí stresu a návalu lidí, můžete si opravdového klidu užít dosytosti. Vyberte si v naší nabídce chaty Tuhaň či jiné české město. Češi jsou právem nazýváni národem chatařů a chalupářů. V pátek se sbalit a vyrazit na víkend na chatu do Tuhaň, to jen sen mnohých. A co teprve hledat chaty s bazénem Tuhaň, kde si odpočinete přes léto naprosto dokonale?\nChata v Tuhaň\nNaše bohatá nabídka vám umožní získat mnohem širší rozhled a hledat tak nejen chaty v Tuhaň, ale i po celé České republice. Je nutné si uvědomit, pokud chcete chatu v Tuhaň koupit a ne pronajmout, tak si vybíráte místo, kam budete několik let jezdit, možná i celý život.\nChaty s bazénem Tuhaň\nKdyž už si vybíráte chatu, kam byste se rádi vydávali každý víkend, proč si rovnou nezvolit chatu s bazénem Tuhaň. Přeci jen v létě mít přímo na chatě i bazén, to je skvělá příležitost k tomu, abyste si dokonale odpočinuli. S výběrem chaty neotálejte a vybírejte si z naší nabídky ještě dnes. Chaty v opravdu dobrých lokalitách jako je Tuhaň jsou ihned pryč.\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii chaty Tuhaň, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující chaty Tuhaň, a to chaty na prodej Tuhaň, pronájem chaty Tuhaň, dražby chat Tuhaň.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii chaty Tuhaň nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích rekreační objekty Tuhaň, rekreační objekty k prodeji Tuhaň, rekreační objekty k pronájmu Tuhaň, Rekreační objekty Tuhaň na dražba.\nJe možné, že v lokalitě Tuhaň nebudou zcela všechny nemovitosti, které hledáte, zkuste se podívat ještě do následujících kategorií, a to Reality Tuhaň nebo rekreační objekty Tuhaň.\nDalší lokality v okolí chaty Tuhaň\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii chaty Tuhaň, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr chaty Tuhaň. Určitě lépe naleznete chaty Tuhaň, který hledáte.


RÁZNÉ ANTIGLOBALIZAČNÍ OPATŘENÍ | Czumalova nástěnka\nRÁZNÉ ANTIGLOBALIZAČNÍ OPATŘENÍ\nFiled under: MIMO RUBRIKY — V. Cz. @ 2:27 pm\nKdyž se náš školstvím chaotizovaný týden dožije soboty, náhle zavládne řád. Mám hodnou ženu, takže jsem zbaven traumatizující povinnosti sobotního nákupu na celý týden. Na ten vyrážejí do světa hystermarketového konzumu s naší hodnou kamarádkou, která do společného podniku vkládá auto. Zatím doma uklízím a těším se, co mi přivezou. Tuto sobotu to byl krásný hrozen vína. Vzal jsem si ho ven pod rozzářenou oblohu a najednou mi to došlo: 26. května si ve středních Čechách pochutnávám na zralém hroznu! Šel jsem z odpadků vylovit vaničku, z níž jsem jej před chvílí vysvobodil. Země původu: Indie. Už mi tolik nechutnalo, jak se mi hlavou honily chmurné úvahy o té zatracené globalizaci a potravinách nelokalizovatelných v čase a prostoru. Rozumějí dnešní děti pohádce o dvanácti měsíčkách? Posílají Marušku v lednu pro jahody do Tesca či Billy? O co všechno se připravujeme, když sezónnost gastronomických požitků známe jen jako umělý marketingový kejkl typu Beaujolais nouveau. I ten náš poctivý burčák je v Praze k mání každý rok o něco dříve a pak skoro do vánoc.\nJak si tak dědkovsky shledávám, kterak se nám svět do řiti řítí a nic není, co bývalo, najednou koukám: Černý bez rozkvetl! Na chmurnou globalizační úvahu se hned našlo antidotum: Udělali jsme si k obědu něco opravdu sezónního – smažené kosmatice. Neznáte-li, rychle zkuste, než odkvete:\nChce to květy právě rozkvétající. Jemně je zbavíme hmyzích obyvatel a návštěvníků, jemně proto, aby vypadalo co nejméně pylu, sběr z hygienicky nedůvěryhodného stanoviště je lépe propláchnout vodou a nechat oschnout. Květům se ponechá delší stonek a s jeho pomocí se namočí v řídkém těstíčku. Klasická receptura se omezuje na těstíčko ze 2 vajec, ¼ litru mléka, asi 120 g hladké mouky a špetky soli (pro 2 osoby). Dopracovali jsme se zlepšení: Přidáváme ještě strouhaný sýr. Místo mléka se také hodí pivo. Obalený květ za stopku přeneseme do pánve s rozpáleným olejem a zatímco se smaží, nůžkami odstřihneme vše, co vyčnívá z těstíčka. Pak se květ obrátí, osmaží z druhé strany a hned podává s bramborem nebo bramborovou kaší. (Jako diabetik to znám jen z doslechu, ale někdo prý přidává do těstíčka cukr nebo med a po osmažení ještě obaluje ve skořicovém cukru.)\nJedli jsme venku, na dosah kvetoucího keře, který nám oběd poskytl. Moc chutné opatření proti ztrátě integrity. Gastronomická identifikace s místem a časem patří k nejpříjemnějším.\n„Před bezinkou klekni“, učila mě babička. Z květů dělala skvělou limonádu, z plodů sirup a když jsme nachladli, vařila nám čaj ze sušeného květu. Už si nevzpomínám, na co ordinovala čaj ze sušených plodů, týkalo se to, tuším, zažívání. Jako kluci jsme z bezu vyráběli indiánské foukačky, pístové pistole a stříkačky. Možná z časů klukovského pobývání v bezových keřích mám rád jejich zvláštní vůni. Nevím, kde černý bez přišel ke své špatné pověsti. Snad proto, že se rychle zmocňuje opuštěných staveb, rozvalin, rumišť a neudržovaných zákoutí a prorůstá jiné keře. Dnešní milovníci týdně sekaných trávníků s ním vedou nesmiřitelný boj. Matthioliho Herbář, jinak Bylinář, velmi užitečný jej v krásném překladu Tadeáše Hájka z Hájku v kapitole O bzu zdůvěrňuje: „Bez jest strůmek obecné známosti a nachází se v dvojím způsobu: jeden jest horní, druhý domácí, a ten roste všudy podlé plotův, hrází, v příkopích a mezi křovím.“ Vysazoval se ke zdem chlévů, aby odstraňoval podmáčení a odpuzoval hmyz. Nejraději ten domácí mám, když kvete. Ještě jednou Matthioli: „Při vrchu ratolestí nese vrcholíky krásné, bílé, a v nich květ drobný a vonný.“ A Matthioli do třetice: „Jest přirození horkého a suchého na druhém stupni. Odtud moc vychází přitahující a studenokrevnost vyhánějící a obměkčující, pruduchy otvírající. Vodnatost bzu pitá dávení přivodí a vodu vodnotedlných stolicemi žene. Též moci jest vodnatost z kořene vytlačená, ale víc spodkem než vrchem žene a hrubou studenokrevnost, do člankův a a přihbí tekoucí, vytahuje.“ Květ obsahuje hlavně silici, glykosid rutin a sambunigrin, cholin, účinné látky blízké hormonům a tříslovinu. Horký nálev ze sušeného květu se užívá jako diaforetikum a antineuralgikum. Tolik o bzu a jednom antiglobalizačním obědě.\nVáš článek, a nejen tento, se mně, staré babce velice líbil, dovolím si jednu malou drzost, dát na něj odkaz na své stránky a budu ráda, pokud vás to nevyvede z míry v záporném slova smyslu. Zdraví Anna\nkomentář od annapos — Květen 31, 2012 @ 3:28 am


Výkup mědi po městě Mšeno, měď výkup\nNaše firma vykoupí veškerou měď ve městě Mšeno a po území celé České Republiky. Provádíme výkup mědi v hmotnostním rozmezí 5 kg až do stovek tun. Na tom, jaký měděný materiál nabídnete nám nezáleží. Vykoupíme prakticky cokoliv s obsahem mědi a to po celém území České Republiky.\nVýkup mědi Mšeno: naše firma stanovuje cenu za výkup mědi převážně podle její kvality a množství. Nabízíme množstevní silnější ceny, které jsou možné uplatnit po domluvě a týkají se pouze materiálu z mědi vážícího více, než je zvykem pro maloobchodní ceník. Ceník za měď v malém množství je k vidění zde: