Dream Job 2 – Jirka Toman\nSe žáky PBIS na akci ČVUT – STRETECH\nPOKRAČOVÁNÍ Dream Job – protože stránky mají svá omezení Stále zde prezentuji činnost asistenta pro přípravu výuky Fyziky v britském gymnáziu PBIS. (únor 2022)\nProgramování – ROBOTICKÉ SOUTĚŽE\nProgramování se sice učí v počítačových učebnách, i stavba robotů z lega. V Maker Space se však roboti zkouší. A soutěže tomu dodávají adrenalin. A legraci. Z ostravské soutěže na VŠB:\nVítězný tým při první rozjížďce\nAutonomní roboti na horské dráze: Cvičná trať vyrobená v MS pro soutěž na ČVUT\n– Příprava na soutěž na ČVUT\nA soutěž samotná: https://youtu.be/bAj7BBs1mOc\nPro matematiku: Měření vačky\nMěří se zdvih v závidlosti na úhlu pootočení – > výuka derivací – první derivace dráhy podle času je rychlost, druhá derivace je zrychlení.\nNa fotce je model a skutečné měřidlo.\nSoutěž STIRLING v NTM\nKaždoročně se žáci PBIS zůčastňijí stirlingové soutěže v Technickém muzeu. V posledním ročníku Ilyes zvítězil. S motorkem, který v Maker’s Space za tři dny totálně rekonstruoval, dosáhl 1005 ot/min. Na snímku jsou ještě žáci školy – Dominik, LanDa a Jesse.\nNa letošní ročník 2022 opět chystáme překvapení.\nÚloha: Změřit frekvenci tónu v závislosti na napětí struny. IA\npopis: Struna je upnuta ve svěráku vlevo. Je vedena přes kladku vpravo. Pro větší sílu je napínána přes páku 10 : 1 závažími – vlevo dole. Po výšení zátěže před měřením je struna sevřena svěráčkem – nahoře – vždy ve stejné vzdálenosti od upnutí. Po brnknutí je frekvence tónu měřena mobilní aplikací PHYPHOX – tu má každý žák v mobilu staženou. DOPORUČUJI VŠEM\nKrmítka a budky pro ptáky – činnost kroužku biologie\nO některych přestávkách se Makers Space mění v truhlářskou dílnu.\nA jak je vidět, má to smysl a my máme motivaci pro druhou budku.\nMagnetická brzda – IA\nMěření útlumu kývání – Al plech při kývání prochází mezi elektromagnety. Vyhodnocování útlumu pro rúzná napětí – proudy v el. magnetech.\nRaketa na vodu – internal assessment (IA)\nLíza připravuje kolmý start Měří úhel max. výšky\nZadání práce: Zjistit závislost mezi tlakem v raketě a max. výškou.\nPo změření potřebných rozměrů byl tlak vypočítán z izotermického = pomalého pumpování auto pumpičkou pro 5, 6, 7, 8, 9 zdvihů, pro každých pět výstřelů, výpočty pravděpodobné chyby měření atd. Zadání si definovala Líza sama. Příprava a měření klínometrem Líza, pumpování a odpálení asistent. (vzdálenost měření 50m)\nElektřina v bytě – Bezpečnost\nToto téma je nově zahrnuto do britských školních osnov. A tak na toto aktuální téma vznikl v MS aktuální panel.\nPo připojení do zásuvky je panel plně funkční a vše na něm je podle normy: Dva okruhy – světla a zásuvky – mají své jističe. Po připojení např. konvice a vařiče jistič spadne. Panel má i rozdílovou pojistku 30mA. Zkoušečkou je možno sledovat fázi. K mé radosti se panel používá.\nMlžná komora – pro sledování částic alfa a beta při výuce radioaktivity.\nNa dno kádinky se přilepí kousek látky a navlhčí Izopropanolem. Na tác se nasype suchý led, na něj se dá plastový talířek se zdrojem záření (lampovou punčoškou). Kádinka se otočí dnem vzhůru a přikryje zdroj. Utěsněno plastelínou. Páry Izopropanolu klesají dolů a částice procházející parou zanechávají svou stopu. Demonstrativní pokus.\nPanel je plně funkční po připojení do zásuvky. Má dva okruhy se svými jističi – světla a zásuvky. Po připojení např. konvice a vařiče jistič spadne. Panel je vyroben přesně podle normy, obsahuje i diferenční jistič.\nExtended Essay studenta maturitního ročníku – Ilyes\nMěření torzního kyvadla – zjišťování závislosti frekvence kmitů na momentu setrvačnosti (proměnlivé vzdálenosti závaží). Kyvadlo kmitá na mosazném drátu d = 2,5mm, délky 1m.\nIlyesovi jsem pomohl s výrobou kyvadla a jeho fixací. Vše další je jeho práce. Ta obsahuje naměřená data, grafy, výpočty pravděpodobné chyby měření, závěr.\nInternal Assessment studentek 2. ročníku – Týna a Anežka\nMěření vlastností oxidu vanadičitého na povrchu skla – okna Povlak roztoku VO2 při průchodu slunečních paprsků při určité teplotě změní náhle své vlastnosti a místo aby světlo procházelo, skokově se začne zčásti odrážet. Tato novinka se už zkouší na velké budově v Bulharsku, na vývoji povlaku pracují vědci z plzeňské univerzity. Týna a Anežka zkoušejí totéž. Povlak je nanesen na obrazovém skle A4, osvěcuje ho lampa 500W, na skle je bimetalický teploměr, za sklem je světelné čidlo. Účelem je měnit přesné složení povlaku a sledovat náhlý pokles osvětlení čidla – počet Luxů.\nPráce má vědecký charakter, dívky konzultují své kroky s vědeckými pracovníky z Plzně. Pomohl jsem jim s uspořádáním pokusu, dívky jsou jinak samostatné a tvůrčí. Použitá měřidla – Vernier\nLaser Cutter – nový prostředek pro studentské aktivity\nIhned po instalaci tohoto báječného 40W zařízení vznikl kroužek studentů, kteří pravidelně přichází do naší kutírny Makers Space a ti zkušení vyučují ty začátečníky.\nJedna z báječných pomůcek pro učitele matematiky která tu vznikla je super Pythagorova věta: Vyříznuto z plexi 3mm, náplň – obarvená voda, slepeno vteřinovým lepidlem.\nPři otočení Pythagorova věta přesně funguje:


Luxusní pití? Vodka s diamanty | MAGAZÍN.cz\nDIVA Premium Vodka / foto: trifter.com\nPořádáte mejdan a chcete své hosty obšťastnit nějakým zajímavým pitím? A přitom nepijí nic jiného než vodku? Řešení je snadné. Internetový magazín Trifter sestavil žebříček nejzajímavějších i nejluxusnějších vodek na svět\nNejluxusnější a asi i nejdražší vodkou na světě je DIVA Premium Vodka (na obrázku nahoře). Třikrát destilovaný nápoj je původem ze Skotska. Tohle pití je unikátní tím, že je filtrováno přes drť diamantů a drahokamů.\nOstatně, precizně opracované kameny, včetně diamantů, jsou umístěny i do středu láhve. Cena za ni je závratná, můžete ji koupit za dva tisíce liber, ale i za 540 tisíc liber (což je v přepočtu zhruba 22 miliónů korun). Kolik zaplatíte, záleží na tom, jaké „kamínky“ budou ukryty v láhvi.\nSe zlatými kousky\nDalší prémiovou vodkou je Gold Flakes Supreme, kterou vyrábějí ve Francii. Je čtyřikrát destilovaná, ale to na ní není to nejzajímavější. Ještě důležitější je to, že v pořádně ostrém nápoji plavou 24karátové kousky zlata.\nPoměrně zajímavou možností na party může být Tommy Gun Vodka, která se stáčí do 750 ml láhve v podobě automatu Thomson 1928. Zajímavé je i jméno výrobce, kterým je americký podnik Alphonse Capone Enterprises.\nAlkohol v tubě\nVodka může být i v tubě, připomínající zubní pastu. Místo na kartáček ji ale umisťujete rovnou do krku. Takový nápoj je k dostání v Rakousku a Německu, ve 190 ml tubách můžete mít tři příchuti – brusinkovou, citronovou a speciální nazvanou Energy.\nA co takhle česneková vodka? I ta se vyrábí a dokonce přímo v zemi původu tohoto nápoje – v Rusku. Výrobce vedle česnekové nabízí i další říznou vodku – křenovou.\nAby zvláštní příchuti byly kompletní, v Arizoně se dá sehnat zase kaktusová vodka.\nJaká by podle vás bylo nejoriginálnější pití?


Na teplický stadion se vrací legendární burza z počátku 90. let - iDNES.cz\n15. října 2011 8:23, aktualizováno 8:23\nPřed fotbalový stadion v Teplicích se vrací kdysi velmi oblíbená burza. Na parkovišti se bude konat každou sobotu. Lidé se na burze mohou zbavit věcí, které už nepotřebují. Podobná burza se před stadionem konala už v 90. letech a tehdy lákala do Teplic davy návštěvníků i z okolních měst.\nNa parkoviště u teplického stadionu se vrací oblíbená burza. Bude každou sobotu. | foto: Karel Kopáč, MF DNES\nBurzu obnovuje pražská firma Rede, která již organizuje trhy v Ředhošti. Štěpánka Nevolina z jejího vedení totiž pochází právě z Teplic a na někdejší burzu si dobře pamatuje. "V Teplicích mi to chybí, myslím, že by stálo za to trhy pořádat znovu," říká.\nBurza je určena všem. Podnikatelům a velkoobchodům, ale i sběratelům, lidem, kteří mají doma zbytečné věci, zahrádkářům s vlastní vypěstovanou zeleninou i maminkám, jimž povyrostly děti a rády se zbaví nepotřebného oblečení, hraček, kočárků. "Věci mohou směnit nebo prodat a v dnešní poměrně těžké době si tak přivydělat," dodává Nevolina.\nSběratelé a matky zaplatí za prodejní plochu 20 korun a nemusejí mít ani živnostenský list. "Příjem do 20 tisíc ročně není třeba přiznávat," uvádí Nevolina.\nOstatní prodejci zaplatí stovku za jedno parkovací místo, na nichž své věci rozloží. "Část z výdělku půjde i na podporu sportovních aktivit. Máme totiž smlouvu s místním fotbalovým klubem, s nímž se budeme dělit o výdělek," doplňuje Nevolina.\nPrimátor Kubera návrat burzy uvítal, koupí si rádio\nVedení města nápad společnosti Rede vítá. "Kdysi jsme si tam kupovali hlavně kazety, protože na burze byly levnější než v obchodech," vzpomíná primátor Jaroslav Kubera.\nPodobné akce chválí. "Co jeden člověk považuje za tretku, se jinému hodí. Já se tam určitě taky přijdu podívat. Mně by se líbilo najít tam staré tranzistorové rádio, ta sbírám," dodává.\nHlavní podle něj bude, aby organizátoři udrželi trhy tak, jak je plánují nyní. "Aby se z toho nestala vietnamská tržnice. Těch je dost," upozornil Kubera a připomněl, jak končila minulá burza v roce 2003, kdy se z ní stalo překladiště pytlů se zbožím z kamionů do asijských obchodů.\nPočátkem 90. let ale bývala teplická burza pojmem. Tehdy jí patřilo nedělní dopoledne a zákazníci z širokého okolí na ní našli, na co si vzpomněli. "Koupila jsem si tam na kazetách dvě alba skupiny Pet Shop Boys. Bylo to myslím v roce 1992 a jedna kazeta mě vyšla na stovku," vzpomíná Veronika Rychlá z Ústí nad Labem.\nNa parkovišti před Stínadly i na vnějším ochozu stadionu se prodávaly věci, které jinak v obchodech nebyly - údajně značkové oblečení z Polska, drogerie, kosmetika, nábytek i nářadí. Nové i použité. "Měla jsem odtud halenku za 300 Kč, leginy, lustr za 275 korun," svěřila se Jana Hendrychová z Teplic.\nTémata: burza, Polsko, Teplice, trh, Ústecký kraj, Ústí nad Labem, hračky, Jaroslav Kubera, kamion, Labe, Pet Shop Boys, Podnikatel, Příjem, Živnostenský list\nMasarykova nemocnice v Ústí nad Labem od pátečního odpoledne do sobotního večera výrazně omezí provoz. Musí opravit hlavní přívod elektrické energie, proto... celý článek\nZa brutální vraždu babičky v Dubí na Teplicku vyměřil ústecký krajský soud jejímu osmnáctiletému vnukovi Jakubu Š. 17 let vězení. Rozsudek zatím není... celý článek


Sivák, hnědák a vraník / Pohádky | ProMaminky.cz\nByl jednou jeden stařík a ten měl tři syny; třetí z nich byl hloupý Ivan, který nic nedělal, jen se povaloval v koutě na peci. Když otec umíral, zavolal si syny a povídá:\n„Děti, až umřu, choďte každý po řadě tři noci na můj hrob hlídat.“ Staříka pohřbili, přišla noc; nejstarší bratr měl jít nocovat na hrob, ale buď byl líný, nebo se bál, i řekl nejmladšímu:\n„Hloupý Ivane, jdi hlídat na otcův hrob za mne, stejně nic neděláš.“ Hloupý Ivan se tedy sebral a šel na hřbitov hlídat. O půlnoci se hrob otevřel, stařík vystoupil a ptá se:\n„Kdo je tu? Ty, nejstarší syn?“\n„Ne, tatíčku, já hloupý Ivan.“ Stařík ho poznal a ptá se:\n„Pročpak nepřišel nejstarší syn?“\n„Poslal mne místo sebe, tatíčku.“\n„Nu, Tvé štěstí.“ Stařík zahvízdal a zavolal:\n„Siváku, hnědáku, moudrý vraníku!“ Sivák běží, až se země třese, z očí se mu sypou jiskry, z nozder stoupá dým. „Tu máš, synu, dobrého koně! A ty, siváku, služ mu tak, jako mně jsi sloužil.“ Stařík domluvil a znovu si lehl do hrobu. Hloupý Ivan siváka pohladil, polaskal se s ním, ale pak ho propustil a vrátil se domů sám. Doma se ho bratři ptají:\n„Tak co, Ivane, dobře jsi nocoval?“\n„Dobře, bratři, dobře.“ Přišla druhá noc. Prostřední bratr také nešel hlídat, řekl hloupému Ivanovi:\n„Jdi na hrob k tatíčkovi a přenocuj tam za mne.“ Hloupý Ivan neřekl ani slovo, sebral se a šel. Když přišel ke hrobu, lehl si a očekával půlnoc. O půlnoci se hrob otevřel, otec vyšel a ptá se:\n„Tys prostřední syn?“\n„Ne,“ odpověděl Ivan, „to jsem zase já, tatíčku!“ Stařík zavolal zvučným hlasem a zahvízdal jako bohatýr:\n„Siváku, hnědáku, moudrý vraníku!“ Hnědák běží, až se země třese, z očí srší plamen, z nozder stoupá dým. „Nu hnědáku, jako mně jsi sloužil, služ i mému synu. Teď běž!“ Hnědák zmizel, stařík si znova lehl do hrobu a hloupý Ivan se vrátil domů. Bratři se zase ptají:\n„Dobře, bratři, dobře.“ Třetí noc byla řada na Ivanovi. Nečekal, až ho pošlou, sebral se a šel hlídat. O půlnoci opět vstal stařík, už věděl, že hlídá hloupý Ivan. Zavolal zvučným hlasem a zahvízdal jako bohatýr:\n„Siváku, hnědáku, moudrý vraníku!“ Vraník běží, až se pod ním země třese, z očí mu šlehá plamen a z nozder stoupá dým. „Nu, vraníku, služ mému synu tak, jako jsi sloužil mně.“ Řekl, rozloučil se s hloupým Ivanem a lehl si do hrobu. Ivan pohladil vraníka, propustil ho a vrátil se domů. Znovu se ho bratři ptají: jakpak jsi, Ivane, přenocoval?“\n„Dobře, bratři, dobře!“\nŽili jako dřív; dva bratři pracují, ale Ivan nedělá nic. Až jednou car dal rozhlásit: tomu, komu se podaří strhnout princeznin obraz zavěšený na zdi nad tolika a tolika trámy, dá princeznu za ženu. Bratři se také vypravili, že se půjdou podívat, komu se to podaří. Hloupý Ivan sedí na peci a prosí:\n„Bratři, dejte mi nějakého koně, pojedu a podívám se také.“ Bratři se na něho obořili:\n„Ty hlupáku, seď na peci, kampak bys jezdil. Chceš být lidem pro smích?“ Ale hloupý Ivan nedal pokoje. Bratři se ho nemohli zbavit. „I vem si, hlupáku, třínohou kobylu!“ Sami odjeli. Hloupý Ivan se za nimi rozjel do širého pole, do širé roviny. Slezl z kobyly, zařízl ji, kůži stáhl, pověsil a maso zahodil. Potom zavolal zvučným hlasem, zahvízdal jako bohatýr:\n„Siváku, hnědáku, moudrý vraníku!“ Sivák běží, až se zem třese, z očí mu šlehají plameny, z nozder jdou oblaka dýmu. Ivan vlezl do jednoho ucha ..... najedl se, napil se ..... vlezl do druhého, oblékl se a hned z něho byl chlapík bohatýr, že by ho bratři nepoznali. Sedl si na siváka a jel dobývat princeznu. Lidí tam bylo jako máku. Sotva zahlédli mládence, všichni se dívají, jak se hloupý Ivan s koněm rozběhl; kůň skočil, ale ještě tři trámy k obrazu chyběly. Odkud přijel, viděli, kam odjel, neví nikdo. Ivan pustil koně; sám se vrátil domů a sedl si na pec. Za chvíli přijeli bratři a vypravují svým ženám:\n„Představte si, přijel mládenec, jakého jsme v životě neviděli. Jen tři trámy mu chyběly, aby strhl obraz. Odkud přijel, všichni viděli, kam odjel, neví nikdo. Vsak on ještě přijede!“ Hloupý Ivan sedí za pecí a povídá:\n„Nebyl jsem to já, bratři?“\n„Čerta starého, hlupáku jeden, seď na peci a utři si nos!“ Uplynul nějaký čas a car opět vyhlásil tu soutěž. Bratři se zase vypravují na cestu a hloupý Ivan povídá:\n„Dejte mi, bratři, nějakého koně!“ Oni na to:\n„I mlč, hlupáku, seď si doma; chceš utratit druhého koně!“ Když nebyl k odbytí, dovolili mu, aby si vzal chromou kobylu. Hloupý Ivan ji také zabil, kůži stáhl, rozvěsil a maso zahodil. Potom zavolal zvučným hlasem, zahvízdal jako bohatýr:\n„Siváku, hnědáku, moudrý vraníku!“ Hnědák běží, až se pod ním země třese, z očí šlehají plameny, z nozder stoupají mračna dýmu.\nIvan vlezl do pravého ucha, oblékl se, vkročil do levého, stal se z něho mládenec bohatýr, vyskočil na koně a jel. Tentokrát mu chyběly jen dva trámy, aby obraz strhl. Odkud přijel, všichni viděli, kam odjel, nikdo neví. Ivan pustil hnědáka a sám táhne domů. Vlezl si na pec a čeká, až se bratři vrátí. Bratři přijeli a vykládají:\n„Představte si, že ten mládenec zase přijel a dnes už mu chyběly jen dva trámy.“ Hloupý Ivan povídá:\n„A nebyl jsem to já, bratři?“\n„I seď, hlupáku, kdoví, kdes lítal.“\nZa nějaký čas vyhlásil car nové utkání. Bratři se zase začali chystat a Ivan je prosí:\n„Dejte mi, bratři, nějakého koně, také si tam zajedu a podívám se.“\n„Seď, hlupáku, doma! Jak dlouho nás budeš připravovat o koně?“ Ale když se ho stále nemohli zbavit, řekli mu, ať si tedy vezme hubenou kobylku, a odjeli. Hloupý Ivan i třetí kobylku zabil, stáhl a maso zahodil. Pak zahvízdal jako bohatýr, zavolal zvučným hlasem:\n„Siváku, hnědáku, moudrý vraníku!“ Vraník běží, až se země třese, z očí mu šlehají plameny, z nozder stoupá dým. Hloupý Ivan zalezl do jednoho ucha, tam se najedl a napil ..... vlezl do druhého, oblékl se jako bohatýr, sedl na koně a jel. Jak přijel do carského paláce, strhl obraz i princeznin šátek. Odkud přijel, viděli, kam jel, neví nikdo. Ivan zase propustil vraníka a šel domů. Doma si sedl na pec a čekal na bratry. Bratři přijeli a vyprávějí:\n„Ach ženské, zase přijel ten mládenec. Jak se dnes s koněm rozjel, strhl obraz ze zdi!“ Ivan sedí na peci a povídá:\n„I mlč, hlupáku, někde po čertech jsi brouzdal!“\nPo nějakém čase uspořádal car ples, na který sezval všechny bojary, vévody, knížata, knížecí rádce, senátory, kupce, měšťany i sedláky. Také Ivanovi bratři se vypravili. Ivan nezůstal pozadu; jel s nimi. Sedl si tam na pec za komín, kouká, ústa otevřel dokořán. Princezna častuje hosty; každému přinesla pivo a pozoruje, neutírá-li si někdo ústa jejím šátkem? To by byl její ženich. Nikdo se však šátkem neutřel; hloupého Ivana neviděla ..... minula ho. Hosté se rozešli. Druhého dne car uspořádal zase ples, ale toho, kdo strhl obraz i šátek, zase nenašli. Třetího dne roznáší princezna opět pivo. Všechny obešla, ale nikdo se do šátku neutírá. Co to, myslí si princezna, můj souzený tu není! Podívala se na pec a vidí tam hloupého Ivana. Šaty má rozedrané, celý je od sazí a vlasy má jako vrabčí hnízdo. Nalila do sklenice pivo a nesla Ivanovi připít. Bratři se koukají a myslí si: Přece je to princezna a takovému hlupákovi nese pivo! Hloupý Ivan pivo vypil, vytáhl šátek a utřel se. Princezna se zaradovala, vzala ho za ruku, odvedla k otci a povídá:\n„Tatíčku, tady je můj vyvolený!“ Bratři zůstali, jak když do nich nůž vrazí: Co se to s princeznou děje! Snad neztratila rozum ..... takového hlupáka si vede k zásnubám. Ale jaképak tu dlouhé hovory: hned po plese byla svatba, náš Ivan už nebyl hlupák, ale carův zeť ..... dal se do pořádku, umyl se, učesal a byl z něho mládenec k pohledání. Tehdy teprve poznali bratři, co znamenalo chodit hlídat na otcův hrob.


Vsaďte na Baník a máte lístek na Olomouc zdarma! - Moravskoslezský deník\nVsaďte na Baník a máte lístek na Olomouc zdarma!\nOstrava - Poslední domácí ligové utkání ostravského Baníku, který v sobotu hostí Olomouc, můžete vidět zdarma. Derby týmů ze Slezska a Moravy začíná v 15 hodin. Stačí si jen vsadit ve vybrané pobočce Fortuny.\nKaždá z osmi vytipovaných provozoven Fortuny v Ostravě má k dispozici 625 vstupenek na poslední domácí zápas Baníku v této sezoně, ve kterém se v sobotu od 15 hodin na Bazalech představí Olomouc. Pokud vsadíte alespoň 50 korun na libovolnou sázkovou příležitost směřující k duelu Baníku se Sigmou, získáte ihned lístek.\n„Víme, že fanoušci Baníku jsou hraví, a tak je snad tato akce potěší, vsadit se dá vlastně na cokoliv, počet gólů, skóre a podobně. Na promo akci jsme tak věnovali pět tisíc lístků a věříme, že v pobočkách našeho generálního partnera nezůstane jediný lístek. Budeme rádi, když i poslední domácí zápas s Olomoucí bude mít odpovídající kulisu,“ uvedl manažer pro komunikaci a vnější vztahy Baníku Igor Bruzl.


Dacia Dokker - přívětivá a velmi dostupná\nPickup Dokker rumunského výrobce Dacia patřící do skupiny Renault je auto vhodné jak pro živnostníky, tak i jako rodinný vůz. Modely Dacia si svou oblibu získaly díky cenové politice, kterou výrobce stanovil přesně v poměru k užitné hodnotě. To platí i o modelu Dokker, jehož základní cena začíná na 214 900 Kč, testovaný model pak byl o 23 000 dražší.\nVšestranný Dokker nejde přehlédnout, jeho linie jsou jednoduché, a přitom z něj vyzařuje určitá robustnost a odolnost. A právě odolná jednoduchost je jeho devizou. Výrobce jej nabízí ve čtyřech úrovních výbavy: Access, Open, Arctica a Stepway. Pro redakční test jsem měl k dispozici výbavu Open v exkluzivním hnědém kabátku. Líbily se mi lakované sportovní nárazníky s kulatými, ve spodní části umístěnými světly do mlhy.\nDo kokpitu řidiče se nastupuje pohodlně dostatečně širokými dveřmi. Posed je dost vysoký, takže řidič má pěkný výhled. Interiér je jednodušší, ale příjemný. Nadchlo mě velké množství odkládacích prostor a přihrádek, ať to byly velké otevřené kapsy na palubní desce či ve dveřích, všechny byly pěkně po ruce. Ocenil jsem také praktický odkládací prostor nad hlavami řidiče a spolujezdce. Nastavení venkovních zrcátek je pouze ruční, což je nepraktické při nastavování zrcátka u spolujezdce, protože se musíte nahnout a zkoušet nastavení metodou pokus-omyl. Boční dveře jsou posuvné, ale bohužel pouze na pravé straně. V případě, že si připlatíte 25 000 Kč za vyšší výbavu Arctica, budou k dispozici jak elektricky ovládaná venkovní zrcátka, tak i posuvné boční dveře na obou stranách vozu. Příjemné je také umístění ovládacích tlačítek elektrického otevíraní předních oken na dveřích, což u modelů této cenové kategorie bych čekal neprakticky na středovém sloupku.\nPětimístný interiér je pohodlný, zadní sedadla jsou dělená v poměru 1 : 2, sezení nabízí nízké boční vedení, ale příjemný posed. Výhodou je, že opěradla zadních sedadel se dají sklopit a poté překlopit celé dopředu. Tím vznikne z 800litrového zavazadlového prostoru velký užitný prostor pro podnikání o objemu 3000 l s ložnou délkou 1,57 m. Navíc zadní dvoukřídlé dveře umožňují velmi snadné nakládání i vykládání materiálu. Výhodou je, že vozidlo disponuje plnohodnotným rezervním kolem, které je umístěno pod zavazadlovým prostorem, ale zvenčí. Vtipně je umístěn zvedák i klíč na kola na viditelném místě hned za levým křídlem dveří.\nO pohon modelové řady Dokker se stará jeden ze čtyř agregátů: benzinové 1,2 TCe a 1,6 SCe, a dva dieselové 1,5 dCi o výkonech 55 a 66 kW. Testovaný model byl osazen nejsilnější benzinovou jednotkou 1,6 SCe o výkonu 75 kW propojenou s manuální 5stupňovou převodovkou. Řazení jednotlivých stupňů jde hladce.\nI když je vozidlo vyšší stavby, při zatáčkách se naklání jen minimálně, příčné drobné nerovnosti zvládá bez problémů, a i jízda po dlažbě nedrncala, podvozek ji pohltil zcela nekompromisně.\nModel Dokker mě překvapil, jde o prostorné vozidlo a nadprůměrným místem nad hlavami cestujících, pohodlné na cestování a přitom za velmi přátelskou cenu 237 900 Kč.\nPublikováno: 27. 2. 2017 | Počet zobrazení: 1532 195\nČeši vyrábějí „chytrou... (61795)\n10.září Lopatka pro... (57971)\nZa jak dlouho budou skutečně... (56341)\nBrno v rytmu valčíku (56254)


MegaLadys " Co je to druhé? "jehněčí žebírka: recept\nLamb - je jedním z užitečných dietníchprodukty. Šťavnaté jehněčí maso může být rafinované jídlo na slavnostní večeři a každodenní součást vydatném obědě. V dávných dobách beran byl opravdový symbol luxusního bydlení, to je jen bohatí mohli vychutnat svou nepřekonatelnou maso. V současné době obchody poskytují nám s širokým výběrem chutných jídel.\nSmažené nebo pečené jehněčí žebírka - recept požaduje, aby každý vlastník. Existuje mnoho způsobů, jak vařit, ale nyní budeme uvažovat o nejjednodušší z nich - žebra v kotli.\nŽebra v kotli\nK přípravě skopové žebra v kotli bude muset:\nJehněčí žebírka - 1 kg;\nDůkladně umýt nádrž skopové žebra,nakrájíme na kousky - velikost záleží na osobním vkusu kuchaře. Dále nakrájíme na půl kroužky cibule, mrkev rub na hrubé struhadlo, odstraňte kůži z rajčat.\nVyplnit požadované množství slunečniceoleje v kotli. U takových jídel je nejlepší používat pánve s non-rovinné dno. Jsme počkat, až do okamžiku, kdy olej je velmi napjatá a jemně položit nařezané kusy masa. Průměrná doba pražení žebra - 7-9 minuty, ale je třeba neustále sledovat a za stálého míchání, takže nemají ztvrdnout.\nJemně usínat nakrájenou cibuli, osmahneme jidokud světle zlatova. Pak usnout nastrouhanou mrkev a smažíme, dokud jen vařené. Mimochodem, mrkev připravenost lze zkontrolovat tlačí nůž - pokud je již mírně opečené, je snadné být rozdělen do částí.\nBěhem smažení cibulí a mrkví úrovni požáruMělo by to být něco víc než průměr. Jemně nasekané rajčata šíří na dně kotlíku a smažit na chvíli. Miska je téměř hotov, zbývá jen dodat konzervy obilí, stejně jako trochu soli a koření podle chuti. Vše dobře promíchejte, snížit tepelné a dát SRJ dalších 10 minut. To je ono - nádherně vonící a chutný pokrm je připraven.\nVelmi byly získány lahodné jehněčí kotletky,pečou v troubě. Mají bohatou chuť a šťavnatou texturu. Tento pokrm bude jedním z nejdůležitějších jako svátečního stolu, a během odpolední každý den.\nPro skopové žeber, pečené v troubě, budete potřebovat:\nJehněčí žebírka - 650 m;\nBrambory - 300g;\nLibeček - 3 snítky;\nMajoránka - malý paprsek;\nSuché červené víno - 1/3 šálku;\ndva listy fólie položené na plech,promazává ji dostatečně silná vrstva skopového tuku. Pak se rozkládají v předem plátky brambor na celém povrchu. Top úhledně dát byliny, cibule polokroužků a citronem klíny. Poté, co že je potřeba rozšířit číslo jedna skopové žeber a dobrá pepř ji.\nNa vrcholu dát jehněčí filé, nakrájenýmalé kostky a potom cibule, mrkev, citron. Rovnoměrně vyplnit výsledný mísu sójové omáčky a červeného vína. Nejnovějším vrstva vypíše arménský lavash, která by měla pokrýt celý pánev. Když jsou všechny složky jsou na svém místě, lehce přikryjeme pečící fólií.\nPředehřejte troubu na značku 250stupně a umístit žebra tam přesně jednu hodinu. Pak snížit na 140 stupňů - při této teplotě, měla by se pokrm zaniká i minuty 20. Po uplynutí doby můžete bez obav odstranit misky a podávejte na stůl.\nBrambory absorbují všechen přebytečný tuk, tedy získat velmi jemné a chutné, citron přidává sofistikované kyselé jehněčí kotletky, ty dávají zvláštní chuť v celé jídlo.\nJehněčí žebírka pečou v troubě, můžeaby se stal nejchutnější pokrm v tabulce, ale je důležité, aby striktně dodržovat všechna pravidla, a pak výsledek ohromí, a spolu s ním, a váš hlad žaludek.\nPečené jehněčí žebra s švestek\nDalší provedení jsou původní jehněčí žebra s švestek.\nJehněčí žebra s obsahem tuku - 0,5 kg;\nVypeckovaných švestky - 150 g;\nJablkový koláč - 2 ks;\nČerveného vinného octa - 3 lžíce;\nSuché červené víno - 1 polévková lžíce;\nNejprve je potřeba důkladně omyjte žebra arozdělit do samostatných částí. Odříznout malé a rozpustit přebytečný tuk v pánvi to. Když všechen tuk tát, odstraňte všechny škvarky - čím více nebude užitečné. Opatrně položit žebra ve fritovací pánvi, který je upraven, po dobu 10 minut, nesmíme zapomenout pravidelně míchání.\nJakmile se na žebrech vytvořených růžovýkůra, přidejte předem nakrájenou cibuli půl kroužky, česnek a cukr. Mírně zvyšuje požární a smažit všichni spolu po dobu 5 minut. Pak se dal do hrnce nakrájené kousky sušených švestek a nakrájené kousky kyselého jablka. Rovnoměrně zalijeme octem a červené víno. Přidejte sůl, pepř a další koření podle jakékoliv chuti, snižují na minimum požáru a hašení těsně uzavřené po dobu 35 minut.\nJakmile je jehněčí kotlety s švestek budeready, mohou okamžitě použitelné ke stolu. Je to velmi chutné a krásné jídlo, pouhý pohled na což způsobuje chuť k jídlu probudit. Prořezávat dává velmi pikantní aroma kouře, který je skutečným vrcholem tohoto pokrmu.\nJehněčí žebra s švestek mohou být připraveny jakopro sváteční stůl, nebo jen pro zábavu. Většina žen v domácnosti rád překvapit svou domácnost různými dobrotami. Tento pokrm se může stát jedním z nejoblíbenějších mezi mnoho dobrých receptů na vaření.\nOdesláním tohoto misku pro sváteční stůlMusí to být hezké sloužit. Na desku je třeba pečlivě dát salát ve středu si můžete dát kruh citron, rajčata nebo jakékoliv jiné zeleniny či ovoce. Dále dal Uvařené žebra v kruhu, a to tak, že jsou velmi podobné slunečním paprskům. Ozdobte desku nějaké zelené, cherry rajčátky a plátky citronu. V současné době Dish příčinu obdiv a zdůraznit dovednost hostitelka uvařit.


Dnes uplyne 10 let od úmrtí prozaika a humoristy Miloslava Švandrlíka | Deník KNIHY\nDnes uplyne 10 let od úmrtí prozaika a humoristy Miloslava Švandrlíka\nMiloslav Švandrlík se narodil 10. 8. 1932 v Praze. Otec byl řidičem, oba rodiče se ochotnicky věnovali divadlu. Od roku 1947 Švandrlík dva roky navštěvoval dramatické a poté pedagogické oddělení Městské hudební školy v Praze a necelý rok pracoval jako pomocný dělník. V letech 1950-51 absolvoval Státní kurz pro přípravu pracujících na vysoké školy, od roku 1951 studoval na DAMU v Praze, nejdříve herectví, po půl roce přešel na režii. V roce 1953 musel ze školy odejít; krátce působil jako asistent režiséra A. Radoka u Vesnického divadla. Po návratu z dvouleté vojenské prezenční služby u PTP v Zelené Hoře u Nepomuku nastoupil na půl roku jako vychovatel korejských dětí v Liběšicích u Úštěka. Později se živil jako spisovatel z povolání.\nPřispíval (často ve spolupráci s kreslířem J. Wintrem-Nepraktou) do časopisů: Dikobraz, Roháč, Pionýr, Ohníček, Signál, Květy, Mladá vesnice, Nová Praha, Příroda, Rodina a škola, Rozhlas, Mladý svět, Svobodné slovo, Večerní Praha aj.; po roce 1990: A-Report, Literární noviny, Ahoj na sobotu, Dikobraz, Nový Dikobraz aj. V 60. letech vystupoval s G. Laubem v estrádních pořadech, v letech 1969-71 pak s vlastní estrádní zájezdovou skupinou (např. pořad Vrabec v hrsti). V pořadech M. Šimka a J. Grossmanna pravidelně spolupracoval se Semaforem, později též v představeních Divadla Jiřího Grossmanna. Povídku Krvavý Bill a viola uvedlo STOP Divadlo v Pardubicích jako muzikál. Černí baroni získali také filmovou podobu, k níž Š. napsal scénář spolu s režisérem Z. Sirovým. Mnoho zábavných pořadů, kabaretů, textů k písním, a především scének napsal pro Čs. Rozhlas a od roku 1955 obdobně spolupracoval s Čs. Televizí; mj. je autorem televizních her a pořadů Mnoho ran pro jednu dívčí duši, Úsměvy mistrů, Případy otce Browna, Kozel v kufru a Pojďte s námi na tah. Pro televizi byla zdramatizována jeho kniha Šance jako hrom, Televize Nova uvedla seriál natočený podle próz knihy Draculův švagr. Je rovněž autorem katalogů k výstavám J. Wintra-Neprakty.\nNa začátku 60. let Š. publikoval satirické povídky s typickou dobovou tematikou: sobectví, pokrytectví, „přežívající maloměšťáctví“, nedostatky ve službách, potíže při „kulturní práci“ na vesnici,americký Divoký západ apod. Psal však i tradiční humoresky o nedostatcích žurnalistiky, ženách a lásce, o charakterových vadách a lidské malosti (Z chlévů a bulvárů aneb Smrt je moje východisko, Krvavý Bill a viola). Zaměření na široký okruh čtenářů přitom Š. vždy vedlo spíše k důrazu na kurióznost postav a situací než na psychologickou a charakterovou kresbu. Situační komika určuje také mozaikovitě komponovaný román Černí baroni aneb Válčili jsme za Čepičky, v němž autorova osobní zkušenost nabyla tradiční formy veselé historky z vojny, vysmívající se absurditě armádní mašinérie, hlouposti důstojníků i vojáků. V okamžiku publikování však tomuto románu dodalo výrazný politický ohlas téma služby u PTP.\nTvůrčí metodu Š. příliš nezměnil ani poté, co se v následujících desetiletích musel politického rozměru humoru a satiry zříci. Věnoval se především psaní rozměrnějších humoristických próz, které zpravidla rozváděly jedinou komediální situaci. Takovými situacemi mohly být lapálie vznikající z lásky starších milenců, rodičů (Mořský vlk a veselá vdova aneb Proti všem) či z manželství nešikovného lékaře s chamtivou ženou (Doktor od Jezera hrochů), ale i šéfredaktorovo vydírání jeho zachráncem (Muž, který se topil) nebo sňatek prostitutky s důchodcem (Šance jako hrom). Typickým tématem je střet úspěšného konzervativce s citem a přirozeností v lásce (Nejkrásnější dívka ve střední Evropě). Š. také paroduje žánr hororu (Draculův švagr, Rakev do domu), detektivky (Vražda mlsného humoristy), historické legendy (Pražská strašidla) či ironicky demytizuje české dějiny a jejich slavné postavy: Václava II., Vladislava II., Albrechta z Valdštejna (Dívka na vdávání, Starosti korunovaných hlav). V 90. letech se staronovým tónem ve Š. tvorbě staly satirické prózy, volně navazující na Černé barony. Prvoplánově pojaté historky rozvíjejí další osudy jednotlivých postav až do tzv. normalizace (Lásky černého barona, Říkali mu Terazky aneb Šest půllitrů u Jelínků, Pět sekyr poručíka Hamáčka), někdy s důrazem na dokumentárnost a faktografičnost s menší mírou stylizace (Ještě máme, co jsme chtěli, Poručíme větru, dešti…aneb V bouři kulturní revoluce).\nRozsáhlá je Š. tvorba pro děti, jíž dominuje seriálový typ humoristického, nedidaktického dobrodružného příběhu, zpravidla vystavěného na rozporu mezi záměrem a výsledkem (Neuvěřitelné příhody žáků Kopyta a Mňouka a další knihy s těmito postavami).\nVýraznou a organickou součástí Š. činnosti byla rovněž jeho stálá spolupráce s kreslířem J. Wintrem-Nepraktou, který mu pravidelně jeho knihy ilustroval a k jehož kresbám naopak on často psal texty.\nMiloslav Švandrlík zemřel 26. 10. 2009 v Praze.\nZpracování podle: Slovník českých spisovatelů od roku 1945, Brána 1998


1xBet francouzština | Online sázkové kanceláře\nHome 1xBet ve světě 1xBet francouzština\n1xBet francouzština 17-12-2019\nSeveroafrická země je proslulá hlavně svým překrásným mořem. Teď si v Tunisku přijdou na své také sportovní fanoušci, kteří sází na 1xbet. Bookmaker si pro ně přichystal zcela unikátní nabídku. 1xbet v Tunisku Není tajemstvím, že ruská sázková kancelář 1xbet dnes svou pozornost soustředí významně do Afriky a aktivně se snaží podporovat i místní sport, […]\nTogo, jeden z pobřežních afrických států a také jedno z míst, kde si můžete naplno užít služby bookmakera 1xbet. Co všechno tady zažijete? Mezinárodní sázková kancelář i v Africe 1xbet je sázková kancelář, za kterou je již více než 10 let zkušeností a tisíce spokojených fanoušků. A to po celém světě, nevyjímaje i africký kontinent. […]\nSmráká se nad evropským hazardem? Zdá se, že minimálně ve Švýcarsku je čeho se obávat. Proč a jak se dá situace kolem 1xbet řešit? 1xbet ve Švýcarsku na blacklistu O tom, že se Švýcarsko pro 1xbet ocitne na blacklistu po boku dalších evropských států (stejný osud potkal například také Českou republiku), rozhodla Swiss Lottery and […]\nHráči z afrických zemí zažívají nyní na portálu 1xbet doslova zlaté časy. Na seznam povolených států, kde lze na 1xbet legálně sázet, se ocitla proto také Rwanda. Pojďme se na působení sázkové kanceláře v tomto státě podívat podrobněji. 1xbet v Africe Jak je možné, že se původně ruská sázková kancelář, která se zaměřovala na východní […]\nPobřeží slonoviny patří mezi další oblasti, kde se fanoušci 1xbet mohou těšit na pořádnou dávku adrenalinu a zábavy. Co všechno by vám nemělo utéct? Internetové sázení je v kurzu Díky rozmachu internetu zažívají sázkové kanceláře doslova boom. Není tak divu, že jsou jejich služby díky snadné přístupnosti rozšířené po celém světě. Africké Pobřeží slonoviny patří […]\nMohutný rozmach 1xbet se v roce 2019 projevuje zejména na africkém kontinentě. Na co všechno se mohou těšit hráči 1xbet z Nigeru? Partnerství s CAF Konfederace afrického fotbalu je hlavní řídící organizací pro tento sport. Navázání partnerství tak bylo v zásadě logickým krokem. Jeho cílem je nejen propagovat služby sázkové kanceláře, ale především propagovat africký […]\nPřestože západoafrický stát Mali nemá pověst vyslovené Mekky hazardu, díky 1xbet to může být brzy úplně jinak. Stoprocentní bonus na první vklad Uvítací bonus patří ke klasické nabídce prakticky všech sázkových kanceláří a online kasin. Tradiční je i to, že vstupní bonus má hodnotu 100 % na první vklad. Hráči v Mali se však mohou […]\nMadagaskar, ostrovní republika a také ráj všech příznivců sázení a hazardu. Tak by se ve stručnosti dala charakterizovat tato země. Co nabízí svým hráčům sázková kancelář 1xbet? 1xbet a legální přístup To nejdůležitější je jednoznačně fakt, že Madagaskar pro 1xbet patří na seznam přijatých zemí, tj. zemí, kde je sázení povoleno. Soupis zemí na tzv. […]\nVelká podpora francouzsky mluvících zemí je ze strany 1xbet patrná. Zejména jsou to však ty africké, jak jsou na tom další státy? Konkrétně hráči v Kanadě mohou slavit. Na web se běžně dostanou po zadání adresy do prohlížeče. Co znamená, že je web 1xbet přístupný pro Kanadu přístupný Pro hráče z Kanady to tak prakticky […]\nSázková kancelář 1xbet má aktuálně v Kamerunu mezi hráči velmi silnou pozici. A její výhody můžete poznat i vy. 1xbet, přední poskytovatel sázek v Kamerunu Momentálně se v Kamerunu jedná o jeden z nejnavštěvovanějších webů. Denně ho navštíví asi 700 000 lidí z této oblasti, aby si vsadilo. Hlavní výhodou je to, že 1xbet na […]


Nové tramvaje? Dopravce plánuje investice za miliardy - Pražský deník\nPraha - Z Barrandova do Slivence, z Modřan do Libuše či z Divoké Šárky na sídliště Na Dědině. To jsou tramvajové linky, kterými by se Pražané měli projet nejpozději do čtyř let. Dopravní podnik hlavního města totiž musí zintenzivnit jejich projektovou přípravu tak, aby získal územní rozhodnutí v letošním roce.\n„Je to kvůli možnosti čerpání dotačních programů, jedná se jednu z podmínek žádosti,“ popsala mluvčí podniku Aneta Řehková.\nNoční tramvaje pojedou u Hradu oklikou\nU první tramvajové linky tak Dopravní podnik má už územní rozhodnutí vydané, u druhé řízení právě probíhá a třetí trasa, tedy z Divoké Šárky na sídliště Na Dědině, je k řízení připravená. „Došlo tu ale k prodlení kvůli novelizaci předpisů pro posuzování hluku z tramvajové dopravy,“ popsala Řehková.\nPodle jejích slov došlo nešťastnou formulací ke změnám, které tramvaje diskriminovaly. „Otázku museli naši experti řešit několik měsíců s hygieniky,“ dodala. Dopravní podnik se momentálně snaží, aby projekt stihl získat územní rozhodnutí ještě v letošním roce.\nPrvní smyčka vznikne na Zahradním Městě\nVšechny tratě by měly být v provozu v letech 2020–2021. „Vše závisí na úřadech, na Barrandově a Libuši nás trápí i projednání s majiteli pozemků, ale v menší míře než u metra,“ vysvětlila mluvčí.\nKromě tratí dopravce připravuje i výstavbu dvou smyček.\nPrvní vznikne na Zahradním Městě u budoucí železniční stanice, druhá potom u konečné stanice metra Depo Hostivař. Připravované záměry tramvajových linek včetně dvou smyček vyjdou na 2,3 miliardy korun.\nVyjede tramvaj na suchdolský kopec\nOtazníky se stále snášejí nad tramvajovou linkou směřující z Dejvic do Suchdola. „Ta patří mezi záměry rozvoje tramvajové sítě, které zatím nemůžeme projekčně připravovat a tedy ani žádat o dotace, protože nejsou ještě zakotveny v územněplánovací dokumentaci hlavního města,“ popsala Řehková. V současné době se na daném území projednává změna územního plánu.\n„Zpracováváme nyní koncepci, strategii investic do rozvoje tramvajové sítě do roku 2030, tam bude zakotvena i ta suchdolská,“ vysvětlil stav věcí náměstek primátorky pro dopravu Petr Dolínek. Tramvaj by měla kopírovat trasu autobusu podél Vltavy až ke kruhovému objezdu na začátku Kamýcké ulice. Tam začne stoupat, kopec na Suchdol je ale pro tramvaje příliš příkrý. „Musela by jet svahem, kde by udělala serpentinu,“ uvedl Dolínek.\nKamýckou čeká zástavba\nVedení města v této věci už jednalo s Českou zemědělskou univerzitou, která vlastní v dotčených místech pozemky. Na území se navíc plánuje další výstavba. „V současnosti je uvažováno o rozsáhlejší bytové výstavbě jižně od Kamýcké ulice, projektanti proto šikovně zakomponovali uvažovanou trať do tohoto prostoru,“ přiblížil radní pro dopravu Prahy 6 Roman Mejstřík.\nPro linku je rozhodně i vedení šesté městské části, tramvaj by totiž výrazně ulehčila přetíženým autobusům v této lokalitě. „Bohužel dosavadní zkušenosti s výstavbou tramvajových tratí jsou poměrně tristní a je evidentní, že šance na rychlé uskutečnění záměru prozatím není,“ podotkl Mejstřík.\nDopravní podnik i městské části mají v zásobě i další nová spojení. Nově se například začalo mluvit o tramvaji mezi Vítězným náměstím a Strahovem. Dopravce také chystá rekonstrukci vozovny v Hloubětíně. Ta by měla být hotová v roce 2022.


Kemp prošel rekonstrukcí a nyní nabízí velmi kvalitní služby. Naleznete zde vše pro vaše pohodlí- čistotu, pořádek a spoustu místa pro velké množství stanů a lodí. Samozřejmostí je i parkování aut v areálu - příjezd po zpevněné cestě. Pro větší vodácké skupiny a tábory je připravena upravená plocha s ohništěm a s přívodem 220V. Kemp naleznete v okresu města Strakonice v jižn ích Čechách.\nPro všechny ubytované je zajištěn dostatečný počet čistých sociální zařízení, dostatek teplé vody a elektřiny. Kromě sociálních zařízení v kempu jsou k dispozici i sprchy a toalety ve vedlejší budově, které jsou využívány především rodinami s dětmi a seniory.


Eseje španělského spisovatele Ángela Ganiveta jsou stále aktuální, i když od jejich napsání uplynulo více než sto let...\nÁngel Ganivet: Španělské idearium, ze španělského originálu Idearium espaňol přeložila Anna Tkáčová, nakladatelství L. Marek - 3 K, Chomutov 2007\nDuchovní syntézou země je její umění. Mohlo by se říci, že teritoriální duch je jádrem: náboženství mozkem; válečnický duch srdcem; právnický duch svalstvem a umělecký duch je nervovým pletivem, které to všechno propojuje, sjednocuje a dává do pohybu. Je obvyklé si myslet, že náboženství je nadřazeno umění a umění že je nadřazeno vědě, přičemž se bere v úvahu pouze vyzdvižení cíle, k němuž směřují; když se však na problém podíváme z úhlu, o němž přemýšlím já, pak síly utvářející ducha země, nadřazenost jednoho nad druhým, závisí na povaze každé země. V podstatě jsou věda, umění i náboženství jedno a totéž: věda interpretuje realitu prostřednictvím pouček, umění pomocí obrazů a náboženství skrze symboly a vzácností je lidské dílo, v němž by byla obsažena pouhá interpretace. Věda se opírá o hypotézu, což není nic jiného než obrazy využité k zakrytí mezer, které nelze zaplnit poučkami; umění tíhne k symbolismu a v některých případech se mění v náboženství (a v obdobích úpadku v arbitrární, fantastickou, roztodivnou až dokumentární vědu) a náboženství potřebuje umění i vědu, aby zlidštilo symbolismus. Skutečný rozdíl je v subjektu: podle duševní schopnosti převládající v každém individuu se svět představuje v jedné nebo druhé formě a všechny potom v různých polohách a s různou energií vytvářející tentýž „užitečný“ výsledek: povznesení člověka.\nPro matematika je Newtonův dvojčlen umělecké dílo a je to dogma. Umělec v binomu uvidí (dokáže-li ho snad pochopit) totožnost pojmů, které, ač se zdají být odlišné, obsahují v sobě rovnocenná množství, ani více, ani méně než ve stejnosti: tři plus tři rovná se pět plus jedna; matematik v tom bude spatřovat ideální a komplexní vývoj k postupné a srozumitelné poučce vedoucí od skrytého ke zjevnému a obecně platný symbol k povznesení se k novým znalostem a neznámým zákonům abstraktní reality. Kdyby naopak matematik analyzoval milostné drama, dejme tomu Milence z Teruelu, možná by je okleštil na poučku „nekonečno je stejné jako nula“ nebo na milostnou rovnici, v níž neznámá by byl pocit odpovědnosti, zatímco pro umělce bude drama vnitřním bojem citů ve viditelných, plastických formách, v nichž se city projevují. A pro věřícího bude drama jako náboženský symbol. Milenci nebudou slepé síly ovládané pudem, podle Schopenhauerovy teorie, ale dvě duše, které jsou pány nad svým osudem, zušlechtěné odříkáním a úctou, s níž mění lidskou vášeň jdoucí proti odpovědnosti v duchovní a mystickou lásku, a to prostřednictvím smrti z bolesti, což je proměna osobnosti a přechod od života do prostoru, kde odpovědnost neexistuje, kde je jen jediná povinnost, povinnost milovat, která spíše než povinností je pro duše potěšením a rozkoší.\nExistuje mnoho způsobů, jak sloužit ideálu, a od každého člověka se má žádat pouze to, aby mu sloužil podle svého přirozeného rozumu. A po národu se má chtít, aby službu chápal podle své povahy. I kdyby byl způsob vyjádření sebevíc banální, kvůli přesnosti je třeba se k němu uchýlit: v ideálu existuje a musí existovat rozumná „dělba práce“. Hebrejci byli náboženským národem, Řekové umělci a Římané zákonodárci. Všechny evropské národy, stejně jako národy civilizované evropským vlivem, jsou ustaveny na těchto třech pilířích: křesťanském náboženství, řeckém umění a římském právu. I kdyby se zdálo, že toto počáteční propojení již neumožňuje existenci národů, kde by bezvýhradně vynikla nějaká forma ideálu – když necháme stranou ostatní –, ve skutečnosti se takové národy vyskytují, ale v současnosti je dobře nerozpoznáváme, protože od nich máme jen malý odstup. Život národa vždycky nabízí zdání integrity funkcí, protože nelze existovat bez vzájemného souběhu všech; v průběhu času se pomalu dochází k poznání, že všechny funkce se řídí dominantní a ústřední silou, o níž by se mohlo říci, že je v ní uložen ideál každé rasy, a tak se začíná rozlišovat povaha národů a role, kterou každý z nich nejlépe sehrál v dějinách nebo na jevišti světa.\nNaše ideje, budeme-li se věnovat jejich původu, jsou stejné jako ideje ostatních evropských národů, které se přímo či nepřímo podílely na dědictví bohatého odkazu starověku; avšak kombinace myšlenek, kterou jsme vytvořili, je výhradně naše vlastní a je odlišná od kombinace, ke které dospěli ostatní, protože odlišné je naše klima a naše rasa. Náš odklon od aplikovaných věd je patrný na první pohled: neexistuje způsob, který by je donutil ve Španělsku zakořenit, a to dokonce ani tehdy ne, kdyby se všichni vědci stali funkcionáři placenými státem. Není to tím, že bychom vědce neměli, měli jsme je a máme; avšak nemají-li jen průměrnou inteligenci, těžce snášejí výšiny, kde se věda deformuje a pojí buď s náboženstvím nebo uměním. Castelar chce být historikem a jeho studie se stávají epicko-řečnickými zpěvy; matematik a dramatik Echegaray pracuje s čísly mistrně a s hlubokým citovým zaujetím Pythagorejců a Letamendi dnes píše o medicíně jako hippokratovský filosof.\nNáš duch je náboženský a také umělecký, a náboženství častokrát přechází v umění. Základem umění je však zároveň náboženství v tom nejpovznešenějším smyslu, tedy mysticismus, společně s našimi dalšími charakteristickými vlastnostmi, jako je odvaha, vášeň, rytířství. Avšak říkáme-li to, co se obecně říká nebo si myslí většina lidí, neříká se tím nic nebo téměř nic, protože důležitější než myšlenkové tendence nějakého umění jsou pojetí a realizace díla nebo dílo „samo o sobě“. Národy jsou osobité, mají styl nebo způsob stejně jako umělci; dva umělci velmi zbožňující Pannu Marii namalují dvě Panny Marie, které mezi sebou nic nespojuje, a dva zbožné národy, šlechetné a vášnivě zaujaté, mohou dát život dvěma protichůdným uměním. Důvodem těchto odlišností je zajímavý fakt, že zatímco základ umění pochází z myšlenkové konstituce rasy, technika vyplývá z teritoriálního ducha.\nPřed časem jsem napsal, že Goya byl nevzdělaný génius, a napsal jsem to s obavami, protože jsem chápal, že tento soud, který podle mého byl a je přesný, by se při běžném způsobu zkoumání a chápání uměleckých otázek mohl jevit poněkud nenormální nebo paradoxní; totéž si myslím o Velázquezovi. Není pouze géniem, ale dokonce největším malířským géniem, jaký je do dnešní doby znám. Byl ale stejně nevzdělaný jako Goya. Nechybí mi žádné z otřepaných „měřítek“, ani u něj neshledávám onu běžnou nevzdělanost, která plodí přežitky, falešnost charakteru, pokřivenou interpretaci historických jevů, anatomické zrůdnosti a další neobratnosti a nedostatky narušující celkový účinek obrazu; to, co vidím, je nedostatek odborného uvažování, nebo to – řečeno ještě přímočařeji –, že umělec nepozná, kdy je dílo skutečně realizováno, protože se nechává vést pouze silou svého génia. A protože nadání je nanejvýš klamnou vlohou, ruka, která se jím nechá vést, jen málokdy dokončí dílo dobře: v jakémkoli okamžiku vytváření dílo „je“, ale jen v jednom jediném okamžiku je skutečně hotové; ruka se podle libosti či nazdařbůh zastaví, nikoli však v momentě největší dokonalosti. Velcí umělci tak ve šťastných chvílích vytvářejí díky této kolísavosti osobité výtvory, takové, které ve světě formují epochu; avšak váhavost přijatá jako systematický proces způsobuje, že průměrný a někdy i velký rozum hanebně selhává a že tytéž osobité výtvory nevedou, tak jak by měly, k uměleckému zvelebení země, v níž vznikly; spíše přispívají k utváření špatného vkusu a k uspíšení úpadku a znehodnocení ideálu.\nNemyslete si, že nastíněný rys je vlastní pouze a jen Velázquezovi nebo Goyovi; ustálil se v naší zemi a zevšeobecněl, protože spontánně tryská z naší lásky k nezávislosti. Proto ve Španělsku neexistují průměry. Malí umělci, stejně tak jako velcí, spoléhají na to, co vzejde z jejich rukou; a když začínají pracovat, mívají obvykle jen nejasnou představu o díle, které budou tvořit, a zároveň absolutní víru ve své vlastní síly, ve vlastní genialitu, pokud ovšem „nevěří v Boha a Královnu nebes“, jak zaznívá v romancích, jež slepci zpívají na náměstíčkách. Vždy, když pravověrný Španěl uchopí štětec nebo pero či jiný umělecký nástroj, lze se bez obav domnívat, že onen člověk je stejně dobře nadán k tomu, aby vytvořil mistrovské dílo, jako k tomu, aby dal život nějakému úžasnému kýči.\nVe španělském umění neexistuje nic, co by předčilo Quijota, a Quijote nejenže byl stvořen po španělsku, je navíc naším typickým dílem, „dílem“ s velkým D, neboť Cervantes se nespokojil s tím být „nezávislý“: byl dobyvatelem, byl největším ze všech dobyvatelů, protože zatímco ostatní conquistadoři dobývali pro Španělsko území, on dobyl samotné Španělsko, uzavřené ve svém vlastním vězení. Když Cervantes začíná promýšlet své dílo, má v sobě úžasného génia; ale mimo něj není nic jiného než postavy, které se pohybují jako boží intuice; poté tyto postavy uchopí a mohlo by se říci, že je žene kupředu jako mezkař pohánějící svoje osly, povzbuzuje je nedbalými láskyplnými větami, které střídá se spravedlivým a zaslouženým výpraskem. Větší umění v Qujiotovi nehledejte. Je napsán v próze a je jako vzácná poezie mystiků, kterou lze číst od začátku do konce a naopak, protože každý verš je čistým a nezávislým pocitem jako Platónova idea.\nJak jinak vysvětlit, že Lope de Vega se svým originálním a nanejvýš plodným dramatickým géniem nám nezanechal „dokončené“ dílo, jako je Hamlet? Není to tím, že by Lopeho tvůrčí schopnosti byly menší než Shakespearovy, nýbrž tím, že Shakespeare vystřelil až poté, co dobře zacílil a téměř vždy trefil do černého, zatímco Lope nezasáhl téměř nikdy, protože vystřelil jen tak do vzduchu. Rozdíl je natolik jasný, že v samotném Španělsku se na Lopeho pohlíží jako na toho druhého za Calderónem, který vnesl na jeviště divadelní typy bez svěžesti a přirozenosti divadelních postav Lope de Vegy, uměl však soustředit pozornost a dodat postavám a scénám jistou vroucnost, určitou emoci, bez nichž by dílo jinak nepřetrvalo. A nemyslete si, že Calderón vyznával vytříbenější estetické principy než Lope de Vega: když je umělcova nezávislost tak přepjatá jako v naší zemi, pramálo záleží na principech, protože každý dělá to, co se mu zdá nejlepší; omyly a úspěchy závisí z velké části na náhodě, na šťastném vnuknutí, interpretovaném s menším nebo větším úspěchem. Student, který se chtěl o prázdninách rozptýlit, začne psát Celestinu a vydobude si první místo ve španělské literatuře.\nPřeklad © Anna Tkáčová


Preferovaná dividenda (definice, vzorec) | Jak vypočítat?\nCo je to preferovaná dividenda?\nPreferované dividendy označují částku dividendy splatné z prioritních akcií společnosti ze zisků dosažených společností a preferovaní akcionáři mají přednost při získávání těchto dividend ve srovnání s kmenovými akciemi, což znamená, že společnost musí nejprve splnit odpovědnost preferovaných akcií dividendy před tím, než se zbaví odpovědnosti za dividendy splatné přednostním akcionářům.\nPreferovaná dividenda je pevná dividenda přijatá z prioritních akcií. To znamená, že pokud jste preferovaným akcionářem, budete každý rok dostávat pevné procento dividend. A nejvýhodnější částí preferovaných akcií je to, že preferovaní akcionáři získají vyšší dividendu. Pokud jde o výplatu dividend, je jim dána větší přednost než akcionářům.\nzdroj: Diana Shipping\nPřednostní dividendový vzorec\nZde je jednoduchý vzorec pro výpočet preferovaných dividend z preferovaných akcií -\nPokud preferovaní akcionáři chtějí investovat do preferovaných akcií, musí si prohlédnout prospekt.\nNejprve musí vidět dvě základní věci.\nJaká je nominální hodnota akcie?\nJaká je míra dividend?\nJakmile vědí tyto dvě základní věci, mohou tyto dvě složky jednoduše znásobit a pochopit, kolik by dostávali na konci každého roku.\nVelkou výhodou investice do preferovaných akcií je, že je jako fixní nástroj. Máte jistotu pevné platby každý rok.\nNavíc, pokud firma každý den zkrachuje, budete mít přednost před akcionáři. Znamená to, že pokud společnost zkrachuje dříve, než akcionářům vyplatí dolar, dostanete částky, které vám dluží.\nJakmile víte, jak vypočítat preferovanou dividendu na akcii, stačí znásobit počet akcií preferovanou dividendou na akcii. A věděli byste, kolik byste každý rok dostali.\nPříklad preferované dividendy\nVezměme si jednoduchý příklad a podívejme se, jak to funguje.\nUrusula investovala do preferovaných akcií firmy. Jak říká prospekt, získá preferovanou dividendu ve výši 8% nominální hodnoty akcií. Nominální hodnota každé akcie je 100 USD. Urusual koupil 1 000 preferovaných akcií. Kolik dividend dostane každý rok?\nJsou uvedeny základní dvě věci pro výpočet dividendy. Známe míru dividendy a také nominální hodnotu každé akcie.\nVzorec preferované dividendy = nominální hodnota * Míra dividendy * Počet preferovaných akcií\n= 100 $ * 0,08 * 1000 = 8000 $.\nTo znamená, že každý rok Urusula získá 8000 $ jako dividendy.\nSpolečné rysy preferované dividendy\n# 1 - Vyšší dividendové sazby\nSazby jsou mnohem vyšší než sazby vlastního kapitálu nebo kmenových akcií.\nDůvodem je to, že preferenční akcionáři nemají vlastnickou kontrolu nad společností, a proto přilákají investory, jsou jim nabízeny vyšší míry dividend.\n# 2 - Fixní procento\nNa rozdíl od dividend z kmenových akcií nebo akcií, které každý rok kolísají v závislosti na poměru ziskovosti společnosti, preferované dividendy nekolísají. Jejich míra zůstává nezměněna po celou dobu splatnosti preferenčního podílu.\nExistuje také jeden další hlavní důvod fluktuace dividend z kmenových akcií.\nAkcionáři doporučují dividendové sazby kmenových akcií během výroční valné hromady společnosti.\nProto stále kolísá, protože akcionáři rozhodují o sazbách s ohledem na ziskovost a budoucí výhled společnosti.\n# 3 - Kumulativní nebo nedoplatky na dividendách\nAkcionáři mají každý rok nárok na dividendu bez ohledu na ziskovost společnosti.\nNěkdy však společnost nemusí být z důvodu naléhavých obchodních podmínek schopna platit akcionářům.\nZa takových okolností se dividendy kumulují a vyplácejí se v následujícím roce.\nPojďme si pomocí praktické ukázky pochopit dopad jedné z obchodních požadavků na výplatu dividendy z preferencí.\nPříklad kumulativní preferované dividendy\nSpolečnost X Inc. má k 31. prosinci 2016 3 miliony nevyřízených 5% prioritních akcií. Každá nominální hodnota prioritních akcií je 10 USD. Peněžní zůstatek, který má společnost k dispozici, je 1 milion USD.\nPřednostní dividenda, která má být vyplacena za rok 2015 = 1 500 000 (3 000 000 * 10 * 5) / 100\nDostupný zůstatek v hotovosti = 1 000 000\nVe výše uvedeném případě společnost nemůže vyplatit dividendu akcionářům, protože celková dostupná hotovost je nižší než celková částka preferenčního závazku z dividend. Vzhledem k tomu, že dividenda je vždy vyplácena v hotovosti, její nedostatek donutí společnost zadržet výplatu dividend za rok 2016. Ve výše uvedeném případě se dividenda kumuluje a musí být nakonec vyplacena přednostním akcionářům v následujícím finančním roce.\nVezměte prosím na vědomí, že výše uvedený obrázek zdůrazňuje pouze jednu naléhavou obchodní záležitost. Existuje řada dalších naléhavých obchodních požadavků, které by společnost mohly přinutit zadržet výplatu preferované dividendy.\n# 4 - Zákonné povinnosti\nPreferované dividendy, jako úroky z dluhů, vytvářejí společnosti právní závazek. Ty se vyplácejí akcionářům přednostně před jakoukoli běžnou dividendou z akcií.\nOdpovědnost společnosti vyplácet dividendy je bezpodmínečná a absolutní.\nRůzné jurisdikce ukládají pokuty v případě, že společnost nevyplatí zbývající preferovanou dividendu.\nTyto pokuty se pohybují od pokuty a uvěznění ředitelů až po zákaz společnosti získávat další finanční prostředky od veřejnosti do vyplacení závazků.\n# 5 - Preferovaná léčba\nVyplácí se akcionářům přednostně před jinými typy dividend. tj. dividendy se vyplácejí akcionářům před vydáním kmenových dividend nebo akcií.\nV případě likvidace společnosti mají akcionáři s prioritními akciemi nárok na výplatu nejprve z aktiv společnosti.\nVšechny tyto vlastnosti preferované dividendy jí dávají preferenční zacházení s ohledem na jiné typy dividend.\nVýše uvedené funkce zvýrazňují některé společné rysy obsažené ve většině preferovaných sdílených složek. V podnikovém světě existují různé typy preferenčních akcií.\nTyto mohou nebo nemusí mít některé z výše uvedených funkcí a mohou také obsahovat některé další jedinečné funkce.\nPodívejme se nyní na různé typy preferenčních akcií, které společnost vydává za účelem zvýšení kapitálu na primárním a sekundárním trhu.\nPreferovaná akcie vyplácí pevné procento z dividend. Proto to můžeme nazvat věčnost, protože výplata dividendy je stejná a vyplácí se na neomezenou dobu. Společnost se však může rozhodnout přeskočit stejnou výplatu preferenčních dividend preferovaným akcionářům. A firma se může rozhodnout vyplatit dividendy pozadu.\nTo znamená, že firma nebude vyplácet dividendy každý rok. Spíše by se za dané období nahromadila splatná částka dividendy. A poté společnost vyplatí nahromaděné preferované dividendy preferovaným akcionářům. Tato funkce nedoplatku je k dispozici pouze u kumulativních preferovaných zásob. A společnost je ze zákona povinna vyplatit dividendu z předchozího roku před výplatou dividendy v aktuálním roce.\nV případě nekumulativních upřednostňovaných zásob není tato funkce nedoplatku k dispozici.\nPreferovaná dividendová kalkulačka r\nPočet preferovaných zásob\nPreferovaný dividendový vzorec\nPreferovaný dividendový vzorec = Par. Hodnota x Míra dividendy x Počet preferovaných akcií\nVýpočet preferované dividendy v aplikaci Excel (s šablonou Excel)\nUdělejme nyní stejný příklad výše v aplikaci Excel. To je velmi jednoduché. Musíte zadat dva vstupy nominální hodnoty, rychlosti dividendy a počtu preferovaných akcií.\nTuto šablonu si můžete stáhnout zde - Preferred Dividend Excel template.\nVyšší dividendová sazba - Jedná se o jednu z nejdůležitějších výhod držení preferenčních akcií. Mezi všemi dluhovými nástroji, jako jsou dluhopisy, obchodní cenné papíry, státní pokladniční poukázky atd., Je výnos získaný investorem držením preferenční akcie mnohem větší než výnos získaný držením jakéhokoli jiného dluhového nástroje. Důvod je docela zřejmý, protože náklady přímo souvisejí s návratností. Čím vyšší jsou náklady na držení jakéhokoli nástroje, tím vyšší je výnos získaný prostřednictvím něj a naopak.\nPreferenční zacházení - Jak bylo zdůrazněno výše, upřednostňovaní akcionáři mají právo na preferenční zacházení, pokud jde o dividendy. V případě likvidace společnosti mají akcionáři s prioritními akciemi nárok na výplatu z aktiv společnosti před kmenovými akcionáři.\nZajištěný minimální výnos - prioritní akcie mají pevnou dividendovou sazbu, zatímco na druhou stranu běžné akcie pevnou dividendu nemají. Fixace dividendové sazby předem zaručuje minimální výnos pro akcionáře. Akcionáři nemusí záviset na obecných ekonomických podmínkách nebo ziskovosti společnosti. V případě, že společnost utrpí ztrátu, dividenda se kumuluje pro následující rok.


Pražský komorní balet | Balet Kdo je na světě nejmocnější v nové podobě\nBalet Kdo je na světě nejmocnější v nové podobě\nBalet Kdo je na světě nejmocnější, H. 133, začal Bohuslav Martinů komponovat v době, kdy byl žákem mistrovské třídy Josefa Suka na pražské konzervatoři, tedy v letech 1922 a 1923, jak uvádí Jaroslav Mihule v publikaci Martinů, osud skladatele (Karolinum, 2002)V buletinu Národního divadla však Martinů píše, že na baletu začal pracovat „takřka bezprostředně po Istar“, tedy v roce 1919. Dostupné prameny pak řadí ukončení skladby do roku 1922 ( Erissman, Guy: Martinů – Un musicien à l´éveil des sources, Paris, Acte Sude, 1990; Halbreich, Harry: Bohuslav Martinů, Werkverziechnis und Biografie, Mainz, Schott Music, 2007)) či 1923 (Šafránek, Miloš: Bohuslav Martinů – život a dílo, Státní hudební nakladatelství, 1961; Mihule, Jaroslav: Martinů, osud skladatele, Karolinum, 2002). Martinů měl jako vždy jasnou představu o podobě svého baletu, tentokrát o „krátkém a nekomplikovaném“, stýskalo se mu po „opravdovém tanci“ a jak se také přiznává, byl v té době poněkud unaven symfonickou stavbou tanců, na nichž založil balet Istar. Jakoby si chtěl odpočinout od pojetí svých předcházejících scénických skladeb a nechtěl se zabývat niternou dramatičností postav, proto „vyřadil popisování citových výjevů tancem a rozličné dramatické nebo patetické výstupy nahradil formou čistě taneční“ . Martinů pak hledal námět, který by tento jeho záměr splňoval. Oslovil z Paříže i Karla Čapka, aby mu pomohl při zpracování tématu a ten mu až dopisem z 30. března 1924 odpovídá: „Jak vidíte, do Paříže jsem se pro chřipku nedostal, lituji toho upřímně. Na divadlo, ať jakéhokoliv sujetu, nemám teď pomyšlení, zaměstnávají mě teď jiné úkoly a – věřil byste? – je mi bez divadla jaksi lehčeji.. Nezlobte se, že snad zklamávám Vaší naději“.\nZajímavé ovšem je, že námět k baletu získává Martinů podle M. Šafránka (Divadlo Bohuslava Martinů, Praha, Editio Supraphon 1979 ) až v polovině roku 1923 od Míly Mellanové, která Martinů posílá ke zvážení pohádku Blažený ostrov nenarozených. „Když jsem ji psala. Zněla mi v uších taková hudba jako nezemská, řekla bych skoro astrální“ – píše v průvodním dopise datovaném 1. srpna 1923 a Martinů ho obdržel těsně před svým odjezdem do Paříže.\nMellanová přenechala Martinů objevitelské právo na tento námět a ten si ho upravil pro své záměry.\nPodle dostupných informací je tedy zřejmé, že Martinů začal skládat hudbu k baletu dříve, než měl konkrétní námět.\nBaletní příběh sám o sobě není ničím světoborným – je to vtipná taneční groteska s rozmarnou hudbou. Martinů chtěl, aby se divák bavil, mluví o baletní revue, která mu poskytla prostor pro dobové tance, které následují jeden za druhým – postavy tančí v rytmu serenády, menuetu, foxtrotu, charlestonu, valčíku, bostonu a polky.\nPohádka, inspirovaná indickou bajkou, pojednává o myší princezně, hezké a inteligentní, kterou rodiče nechtěli dát za manželku ledaskomu. A proto ji chtěli vybrat toho, kdo je na světě nejmocnější. Odmítli myšího prince, který se o ni ucházel a hledají ženicha – myslí, že nejmocnější je slunce, to však zakryje starý mrzutý mrak, který rozežene vítr. Ale je tu ještě zeď – a co zmůže vítr proti zdi? A tak se zdá jasné, že slunce je mocné, ale vítr ještě mocnější a zeď je nejmocnější. Myši nabídly dceru zdi, ale protože myši ji podhrabávají, zeď se rozpadá. Nejmocnější jsou tedy nakonec myši a na konci pohádky dostane myší dcerku myší princ a slaví se veselá svatba.\nPremiéra baletu Kdo je na světě nejmocnější se konala v Brně 31. ledna 1925 a stala se vůbec prvním uvedením skladatelova díla na brněnské scéně. Martinů netrpělivě očekával ohlasy a psal svému příteli Stanislavu Novákovi: „Prosím tě říkej každému, koho potkáš, že můj balet o myších je starý tři roky, tedy (vzniklý) v době, kdy jsem o Stravinském nevěděl nic, jenom že psal Petrušku, ale neznal jsem ho. Už je mi to trochu hloupé pořád to nastrkování na Stravinského. Kdyby to byl napsal třeba Axman, tak to by byl objev a byli bychom současné s Evropou, ale že jsem to já, tak jsem to vždycky odkoukal odněkud. Mně je to celkem jedno, ale že dostanu do takové klece, jako byl impresionismus. Teď už se nikdo nezmíní o mém naprostém podlehnutí impresionismu, už jsem hned zase podlehl Stravinskému. To je totiž vedle sebe, že jo?“ (7. 2. 1925, Paříž). Martinů asi tušil, že recenzenti se srovnávání nevyhnou, když Listy Hudební matice otiskují: „Vtip na vtip, foxtrot a valčík. Dvořák, Mozart, Strauss a hlavně Stravinský, ne snad s určitými reminiscencemi, ale celkovou manýrou. A nic platno, je to časové, má to ruch a spád, nápad a účinnost.“ Společně s tímto hodinovým baletem byla uvedena operní novinka Osvalda Chlubny Síla touhy. Referenti dobových periodik je srovnávají, oceňují vtip, hodnotí dílo jako baletní komedii. V Rovnosti je její referent evidentně skladbou Martinů zaskočen, a tak píše: „…Baletní komedie Bohuslava Martinů chce být pokusem o moderní reformu baletu tak, jak ji zahájil Stravinský. Má jediný princip – popření jakéhokoliv principu a to provádí tak důsledně, že člověk nevychází z omráčení a nových překvapení, jež jsou někdy tak silná, že předpokládají docela jinou nervovou soustavu, než jakou máme my, dnešní smrtelníci.“ Gracián Černušák vnímá v Martinů skladbě mnoho okoukaného a zároveň uznává, že skladba „má svůj život a lze se jí s chutí zasmát“. Oceňuje „barevně i tvarově bohatou a duchem neobyčejně šťastnou výpravu“ Andreje Andrejeva, okrajově zmiňuje „svěžest, vtip a hladkost baletního sboru“ , bohužel nic konkrétnějšího se o prvním brněnském nastudování choreografa Jaroslava Hladíka z dobových reflexí nedozvídáme.\nO dva roky později uvádí balet Národní divadlo v Praze a to 17. 2. 1927. Choreografie se ujímá Remislav Remislavský, režie Ferdinad Pujman, scénického designu František Berger. V Praze přiřazují před Martinů balet Ravelovu dětskou operu Dítě a kouzla. Kompozice vzbuzují u některých recenzentů rozpaky, v Právu lidu se dočteme, že „obě skladby jsou přes svoji apartnost díly podřadnými pro velké jeviště… a přece je v prvním tolik půvabu, tolik rozkošnické hudby, tolik jemnosti, tolik nevyprahlých nápadů invenčních a přemíra roztomilostí skladebných a zvukových a v druhé tolik zdravé muzikálnosti, humoru, svižnosti a živé strhující hudby.“ Hubert Doležil, pro kterého je Martinů balet odkazem na Stravinského rytmy a instrumentální efekty či Milhaudovy kompoziční obraty neupírá skladateli „českou notu“ . Také Iša Krejčí vidí spřízněnost s Milhaudem. Otakar Šourek své stanovisko vyjadřuje jedinou větou: „hudba je prostá, místy šedě rozvlékající, ale jinak zábavná a se smyslem pro barvitou jevištní výpravnost udělaná drobnost“ . Erich Steinhart pak s menšími obměnami přispívá do Neue-Musik Zeitung a do Auftaktu. Obě uvedené skladby označuje za fantastické pantomimy, vnímá Martinů jako zcela současného skladatele, který má sice zálibu v impresionistických zabarveních, ale je však zároveň zábavný a má lehkou ruku.\nKritiky si ve srovnání s hudbou sporadicky všímají choreografie, okrajově se zmiňují o interpretech. Boleslav Vomáčka píše o přiléhavé Remislavského režii a tancích. Výrazně se tu uplatnili Helena Štěpánková, Louisa Černá, Zdenka Zabylová a Emanuel Famíra (Vítr). Podle Doležila měl choreograf Remislavský stejně jako výtvarník František Berger „svůj pravý den“ . Remislavský dával mimické akci srozumitelnost a dařilo se sólistkám i sboru. Zabylová byla v roli Slunečního prince lehkost a grácie sama, Černá hrdinně vystupovala v roli Myšího prince a Helena Štěpánková byla slečnou myškou se všemi přednostmi.\nBalet Kdo je na světě nejmocnější znamenal změnu ve skladatelově tvorbě, přestože Martinů na něj nahlížel, jako na „krok zpět“ – snad pro větší nevázanost, lehkost a švih oproti jeho předešlým, vážněji pojatým, opusům. Když bylo později libreto vydáno tiskem, objevil se v úvodu text Vítězslava Nezvala, plný vzletných proklamací a zápalu, odkazujících k podobným prohlášením pařížské Šestky a jejího myšlenkového vůdce Jeana Cocteaua. Přestože kritické ohlasy na balet Kdo je na světě nejmocnější byly ve srovnání s Istar daleko příznivější, balet se dočkal jen šesti repríz. Martinů se na scénu Národního divadla vrátil až s baletem Špalíček až v roce 1933, ale jeho taneční groteska se na scénu ND Praha nevrátila.\nBalet se také dočkal loutkového provedení v roce 1960 v choreografii a režii Evy Kröschlové, v roce 1973 ho pak uvádí Eva Malátová v Lidové škole umění v Pardubicích, v roce 2005 zařazuje tento titul do repertoáru Opera Ljubljana ve Slovinsko v choreografii Tanji Pezdir.\n23. března 2008 měl balet úspěšnou premiéru (+4 reprízy) také v německém Volkstheater Rostock, choreografem a režisérem byl Wladimir Fedianin, v roce 2009 jej úspěšně nastudovali také žáci Základní umělecké školy Bohuslava Martinů v Poličce.\nNejnovější uvedení Pražského komorního baletu\nK nejaktuálnějším zpracováním baletu Kdo je na světě nejmocnější patří premiéra Pražského komorního baletu , který ji zařadil v únoru 2013 do svého repertoáru jako samostatné představení pro školy (premiéra 18. 2. 2013). V Praze je titul uváděn nejen v alternativním prostoru Divadla Ponec, ale také v kostele Šimona a Judy. Jednoaktový, padesátiminutový opus nastudovala choreografka Hana Polanská Turečková (*1980), která dříve působila jako tanečnice v ND Brno a ND Praha. Od roku 2012 je choreografkou a členkou umělecké rady Pražského komorního baletu.\nPůvodní Martinů libreto se zásadně nepozměnilo, příběh je však situován do cirkusového prostředí, které umožňuje rozehrát imaginaci a představivost stejně jako původní pohádka o myších. Také zde hledají rodiče vhodného, nejmocnějšího ženicha pro svou dceru, kterou navzdory třem přítomným živlům (slunci, mraku, větru) nakonec získává nápadník – princ. S ohledem na to, že rodiče jsou v programu uvedeny jako Principál a Principálka bylo by vhodnější i hlavní postavy zasadit do daného prostředí nežli z nich dělat prince s princeznou – mohli být například akrobaty, provazolezci či klauny. I tak úprava původního libreta neubírá nic na srozumitelnosti příběhu, který navíc na začátku ozřejmuje ve zkratce ze zvukového záznamu Barbora Hrzánová.\nBalet je převeden do scénické podoby s působivým výtvarným názorem. Právě design scény nejvíce odkazuje na dobu vzniku samotného díla – dvacátá léta minulého století, kdy se rodila abstrakce, surrealismus, dadaismus a umělecká avantgarda pobuřovala svými výboji. Autor Vladimír Houdek se k těmto směrům také otevřeně hlásí, hraje si s detaily rozličných abstraktních obrazů promítaných na zadní plátno; každý z taburetů, na které usedají protagonisté v průběhu dění, má jiný tvar a výrazné geometrické vzory. Houdkovo scénické pojetí vystihuje nadčasovost baletu, který ve svém hudebním zpracování odráží tehdejší výboje a zároveň uchovává bohatou invenci skladatele. Méně vypracované jsou kostýmy Moniky Žákové, která se více soustředí na zajímavé masky než na samotné propracování oděvu (tanečníci alias slunečních paprsky ve volných overalech s nízkými sedy působí zpočátku tak trochu jako odrostlá batolata).\nV nejnovějším nastudování baletu zní hudba Martinů z nahrávky Symfonického orchestru hl. města Prahy s dirigentem Jiřím Bělohlávkem – její kvalita v nevelkém prostoru Divadla Ponec plně nahrazuje živou produkci. Haně Polanské Turečkové se podařilo najít osobitý pohybový slovník a využít všech možností malého souboru, kdy tanečníci ztvárňují více úloh.\nV úvodu vidíme stíny tří živlů za nasvícenými plátny, v průběhu inscenace se také pracuje s flexibilní stěnou z prostříhaných pruhů – z nich v některých momentech vykukují pouze části těl tanečníků – hlava, ruce, nohy. Rodiče princezny se pohybují jako loutky a jejich izolovaně rozfázovaný pohyb působí groteskně. Vítr přejíždí několikrát na kolečkových bruslích, sluneční paprsky představují paže čtyř tanečníků – jejich vystřelující a vlnící se ruce chvílemi přebírají pózy z indického tance a dokreslují pohyb točícího se kruhu ze strukturovaného materiálu, který je nedílnou součástí koláže v pozadí scény.\nVe variacích se neodrážejí kroky v hudbě citovaných tanců, převažují přízemní polohy – někdy se zdá, že je jich přespříliš, zvláště když rytmus i melodie vyloženě vybízíejík valčíkovému kroku či vzletnějším skokům. Princ s princeznou by mohli alespoň chvíli vířit v tempu valčíku, což vůbec neučiní. I akrobatických prvků je zde poskrovnu, zaregistrujeme pár hvězd, trochu žonglování – zvolené prostředí cirkusu nabízí větší škálu možností, které by více asi využil žánr, jenž je nyní „cool“ – nový cirkus.\nKaždá z postav svým tělesným výrazem vystihuje danou úlohu a akci. Choreografka se soustředí na výrazné gesto pojímající danou situaci v její naléhavosti či odlehčenosti – v paměti zůstává spor dcery (Princezny) s matkou (Principálkou), která chce ovládat a vnutit své ratolesti nesmlouvavé rozhodnutí – ostré pohyby vedené v přímých liniích vykreslují dominanci, s níž matka – Lenka Bílková prosazuje svou vůli. Zprvu poddajné, oblé křivky fyzického nastavení křehké Nikol Šneiderové nabírají ke konci sporu na strohosti a síle. Zrovna tak se daří vystihnout okamžiky vzájemného okouzlení ústřední dvojice v jemněji laděném pohybu a v zajímavé partnerské souhře. Znalost akademické taneční techniky se odráží v bohatém tvarování, ve kterém vnímáme cit choreografky pro modelování pohybu v rozličných dynamických a prostorových obměnách.\nPředstavení baletu Kdo je na světě nejmocnější je vizuálně čisté, výtvarná stránka spolu s tancem tvoří harmonický celek. Svou koncepcí a srozumitelností udržuje pozornost dětského i dospělého diváka – tak se otevírá prostor příznivý pro vnímání náročné hudby, výtvarného a tanečního umění.\nPražský komorní balet. Kdo je na světě nejmocnější. Hudba: Bohuslav Martinů. Choreografie: Hana Polanská Turečková. Scéna a kostýmy: Vladimír Houdek, Monika Žáková. Scénář: Eva Kolková. Světelný design: Pavel Kotík. Premiéra 18. 2. 2013 Divadlo Ponec.


Renesanční talár s kloboukem | Outfit4Events\nRenesanční talár s kloboukem\nHomepageKostýmyRenesanční šatyRenesanční pánské kostýmy Renesanční talár s kloboukem\nTento renesanční talár s kloboukem je určen pro vážené občany a učence. Jako materiál je použit samet. Dolní kraj rukávů a střed kolem peleríny je lemován leonským prýmkem. Renesanční talár je doplněn fiží a kloboukem, zvaným také biret.\nČíslo výrobku: 3018\nčásti kostýmu: talár, klobouk\nTalár, oděv prastarého původu, ve středověku se do talárů oblékali univerzitní mistři, neboť se mělo za to, že představitelé určitých, neobyčejných profesí, to a mnohé více se dozvíte v našem článku "Talár"\nTento Renesanční talár s kloboukem Vám na přání zhotovíme v dalších barvách podle těchto vzorníků látek. Požadovanou barvu/y prosím poznamenejte do své objednávky do pole pro Váš komentář. Uveďte vždy (1) číslo vzorníku, (2) písmeno barvy a (3) pojmenování barvy (Př. 03-A-žlutá). Pokud si zvolíte látku s odlišným složením, může dojít ke změně ceny. Případnou změnu ceny s Vámi budeme konzultovat před zpracováním objednávky.\nTento Renesanční talár s kloboukem je k dostání ve standardních velikostech podle této tabulky. Bez příplatku Vám je zhotovíme přesně na míru. V tom případě po dokončení objednávky vyplňte tuto tabulku rozměrů.


Když žena všechno má a přesto se k smrti nudí - Brněnský deník\nKdyž žena všechno má a přesto se k smrti nudí\nBrno /RECENZE, FOTOGALERIE/ - Brněnské divadlo Buranteatr pojalo Ibsenovo drama Heda Gablerová jako současný příběh o vystřízlivění z generačních iluzí.\nBuranteatr posunul postavy z Ibsenova dramatu Heda Gablerová věkem ke třicítce, kdy prožívají životní zlom.Foto: Pavel Nesvadba\nJak moderně uchopit stokrát omílanou klasiku, poutavě ji představit dnešnímu divákovi a přitom jí neubrat nic důležitého předvedl už podruhé v sezoně soubor brněnského Buranteatru. Po Misantropovi od Molièra tentokrát převyprávěl současným jevištním jazykem Ibsenovo drama Heda Gablerová. Výsledkem je zdařilá inscenace se zajímavou výpravou a kvalitními hereckými výkony.\nAutorem úpravy je dramaturg Jan Šotkovský spolu s režisérem Adamem Doležalem, kteří takto v tandemu už dřív pro Buranteatr připravili divácky úspěšnou a stále hranou inscenaci Skleněný zvěřinec. Ibsenovu verzi Hedy Gablerové z roku 1890 tentokrát hodně proškrtali a občas i jazykově pozměnili. Původní děj a charaktery postav zachovali, jen jejich vystupování a chování víc přiblížili dnešku.\nI na scéně Buranteatru se tak odvíjí známý tragický příběh mladé frustrované ženy, která se po smrti otce provdá z rozmaru za mladého historika Jörgena Tesmana. Brzy spolu čekají dítě, ale Heda si dál doma připadá jako v kleci. Nějakou dobu udržuje milostný trojúhelník s Eilertem Løvborgem a Brackem, manželovým přítelem. Když však Løvborg po ztrátě své očekávané knihy spáchá sebevraždu, z bezvýchodnosti se nakonec ke stejnému činu odhodlá i Heda.\nZákladním předpokladem, ze kterého Šotkovský s Doležalem vycházeli, je, že Heda, její manžel Jörgen Tesman i kamarádi Brack a Løvborg byli kdysi vyhlášenou partou. Život užívali jako jeden velký mejdan, svět jim ležel u nohou a oni snili, že ho jednou slavně dobudou. To, co žijí teď, je pro ně vlastně vystřízlivěním z generačních iluzí. A jediným, kdo je schopný tento posun vnímat a nechce se s ním smířit, je Heda.\nNázev inscenace: Heda Gablerová\nRežie: Adam Doležal, úprava: Adam Doležal, Jan Šotkovský, výprava: Petra Vencelidesová, hrají: Kateřina Dostalová, Vojtěch Blahuta, Kamila Zetelová,\nJiří Hájek, Zetel a Irena Konvalinová\nuvedlo: Divadlo Buranteatr\nDoležalovo nastudování staví do popředí právě příběh a herecké výkony. Na „buranském“ jevišti se jako nováčkové poprvé objevují dva kmenoví herci Městského divadla Brno, Vojtěch Blahuta (dojemně hodný i odpudivě „sucharský“ Jörgen Tesman) a Irena Konvalinová (přehnaně starostlivá tetička Julie).\nHeda je v živelném podání Kateřiny Dostalové věčným dítětem, nespoutanou rebelkou, která zoufale touží po něčem, co by dalo jejímu životu opravdový smysl. I představitelé ostatních rolí jsou typově přesní: naivní Tea Elvstedová Kamily Zetelové, pragmatický Brack Jiřího Hájka i Zetelův živočišný enfant terrible Eilert Løvborg. Jednoduše pojatou scénu tvůrci oživili výrazným prvkem: shrnovacími roletami. Ty svým snadným ovládáním slouží hercům k efektním příchodům i odchodům ze scény, navíc při změnách nasvícení umožňují zajímavou stínohru.\nPísničky Midi Lidi\nHudební složku inscenace zase tvoří písničky skupiny Midi Lidi, které dovedou hudebně podpořit jak hravou atmosféru divokého večírku u Bracka, tak frustrující prázdnotu v domě Jörgena a Hedy.\nSoubor Buranteatru chtěl prostřednictvím sto dvacet let starého příběhu o Hedě Gablerové vystihnout i pocity dnešních třicátníků, kteří se právě v tomto věku ocitají na životní křižovatce. Podařilo se jim to díky poutavé inscenaci s gradovaným napětím, jednoduchou funkční výpravou a výbornými hereckými výkony.


Globo 40411-2 - Stropní svítidlo CABALLO 2xE27/60W | Osvětlenísvítidla.cz\nGlobo 40411-2 - Stropní svítidlo CABALLO 2xE27/60W\nKód položky GL0862\nGlobo 40411-2 - Stropní svítidlo CABALLO 2xE27/60W zabezpečí nejen dostatek světla, ale díky svému pěknému vzhledu také ozdobí váš interiér či exteriér. Neváhejte a využijte naši slevovou nabídku, jejíž součástí je i toto svítidlo. Více\nGlobo 40411-2 - Stropní svítidlo CABALLO 2xE27/60W zabezpečí nejen dostatek světla, ale díky svému pěknému vzhledu také ozdobí váš interiér či exteriér. Neváhejte a využijte naši slevovou nabídku, jejíž součástí je i toto svítidlo. Tento produkt pro vás dovážíme od prověřeného výrobce Globo.\nPoužitý materiál – kov, sklo – zajistí bezpečnost, odolnost a dlouhou životnost v kombinaci s příznivou cenou. Tento výrobek splňuje současné evropské normy. Do osvětlení je určena žárovka s paticí E27. Prohlédněte si naši širokou nabídku, z níž doporučujeme především úsporné LED diodové žárovky.Toto svítidlo nabízíme v provedení červená, bílá. Koupí tak získáte pěkné a funkční osvětlení v jednom. Potřebujete k tomuto konkrétnímu produktu ještě nějaké osvětlení v podobném stylu? Žádný problém. Stačí kliknout do kolekce CABALLO Globo.


Prodeje nových i existujících domů v Americe celkem potěšily - Měšec.cz\nMěšec.cz » Daně » Prodeje nových i existujících domů v Americe celkem potěšily\nProdeje nových i existujících domů v Americe celkem potěšily\nU existujících to bylo sice lehce pod očekáváním, ale nahoru bylo revidováno číslo za březen.\nPohledu na 3m průměr tak potvrzuje rostoucí trend. Nové domy byly v případě března také revidovány nahoru (z 417 na 444 tis.) a dubnových 454 tis. tak předčilo očekávání. Meziročně je to +29 %. Oživení realitního sektoru tak pokračuje solidním tempem a bude i nadále zdrojem růstu americké ekonomiky.\nVčera přišla tradiční dávka PMI z různých koutů světa. V EMU lehce potěšilo, kompozitní rostlo o 0,8 bodu na 47,7. Postaraly se o to jak služby, tak výrobní sektor. Německo se po růstu o 0,7 bodu zastavilo jen 0,1 pod padesátibodovou hranicí. Ve Francii zůstaly služby beze změny, ale výrobní sektor rostl skoro o bod na 45,5.\nV USA PMI o kousek klesnul (z 52,1 na 51,9), bylo to ale méně než čekal trh (51,2). Index tak zůstává pohodlně v pásmu růstu a je v souladu s tím, že by po slušném začátku roku měl růst HDP ve 2Q o něco zvolnit.\nV Číně se výrobní PMI (dle HSBC) dostal pod 50 bodů. Ještě v dubnu tato hranice odolala (pokles z 51,6 na 50,4), květnové měření ale přineslo 49,6.\nDnes bude v Německu hodně sledovaný index podnikatelského prostředí IFO. V posledních měsících sice lehce klesnul, i tak ale zůstává v pásmu konzistentním s růstem průmyslu. Pro květen se očekává stagnace. Po slabších datech za HDP (v Německu bude mimochodem dnes zveřejněno finální včetně struktury) by i ta byla trhy vnímána pozitivně.\nV Polsku vychází nezaměstnanost a maloobchodní tržby. My čekáme u tržeb mírný r/r pokles o 0,3 % (v březnu to bylo +0,1 %), trh naopak růst o 1,1 %. Nezaměstnanost by měla díky sezónnímu efektu klesnout. Ať tak nebo tak, pro CB to zřejmě nic nového nepřinese. Pokud se nějakým zázračným způsobem nezmátoří inflace, tak to vypadá na cut minimálně o 25 bodů. Včera zveřejněné zápisky z posledního zasedání potvrdily, že to byla hlavně inflace, která přesvědčila BR, aby sáhla ke snížení. Podle jedné její členky, Globocké, je realistické čekat snížení 2× po sobě a to vždy o 25 až 50 bodů.


Diskuse: Před 15 lety se rozběhla kuponová privatizace - iDNES.cz\nPřed 15 lety se rozběhla kuponová privatizace\nPrvního listopadu 1991 se v tehdejším Československu rozběhla registrace kuponových knížek pro první vlnu kuponové privatizace. Ani po patnácti letech stále nepanuje shoda v tom, zda šlo o rychlou a účinnou cestu ke kapitalismu či o eufemisticky řečeno nepodařený experiment.\nje jednou z největších zlodějen v dějinách ekonomiky.\nNebál bych se použit ani výraz "největší zlodějina v dějinách ekonomiky".\nCeskoZlodejske hradni hyeny patri za ostnatej drat\nOrganizatori piratizace a hradni CeskoZlodejske hyeny co podepsaly ty piratizacni zakony patri za ostnatej drat az do doby jejich chcipnuti\nS pozdravem At hradni Vaskove a Vaclavove chcipnou\nVasek Vaclav , jejich osobni a tridni ne pritel\nToto byla práce především Klause, Kočárníka, Tomáška\nJako dnes slyším . akcie, kupon.privat. atd - věřte v odborníka Koženého atd. Kuponová privatizace byl ten největší podvod v historii ČR - takový chaoz v ekonomice služil k tomu ,že se 1/2 kapitálu ztratila neznámo kam. Kam se hrabe teď nějaký Doležel z ČSSD s pár milionky. Kupon. privatizace byla práce bývalých funkcionářů ODS - bohužel je to dávno. Lidé zapomínají\n-to bola skor ruleta-dostali ste zetony a vsetko co ste mohli urobit,ist do kasina a zahrat si-niekto malo vyhral,niekto prehral,ale zbohatli len profesionalni hraci!-\nSOCANI A SOCKY !!!!\nkdopak si jeste dneska vzpomina jak Zeman vykrikoval prodej bank jen pres mou MRTVOLU !!!!! a kdyz nastoupil,okamzite je prodal.\ntaky si uz nikdo nevzpomina na prvni vlnu kuponovku,kdy ty kupony nikdo nechtel az kdyz vylezl Kozeny s jistotou desetinasobku,tak se to najednou o dva tydny prodluzovalo,jaka byla panika.holt se lidi zachovali jako VELKE TUPE STADO VOVCI !!!!!\nRe: SOCANI A SOCKY !!!!\nTrošku si ty ména pleteš ne????? Zeman???? Pokud já vím, tak hlavní roli v tom hrál Klaus, Kočárník, Tomášek - to je, ale trošku jiná strana - více doprava panáčku. Musím se smát, jak se vše hází na ČSSD - Zemana, Paroubka atd. Čas a historie ukáže\nja na ni vydelal celkem slusny balik.holt jsem pouzil svoji hlavu a ne nejaky palice z rychlokvaskovych fondů\nkazdy strujcem sveho stesti jeste\nPodvod století a jeho spokojení pitomci\nZase si tady pár Pepků Vyskočů idiotsky pomlaskává, že vydělali na své kupónové knížce pár tisíc či pár desetitisíc korun, zatímco si jaksi nevšimli, že někdo jiný na kuponovce trhnul miliony a miliardy. Ale to není to nejpodstatnější. Pro mne nejpříznačnějším důkazem toho, že kupónová privatizace byla, řečeno s klasikem, "podvod století", je fakt, že patnáct let poté neexistuje seriozní ekonomická analýza jejího průběhu a výsledků, včetně zhodnocení současné situace kuponově privatizovaných podniků (hypotéza: většina z nich již neexistuje, je rozkradena). To myslím vypovídá samo za sebe.\nRe: Podvod století a jeho spokojení pitomci\nA tebe štve, žes ty miliardy netrhnul sám a tak jsou ostatní Pepci Vyskočové a ty letadlo, viď ? Však jsi taky mohl trhat miliardy....Jistěže nejde primárně o něčích soukromých pár tisíc (pro někoho ale i stovek tisíc). Jistěže bylo hodně tunelů, ale plácat si tu játra 15 let potom, to je strašně jednoduché. Normálně v klidu řekni, co se mělo dělat, aby byla souběžně naplněno východisko ze situace: udělat to rychle, nemít přitom dost kvalitních manažerů, získat za to přitom dobrou cenu. Majitel firmy si může dělat s firmou co chce. Když to rozkrade, není to samozřejmě dobře, ale ty máš možnost do toho jednoduše neinvestovat. A že se ptáš, jak máš předem vědět, kdo něco rozkrade a kdo ne ? Samozřejmě, že to vědět nemůžeš.... A kdokoliv jiný to vědět má....? Oč opíráš svou hypotézu ? Máš pro ni nějakou analýzu ? A co by taková analýza měla obsahovat ? Privatizovalo se X podniků a z toho dnes Y funguje takto nebo takto ? Komu to dnes co přinese ?\nRe: Re: Podvod století a jeho spokojení pitomci\nTu analýzu nemám, já po ní jaksi ve svém příspěvku volám, to kdybys uměl číst, snadno pochopíš. To je totiž právě to nápadné, spousta jiných ekonomických a sociální procesů za posledních 17 let má své monografie i celé cykly analýz, a kuponová privatizace, echt český vynález, nic. To je přinejmenším podezřelé. A komu by taková analýza měla co přinést: no hlavně asi zda je to efektivní a rychlá metoda, k jakému typu a efektivitě vlastnické struktury vedla, jak si vedou takto privatizované podniky... Opravdu si myslíte, že je lepší do toho nevrtat a podnechat to na plkání polovzdělaných novinářů a výkřiky Pepků Vyskočů?\nTo je pravda. Navic tech par vydelanych tisicikorun si musel kazdy danovy poplatnik nekolikanasobne zaplatit v danich. Aby sanoval podnikatelske zamery priznivcu ODS zlodeju typu Soudek, Kozeny, Junek, Salzmann, Pastrnak a dalsich.\nPred 15 lety zacala nejvetsi zlodejna v dejinach\nCeskoslovenska pod vedenim StB agentu Vaclava Klause a Dusana Trisky. Viktor Kozeny, Klausuv kun a zlodej z onech casu, si odpyka trest v americke kaznici. Ptam se, kdy pujde do lochu nejvetsi zlodej Klaus?\nA KLAUS SE SMĚJE ZE ŠVÝCARSKÉ VILY A CHODÍ VYBÍRAT,ZE ŠVÝCARSKÉHO KONTA........\nTED BY JSME MĚLI JÍT CINKAT.........\nRe: A KLAUS SE SMĚJE ZE ŠVÝCARSKÉ VILY A CHODÍ VYBÍRAT,ZE ŠVÝCARSKÉHO KONTA........\nspousta občanů ČR má vilu ve Švýcarsku a konta ve švýcarských bankách, nechápu prroč by to u Klause mělo vadit, bez ohledu na to že tam žádnou vilu nemá.\nRe: Re: A KLAUS SE SMĚJE ZE ŠVÝCARSKÉ VILY A CHODÍ VYBÍRAT,ZE ŠVÝCARSKÉHO KONTA........\nProtoze Klaus si na to nemohl legalne vydelat. Cely zivot delal poskoka v Prognostaku rizenem UV KSC, potom zil z verejnych penez. Pokud ma vilu ve Svycarsku, tak jsou za tim uplatky.\nRe: Re: Re: A KLAUS SE SMĚJE ZE ŠVÝCARSKÉ VILY A CHODÍ VYBÍRAT,ZE ŠVÝCARSKÉHO KONTA........\nJá nevím, jestli ji má nebo nemá. Ale nemáš pocit, že ji taky mohl třeba získat přispěním své sestry a její rodiny ? Kolik lidí má majetky v cizině díky rodině nebo nějakým příbuzným (většinou emigrovaným) a přitom by si na takový majetek nemohli normálně vydělat ?......\n...ukazuje se, že navzdory "ekonomickým ukazatelům" to musel být bohatý stát: ani patnáct let rozprodávání čehokoliv včetně "rodinného stříbra" (nikdy to neprodáme!) , divoké privatizace a rozkrádání, kdy se mu pouštělo žilou ne v miliónech, ale v miliardách, ho ještě nepřivedlo k bankrotu..\nNechápu, proč se zde někdo diví,\nže kupónová privatizace dopadla, jak dopadla, když jejím duchovním otcem byl Klausův přítel a agent StB Dušan Tříska...\nkuponove privatizace byl v tom, ze stat rozdal majetek bankam ktere vlastnil.\ntakze kuponovka=prerozdelovani majetku statem statu. ty banky totiz byly statni a jako jedny z mala mely moznost zakladani fondu. naprosto neefektivni reseni!\nco je to za kravinu? Majetek se snad rozdal lidem -dikům.\nOmyl. Banky díky svým "vnučkám" ovládly naprostou většinu privatizovaného majetku.\nRe: Re: Re: nejvetsi problem\nJenže těm vnučkám museli svěřit své vklady DIKOVÉ. Jestli to kdokoliv udělal, dělal tak zcela dobrovolně a je jeho problém a hloupost, že naletěl nějakým jistotám desetinásobku ....\nby měl být fronta hladových tupounů před harvardskými fondy .\nTak jak v Hradci lékaři, v Pardubicích docenti\na na venkově Sněhurka...\nTak rozdával stát při kuponové privatisaci..\nRe: Tak jak v Hradci lékaři, v Pardubicích docenti\nzato socani nedali nic a ještě nezúčastněné zadlužili dotacemi, arbitrážemi, investičními pobídkami a miliardovými úplatky\nse rozběhla kupónová privatizace,největší podvod v dějinách ekonomiky pod dohledem a vedením zlodějské ODS.\nRe: Před 15 lety\nv čem prosím Tě ten podvod spočíval ?\nspinave penize = ciste penize\nJasne, zadna loupez to nebyla.\nA V. Kozeny byl cestny clovek, to jenom socansti spiklenci mu porad ublizuji.\nRe: spinave penize = ciste penize\nZkus si neco o privatizaci precist. Zkus si predstavit, ze v situaci, kdy nikdo nic nevlastni ma zacit fungovat trzni ekonomika. Byla tam spousta chyb. Po bitve je kazdy generalem. Jenom pripomenu, ze priblizne do poloviny devadesatych let dnesni levice varovala pred rozkradanim statu zahranicnimi kapitalisty.\nKožený dostal akcie jen od těch, kteří mu je sami dobrovolně dali, možná máš pravdu, že socani, jsou blbější.\nAle kuponovka nebyl Kožený. Stát rozdal každému občanu, který si koupil kuponovou knížku část majetku, dle předem daných pravidel. Co s tím kdo usdělal byla jeho zodpobvědnost. Máš možná pravdu, sockomouši a blbci vlastní zodpovědnost neznají...\nRe: Re: spinave penize = ciste penize\nJá taky neměl štěstí, ale nikomu nic nezávidím ani kolem sebe nepodezírám nikoho a pokud jsme s místním sdružením OF, později ODS, mělo podložené pochybnosti, podali jsme několik stížností na fond národního majetku a jednou dokonce orgánům činným v trestním řízení (hospodářské kriminálce)! Co kdo, co jen vykřikuje, udělal proti tomu, pokud jen tušil nepravost?!!!\npřesně, o to víc pak řvou .....\nRe: Re: Před 15 lety\nŽádný podvod nebyl, vše bylo "de jure". Ovšem právo bylo v takovém stavu, že umožňovalo velmi "neetické" chování aktérů. Konec konců slovo tunelování se dostalo do ekonomické literatury.\nJo a Milada je jak ta Sněhurka..ta dělila jablka..\nmezi trpaslíky...Prvně jablka snědla a pak dala všem..\nRe: Jo a Milada je jak ta Sněhurka..ta dělila jablka..\na tobe nedala zadna\nRe: C o p a\nNejsem pasivní sexuální nádeník..\nTeady Lékařská fakulta v Hradci Králové\na V3CHT/* Vys. škola chemickptechnologická/ v Pardubicích, to byli taky takoví dobrodinci..\nJo a v Pardubicích taky tak rozdával Docent W.---\nPovídá:Tady máte cigaretu.Až příjdete na reparát, tak ji vrátíte..\nKrabi...přece jsi něco dostal...Připomínáš fysiologa Mělku..\nKdyž nás vyhazoval do zkoušky, dal před člověka 3 sušené švestky...a řekl Vem si..Abys neřekl, že sem Tě vyhopdil jen tak...\nAle tři si neber, stačí jedna...Dneska ještě 2 vyhodím...To je něco pdobnýho..\nRe: Krabi...přece jsi něco dostal...Připomínáš fysiologa Mělku..\na co jako má tohle přirovnání znamenat ? jako producíruješ jak jsi blbej nebo co..\nJojo, Mělku pamatuju, ale jen z přednášky, u zkoušky jsem u něj nebyl...\nRe: Re: Krabi...přece jsi něco dostal...Připomínáš fysiologa Mělku..\nBtw. neučil spíš na biochemii?\nKrabi a co pan Lisner s tím kufrem tisícovek???\nPřestoupil k socanům???\nRe: Krabi a co pan Lisner s tím kufrem tisícovek???\nsnad sis přečetl, že to byla policejní provokace a ten Soldan(??) je nějaký policejní provokatér navíc lump nyní nezvěstný. Kuponovka byla rozdání majetku lidem a z principu nešlo korumpovat. Korupce byla u přímých prodejů, kdy si za úplatek privatizovali lumpové pod cenou. Vyvrcholilo to miliardami šibalů...\nTen nezvěstnej lump..\nSe nejspíš díví na květinky od spoda...Velká legrace..\nKontra Jonatan 007\nTo se opravdu chlubíte???Lidé, kteří do toho viděli vskutku mohl vydělatz 1/4 nebo půl milionu...Já nevím jestli je to for a nebo jestli tady dáváte na obdiv svou blbost..


STÁTNÍ HRAD PERNŠTEJN (NKP) - Brno a okolí - Historické zajímavosti - Hrady, zámky a zříceniny - Nedvědice - InfoČesko\nÚvod - Historické zajímavosti - Brno a okolí - Hrady, zámky a zříceniny - Nedvědice - STÁTNÍ HRAD PERNŠTEJN (NKP)\nGPS: 49°27'7,350"N, 16°18'59,080"E\nOdpovědná osoba: Z.J. Škrabal, kastelán SH Pernštejna, Spravuje: Národní památkový ústav, územní odborné pracoviště v Brně\nGoticko-renesanční hrad. Hrad byl vybudován mezi léty 1270-85 V roce 1460 vyhořel, poté byl přestavěn. K původnímu hradu bylo přistavěno důmyslné opevnění, stala se z něj pevnost. Jeho nedobytnost se osvědčila i při obléhání Švédy v roce 1645. Ve válkách byl hrad bezpečným útočištěm okolního obyvatelstva. Od poloviny 17. do poloviny 18. století byl zemskou pevností. Dalšími úpravami hrad prošel v 1. polovině 16. století, kdy byl Pernštejny dostavěn do goticko renesanční podoby. Tu si zachoval až dodnes. Hrad sice prošel v 18. a 19. století dalšími úpravami - nejdříve barokními, poté byl upraven klasicistně a romanticky, ale tyto úpravy celkový vzhled hradu již nezměnily. Od roku 1945 je majetkem státu a od roku 1995 je hrad Pernštejn národní kulturní památkou.\nV roce 2005 v dubnu vyhořela sýpka. Začala již obnova severní fasády hradu a oprava vyhořelé sýpky. Příští rok by se do opravené sýpky mohli podívat i návštěvníci. Na rozdíl od minulosti, kdy v ní byl depozitář, bude totiž přístupná. Vzniknout by v ní měl víceúčelový sál, expozice bydlení služebnictva i prodejní místa. Při opravě by mohla sýpka získat původní podobu.\nPeníze na opravu hradu neposkyt jen stát a Jihomoravský kraj, ale i veřejnost formou sbírky.\nNahrávala se zde pohádka Ludvíka Ráži Sedmero krkavců, Pták Ohnivák, Čert ví proč, historický film V erbu lvice. Ale Pernštejn pro svou středověkou podobu je využíván filmaři zhruba dvakrát ročně a to i zahraničními štáby - např pro novou verzi Tří mušketýrů.\nStálá expozice, prohlídkové okruhy\nII. okruh – z věže do knihovny\nIII. okruh – celým hradem\nIV. okruh - nádvoří, kaple, hladomorna, výstavy\nIV. okruh Slavnosti pernštejnského panství 2.-6.7.2011 celodenní program na všech nádvořích\nHradní palác s průvodcem – výběrové prohlídky:\nVýběrová trasa B (19. století a poslední majitelé Mittrowští) – max. 15 osob\nVýběrová trasa C (stavebně historický vývoj hradu) – max. 15 osob\nVýběrová trasa D (kaple a hodinová věž) – max. 5 osob\ndélka: viz výše\nmin/max počet osob ve skupině: viz výše\ncizojazyčná: Cizojazyčná prohlídka pouze pro skupiny nad 20 osob na základě potvrzené rezervace\nposlední prohlídka: Uváděný konec otvírací doby je termínem uzavření pokladny a začátku poslední prohlídky! Upozorňujeme, že vstupenky mohou být vyprodány i před koncem návštěvní doby ! V případě, že je vyprodáno dříve, pokladna se uzavírá.\nPolední přestávka: 12.00-13.00\nduben a říjen: v sobotu, v neděli a ve svátek 9.00–15.00\nkvěten, červen, září: denně mimo pondělí a den po státním svátku, 2.5. a 9.5. 9.00–16.00\nčervenec a srpen: denně mimo pondělí a den po státním svátku 9.00–17.00\nI. okruh –\nPlné (dospělí) 120 Kč\nSnížené (děti od 6 let, studenti, senioři nad 65 let, ZTP) 80 Kč\nRodinné (2 dospělí + max. 3 děti) 320 Kč\nII. okruh –\nIII. okruh –\nPlné (dospělí) 180 Kč\nSnížené (děti od 6 let, studenti, senioři nad 65 let, ZTP) 120 Kč\nRodinné (2 dospělí + max. 3 děti) 480 Kč\nIV. okruh -\nPlné (dospělí, studenti, senioři) 40 Kč\nZdarma (děti do 12 let, ZTP, ZTP/P) zdarma\nVýběrová trasa B - 200 Kč\nVýběrová trasa C - 200 Kč\nVýběrová trasa D - 200 Kč\nNávštěvníci, kteří si zakoupí vstupenku do hradního paláce (I. – III. okruh), mají IV. okruh zdarma (volná prohlídka nádvoří a spol. bez průvodce). V případě konání kulturních akcí je v rámci IV. okruhu zpoplatněno i 1. nádvoří hradu\nCizojazyčný výklad ke každé vstupence\n(pouze na objednávku a pro skupinu min. 25 osob)\nMimo návštěvní dobu v sezoně + 100% (ke každé vstupence)\nMimo sezonu + 300% (ke každé vstupence)\nSlužby za příplatky závisí pouze na technických a personálních možnostech a Správa hradu není povinna je poskytnout.\nrezervace: Správa hradu doporučuje telefonické objednání vstupu předem i u trasy, kde to není výslovně požadováno. Telefonické rezervace pouze v uváděné návštěvní době. Rezervace vstupenek zdarma pro skupiny i jednotlivce.\nfotografování, filmování: Ve všech trasách platí zákaz fotografování a natáčení videa po celou dobu prohlídky.\nsociální zařízení: na 1. nádvoří\nobčerstvení: na 1. nádvoří\npohybové postižení: Upozornění! Bohužel, díky přírodním podmínkám a stavebnímu vývoji je objekt v podstatné části exteriérů a kompletně v interiérech nedostupný pro paraplegiky.\npřístupový chodník: ne\nParkoviště u objektu placené, cca 150 m vzdálenost (končí u první brány), autobusy cca 150 m (cca 350 m od pokladny).\nHrad se nenalézá v Bystřici nad Pernštejnem, ale na katastru obce Nedvědice 10 km odtud!\nVzdálenost vzdušnou čarou: 36 km SSZ od Brna\nVlakem: Nejbližší vlaková stanice Nedvědice (trati č. 251), 1,5 km.\nAutobusem: z Brna směr Bystřice nad Pernštejnem, zastávka Pernštejn hrad (hradní parkoviště, hrad cca 100 m pěšky) případně u některých spojů Nedvědice (hrad cca 1,5 km pěšky).\nZ Bystřice nad Pernštejnem směr Brno a stejně.\nPěšky: Na hrad po žluté turistické značce.\nAutem: Z Brna vyjet směr Svitavy, odbočit na Kuřim, dále Čebín, Hradčany, Tišnov, Předklášteří Štěpánovice, Borač, Doubravník, Nedvědice, Pernštejn. Z dálnice (od Prahy) vyjet na výjezdu Velké Meziříčí, poté směr Křižanov, Moravec, Strážek, Dolní Rožínka, Rožná, Nedvědice. Další možnost na výjezdu Velká Bíteš, poté směr Tišnov, pak viz výše.Jedete-li po silnici č.150 (dříve č. 18) ze směru od Žďáru n.S. doporučujeme odbočit na jih v Bystřici n.P., nebo z druhé strany od Boskovic (či od Svitav) obdobně ve Štěpánově n.S.\n1,4 km NEDVĚDICE\n8,2 km DOLNÍ ROŽÍNKA\n8,9 km BYSTŘICE NAD PERNŠTEJNEM\n8,7 km ZŘÍCENINA ZUBŠTEJN U BYSTŘICE NAD PERNŠTEJNEM\n8,1 km STRAŠIDELNÝ ZÁMEK DRAXMOOR - DOLNÍ ROŽÍNKA\n8,9 km MĚSTSKÉ MUZEUM BYSTŘICE NAD PERNŠTEJNEM\n2,8 km LYŽAŘSKÉ VLEKY NEDVĚDICE\n3,0 km LYŽAŘSKÝ VLEK SK VĚŽNÁ\n9,2 km LANOVÉ CENTRUM SIESTA V BYSTŘICI NAD PERNŠTEJNEM\n9,3 km SKIAREÁL HODONÍN U KUNŠTÁTU\nPokud tam bude stávající vedení a organizace, nedoporučuji nikomu hrad navštívit. Nikdo vás před zakoupením vstupenek neupozorní, že nesmíte uvnitř fotografovat. Průvodkyně má arogantní projev s obsahem z něhož se dozvíte minimum podtatných informací. Možná něco bílé paní nebo o onom nebo jiném obraze. Besky z fotoaparátu prý narušují vzácnou omítku a zdržují prohlídku. Hloupější argument jsem dosud neslyšel. Celé to na mě dýchá mafií, která tento nádherný hrad okupuje za peníze návštěvníků a daňových poplatníků.\n07.08.2011, Karel Procházka (89.111.98.27)