Karavan - Články: Bělorusko - Mezinárodní sraz v Minsku a jak jsme ho prožili\nDomů » Cestopisy » Bělorusko - Mezinárodní sraz v Minsku a jak jsme ho prožili\nBělorusko - Mezinárodní sraz v Minsku a jak jsme ho prožili\nBělorusko, Litva, Polsko\n(23.4. – 11.5.2017)\nUž v roce 2011 nás lákalo vyjet na první ročník karavanistického srazu v Bělorusku, ale tehdy nám to z časových důvodů nevyšlo. Proto, když se na C24 objevila informace o chystaném mezinárodním srazu v Minsku, hned nás to nakoplo a přihlásili jsme se, byť ani letos se nám nevyhnuly problémy a do posledka nebylo jisté, jestli budeme moci odjet. Abychom nejeli „naslepo“, začali jsme v předstihu shánět informace o Bělorusku. Přišel nám vhod článek na C24 od Rivana o jejich cestě Běloruskem v roce 2016, něco jsme posháněli z internetu, z katalogů cestovních kanceláří a pomalu jsme začali vytvářet orientační plán cesty tak, abychom z Běloruska poznali i něco víc než jen silnice. No a protože do Běloruska je to přeci jen lán cesty a nechtěli jsme jen tak letět tam a zase zpět, tak jsme to naplánovali jako jakýsi výletopoznávací okruh po trase Polsko – Bělorusko – Litva – Polsko. Plně se nám potvrdil poznatek Rivana, že vyhledávat něco v elektronických mapách Běloruska podle názvů je téměř nemožné a tak jsme si u všech vytipovaných míst zaznamenávali souřadnice. Během těchto příprav se nám ozvali Pepa a Marta ze Solnice a Pepa a Radka z Hradce Králové, kteří se rozhodli na sraz také vyrazit. Protože téměř všechny hlavní silnice v západním Bělorusku a hlavní tahy na Rusko jsou zpoplatněny a je na nich elektronicky vybíráno mýtné, tak jsme se ještě před odjezdem přes internet předběžně registrovali u BelTollu (www.beltoll.by). Předběžná registrace nutná není, ale protože se při ní zadají veškeré potřebné údaje, tak se potom urychlí uzavření smlouvy na místě.\nNa cestu jsme vyjely společně tři posádky. Sraz jsme si dali v neděli 23.4.2017 ve 12.00 hod na parkovišti před Kauflandem za Náchodem. Už cesta tam byla předzvěstí, že s počasím to nebude slavné. Byla zima, foukal silný vítr a mezi Novým Městem a Náchodem nás chytla sněhová přeháňka. Z Náchoda jsme vyjeli k prvnímu cíli naší cesty, do polské Czestochowé. Zvolili jsme cestu po trase Klodsko, Nysa, Opole. Počasí bylo na draka, téměř celou cestu pršelo. Do Czestochowé na parkoviště u poutního místa Jasná hora (50.8121444N, 19.0936656E) jsme dorazili kolem 18.00 hod. Po dotazu, zda tam budeme spát, jsme zaplatili 10 PLN parkovného a vyrazili jsme na prohlídku areálu. Ač všude kolem byly masivní černé mraky, nad Jasnou Horou bylo vybráno. Jinak ale byla zima a fičel ledový vítr. Byli jsme rádi za zimní bundy s kapucí. Po návratu k autům jsme si venku nalili kalíšek na zahřátí, v zápětí u nás zastavilo auto ochranky a upozornili nás, že se zde nesmí alkohol pít. No nevím, na trávníku kolem byly poházené prázdné placatky i lahve od piva a od nás to určitě nebylo.\nRáno jsme ještě vyšli na prohlídku přilehlého parku a po pěší zóně dolů do města. Potom jsme vyjeli na další cestu. Cílem měla být Arkadia – sentimentální park mezi Lowicz a Nieborow (52.0874483N, 20.0132133E). Bohužel jsem toto místo doma při plánování na mapě chybně lokalizoval a zaměnil jsem ho se zámeckým parkem v obci Nieborow. Čili Arkadii jsme minuli a prohlédli jsme si pouze tento park, který ale není nic moc. Před další cestou jsme se dohodli, že bude výhodnější projet Varšavu spíš večer než zítra dopoledne a tak jsme minuli několik velkých parkovišť před Varšavou a nocleh jsme začali hledat až za ní. Nocovali jsme na parkovišti před OD Carrefour na okraji Minsku Mazowieckého. Ráno jsme doplnili trochu zásob a pokračovali jsme v cestě. Podle plánu jsme navštívili Radzyn Podlaski, kde je podle polského průvodce významný zámek – Palác Potockých. No zámek tam je i celkem hezký park, ale to je všechno. V zámku je hudební škola a nějaký úřad. Odtud už jsme zamířili k Terespolu, kde jsme chtěli strávit poslední noc před přejezdem do Brestu. Měli jsme vytipované malé parkoviště u hlavní silnice (52.0544419N, 23.5649375E), dokonce na něm byla i TOIka. Foukal tam ale protivně vítr a byl tam také dost hluk od silnice, tak jsme se přesunuli kousek vedle před vchod do staré pevnosti – Fort „K“ Kobylany. Malé parkovišťátko je trochu utopené a částečně chráněné před větrem. Ještě jsme si stihli opéct buřty a opět začalo pršet. Lilo celou noc.\nNa hranice jsme dorazili 26.4.2017 v 06.30 hod v domnění, že směny střídají v 06.00 hod. Chyba – střídali až v 07.00 hod. Noční směna je zřejmě slabší a tak na polské straně jedna celnička odbavovala v poklidném tempu střídavě dva jízdní pruhy. V 07.00 hod sice nastoupila směna nová, ale asi si ještě zašli na kafe a začali fungovat až před půl osmou. Po víceméně formálním odbavení jsme konečně dorazili na běloruskou stranu a začalo kolečko s formuláři. Na prvním stanovišti u pasové kontroly nám dvě sympatické policistky daly k vyplnění migrační lístky i se vzorem jak na to. Potom odjezd k celníkům, další formuláře, poplatek 10,90 BYN (později jsem zjistil, že za pomoc s vyplněním dokladů a jejich kopie), víceméně formální prohlídka auta, výměna rublů v bankovní pobočce a po cca 3 hodinách jsme v Bělorusku. Ještě posunout hodinky o 1 hodinu dopředu a můžeme pokračovat. První cesta vedla k obslužnému místu BelTollu u BČS v Brestu (52.0742656N, 23.6972886E), kde jsme měli objednané mýtné krabičky. Další 1,5 hod sepisování smluv. Potom přesun ke stojanům a po ruském způsobu natankovat – tedy nejdřív předplatit požadované množství a potom teprve čerpat. První konflikt – kolega omylem nahlásil a zaplatil čerpání ze stojanu, u kterého stojím já. Tak honem vyměnit auta. Potom jdu znova předplatit pro sebe a v tom ženská vyletí jak čert a začala něco nadávat. Po chvíli jsem pochopil, že kolega čerpá do kanystru a to že se nesmí. Tak jsem se jí za něj omluvil, že jsme to nevěděli a že už to neuděláme atd. Konečně je všechno hotovo a vyrážíme k našemu prvnímu cíli v Bělorusku – Brestské pevnosti. Stále silně prší, ale i tak jdeme na prohlídku. Pevnost nás překvapila svojí rozlehlostí i úpravou. Na jejím území je několik muzeí, kde jsme narazili na pro nás už pozapomenutý zvyk – jiné ceny pro našince a jiné, podstatně vyšší, pro cizince. Zvláštní pocit vyvolává v člověku Svatonikolajevský kostel v centru pevnosti. Zvenčí je opraven, uvnitř je vybaven ikonami, je tam krásný velký lustr, ale zdi jsou ponechány v původním stavu, ohořaté a začouzené.\nDalším cílem měl být Bělověžský prales, ale vzhledem k neustávajícímu silnému dešti jsme se rozhodli ho vynechat a pokračovat dalšímu cíli – do vesnice Žyrovičy, kde je největší pravoslavný klášter v Bělorusku. A narazili jsme na nečekaný problém. Všichni tři jsme měli navigace, ve všech byla mapa Běloruska, ale mapové podklady dvou obsahovaly jen hlavní tranzitní silnice. Naštěstí alespoň ta jedna měla mapu kompletní a byla schopná nás vést i mimo dálnici. Spolu s autoatlasem Evropa a do mobilu staženou turistickou verzí offline Mapa.cz jsme tak mohli v pohodě a bez bloudění po Bělorusku cestovat. Z Brestu jsme vyjeli po dálnici M1 a trochu udiveně jsme se na ni míjeli tu s cyklistou, tu s koňským povozem nebo traktorem. Když jsme z ní konečně odbočili na M11, projeli jsme Čemeli, snad nejmalebnější vesničkou, jakou jsme v Bělorusku viděli. Malé dřevěné malované domečky, malované ploty, jako nějaký živý skanzen. Nebyli jsme připraveni a tak jsme neměli po ruce ani fotoaparát, pršelo, zastavit nebylo kde a tak jsme nepořídili ani jednu fotku. Říkali jsme si, že takové ještě uvidíme, ale žádná z těch dalších už tak hezká nebyla. Do Žyrovičy jsme přijeli kolem 18.00 hod a zaparkovali jsme na pěkném parkovišti v centru vesnice, přímo naproti klášteru (53.0137772N, 25.3436694E). Po večeři jsme se trochu prošli, navštívili jsme i místní bar kousek od parkoviště, ochutnali jsme běloruské pivo a pak už jsme zapadli do postelí. Ráno bylo kolem nás trochu rušno, školní děti se scházely na sousední autobusové zastávce, na parkoviště se sjížděla omladina – studenti nějaké školy nad parkovištěm. My jsme po snídani vyrazili na prohlídku kláštera. Je to opravdu veliký komplex, z části volně přístupný pro turisty, v části jen v doprovodu průvodce a část je pro veřejnost zcela uzavřena. V areálu jsou stánky a obchůdky s upomínkovými předměty i malý obchůdek s trochou potravin. V hlavním chrámu v době naší návštěvy právě probíhala bohoslužba. Jinak ve vesnici je několik dalších obchodů a tak jsme je využili k doplnění zásob a zakoupení nějakých místních pamlsků.\nZe Žyrovičů jsme pokračovali pro změnu po původní silnici mimo dálnici v domnění, že uvidíme trochu více z okolních vesnic, ale většinou je míjela a příjezdová komunikace k nim byla písčitá nebo hlinitá polňačka a na ty jsme si vjet netroufali. Ale o nic jsme asi nepřišli. Dalším cílem naší cesty bylo městečko Nesvizh (Nesviž), ve kterém je zaznamenáno nejstarší osídlení v zemi a nachází se v něm známý vodní zámek na břehu jezera. Za mírný poplatek jsme využili hlídané parkoviště vedle kostela Božího těla (53.2212167N, 26.6842000E) a vydali jsme se na prohlídku zámku. Bohužel opět lilo a byla zima. Prohlídka v interiérech měla trvat asi 2 hod a na to jsme se necítili. Asi to byla chyba, je prý opravdu krásný. Zde jsme už potkali několik dalších posádek různých národností, které rovněž mířily na sraz. Ještě krátké nakouknutí do městečka a vyrazili jsme k poslednímu cíli toho dne – zámku Mir, zařazeného mezi památky UNESCO. Přijeli jsme na parkoviště nad jezerem naproti zámku (53.4485536N, 26.4731531E), kde už bylo zaparkováno několik polských karavanů a kde jsme strávili klidnou noc.\nZámek se otevíral v 09.00 hod. Po zakoupení vstupenek (uznali i průkazku TP pro snížené vstupné) jsme vyrazili na prohlídku. V přední části se jednalo hlavně o prohlídku obranných věží, do kterých vedlo úzké, točité, strmé schodiště se stupni skoro 0,5 m vysokými. V zadní části potom byly už dobře přístupné upravené a vytápěné interiéry. V přízemí byla šatna, ve sklepení toalety a stylová restaurace. Podlaží jsou propojena i výtahem. K zámku patří ještě velký upravený park, ale opět lilo, tak jsme od jeho prohlídky upustili. Na zámku jsme se setkali s další posádkou z Česka – Tomášem (Omot) a jeho rodinou, také cestujícím na sraz. Navrhli jsme s Dášou našim kolegům zdolání nejvyšší hory Běloruska – Dzyarzhynskaja (Džeržinskaja), která má 345 m n.m. a je jen kousek od naší trasy. Trochu s obavami, že se budou muset v dešti trmácet na nějaký kopec přijali a přidal se k nám i Tomáš se svojí posádkou. Poučili jsme všechny, aby si připravili pořádné boty, namasírovali nohy a vyjeli jsme. Pod horou jsme zaparkovali na malém parkovišti (53.8481342N, 27.0649297E) a k úlevě celé výpravy došli asi 30 metrů na samý vrcholek. Výstup jsme samozřejmě řádně oslavili. Odsud jsme už zamířili přímo na místo srazu, na staré letiště v Minsku, kam jsme dorazili v pátek 28.4.2017 kolem 15.00 hod.\nNa letišti vládl organizační chaos. Pořadatelé sice připravili a vytyčili sektory pro jednotlivé výpravy, zajistili k nim rozvod elektřiny, ale vše bylo na travnatých plochách a ty byly vzhledem k dlouhotrvajícím dešťům naprosto podmáčené. Nikdo na ně proto nechtěl zajet a v podstatě to ani nebylo možné. Tak se každá posádka či skupiny posádek rozmisťovaly samostatně, bez zásahů pořadatelů, různě po betonových plochách, pokud možno v dosahu nejbližšího rozvaděče. Nutno dodat, že do oficiálního zahájení srazu v sobotu se všichni porovnali a různě popřemisťovali tak, že se vytvořily společné skupiny a to bez nějakých hádek a nervů. Jen s připojením na rozvod elektriky byl problém, bylo třeba pospojovat kabely. My jsme jich měli naštěstí dost, včetně vícezásuvkové cívky.\nPopisovat průběh srazu snad ani nebudu. Před pořadateli je nutno smeknout, kromě problémů při příjezdu, vyvolaných počasím, bylo všechno perfektní. Celodenní kulturní program po celou dobu trvání srazu, stánky s upomínkovými předměty, občerstvením, hasiči pomocí elektrocentrál zajišťovali dostatek proudu, stále doplňované cisterny s vodou, několikrát denně odčerpávané a čištěné TOIky. Nechali jsme si potvrdit migrační karty a pak už jsme si jen užívali. I počasí se trochu umoudřilo, dál fičel ledový vítr, ale aspoň nepršelo a dokonce sem tam vykouklo i sluníčko. Jako výborný nápad jsme ocenili sobotní „mezinárodní večeři“, kdy účastníci z jednotlivých států snesli stolky na „náměstí“, na ně vyrovnali různé pochutiny a všichni mezi nimi přecházeli a ochutnávali. U českých účastníků mohli ochutnávat české pivo, slivovici, meruňku, zákusky, cukroví a další pochutiny. Myslím, že jsme se neztratili a ostudu jsme si neudělali. Nálada byla všeobecně výborná a všichni si rozuměli, ať už mluvili jakýmkoliv jazykem. Jen Dáša měla trochu zkaženou náladu. Od polských účastníků dostala polskou verzi časopisu Karavan, do kterého si založila hezké samolepky, které dostala od našich účastníků a dala ho do košíku pod stůl. Když jsme po večeři balili, tak zjistila, že časopejsek se někam zaběhl.\nV neděli program pokračoval, na letiště se přicházeli podívat i místní. Počasí se stále drželo, studený vítr a polojasno. Odpoledne proběhl karneval „K chatě na kuří nožce“, za účasti řady masek, včetně Baby Jagy. Velký úspěch nejen mezi dětmi měl Krteček v podání syna Jeleny. Zaslouženou pozornost budil i Petr S. jako dobrý voják Švejk s flašinetem. Při slavnostním zakončení nám hlavní pořadatel sdělil, že na sraz dorazilo přes 600 posádek s více jak 2.000 účastníky ze 16ti států. Zástupcům každého státu pak předal pamětní list.\nNa pondělí 1.5.2017 jsme si zaplatili prohlídku města. Opět od rána lilo a byla zima. Autobusy byly přistaveny na 11.00 hod. Byli jsme rozepsaní do jednotlivých autobusů podle toho, kdy se kdo přihlásil. Dík patří Jeleně, která z nás vytvořila jednu skupinu a všechny nás nacpala do jednoho autobusu, kde nám potom tlumočila. Původně tříhodinová prohlídka se nám protáhla na víc jak 4 hodiny, ale nelitovali jsme, stálo to za to. Minsk je moderní město se spoustou zeleně a oddychových míst. Škoda, že nebylo lepší počasí, měli jsme sebou kola a určitě by našla využití. Po návratu jsme ještě rychle udělali poslední servis a přemístili jsme se na parkoviště u městského akvaparku (53.9505644N, 27.4503631E), kde bylo pořadateli dohodnuto, že zde mohou přečkat noc všichni, kdo se ještě v Minsku zdrží. Na horním i dolním parkovišti tak nocovala spousta posádek. Naše skupinka se rozhodovala jak dál. Původní plán byl pokračovat na Braslaw do jezerních oblastí, ale dosavadní počasí tomu nepřálo. Druhou možností bylo vracet se Běloruskem podél Litevské hranice směrem na Grodno. Museli jsme se rozhodnout nejpozději ráno, protože při cestě na Braslaw jsme museli vrátit mýtnou krabičku nejpozději v Lahoysku, protože dál už obslužná místa BelTollu nejsou. Na Grodno bychom ji ale stále potřebovali. V akvaparku se mi podařilo připojit na internet a předpověď počasí směrem k Braslawi slibovala od úterý zlepšení. Tak jsme riskli Braslaw.\nRáno bylo zataženo jak na sto let a obvyklá zima. Naše tři posádky vyjely směr Lahoysk k BČS (54.2455558N, 27.8438906E), kde bylo pro nás poslední obslužné místo pro odevzdání mýtných krabiček. To se nám bez problému podařilo, potom jsme si udělali zastávku ve městě, doplnili zásoby na místním tržišti a v obchodě a pokračovali jsme směrem na Mjadel (Myadzyel). Odpoledne se vyčasilo, vykouklo sluníčko a dokonce se i oteplilo. Na malém parkovišti ve vesničce Sosenka u břehů jezera Vilija jsme se náhodně setkali s Karlem a Hankou - Expedicí Apalucha a Jožou s Terkou, kteří sem dorazili přímo od Minsku. Chvíli jsme poklábosili kdo kudy a kam a pak jsme se zase rozjeli. Na radu Jožky jsme nejeli přímo na Myadzyel po P58, ale vzali jsme to podle jezera po P63 na Vyleyku a odtud na Myadzyel po P28. Při průjezdu kolem vesnice Ljuban jsme zahlédli krásný kostelík, tak jsme zastavili na pár fotek. Vzápětí se za námi objevili Apalucha i Jožo. Tak už jsme dál pokračovali společně až na tábořiště Kočergi před Myadzyelí (54.8449378N, 26.9093503E). Příjezd k němu byl trochu dobrodružný – něco přes kilometr po lesní cestě, částečně podmáčené. Tábořiště ale bylo skvělé, na břehu jezera, po lese rozmístěné kryté přístřešky se stolem a lavicemi, u každého upravené ohniště, stranou suché záchody, popelnice na odpadky, připravené dřevo na oheň, všude čisto a pořádek. Počasí nám přálo a tak jsme večer rozdělali oheň a udělali si příjemné posezení. Ráno bylo krásně, tak jsme sundali kola, Karel s Hankou motorku a rozjeli jsme se na výlety, yy na kolech do Myadzyele, oni na širší okruh. Po prohlídce městečka jsme se vrátili, zbytek dne jsme prolenošili. Večer jsme si opět udělali táborák a poseděli u něj.\nDopoledne jsme poklidili a vyjeli jsme dál směr Braslaw. Pokračoval s námi i Jožo s Terkou, Karel s Hanou ještě zůstali na místě a naplánovali si jiný program. Naše kolona si udělala zastávku v městečku Pastavy, kde jsme zaparkovali v boční ulici vedle náměstí a dali jsme si na hodinu rozchod. Vzbudili jsme tu docela rozruch, občas se někdo zastavil a dal se s námi do řeči, obvyklé otázky odkud a kam následované popřáním šťastné cesty. Odpoledne jsme dorazili na plánované tábořiště Okmenica u jezera Strusto (55.7130214N, 27.0057903E), asi 13 km za městem Braslaw. Přístupová cesta je zase jen nezpevněná. Tábořiště je opět rozložené na poměrně velké ploše v lese u břehu jezera, vybavené je stejně jako předchozí. Tato oblast už leží v hraničním pásmu a probíhají tu namátkové kontroly pohraničními hlídkami, což postihlo Karla s Hanou, kteří později odpoledne za námi přijeli na motorce. Bylo krásné počasí, tak jsme opět poseděli venku.\nRáno jsme se rozdělili. My s Dášou jsme zůstali na místě s tím, že si uděláme výlet na kolech a ještě jednu noc tu přespíme. Ostatní odjeli na vyhlídku Maják, do Green Clubu a potom se vrátili do Braslawi, kterou si prohlédli, připojili se na parkovišti (55.6380325N, 27.0280061E) k Expedici Apalucha a strávili tam noc.\nMy s Dášou jsme sundali kola a udělali jsme si poklidný výlet na vyhlídku Maják, projeli jsme si blízkou vesničku pod ní, na druhé straně tábora zahrádkářskou a chatovou osadu a pomalu jsme se vrátili do tábora. Prošli jsme si celé tábořiště, několikrát jsme narazili pravděpodobně na užovky – cca 0,5 m dlouhý černý had, za „ušima“ žluté skvrny. Při tom jsme zjistili, že pobyt na tábořišti je zpoplatněn. Cedule s informací byly na všech přístřešcích kromě toho „našeho“. Poplatek to je spíš symbolický, asi 3,30 BYN za 10 dní. Kde se platí nevím, možná tam v sezóně chodí výběrčí? Odpoledne Dáša udělala mísu bramboráků a užívali jsme si klid. V jezeře před námi se dvakrát ukázala a nějakou dobu lovila zřejmě vydra. Viděli jsme jen hlavu, podle ní to musel být pořádný macek. Strávili jsme tu další klidnou noc.\nRáno jsme z upraveného pramene nad tábořištěm doplnili vodu a rozjeli jsme se zpět na Braslaw. Cestou nás zastavila a kontrolovala hlídka PS, dva mladí kluci z nás byli trochu vykulení. V Braslawi jsme se setkali s ostatními. Několik dní nás už zlobilo auto, při startování nám motor blafl a vzápětí chcípl, chytal až na několikátý pokus. Vypadala to, jako by padala nafta. Jen jsem vypozoroval, že se to děje, když je motor teplý, studený startoval bez problémů, ale to bylo vše. Chvíli jsme nad tím společně bádali, ale nic jsme nevybádali. Prostě musí to jet. Rozloučili jsme se s Apaluchou a s Jožou, kteří ještě v Bělorusku zůstávali a měli v plánu vrátit se pomalu zpět na polskou hranici. My ostatní jsme chtěli pokračovat do Litvy. Museli jsme to vzít kousek přes Lotyšsko, protože přímý přechod do Litvy u města Vidzy je jen pro místní. Naposledy jsme natankovali levnou běloruskou naftu (cca 17.- Kč) a odjeli jsme na hraniční přechod Urbany – směr na Daugavpils. Víc jak kilometr před hranicí už stála kolona čekajících kamionů. Běloruský přechod je poměrně malý, navíc prochází přestavbou, tak tam pouštěli osobní a nákladní auta na střídačku. Na nás přišla řada asi za 1,5 hodiny. Odbavení na této straně hranice proběhlo bez problémů a asi po půl hodině nás propustili na druhou stranu. Tam jsme si to ale vychutnali. Čekání v koloně před první budkou než nás vpustí do celního prostoru. Naštěstí nás kdosi z ostatních řidičů upozornil, že si do té budky musíme dojít pro formuláře a ty si předem vyplnit. Baba nám je podala, jakýsi kontrolní formulář s RZ auta a jménem řidiče s kolonkami pro spoustu razítek, k tomu celní prohlášení, kde se vypisovalo dokonce i množství paliva v nádrži. Spletl jsem si jednu kolonku a jakési číslo jsem zapsal do jiného řádku, tak jsem ho čitelně škrtl a zapsal ho do správného. Pak jsem za babou zašel a poprosil jsem ji, aby se podívala, jestli to mám všechno. Jediné co udělala bylo, že mi dala čistý formulář, protože se v něm nesmí nic škrtat a že mi ho zkontrolují až uvnitř. Konečně nás vpustili, zařadili jsme se do pruhu pro EU a čekali věci další. Když jsem uviděl, jak vykládají osobáky ve vedlejším pruhu pro cestující z mimo EU států, jak pucují kabiny tiráků a jejich řidiče jak chodí s igelitkami k popelnici a pod dozorem rovnou vyhazují nějaké jídlo, u dalšího stolku jim na kuchyňské váze kontrolují váhu ostatního a opět přebytky vyhazují, tak jsem si myslel, kdoví co nepřevážejí. Humor mne přešel, když došla řada na nás.\nCelnice nám vysmejčila ledničku a hledala potraviny koupené v Bělorusku. Těžko jsem ji přesvědčoval, že cca 10 cm dlouhá patka salámu Poličan, pár vakuově zabalených krájených sýrů a ještě cosi dalšího jsou výrobky z EU. Vítězoslavně nám vytáhla zbytek - cca 15 dkg běloruského tvrdého sýra, mimochodem vynikajícího a že ho musíme vrátit nebo vyhodit. To už se Dáša namíchla a prohlásila, že ho raději na místě sní a zakousla se do něj. Celnice nám prosmejčila všechny skříňky a zásuvky, málem chtěla vlézt i do kazety WC. Druhý karambol byl, že na nás pořád chtěla nějaký další dokument k autu, nechápal jsem co. Naštěstí to nějak zapálilo Dáše, že chce potvrzení o technickém stavu, tak ji zatáhla za auto a ukázala ji kontrolní známky na značce, že u nás nic jiného nemáme. Nějak to nechtěla pochopit, přivolala si ještě dalšího celníka, společně obě známky zkoumali div ne lupou a ještě se jim ke všemu nezdálo, že máme technickou na 2 roky a ne na rok. Pak jsem si vzpomněl, že mám okopírovaný velký TP, tak jsem tu kopii taky vytáhl a vrazil jsem ji jí do ruky. Když jsem si myslel, že už snad máme všechno vyřízeno, tak najednou zase přilítla a mlela něco jako „adiňděn“ a ukazovala, že mám zajet na odstavnou plochu za oplocení. To ve mně hrklo, že nás chtějí na den odstavit a tak jsem začal protestovat, že Lotyšskem chceme jen projet a proč tam máme den zůstávat. Nedala jinak a nekompromisně „adiňděn“ a vedle. No tak jsem tam zahnul v domnění, že nás tam asi rozeberou na součástky. Nebyl to „adiňděň“, ale rentgen. Zajeli jsme do haly, dostavili se k obsluze a pak už jsme jen viděli na obrazovce vnitřnosti našeho Emila. Po kývnutí, že je všechno v pořádku a můžeme pokračovat, následoval další šok. Když jsme z haly vyjeli, byla přímo proti nám váha. Najet na ní, tak jdeme dál pěšky. Dělal jsem, že ji nevidím, prostě jsem ji objel a v domnění, že už máme všechno za sebou, jsem zamířil k výjezdu. Houby, zahnali nás zpět, že nemáme tu kontrolní bumážku. Tak jsem zase pádil k té celní kukani, tam jsem konečně dostal oštemplovaný papír, ještě jsem zaběhl za kolegy, kteří už také byli v rentgenu, abych je varoval před váhou a aby si vyzvedli u svých celníků ten papír a znova k výjezdu. Teď už nás konečně vypustili, po 4,5 hodinách. Celou dobu jsem nechal motor nastartovaný, abychom při tom popojíždění náhodou nemuseli tlačit.\nPo tom, co jsme na lotyšské straně absolvovali už vím, že EU nehrozí nebezpečí z jihu od těch pár set tisíců imigrantů, ale hlavním nebezpečím je pár deka běloruského sýra a nějaký ten buřt nebo kus salámu, co si sebou veze na cestu tirák nebo turista. Proto, jak jsem se teď dočetl, tam budou letos s podporou EU stavět na Bělorusko-lotyšské hranici i plot, zatím co ten maďarský je nedemokratický.\nTak jsme byli v Lotyšsku a zamířili jsme na Daugavpils. Tady už nám navigace fungovaly všem. Chtěli jsme nahlédnout do města a tak jsme zajeli k centru a do jedné z bočních uliček, kde se nám podařilo zaparkovat vedle nějakého velkého parku. Pěšky jsme přešli most nad železniční tratí a šli jsme si prohlédnout velkou pravoslavnou katedrálu Sv. Borise a Gleba. U ní jsme potkali výpravu slovenského lidového mládežnického souboru, který byl na cestě do Moskvy a zde si udělali zastávku. Chvíli jsme si povídali a potom jsme si všimli, že katedrálu zavírají, tak jsme tam ještě rychle zaběhli. No, tady už za souhlas s focením chtěli 3 Eura. Po návratu jsme zadali do navigací jako cíl Ginučiai v Litvě a vyrazili jsme na další cestu. Byl to očistec, skoro celý úsek silnice od Daugavpilsu až na litevské hranice je rozkopaný a v rekonstrukci. Do Ginučiai jsme dorazili kolem 17.00 hod a zůstali jsme na námi již před třemi lety vyzkoušeném parkovišti uprostřed obce (55.3852306N, 25.9952531E). Já s Dášou jsme zaskočili za jedním místním, se kterým jsme se tehdy seznámili a pozdravili jsme ho. Potom jsme ostatní vyvezli kousek za vesnici na vyhlídkovou horu Ladakalnis, na kterou jsou místní pyšní. Zbytek večera jsme poseděli venku. Tento den byl nejteplejší za celou naši cestu, teplota se přehoupla přes 20 C0. No, nic netrvá věčně a v noci se zase rozpršelo.\nRáno bylo zamračené a chladné. Vyrazili jsme na procházku po vesnici, po chvíli začalo poprchávat a těsně po našem návratu k autům se rozpršelo naplno. Ještě návštěva místního muzea v bývalém mlýně a odjezd do města Ignalina. Tam jsme doplnili zásoby, udělali si oběd a v dešti jsme se prošli k parku nad jezerem. Potom jsme pokračovali dál do vesnice Labanoras, která je centrem stejnojmenného NP. Tam jsme se chtěli trochu zdržet a udělat si nějaký cyklovýlet po okolí. Počasí ale bylo bohužel stále nepříznivé a tak jsme plán trochu pozměnili. Naši parťáci si chtěli prohlédnout Vilnius, který jsme my již před třemi lety navštívili a tak jsme se dohodli, že oni budou pokračovat dál a najdou si nocleh ve Vilniusu, my zůstaneme v Labanoras a vyčkáme, jestli se počasí do druhého dne zlepší. Sraz jsme si domluvili na druhý den k večeru v Trakai. Po jejich odjezdu jsme si našli místo pro nocleh na parkovišti před infocentrem (55.2694044N, 25.7723775E). Prošli jsme si vesnici, udělali pár fotek a potom jsem zkusil přijít na kloub tomu, proč nám špatně startuje motor. Měl jsem štěstí, chybu – v podstatě prkotinu, jsem náhodně našel a bylo po problému.\nPo klidné noci s občasným deštěm sice ráno trochu vykouklo sluníčko, ale foukal silný ledový vítr a tak jsme cyklovýlet odtroubili a pomalu vyjeli směr Trakai. Vilniusem se nám podařilo projet celkem v pohodě a kolem poledne jsme byli na místě. Projeli jsme městečko, všechna parkoviště byla plná a tak jsme zajeli na námi již dříve vyzkoušené, které je sice mimo město na druhé straně jezera, ale při tom pěšky jen necelý kilometr od centra (54.6452039N, 24.9434711E). Sundali jsme kola a udělali jsme si projížďku k hradu a po městě, kde jsme si zamlsali v cukrárně. Později odpoledne se nám ozvali parťáci, že dorazili z Vilniusu a jsou na parkovišti na druhém konci městečka. Domluvili jsme se, že už místa měnit nebudeme a večer jsme k nim na kolech zajeli na výborný guláš, který uvařila Radka. Poseděli jsme, vyměnili si zážitky a potom jsme se vrátili k našemu Emilovi. Byla pořádná kosa. Skoro celou noc pršelo a ráno se přehnala sněhová vánice.\nV Trakai se naše cesty rozešly. Pepa s Radkou hned ráno zamířili na návštěvu ke svému kamarádovi do Polska, my s Pepou a Martou jsme o něco později pokračovali na sever Polska, k Mazurským jezerům. Značnou část cesty jsme projížděli dešťovými přeháňkami, před městem Kalvaria nás chytila sněhová vánice, teplota padala k nule a jednu chvíli dokonce až pod nulu. Až v Polsku se počasí trochu umoudřilo. Dojeli jsme do Gižycka, zaparkovali jsme na břehu kanálu u zahrádkářské kolonie, kde jsme stáli s polskými karavanisty před několika lety (54.0414408N, 21.7558803E), posunuli jsme čas zase o hodinu zpět a vydali jsme se na procházku podél kanálu k maríně a do města. Náhodou jsme stihli i otevírání otočného mostu přes kanál. Nepršelo, ale foukalo a byla sprostá zima, tak jsme se docela rádi vrátili do aut. Jen jsme zalezli, začalo pršet a pršelo nepřetržitě do druhého dne.\nZ domova nám přišly nepříznivé zprávy a tak jsme museli pobyt v Polsku zkrátit. Vynechali jsme návštěvu Vlčího doupěte v Gierloži, škrtli celý další polský program a jeli jsme už jen do Swiete Lipky, kde je známý poutní kostel Navštívení Panny Marie, který spravuje řád jezuitů. Kostel je opravený, je nádherně vybavený a od května do září jsou zde každou hodinu ukázky varhanního koncertu. Při prohlídce jsme pěkně vymrzli. Na rozdíl od pravoslavných kostelů, které byly vždy vytopené a dokonce tam byly pro návštěvy připravené i várnice s čajem, v kostelech katolických takhle zařízení nejsou. Počasí bylo opět aprílové, zima, déšť, sníh. Ze Swieté Lipky jsme již zamířili k domovu. Jeli jsme přes Olsztyn a kolem 20.00 hod jsme dorazili do Konina, kde jsme přenocovali na klidném parkovišti na okraji města (52.2101158N, 18.2576842E).\n11. květen byl posledním dnem naší cesty, od rána svítilo sluníčko a bylo krásně teplo. Za Wroclaví jsme ještě poobědvali řízek s bramborovým salátem, který cestou vykouzlila Marta, rozloučili jsme se a každý zvlášť už jsme pokračovali domů.\nCo na závěr. Atmosféra na srazu byla i přes mizerné počasí a s tím související organizační problémy výborná a pokud běloruští karavanisté někdy příště takový sraz opět uspořádají, rádi tam zase pojedeme. Bělorusko nás příjemně překvapilo, všude pořádek, žádné odpadky kolem silnic, čisté lesy, krásná jezera, příjemní a vstřícní lidé. Silnice jsou dobré, mimoúrovňové křižovatky jsou jen na nových úsecích dálnice spíše až poblíž Minsku. Odbočky ze silnice k vesnicím jsou ale většinou jen nezpevněné cesty. Respektování snížené rychlosti je zejména u škol jištěno příčnými hrby a to člověka tak vycvičí, že brzdí i když v dálce spatří jen pruhy na silnici. Obchody jsou plné, co jsme ochutnali bylo kvalitní a dobré, ceny asi jako u nás, nafta za cca 17 Kč, ovšem příjmy Bělorusů jsou o dost nižší, zejména na vesnicích. Minsk je moderní město, ale i v menších městech jsme zaznamenali dost velkou bytovou výstavbu. Běloruské rubly (BYN) u nás žádná banka ani směnárna nemá, je nutné měnit až na místě. Není to žádný problém, různých bank je tam dost, kurz v době našeho pobytu byl +-2 BYN za 1 Euro.\nNa závěr ještě chceme poděkovat Karlovi z Expedice Apalucha, který zprostředkoval kontakty s běloruskými karavanisty a díky kterému jsme se srazu mohli zúčastnit. Dík patří i Rivanovi za jeho článek o cestě Běloruskem, z něhož jsme načerpali a využili řadu informací.\nFotogalerie z naší cesty je k nahlédnutí zde:\n· Přidal/a Lubos a Dasa dne 21.05.2017 · 12 Komentářů · 1949x Přečteno ·\n#1 | viera a vlado dne 21.05.2017 18:35\nAhoj - zarazili ma tie problémy na hranici s Lotyšmi. Boli sme tam síce pred pár rokmi a išli sme z Litvy,ale ani sme nevedeli,že sme prešli hranicu. Niečo sa asi zmenilo. Inak pekný článok aj napriek počasiu.....\n#2 | Lubos a Dasa dne 21.05.2017 21:45\nNo jo, jenže Litva a Lotyšsko jsou v EU a Schengenu a tudíž mezi nimi nejsou hraniční kontroly, ale mezi BY a Lotyšskem je vnější hranice EU.\n#3 | ivano dne 21.05.2017 22:13\nPodobné problémy sme mali aj my na hranici Bielorusko-Litva minulý rok. A tiež nie zo strany Bieloruska, ale Litvy. Neuveriteľná ignorancia, povýšenosť aj voči mne, ako občanovi EU. A ešte horšie k ľuďom z východu. Sila.\nPrejazdil som už rôzne hranice na východe, ale najhoršie spomienky mám práve na tie s EU.\n#4 | Mirek a Iva dne 23.05.2017 13:41\nJste stateční. Díky za článek.\n#5 | cestaci dne 23.05.2017 15:47\nAhoj, zdravíme. Děkujeme za hezký, objektivní a vyčerpávající článek, lépe bychom to nenapsali. Vzpomínáme na Vás a na všechny účastníky rally. I přes drobné problémy, bychom opět rádi někdy navštívili tuto zemi.\nEliška a Jarda (Cesťáci)\n#6 | bufan dne 24.05.2017 14:31\nAhoj. Tak taký odemne pár slov o ceste na sraz do Minska. Jízda Kadaň, Pirna, Wroclaw, Waršava v pohodě. Zima, déšt a kvalitní dálnice, půlnoční prohlídka Waršavy a pak denní opakování bez potíží. Další jízda na hranice Terespol - Brest v pohodě a pak to začalo. Na polské hranici jeden celník na dva pruhy, ale za půl hodiny odbaveni a nájezd na hraniční most a semafory které regulují příjezd na první kontrolní bod v BY. Kontrola pasu, dokladu k autu a prostor auta. Dostali jsme par formulářů k vyplnění a jízda k dalšímu kontrolnimu bodu. Opět kontrola pasu , vstupní razítko, potvrzení pobytových formulářů , kontrola prostoru auta a opět dál k semaforu. Dále na pokyn zajíždíme do celnice stanoviště 8 a zase kontrola dokladů a odchod do budovy celnice zaplatit poplatek za auto a výměna peněz za ruble. Zpět k autu a odevzdání dokladů celníkovy a čekání co dál. Na dotaz jestli vezeme zbraně, drogy, cigarety, alkohol říkáme že jen asi 20 piv a celnik na to že je to dobré a mizí v bunce. Přichází vojenská uniforma , nasedá k nám do auta, otevírá se závora a podle pokynu někam jedu, po chvilce je to jasné, velká osvětlená vrata na velké hale a montážní jáma. Po zastavení se zavírají ta velká vrata, za auto do podlahy dávají asi metrový ocelový kolík a kolem předního kola ocelový půlkruh z hřeby aby to prorazilo pneu kdyby náhodou chtěl ujet. Do práce se dává trojice celníků. Prohlíží auto zespodu i zevnitř, vše je zajímá co je v autě. V příruční lekárničce kontrolují jednotlivé balení léků jestli je originál zabalené a ptají se na co to je. Rozbalují nádobí, nářadí, koukají na potraviny a prohlíží plechovky z pivem, oblečení, příruční trezor, schránky v autě ,v jednom místě pod čalounění na stěne, no lezou všude jak šváby.Asi po dvaceti minutách říkají že je to v pořádku , nic nenašli a vracíme se zpět na celnici, stanoviště 10 a máme počkat na doklady. Přichází opět náš kontrolní celník a říka že toho piva máme víc než jsou povolené 3 litry alhoholu na osobu a má pouze dvě řešení. 50 euro pokuty nebo se vrátit zpět do Polska, tam to někam dát a opět se vrátit do BY. O nějaké jiné variantě nechce diskutovat. Takže na doklad k autu píši vlastnoručně, že chci zpět do Polska, podepíši to on také, dáva mi doklady, otevírá se závora a já v protisměru jedu zpět do Polska. Dole před mostem nám dávají do pasu razitko přes vízum ANULOVANO a jedu zpět. Na dalším kontrolním bodu nám voják říká at to pivo dame někomu jinému, uprostřed mostu za hraniční čárou se otočíme a jedeme zpět do BY.Fungovalo to, domorodci rádi od nás vzali asi dvacet plechovek z pivem, 4 litry vína, voják zablokoval kolonu na mostě, my se otočili a jeli zpět do BY. Pak jsme zjistili že máme ještě 3 láhve zubrovky, které syn stačil vylít za jízdy z auta, nebylo to vidět protože pršelo než jsme opět byli u kontroly a začalo to nanovo.Kontrola dokladů, razítka do pasu, opět stanoviště číslo 8 a známý celník, kontrola dokladů , auta, přepočítání plechovek z pivem, čekání na doklady a na to co si na nás dál vymyslí. Koukali jsme jak kontrolovali domorodce. Plastové náhradní díly, blatníky, nárazníky a nějaké příslušenství jim vše vážili, rozbalovali zabalené mikrovlnky, fritáky, elektroniku a vše šlo přes váhu. Asi se clo platilo podle váhy.\nKonečně nám přinesli doklady, dostali jsme ještě poučení jak se máme chovat a jezdit v BY , poslední závora a semafor, odevzdání dokladu o autě že je vše v pořádku a jsme volní. Je půl jedné po půlnoci takže to vše trvalo asi 5 hodin. V Brestu nacházíme u benzinky kancelář BelToll, zaregistrujeme auto, dostaneme krabičku, zaplatíme 100 BYN a jde se spát. Přímo na parkovišti u benzinky.\nDopoledne za deště absolvujeme prohlídku Brestské pevnosti a pokračujeme po vedlejších silnicích k hradu Mir, kde už parkuje několik bydlíků a čekají na ráno na prohlídku hradu. Opět po vedlejších silničkách do Minska na letiště a jak to tam vypadalo je popsáno Dášou a Lubošem.\nPo odjezdu z letiště a noci u aquparku jízda na Stalinovou línii a dál směr Litva . Hranice BY - LT je taký zažitek. Hraniční přechod asi název Oschmiany. Kolona kamionu před hraničním přechodem asi 7 km, osobáků asi 15,/ks/ takže pohoda.Výstup z BY jednoduchý, kontrola dokladů, odevzdání imigračních lístků a jsme asi za 15 minut venku .Hranice Litvy, jeden jízní pruh pro vozidla EU a tam důležitý celnik. Auto před mámi litevec, kontrola asi dvacet minut, vše ven, něco jako nám v Brestu ale tady přímo na celnici, po prohlídce vyplnění asi čtyř formulářu v autě, pak auto zamknul vzal si tašku a dvě bundy a šel do celnice, po deseti minutách se vrátil už jen z jednou bundou, opět desetiminutové kázání od celníka a pak jej pustili. Už jsme se chystali na něco podobného, no dopadlo to dobře, kontrola dokladů a nakouknutí do auta a jelo se pryč. Chování celniků na litevské hranici bylo ale strašné, něco jako u nás za onoho času, kdy projetí hranic byl horor. Jsem ale rád, že jsem si to\npřipoměl jaká to byla šikaná.\nDál jízda Talin, Trakai ,jen krátké zastávky byli jsme tam před pár lety, polské hranice, Mazury, Gierlož - Vlčí doupě, Waršawa a domů.\nCo říct závěrem, jsem rád že jme ta byli, na nějaké nepříjemnosti se časem zapomene, ale něco nám to dalo a je lepší to jednou vidět než když vám o tom někdo desetkrát povídá.\nChtěl by ještě poděkovat všem kteří měli snahu mi pomoct při odjezdu z letiště v Minsku, nestartovalo mi to za studena, doma závada odstraněná - nefunkční žhavící svíčky /strašná práce/. Díky a mějte se hezký , snad se ještě někde na podobné akci setkáme. Štefan\n#7 | petr soukenik dne 24.05.2017 16:09\nMy jsme převezli / do BY/ 4/čtyři/ sudy piva,několik desítek lahváčů a asi 5/pět/litrů slivovice. Asi jsme měli štěstí, jinak průběh srazu jako ostatní posádky.Zdravíme z Lopeníka. Petr S.\n/pivo jsme pochopitelně rozdali/\n#8 | Sany_62 dne 25.05.2017 11:58\nA my zase na sraz "Karavaněrov" vůbec nedorazili. Na hranicích v Těrespolu jsme byli o půl páté ráno, a než jsme se dostali přes "bratry poláky" k bělorusům na celnici bylo půl 10. ( vypisování nesmyslných "bumážek" jako jsou migrační karty, papíry od auta atd., atd, a hodinová pauza mezi směnami) Chvilemi mi to připadalo, jako bych žádal o "politickej azyl" Vzhledem k tomu, že jsem měl garáž v obytňáku zaplavenou propagačníma nesmyslama jako jsou propisky, šňůrky na krk, nálepky, podtácky, kelímky na pivo a cider atd atd.., byl jsem celníkům okamžitě podezřelej. Neustále opakovali slova jako je "něvazmožno, zapreščeno. inostránskaja propagácia apod. Když dále "objevili" v garáži "koktejl" 8 kartonů piva, nealko piva a ciderů, myslel jsem, že jsem "mrtvej muž". Nepomohlo naprosto nic. Vysvětlování, že to vše jsou "padarky dlja druzjej karavaněrov" nepomohlo. Stále jen to "něvazmožno, zapreščeno. inostránskaja propagácia". Museli jsem zpět do Polska. Vše vyhodit, pivko vylejt nebo rozdat a pak se vrátit. Již o půl 3 odpojedne jsme byli zpět v Těrespolu. Počasí "nahovno" rozhodlo o tom, že Brest a Bělorusko "nedobijem" a vrátíme se domů.\n#9 | Joza dne 25.05.2017 18:40\nkamarádi moc děkuji za tento článek ....\nkdyby mě náhodou někdy napadlo, že se podívám do Běloruska, tak si znovu přečtu Váš článek a mám vystaráno. Nemám na to abych se probíjel nesmyslnou administrativou hraničních úředníků.\n#10 | Lubos a Dasa dne 25.05.2017 22:13\nNojo, odvykli jsme, že existují hranice a na nich kontroly a omezení. Ostatně i uvnitř Schengenu si tě mohou celníci podat. My jsme to zažili asi před čtyřmi lety na slovenské hranici za Břeclaví, když si nás při odjezdu po zakoupení dálniční známky zastavili a kromě jiného prohrábli Dáše její lékárnu. Ale aspoň jsem se od nich dozvěděl, že existuje léková karta, kterou by měla mít u sebe a na které by měl být seznam používaných léků, potvrzený lékařem. Ale když chce člověk vidět a poznat něco nového?! Jinak samotné Bělorusko bylo fajn, když na to přijde, nebudeme mít problém se tam opět podívat. Formuláře na BY hranicích byly dva - migrační karta a celní prohlášení. Stejné to bylo, když jsme vstupovali zpět do Schengenu na Lotyšské hranici a stejné to nejspíš je všude na vnější hranici do EU. A jak jsem sám viděl (a před pár lety zažil i na UK hranici) a jak to koneckonců potvrzuje i Fan, "naši" celníci a pasováci jsou možná ještě důkladnější.\n#11 | ivano dne 26.05.2017 10:29\nNuž je to daň za cestovanie. Kto sa chce pozrieť trochu ďalej, musí to strpieť. Svet nekončí schengenom, tam len začína....v schengene sme doma.\nAle ísť len na pár dní na zraz do Bieloruska, to by som nešiel, tá daň je privysoká. Ja som si už tých colníc ozaj užil dosť a tá schengenská vždy patrila k najhorším.\n#12 | EXPEDICE APALUCHA dne 26.05.2017 13:20\nJe to přesně jak píše Ivano, je to daň za poznání. Když to vezmu kolem a kolem, víza jsme měli zdarma, tak nějaká pokuta nebo clo, mě nerozhodí. Posledně jsme platili vízum 85 eur na osobu.\nJinak já to měl stejné, 12 hodin na hranicích, kontroly, hala s kanálem. Našli mě elektrický paralizér a obušek. Ty měli radost jak děti. Nelíbili se jim také propagační materiály, odznáčky a pití. Za to jsme platili i clo 35 EUR a 50 EUR pokutu za paralizér. Protokol psali 3 hodiny. To už jsme měli na hranicích venku židličky, stoleček a pili jsme kávu. Jo a v Brestu jsem měl 11.5. soud, který nevím jak dopadl. Prý přijde rozrešenija poštou.\nV žádném případě mě to od cestování neodradí a alespoň je na co vzpomínat :-)\nChci poděkovat všem, kteří přijeli a pomohli prezentovat tu naší zemičku českou.\nVýborné 100% [3 Hlasů]


Ji�� Plocek: �abatova v�e� pro politiku | HN.IHNED.CZ - n�zory\nJi�� Plocek: �abatova v�e� pro politiku\nS Jaroslavem �abatou n�s sbl�ilo spole�n� d�lo, vydavatelsk� dru�stvo Kulturn� noviny. Sch�zeli jsme se v brn�nsk� kav�rn� La Solitaire, kde m�l "kancel��". Nebyl v�ak prvopl�nov� kav�rensk� typ. Bydlel za rohem a doma m�l nemocnou �enu, o ni� se v posledn�ch letech staral. Necht�l ji zat�ovat n�v�t�vami.\nZaj�mal se o v�echno, od lidsk�ch osud� po jak�koli d�n� kulturn� �i spole�ensk�. To v�e se mu p�etavovalo do roviny politick�ho smyslu. Ono "politi�no" mu bylo v�sostn�m prostorem, "kolbi�t�m, na n�m� se odehr�v� d�jinn� z�pas o ryzost lidsk�ho ducha". Na druh� stran� v�ak o politice v�d�l z vlastn� zku�enosti tolik, �e dok�zal zcela realisticky a kriticky vid�t jej� slabiny. "Politika velmi p�itahuje patick� typy," �ekl mi jednou, nar�eje na to, �e v hrub�m mocensk�m prost�ed� vyh�eznou a� k chorobnosti negativn� lidsk� rysy.\nOdpor Dobrov�ze proti hale Amazonu je mo�n� je�t� zvr�tit, ��k� ��f CzechInvestu�t�te ihnedv�ce Pan Sam Sung u� nepracuje u Applu. Z firmy ale neode�el kv�li jm�nu�t�te ihnedRoz���en� m�ta zdra�� zbo��, varuj� dopravci. Men��m firm�m hroz� i bankrot�t�te ihnedEmirates nakupuj� letadla ve velk�m, ale nemaj� piloty. V regionu jich chyb� tis�ce�t�te ihned


Lodě z lahví brázdily rybník\npředchozí Investoři bytové výstavby si třináctku oblíbili\nnásledující Knihovna Stodůlky - další ryba v síti\nčíslo: září 2007 | rubrika: Kaleidoskop | autor: Samuel Truschka\nVelkou pozornost si získala akce k letošnímu letnímu slunovratu, zaměřená na likvidaci plastů. Na výzvu radnice Prahy 13 nasbírali žáci sedmi místních škol, které se zapojily do akce Ekoslunovrat 2007, celkem více než 2000 plastových lahví. Právě z lahví slepil tým každé školy funkční plavidlo dle vlastní fantazie.Ve čtvrtek 21. června se všechna družstva podporovaná svými spolužáky sešla u retenční nádrže v Centrálním parku, aby prokázala plavbyschopnost lodí a poté je ekologicky zlikvidovala. Akci zahájil zástupce starosty Petr Zeman a brilantně moderoval herec Zdeněk Mahdal. Byla pokřtěna plavidla, představeny týmy a jejich patroni z řad Policie ČR, kteří potom museli překonat na vodě stanovenou vzdálenost. Všem se to s většími nebo menšími potížemi podařilo. Ve finále měla soutěžní družstva za úkol co nejrychleji plavidla rozebrat, láhve sešlapat a odložit do přistavených kontejnerů Pražských služeb.\nPo urputném boji zvítězilo družstvo Základní školy Kuncova ze Stodůlek (na obálce), které rozebralo svou loď z 336 lahví za 5,5 minuty. Na druhém místě skončila ZŠ Janského z Velké Ohrady, na třetím ZŠ Bronzová. Vítězové dostali obří koláče, trička a poukázky od sponzorů do aquaparku Barrandov, zábavního centra Beckiland, na koncert či na zmrzlinový pohár do Čertova mlýna. Členové všech sedmi týmů jeli 25. června za odměnu na výlet parníkem, který věnoval hlavní sponzor akce – Pražské služby.\nV obřadní síni radnice proběhlo\n28. května slavnostní vyřazování maturantů Gymnázia Jaroslava Heyrovského. Maturitní vysvědčení zde v přítomnosti svých rodičů a přátel převzalo celkem 120 absolventů čtyřletého i osmiletého studia, kteří vyslechli blahopřání ředitele školy Viléma Bauera, starosty Prahy 13 Davida Vodrážky a svých třídních profesorek.\nBlahopřání nejstaršímu občanu Prahy 13\nPan František Tichon z Nových Butovic oslavil 20. července své 99. narozeniny. Poblahopřát mu přišly také tajemnice úřadu Kateřina Černá a pracovnice občansko-správního odboru Eva Jaburková s kyticí a dárkovým košem. Pan Tichon, který je nejstarším občanem Prahy 13, působil velkou část života jako právník, po roce 1948 musel ale určitou dobu živit rodinu i manuální prací. Pracoval až do sedmdesáti let, ještě v pětadevadesáti sestavoval rodokmen své rodiny. Celý život si udržuje pozitivní pohled na svět, žije střídmě a v šedesáti letech začal cvičit jógu. I ve svých letech je stále velmi vitální, hodně čte a zajímá se o dění okolo sebe.\nVodní Třebonické letní hry\nV sobotu 11. srpna byly na břehu třebonického rybníka slavnostně zahájeny v pořadí již sedmé Třebonické letní hry. Jejich začátek se ale odehrál na Slunečním náměstí. Přesně v 11 hodin vynesla bohyně Athéna z budovy radnice oheň a zástupce starosty David Zelený zapálil pochodeň. Tu pak předal sportovcům, kteří ji štafetovým během dopravili na místo konání her. Pak už nic nebránilo tomu, aby zazněly fanfáry, byl zapálen symbolický oheň a David Zelený prohlásil hry za zahájené.\nPrvní soutěžní disciplínou, se kterou si všech osmnáct tříčlenných družstev muselo poradit, byl slalom na kolečku a stříkání ruční stříkačkou, následovalo řezání klády pilou. Pak přišla nejobávanější disciplína – běh přes plovoucí lávku. Ta prověřila odvahu, šikovnost a u mnohých i plavecké schopnosti. Záchrana tonoucího z kánoe vypadala poměrně jednoduše. Opak byl pravdou. Nešťastníka dokázaly bez problémů zachránit jen některé posádky. Další byly rády, že odstartovaly, jiné se více koupaly, než pádlovaly, pokoušely se utopit loď, občas vzbuzovaly obavy, že budou potřebovat záchranu samy. Nicméně k závěrečné disciplíně nastoupili všichni. Oblíbená štafeta v pití piva nebo limonády, vody či vinného střiku u někoho odhalila pravidelný trénink, u jiného skryté rezervy. Udělala však veselou a hezkou tečku za soutěžním kláním. Bylo dobojováno a přišla řada na vyhlášení výsledků. Nejlépe si letos vedlo družstvo Hroznýšů, druhé skončily Soptice, bronzovou medaili získalo družstvo Pepro. Ocenění převzali i nejlepší z diváků, kteří našli odvahu a vyzkoušeli si jízdu na lanovce přes rybník nebo plavbu v neckách. Sportovní a především zábavnou akci, kterou ve spolupráci s ÚMČ Praha 13 a Kulturním domem Mlejn připravilo sdružení dobrovolných hasičů Třebonice, zakončily svým vystoupením Schovanky a imitátor Petr Martinák.\nZatímco se vloni kvůli údržbě rybníka všechny sportovní disciplíny odehrávaly výhradně na suchu, letos si nejen soutěžící, ale i diváci, užili díky vytrvalému dešti vody dost a dost. Snad proto tajemnice úřadu Kateřina Černá, která se stala pro tento den fantastickou moderátorkou, přejmenovala letošní hry na vodní.\n„I přes déšť a dvě průtrže mračen, se dnešek vydařil,“ řekla tajemnice. „Počet družstev i diváků svědčí o tom, že Třebonické letní hry mají stále více příznivců. Uvidíme, zda příští rok nevyměním mikrofon, i když se mi s kolegou Petrem Čermákem moderovalo moc dobře, za soutěžní tričko. Také zástupce starosty David Zelený byl s letošními hrami spokojen. Svou aktivní účast na těch příštích sice nepotvrdil, ale také tuto možnost nevyvrátil. „Byl bych rád, kdyby příští rok hry přilákaly více mimopražských družstev a diváků i z jiných lokalit Prahy 13. Je to akce, která opravdu stojí zato. Zároveň bych chtěl ještě jednou ocenit kus dobře odvedené práce při loňské rekonstrukci rybníka, opravě studánky a výstavbě rybárny.“\nAutomuseum Praga slaví padesátiny\nV pondělí 13. srpna byla v atriu radnice zahájena výstava věnovaná padesátileté historii Automusea Praga. Výstavu zahájil zástupce starosty Petr Zeman spolu se zakladatelem muzea panem Emilem Příhodou a dlouholetým šéfkonstruktérem Pragovky Jiřím Stratilem. Až do 7. září si mohou návštěvníci radnice prohlédnout řadu fotografií automobilů, dokumentace, ale také reklamní automobil Praga Piccolo, takzvanou Hašlerku. „Chtěli bychom dokončit dva vozy, které jsou velice významné,“ prozradil nám pan Emil Příhoda. „Jeden automobil je z roku 1920, je to nosič reflektorů. Druhý je vojenský velitelský tříosý osobní automobil z roku 1935. Ten jsme po 61 letech vytáhli z řeky. Velká voda odnesla bahno a odkryla tak významný nález. Podle našich informací jde o jeden z posledních tří vozů tohoto typu na světě.“ Automuseum Praga založila rodina Příhodových v obci Sobíně v usedlosti čp. 13, U Tureckých. Později se Příhodovi přestěhovali do Zbuzan a automuzeum bylo 22. 6. 2000 v tzv. Zbuzanském dvoře znovu otevřeno v rámci akce Evropské město kultury Praha 2000. Kulturní komisí UNESCO bylo zařazeno jako třetí největší soukromá sbírka tohoto typu na světě. Obsahuje 82 historických dopravních prostředků značky Praga a několik stovek tisíc dokumentů, výrobních výkresů, katalogů, prospektů a návodů k obsluze.


Marshall JH-1 (efekt) - diskuze - Hudební fórum\nMarshall JH-1 (efekt) - diskuze\nRegistrován: 5.03.2011 10:40\nPříspěvek od Beautiful Nightmare » 5.03.2011 11:34\nToto je diskuze k recenzi recenze-vasi-vybavy-f55/marshall-jh-1-efekt-t22665.html\nTak tenhle efekt mám doma už 3 roky. Tehdá stál cca o pět stovek víc. teď stojí 1415 korun. Je dobrá koupě, když vemu, že má hodně možností nastavení zvuku - třeba podle typu kytary nebo podle typu aparátu. Každej si tam může naštelovat zvuk podle svýho. Chválím overdrive, to je mod, kterej má šťávu. Ale distorsion je takovej utlumenej (v určitým nastavení zahuhlanej), nevýraznej. Celkově Jackhammer je dobrej základ pro rockovou hru. Ale ideální zvuk musí mít na aparátu Marshall, kterej nemám.\nPoužil jsem ho na svým starým epifoňáckým tranzistorovým kombu. Zní líp, než gain přímo v kombu. Dalším plusem je , že můžu přepínat čistej a zkreslenej zvuk ( kombo má pouze 1 kanál).\nVloni jsem si pořídil celolampáč Blackstar. Tady už Jackhammer nezní dobře. Ani přímo, ani v efektové smyčce. Jakýsi "dutější a praskavější" zvuk Blackstaru neumožńuje vyniknout "chlupatějšímu" Marshallu. Na Blackstaru prostě skvělě zní vestavěnej overdrive. To je důvod, proč prodávám Jackhammer. Celolampáč je zkrátka zvukově líbivější mému uchu, a proto už Jackhammer nebudu potřebovat. Je k mání za 900 kč včetně AC/DC adaptéru Bespeco.\nRe: Marshall JH-1 (efekt) - diskuze\nPříspěvek od DL » 6.03.2011 14:35\nBeautiful Nightmare píše: Toto je diskuze k recenzi recenze-vasi-vybavy-f55/marshall-jh-1-efekt-t22665.html\nAle ideální zvuk musí mít na aparátu Marshall\nNejsem si jistej, jestli příkladně s JCM 800/900 budeš mít potřebu nějakýho Jackhammera\nPříspěvek od Hegrik » 6.03.2011 14:45\nkdysi jsem ho měl, a vzpomínám si že OD mod byl vynikající ale Distortion sem snad ani jednou nepoužil...moc zabasovaný a zahuhlaný\nRegistrován: 10.01.2010 15:03\nPříspěvek od p81 » 6.03.2011 15:32\nHegrik píše: kdysi jsem ho měl, a vzpomínám si že OD mod byl vynikající ale Distortion sem snad ani jednou nepoužil...moc zabasovaný a zahuhlaný\nOD sa mi dost pacil. konkretny, citatelny, a dost podareny.\nPříspěvek od novic » 4.03.2013 23:15\nK tomu Distortionu... Na mém kombu Peavey Bandit mám možnost na čistém kanálu nastavení MODERN a VINTAGE zvuk... a když nastavím ten Vintage tak to ten zvuk krásně zostří takže i zahuhlaný distortion z JH je čitelný a jasnější. Ale ani když sem s ním hrál přes něco jiného tak mi nepřišel až tak zahuhlaný (ono si stačí trochu pohrát s Freq a Contour)


Wanted 2 má druhý nástřel scénáře, co bude s Angelinou?\nPráce na sequelu k filmu Wanted z roku 2008 pokračují solidním tempem a pánové Derek Haas s Michaelem Brandtem odevzdali studiu již druhý nástřel scénáře. Wesley (James McAvoy) ve filmu bude, zatímco Angelina Jolie a její postava Fox nikoli. Fanoušci rozporuplné herečky doufali v její návrat, avšak druhý díl nebude prequelem, tudíž její účast ve filmu je nyní logicky smetena ze stolu.\nOsud Fox každý zná. Na konci Wanted ctila kód organizace a kroucenou střelou vyřídila jak všechny zrádce tak i sebe. Žádné skryté finty, její postava opravdu zemřela.\nMnoho fanoušků však doufalo, že se slavná herečka do filmu nějakým způsobem vrátí. Nejschůdnější variantou byla myšlenka vrácení se v čase, oba tvůrci však chtějí film naopak posunout dopředu.\n„Angelina dostala kulku přímo do hlavy, avšak dostáváme pořád množství zpráv o tom, aby se vrátila. Povídal jsem si s jedním fandou. Řekl jsem mu, zda se mu líbil konec jedničky. Řekl, že ano a ptal se na Angelinu. Důsledně jsem se jej zeptal ještě jednou, zda viděl tu kulku, která ji prošla mozkem,“ uvedl s úsměvem na tváři Haas.\nKolega Brandt jej doplnil. „Samozřejmě, že prequelem k jedničce by se její návrat dal konkretizovat, avšak my chceme jít dopředu,“ vysvětlil Brandt a nastínil možný směr dvojky. „Chceme, aby Wesley (McAvoy) rekrutoval novou postavu, tak jak byl rekrutován on. Bude tady nová ženská postava, jejíž život byl stejně zpackanej, jako Wesleyho,“ dodal Brandt.\nPředchozí článekMatthew Vaughn nenatočí ďalších X-Menov\nDalší článekHalloweenský speciál: Halloween\nbarva 28. 10. 2012 At 11:47\nNemám ji rád a mám radost, že se nevrátí 😀\nBourne 28. 10. 2012 At 12:31\nTrailery Jan Barvíř - 8. 7. 2019\nOčekávané pokračování Zloby se skvělou Angelinou Jolie se představuje v novém traileru. Zloba – Královna černé magie se bezesporu řadí mezi ty kladně přijaté disneyovské...


Nehody v obci Jenštejn ze dne 15.02.2020 na dálnici D10\nDálnice D10 Středočeský kraj okres Praha-východ\nSilnice č. D10 Středočeský kraj Praha-východ\nvážná nehoda uzavřeno, probíhají záchranné a vyprošťovací práce\naccess_time 02:15 - 06:46\nPrvní informace 02:24\nOd 15.2.2020 02:15 do 06:15. D10 - 5.3km na trase Turnov - Praha. vážná nehoda. uzavřeno, probíhají záchranné a vyprošťovací práce. NA x OA, na místě zasahují složky IZS..\nPČR odklání dopravu na EXITu 10 Brandýs n. L., objízdná trasa dále vede přes obec Zápy - Zeleneč - Horní Počernice a zpět na D10 se najíždí na EXITu 3 Radonice..\nPČR odklání dopravu na EXITu 10 Brandýs n. L., objízdná trasa dále vede přes obec Zápy - Zeleneč - Horní Počernice a zpět na D10 se najíždí na EXITu 3 Radonice., vážná nehoda, uzavřeno, probíhají záchranné a vyprošťovací práce, Od 15.02.2020 02:15 Do 15.02.2020 06:15, vážná nehoda. NA x OA, na místě zasahují složky IZS. 04:50 hod: osobní vozidlo vyproštěno z pod NA..\nPČR odklání dopravu na EXITu 10 Brandýs n. L., objízdná trasa dále vede přes obec Zápy - Zeleneč - Horní Počernice a zpět na D10 se najíždí na EXITu 3 Radonice., vážná nehoda, uzavřeno, probíhají záchranné a vyprošťovací práce, Od 15.02.2020 02:15 Do 15.02.2020 07:30, vážná nehoda. NA x OA, na místě zasahují složky IZS. 04:50 hod: osobní vozidlo vyproštěno z pod NA. 06:00 hod.: na místě je prováděn úklid komunikace a odtah poškozených vozidel..\nPoslední info 06:36\nvážná nehoda; uzavřeno, probíhají záchranné a vyprošťovací práce; NA x OA, na místě zasahují složky IZS. 04:50 hod: osobní vozidlo vyproštěno z pod NA. 06:00 hod.: na místě je prováděn úklid komunikace a odtah poškozených vozidel.


BMW Řada 1, benzin, 103 kW - zAuto.cz\nBMW Řada 1, benzin, 103 kW\nRok výroby: 2019 Objem motoru: 1499 cm3 Kraj: Praha\nVýkon: 103 kW Převodovka: Automat Aktualizace inzerátu: 1312 dní\nKarosérie: Hatchback Servisní knížka: Ano Cena: 750 326 Kč\naut. klimatizace, aut. převodovka, airbag řidiče, EDS, ABS, autorádio, imobilizér, alarm, el. přední okna, palubní počítač, pohon 4x4, vyhřívaná sedadla, el. zrcátka, tempomat, polohovací sedadla, vnitřní teploměr, výškově nastavitelné sedadlo řidiče, el. startér, deaktivace airbagu spolujezdce, startování tlačítkem, plní ‘EURO VI‘, USB, bluetooth, start-stop systém, isofix, parkovací senzory zadní, bezklíčové startování, nastavitelný volant, venkovní teploměr, posilovač řízení,


Verze z 4. 3. 2021, 18:46, kterou vytvořil Admin (diskuse | příspěvky)\nObdobně jako v mnoha dalších státech, existují v Česku regionální nerovnosti v mnoha ohledech lidského života. Lze dokonce říci, že vzhledem k velikosti země a jejímu homogennímu složení, jsou tyto regionální nerovnosti poměrně velké. Toto heslo nabízí shrnutí vybraných regionálních nerovností v Česku, které jsou představeny především podle w:cs:Kraje v Česku krajů, v některých případech i s ohledem na rozdíl měst a venkova.\nOECD Better Live Index (https://www.oecdregionalwellbeing.org/) je indikátor, který zahrnuje 11 různých charakteristik a srovnává je také regionálně s rozdělením na regiony soudržnosti NUTS-2. Obrázek 8 znázorňuje vždy nejlepší a nejhorší český region a jejich pozici v rámci všech 402 regionů členských států OECD. V některých kategoriích (práce, dostupnost služeb, vzdělání) dosahuje Praha špičkových výsledků v rámci OECD, ve většině se české regiony pohybují v průměru OECD. V některých indikátorech (dostupnost zdravotní péče, životní prostředí zapojení do veřejného života, sociální vztahy, bydlení) jsou ale české regiony i mezi pětinou nejhorších v OECD (https://www.oecd.org/regional/CZECH-REPUBLIC-Regions-and-Cities-2018.pdf).\nProjekt Obce v datech (https://www.obcevdatech.cz/) srovnává velké množství dat o zdraví, službách, ekonomice, kulturním vyžití, sociálních problémech apod. a vytváří z nich index kvality života pro 206 obcí v Česku. Na prvních třech místech dle tohoto srovnání stojí Říčany, Praha a Slavkov u Brna. Na opačném konci srovnání pak Orlová, Karviná a Vítkov. Celkové srovnání potvrzuje geografické rozložení známé i z jiných indikátorů. Lepšího skóre dosahují obce ve vnitrozemí a v okolí krajských center, horšího pak obce v Ústeckém, Karlovarském a Moravskoslezském kraji a obecně na periferiích.\nCitováno z „https://www.enviwiki.cz/w/index.php?title=Regionální_nerovnosti_v_Česku&oldid=25284“


Vrozené vady eura mohou rozmetat Evropskou unii — ČT24 — Česká televize\nVrozené vady eura mohou rozmetat Evropskou unii\nLondýn - Evropu čeká příští rok podle známého amerického finančníka George Sorose „téměř neodvratně“ nová recese a poté roky stagnace. Příčinou dalšího ekonomického propadu bude nynější neadekvátní reakce evropských vlád na dluhovou krizi v eurozóně a vrozené vady eura, mezi něž počítá zejména neexistenci nápravného mechanismu a nemožnost spořádaně opustit měnovou unii. Tyto vady jsou teď akutní a mají potenciál zničit celou Evropskou unii.\nSoros se pozastavuje zejména nad politikou, kterou vlády eurozóny reagovaly na fiskální potíže Řecka a některých dalších zemí, to znamená nad zahájením úspor a snižováním rozpočtových deficitů v nesprávné době. Podle něj je na tom vidět, že Německo vnutilo celé Evropě svá vlastní kritéria a standardy, to znamená obchodní přebytek a vysokou míru úspor, které dobře slouží Německu, nikoli však už ostatním evropským zemím.\n„Toto je skutečné nebezpečí současné situace - že vnucením fiskální disciplíny v úsilí o vyrovnané rozpočty v době nedostatečné poptávky a slabého bankovního systému se vlastně uvádí v chod klesající spirála,“ podotkl miliardář Soros.\nNěmecko bude vzkvétat, zatímco zbytek Evropy uvadne\nNěmecko na tom podle Sorose vydělá, protože pokles eura podpoří jeho exportní ekonomiku. „Německo bude vzkvétat, zatímco zbytek Evropy bude vtlačen do klesající spirály. Stagnace bude trvat řadu let a bude to možná ještě horší,“ míní finančník. „Jinými slovy, myslím si, že recese je příští rok při současné politice téměř neodvratná,“ dodal.\nSoros konstatoval, že politická vůle ke společné rozpočtové politice v Evropě chybí a že Evropa má při absenci pohybu vpřed tendenci sklouzávat zpět. „Krize eura by tak nakonec mohla zničit Evropskou unii,“ varoval.\nDo problémů eurozónu uvrhla špatná finanční disciplína některých zemí v čele s Řeckem a tvrdá reakce trhů na vysoké dluhy. Investoři mají o budoucnost eura obavy, a tak od něj utíkají k bezpečnějším komoditám, například ke zlatu. O tom, zda euro největší zkoušku za celou dobu své existence úspěšné přečká, se vedou velké diskuse. Euro je v nebezpečí například podle německé kancléřky Angely Merkelové. Podle českého prezidenta Václava Klause eurozóna jako projekt, který sliboval značný ekonomický přínos, selhala, euro jako měna nicméně přežije.


Three-Bedroom Holiday home in Hemmet 13 - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Hemmet\nThree-Bedroom Holiday home in Hemmet 13 – podrobnější informace\nVýhodně umístěný ve městě Hemmet,je hotel Three-Bedroom Holiday home in Hemmet 13 skvělou základnou pro prohlídku tohoto živého města. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nV Three-Bedroom Holiday home in Hemmet 13 výborné služby a vynikající zařízení vytvářejí nezapomenutelný zážitek z pobytu. Pro komfort a pohodlí hostů hotel nabízí Wi-Fi zdarma ve všech pokojích, Wi-Fi na veřejných místech, parkoviště.\nVšechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Ať je důvod vaší návštěvy jakýkoliv, hotel Three-Bedroom Holiday home in Hemmet 13 je skvělou volbou pro váš pobyt ve městě Hemmet.\nInformujte prosím Three-Bedroom Holiday home in Hemmet 13 o svém předpokládaném čase příjezdu předem. Tuto informaci můžete napsat do políčka pro zvláštní požadavky při rezervaci nebo se obraťte přímo na ubytování. Kontaktní údaje jsou uvedeny v potvrzení rezervace. Upozorňujeme, že celá platba za rezervaci musí být uhrazena před příjezdem. Dancenter Vám zašle potvrzení s detailními údaji o platbě. Poté, co bude přijata celá platba, obdržíte e-mail s informacemi o objektu včetně adresy a místa vydání klíčů. V ceně nejsou zahrnuty poplatky za energii, které Vám budou účtovány dle spotřeby v den odjezdu.


Svůj vysněný minidomek postavili za čtrnáct dní\nOpustit městský byt a odejít do malého domku uprostřed přírody je stále častějším snem mladých párů. Málokterý z nich je ale ochotný tak jako dříve strávit stavbou domu rok či dokonce dva. Pokud patříte i vy do této skupiny a nesníte zrovna o obrovské vile s bazénem, mohl by vás ispirovat příběh Caroline a Jacka, jejichž minidomek byl postaven během čtrnácti dnů.\nⓘ Foto: Joe Fletcher\nPřed klasickou stavbou je varovali přátelé i známí\nCaroline a Jack bydleli v malém bytě a celou dobu snili o tom, že si postaví malý domeček někde blíže přírodě, přitom ale pořád blízko města. Věděli, že jim bude stačit jednoduchý minidomek, protože oba tráví hodně času v práci a rodinu zatím neplánují. Známí a přátelé, kteří si stavbou domu už prošli, je ale před klasickou stavbou varovali. „Stavba vám sežere spoustu času, neustále budete muset něco řešit a na konci už budete unavení. S vaším pracovním vytížením bude velmi těžké mít na všechno čas“, říkali. A tak se rozhodli najít jiné, jednodušší řešení. Prohlédněte si ho důkladně v naší fotogalerii.\nModulární prefabrikovaný domek se speciálním povolením\nPři svém hledání narazili na britskou firmu Koto, která vyrábí jednoduché minidomky, určené především k rekreaci nebo jako domky pro hosty. Jejich výhodou je, že jsou předvyrobeny už v továrně a na místo stavby dovezeny už ve složeném tvaru. Tento britský výrobce se spojil s americkou stavební společností a díky tomu je schopný dodat i na americký trh domek do čtrnácti dnů od objednání. Navíc se mu podařilo s některými americkými městy dohodnout zrychlení povolovacího řízení pro jejich modulární domky a domek tak může být velmi rychle na pozemku postaven. Mezi tato města patří i San José, v blízkosti jehož pláže zakoupili Caroline a Jack menší pozemek.\nVelká okna dávají dostatek světla celému interiéru\nModulární domek má limitovanou šířku 4,26 metru, takže může být bez problémů převezen z továrny až na pozemek. Délka modulu pro náš pár je 11 metrů. Na pozemek se potom umístí buď pomocí jeřábu, nebo válců, v závislosti na velikosti prostoru, který je k dispozici. Modul je vyrobený ze dřeva, jehož desky jsou na fasádu umístěny svisle dolů. Do přední stěny jsou vsazeny velké prosklené dveře, které slouží jako vchod, zároveň ale také jako velké okno, které lze celé otevřít a propojit tak obývací prostor domku s malou terasou před ním a využít tak teplé kalifornské klima. Také po stranách domku jsou umístěna vysoká okna, která do interiéru propouštějí dostatek světla a dovolují nechat zadní stěnu bez oken. Prohlédněte si celý domek v naší fotogalerii.\nPouhých 46 metrů čtverečných nepůsobí vůbec stísněně\nArchitekti z Koto navrhli domek reprezentující skandinávskou jednoduchost s trochou kalifornského šmrncu. Jedná se o jednoduchou strukturu pokrytou plechovou sedlovou střechou. Kompaktní dispozice zahrnuje jednu ložnici a koupelnu, otevřený obývací pokoj a jídelnu s kuchyní. Obytný prostor má rozlohu pouhých 45,98 metrů čtverečních, přesto nepůsobí nijak stísněně. Je do něj totiž zahrnuto množství prvků šetřících prostor, jako jsou třeba úložné prostory pod postelí nebo ve vestavěných lavicích podél jedné stěny obývacího pokoje. Obývací pokoj je největší místností minidomku a díky propojení s terasou působí velmi vzdušným a prostorným dojmem. Vzhledem k tomu, že je kuchyň umístěna jako přechodová část mezi obývákem a ložnicí, je jídelní stolek s židlemi součástí obýváku. Díky kalifornskému slunci ale majitelé po většinu roku stolují venku na terase, na které mají taktéž umístěný stolek a dvě pohodlná křesla.\nSe svým skromným řešením jsou spokojeni\nAčkoliv jsou všechny místnosti spíše malé, než velké, majitelům dávají dostatek prostoru a ti jsou po půl roce bydlení ve svém novém tiny house naprosto spokojeni. „Máme bydlení uprostřed přírody, dostatek místa pro dvě osoby a domek byl postaven velmi rychle bez zbytečně složitých prací. Jsme se svou volbou spokojeni“, říká za oba Caroline.\nPhotocredit: Joe Fletcher\nDům v rakouských horách boří zažité představy o horském bydlení\nMinidomek ztracený v pralese – není vidět ani z letadla


Brotex Prodloužené povlečení bavlna 140x220, 70x90cm Terče červenočerné, Výběr zapínání: zipový uzávěr | Biano\nBrotex Prodloužené povlečení bavlna 140x220, 70x90cm Terče červenočerné, Výběr zapínání: zipový uzávěr\n566 Kč: Brotex Prodloužené povlečení bavlna 140x220, 70x90cm Terče červenočerné, Výběr zapínání: zipový uzávěr546 Kč: Brotex Prodloužené povlečení bavlna 140x220, 70x90cm Terče červenočerné, Výběr zapínání: nitěný knoflík588 Kč: Brotex Prodloužené povlečení bavlna 140x220, 70x90cm Terče červenočerné, Výběr zapínání: hotelový uzávěr\nLožní povlečení Bavlna exclusive Ložní povlečení - hladká bavlna je vyrobeno z velmi jemné 100% bavlněné tkaniny. Plošná hmotnost (gramáž) tkaniny je 110g/m2. Tkanina má vysokou hustotu velmi jemných přízí a pro tyto své vlastnosti je velice jemná a příjemná na omak. Ložní povlečení je vyrobeno s rozměrovou rezervou pro vysrážení po vyprání. Použitá tkanina a povlečení jsou vyrobeny v ČR. Běžně je povlečení vyráběno s oblíbeným zipovým uzávěrem, ale možnost ušití s nitěným knoflíkem nebo hotelovým uzávěrem. Malé povláčky na polštářky 30x40cm a 40x40cm jsou ušity s kapsou. Pokud budete mít požadavek jiného než zipového zapínání, prosím vyberte při objednávce, o případné skladové nedostupnosti jiného než standartního zapínání budete informováni. Složení: tkanina 100% bavlna, plátnová vazba, potištěná Teplota praní: 60°, prát naruby zapnuté, nevyvěšovat Odstíny barev u fotografií nemusí zcela odpovídat skutečnosti. Záleží na nastavení Vašeho monitoru a na kvalitě použité fotografie. Rozměr deky: 140x220 Materiál: Bavlna Zapínání: Knoflíky Výběr zapínání:: Zipový uzávěr


aerobic.cz - aerobik a další zajímavosti : Pozvánky : Pozvánka: BEAUTY ART SHOW aneb UMĚT BÝT S KRÁSOU...\nPozvánka: BEAUTY ART SHOW aneb UMĚT BÝT S KRÁSOU...\nVe spolupráci se Správou státního zámku Sychrov pořádá PEI o.s. dne 25. 10. 2008 neobvyklou retrospektivní módní přehlídku. Tato nezvyklá akce proběhne v zámecké galerii pohádkového zámku Sychrov, jehož minulost je spojena s šlechtickým rodem Rohanů, příbuzných francouzského krále.\nPořad komentují: Jolana Voldánová a Ing. Petr Císařovský\nPočet přehlídek: 2 x (v 15.00 pro veřejnost; v 18.30 pro zvané hosty)\nPočet hostů: 120 – 130 osob\nwww stránky projektu : www.beautyartshow.com\nJiž od pradávné historie byl oděv vyjádřením osobnosti člověka a prostředkem, který zdůraznil krásu těla i obličeje. Oděv se neustále vyvíjí, přizpůsobuje se době a myšlení současníků, stále však zůstává prostředkem pro zdůraznění osobnosti. Že to tak je, bude a bylo, to vám chceme ukázat naší akcí.\n1. část show - přehlídka Móda budoucnosti - Módní avantgarda v pojetí studentů Technické univerzity v Liberci. Modely předvedou sami návrháři...\n2. část show - přehlídka Současná móda - choreografie Josef Hrazdíra, modelky a modelové z agentury České modelky. Kolekce luxusního spodního prádla – butik Luna Praha, svatební a plesové šaty – Nela Praha, stylové oblečení z Butiku 50. léta., butik Evergreen - biomóda, J.A.M. Couture, butik Sebastián - móda mladých, a další...\n3. část show - přehlídka Móda minulosti.\nV retrospektivě uvidíme módu od roku 1955 do doby baroka. Modelky jsou oblečeny do originálních šatů i prádla a replik dobových kostýmů.\nAby byla dodržena historická věrnost, šaty předvedou dívky, jenž odpovídají ideálu krásy dané doby.\nZávěr akce bude patřit dražbě fotografie paní Jolany Voldánové ve prospěch Dětského domova v Mladé Boleslavi. Výtěžek převezme ředitel školy a dětského domova PaeDr. František Kovář. Po skončení 2. přehlídkového programu následuje noční romantická prohlídka zámku.\nNa přípravě celé akce se podílejí :\nSdružení PEI o.s. - ředitel Michal Zachar; mezinárodní sdružení profesionálů, podílející se na projektech různého charakteru: Make up Academy (vzdělávání); Image Audit (firemní image); 1A team (přehlídky, modeling a event akce ).\nČeské modelky - největší porfolio tváří v celé ČR. Za ČM - Radka Kuželová - organizace, Josef Hrazdíra – choreografie.\nFOTOSTYL - Jana Staňková (fotografka, členka PEI), Mladá Boleslav - autorka fotografie pro charitativní akci na této přehlídce.\nHlavním iniciátorem a duší přehlídky je paní HanaVignerová (návrhářka; členka PEI) - specialista na historické odívání a přehlídky dobových kostýmů. Historickým kostýmem se začala zabývat na zámku v Mnichově Hradišti. Za to, že u "hadrové historie" vytrvala, vděčí své dobré víle - PhDr. Ludmile Kybalové. Její přehlídky proběhly např. v Praze na Jánském vršku, v Automuzeu Škoda v Mladé Boleslavi a v galerii zámku Sychrov.\nPoděkování za pomoc patří PhDr. Miloši Kadlecovi, řediteli Libereckého územního pracoviště Národně památkového ústavu a kolektivu pracovníků státního zámku Sychrov.\nPartneři akce: krom výše jmenovaných ještě mezi sponzory akce patří:\nGenerální partner: Bratři Zátkové a.s.\nHlavní partner : LAURA CZ s.r.o.\nwww.bryle-domu.cz – internetový obchod s dioptrickými brýlemi\nV duchu motta "Je dobré, aby krása těla byla spojena s krásou ducha a schopností pomoci druhým" je Aerobic.cz mediálním partnerem této výjimečné akce.\n04. 10. 2008, 17.52:52


Sportovní ponožky Reebok Cf Weight Comp Sock | Total-store.cz\nReebok Cf Weight Comp SockCena pro Vás: vyprodáno\nPopisPtejte seTabulky velikostíVrácení a reklamaceDoprava a platba Reebok Cf Weight Comp Sock Poslat příteliTiskArtiklové čísloAO2040KategoriePonožkyUrčeníFitnessVýrobce Reebok Pohodlné unisex sportovní ponožky z funkčního materiálu. Praktické a funkční fitness ponožky Reebok Cf Weight Comp Sock vás budou doprovázet na každém kroku. Tyto černé sportovní ponožky z prodyšného materiálu jsou určeny především na fitness. Díky prodyšnosti a rychlému odvodu potu je ovšem oceníte i na běžné každodenní nošení. Černé provedení. Ponožky jsou ideální především na fitness.


Klik - život na dálkové ovládání - Diskuze OSOBNOSTI.cz\nFakt užasny film *15* velmi dojemny *4* *4* *4*\nI když je to komedie, musím říct, že pokaždé se u ní dojmu k slzám /to není myšleno hanlivě/. Tak první polovina je komediální /i díky mimoňovi Ch. Walkenovi/, k Adamovi Sandlerovi tak nějak patří už ten možno říci jednoduchý, prvoplánovaný, lacině působící humor /např. scénka s malým šmeklem "velkým" jak bonbónek Tic Tac/. V jeho podání je to přesto dokonalé, i když vím, že pro těžké intelektuály ubohost na kvadrát. Druhá polovina jakoby ztrácela grády, byla trochu zmatečná, překombinovaná. Byla spíše k zamyšlení a více poučná - dávala takové poselství lidstvu, že špatně žijeme, resp. přežíváme, zabýváme se raději prací či jinými nedůležitými věcmi jako honbou za penězi, abychom měli více a více /hamty hamty, ať mám víc než tamty/, místo abychom věnovali svůj drahocenný čas jak sobě, tak lidem, které milujeme a kteří mají rádi nás. Život je příliš krátký a většina lidí si to uvědomí až na smrtelné posteli, ale na nápravu chyb je už samozřejmě pozdě... První film, u kterého mě Adam překvapil v tom směru, že oplývá nejen komediálním talentem, ale že dokáže zahrát stejně tak dobře i drama. Ve filmu hrají veskrze sympatičtí herci a podávají herecké výkony, za které se nemusí stydět. Hodnotím známkou 10/10.\nto je i muj názor :-)\nAhojda, taky bych moc ráda věděla jak se jmenuje asi ta předposlední pisnicka ve filmu? Jak se vrati zase mladej a je rad že je vse pri starym. Zpívají tam to "baby baby baby" Děkuju předem za odpověď :))\nnevite jak se jmenuje ta pisnicka uplne na konci jak to skonci??\nAhoj.. Mám na vás jeden dotaz.. Prosím, nemohl by mi někdo říct, kdy bude tento film Klik v televizi? Prosím, odpovědi posílejte na můj email nebo na web http://charming-charmed.blog.cz Díky.. Tomu kdo mi to napíše budu maximálně vděčná.\nahoj, nevite nekdo jak se jmenuje ta posledni pisnicka filmu? Jak se vrati zase mladej a je rad že je vse pri starym, hrozne dojemny...!!! Moc bych ji chtel, díky\nRe: Re: Písnicka\nRe: Re: Re: Písnicka\nP.S hrála aji ve Scooby Doo ;))\nProsim nevim jestli to nekdo precte ale potreboval bych vedet kdo zpiva tu pisnicku na konci filmu v titulkach me se hrozne libi *14* chtel bych ji poslouchat prosim nevite nekdo nazev interpret a songu ?\nahoj, tu pisnicku mam, mozna mam tedka nevim jak ta pisnicka je ale vim jiste ze sem ji mela nebo mam\nPáni ten je skvělej... U žádnýho filmu jsem nebrečela skoro půl hodiny bez přestání *4* Takovejhle film je jenom jeden... Prostě výbornej *4*\nTo je nejlepší film na světě *15* *15* *15* *15* *15* *3* *1*


V Park Hotel - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Tbilisi\nIrakli abashidze street 86, Saburtalo, Tbilisi, Gruzie, 0162 - Skvělé umístění – zobrazit na mapě\nVynikající 9,3 (300 hodnocení)\nVynikající 9,5 (98 hodnocení)\nSkvělé 8,4 (136 hodnocení)\nV Park Hotel – podrobnější informace\nNavržený pro obojí, práci i odpočinek, je hotel V park hotel umístěn ideálně v Tbilisi; jedné z nejpopulárnějších lokalit ve městě. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nV park hotel nabízí dokonalý servis a všechno základní vybavení s cílem posílit cestovatele. Nonstop recepce, úschovna zavazadel, přeprava do hotelu / na letiště, prádelna, čištění oděvů jsou jen některé ze zařízení, které dělají V park hotel jiným od ostatních hotelů ve městě.\nVšechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. Hotelová rekreační zařízení, která obsahují tenisové kurty jsou určena pro únik od všedního dne a relaxaci. V park hotel je vaším místem pro kvalitní hotelové ubytování ve městě Tbilisi.


Aktuální nabídka pronájem ubytování Strunkovice nad Blanicí denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si pronájem ubytování Strunkovice nad Blanicí než Vás někdo předběhne.\nKategorie pronájem ubytování Strunkovice nad Blanicí se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele pronájem ubytování Strunkovice nad Blanicí neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je pronájem ubytování Strunkovice nad Blanicí právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné pronájem ubytování Strunkovice nad Blanicí\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii pronájem ubytování Strunkovice nad Blanicí, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující ubytování Strunkovice nad Blanicí, a to ubytování na prodej Strunkovice nad Blanicí, pronájem ubytování Strunkovice nad Blanicí, dražby ubytování Strunkovice nad Blanicí.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii pronájmy ubytování Strunkovice nad Blanicí nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích ubytování Strunkovice nad Blanicí, ubytování na prodej Strunkovice nad Blanicí, pronájem ubytování Strunkovice nad Blanicí, dražby ubytování Strunkovice nad Blanicí.\nNehledáte pronájem ubytování Strunkovice nad Blanicí ?\nPokud jste v této kategorii pronájem ubytování Strunkovice nad Blanicí omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí pronájem ubytování Strunkovice nad Blanicí\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii pronájem ubytování Strunkovice nad Blanicí, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr pronájem ubytování Strunkovice nad Blanicí. Určitě lépe naleznete pronájem ubytování Strunkovice nad Blanicí, který hledáte.


Kamenný koberec TOPSTONE Grigio Occhialino | Řezáč stavebniny\nStavebniny » Zahrada » Kamínkové povrchy TOPSTONE » Grigio Occhialino\nPovrch GRIGIO OCHIALINO je mramorový kamínek světle šedé barvy, frakce 2-4 nebo 4-7 mm, pro použití v interiéru, exteriéru a na svislou i vodorovnou plochu.\nKamenný koberec s povrchem GRIGIO OCCHIALINO je vhodný pro plochy pochůzí v interiéru a exteriéru (chodníky, okolí bazénů) i pro plochy pojízdné (příjezdové cesty, vjezdy do garáží, stání pro auta).\nCena povrchu zahrnuje certifikované pojivo (pryskyřici sl. A a tvrdidlo sl. B) a plnivo (kvalitní drcené, několikrát omílané, prané a tříděné mramorové kamínky) při doporučené tloušťce povrchu 1 cm. Cena nezahrnuje dopravu a pokládku povrchu.\nCena povrchu zahrnuje penetraci, certifikované pojivo (dvousložkové pojivo TopWall) a plnivo (kvalitní drcené, několikrát omílané, prané a tříděné kamínky) při doporučené tloušťce povrchu 0,7-1 cm. Cena nezahrnuje dopravu a pokládku povrchu.\nDoporučená tloušťka povrchu pro pochůzí plochy je 1 cm, pro plochy pojízdné od 1,5 cm. Nabídka je rozšířena o frakci 2-4 mm, kterou doporučujeme pro využití v interiéru a již od tloušťky 0,8 cm, pro svislé plochy 0,7-1 cm.\nPlnivo (mramorový kamínek) je baleno v 25kg plastových pytlích. Pojivo v sáčcích - twinpacích - nebo v plastových kanystrech o objemu 1–5 litrů.\nTyp: Mramorový kamínek\nFrakce: 2-4 mm, 4-7 mm\nTloušťka pochůzí vrstvy: 1 cm\nTloušťka pojízdné vrstvy: 1,5 cm, 2 cm\nLIŠTA 8MM - 2,5M L NEREZ\nRecyklované plasty Transform


Domácí potřeby námořnická modrá | Fler.cz\nDomů » Zboží » Domov a zahrada » Domácí potřeby » námořnická modrá\nDomácí potřeby barva námořnická modrá\ndo 100 Kč (67)\n200-500 Kč (48)\n500-1000 Kč (5)\nzáložka do knihy (57)\nobal na knihu (6)\npoštovní schránka (3)\núložný box (2)\nobal na kapesníky (1)\nnádoba na klubíčka (2)\nspona na závěs (1)\npro volný čas (64)\nAUTORSKÝ ZÁPISNÍK A5 - Medúzy\nDidaktické materiály Terka\nhodnocení: 100% (5)prodáno: 143\nPluješ v moři, nezáleží, kde vyplaveš. Cítíš volnost a zároveň bezpečí, nic se Ti nemůže stát.\nMýdlenka je ručně vyrobena z keramické hlíny. Malovaná modrým barvítkem a glazovaná transparentní glazurou. Velikost cca výška 3cm a šířka 12,5 cm.\nkulaté podložky, podkafíčka\nhodnocení: 100% (19)prodáno: 54\nSada čtyř kulatých podložek. pod hrneček nebo kastrůlek, zdobeno ubrouskovou technikou. Průměr podložky je 18 cm. 2x lakováno, možno otřít vlhkým hadříkem. cena\ntaštička na kolíky - tm. modrá II.\nhodnocení: 100% (142)prodáno: 255\nTaštička se dá zavěsit na šňůru nebo konstrukci sušáku. Případně na zábradlí balkonu. Je ušita ze 100% bavlny, je dvojitá, podšitá bílou bavlněnou látkou. Rozmě\nAlbum na scrapbooking - naplepování fotografií a dalších vzpomínek. Vyrobeno z kartonu a potažené látkou. Velikost desek : 21x31 Velikost listů : A4 Hřbet: 2cm\nbez hodnoceníprodáno: 32\nMáte v rodině nebo ve svém okolí čtenáře, kterému chcete udělat radost? Z této nabídky v mém obchůdku si určitě vyberete. Jedná se o textilní, vyztuženou záložk\nhodnocení: 100% (37)prodáno: 231\nKeramická miska na klubíčka s otvory pro vlnu. Výška: cca 7cm. Šířka: cca 10 cm. Kamenina pálená na 1250C.\nPlanety - rostoucí obal na knihu.\nhodnocení: 100% (79)prodáno: 518\nPlanety - rostoucí obal na knihu.Do obalu se vejde kniha až 22,3 cm vysoká.\n271 Kč 271 Kč 10,96 €\nZáložka ,,Malý princ"\nhodnocení: 100% (100)prodáno: 491\nKovová záložka do knihy ve stříbrné barvě s korálkem obšitým modrým rokajlem a doplněna kovovým přívěskem - Malým princem Délka záložky je 8,5 cm Tento a spoust\nPodtácek s mincemi\nNetradiční podtácek z průzračné pryskyřice s několika drobnými a třpitivým temně modrým podkladem.\ntaštička na kolíky - tm. modrá I.\nFotoalbum - levandule\nhodnocení: 100% (275)prodáno: 3470\nRučně zhotovené fotoalbum s pevnou vazbou, bílé listy uvnitř mají gramáž 350g, 2mm desky jsou potaženy knihařským plátnem a papírem.\nKrabička na čaj Blue bird / 2\nDřevěná krabička se dvěma přihrádkami na sáčkové čaje\nRučně vázaný blok\nKrabička na čaj Clock II / 6\nDřevěná krabička se šesti přihrádkami na sáčkové čaje.\n439 Kč 439 Kč 17,75 €\nObal na notes ,,Modrý s oranžovou, nastavitelný"\nKabátek na notes, diář, knížku - - je ušitý z bavlněných látek, vyztužen vlizelínem pro lepší tvar. Zadní klopa je nastavitelná, obal se přizpůsobí tloušťce diá\nA5 tmavomodrá (koženka)\nhodnocení: 100% (37)prodáno: 169\nA5 zápisník, tmavomodrá koženka se 100 čistě bílými listy, ručním kapitálkem a stříbrnými rožky\nhodnocení: 100% (123)prodáno: 2379\nMáte v rodině nebo ve svém okolí čtenáře, kterému chcete udělat radost? Z této nabídky v mém obchůdku určitě vyberete pro jakoukoliv věkovou kategorii :-) Jedná\nDeníček se srdíčky, A5, 200 stran\nhodnocení: 100% (172)prodáno: 861\nDeník formátu A5 svázaný koptskou vazbou. Desky jsou potaženy vzorovanou bavlněnou látkou a dozdobeno bílou stuhou. Uvnitř deníku je 100 listů 200 stran pa\nOrganizér na štětce\nhodnocení: 100% (102)prodáno: 865\nhodnocení: 100% (16)prodáno: 84\nMalovaná poštovní schránka. 36x46x10cm\n** Záložka do knihy 7\nOriginální záložka do knížky :)\nKeramická miska na klubíčka s otvory pro vlnu. Výška: cca 9,5cm. Šířka: cca 13 cm. Kamenina pálená na 1230C.\nhodnocení: 100% (1111)prodáno: 7459\nBavlněná záložka, vystužená vlizelínem. Rozměr 20 x 5 cm.\nMaľovaná pištová schránka s motívom citrónovníka.\n2 000 Kč 2 000 Kč 80,87 €\nPodtacek z epox. pryskyřice\nArtByTatio - dekorace\nElegance, styl, praktičnost. Takový dárek ocení každý! Udělejte radost sobě i svým blízkým!\nhodnocení: 100% (512)prodáno: 2765\nJehelníčky pro všechnyco milují kočky. Jsou vycpány dutým vláknem. Určitě udělají radost jako malý dárek všem maminkám,babičkám nebo třeba kamarádce jako malý d\nA6 tmavomodrá (koženka)\nA6 zápisník, tmavomodrá koženka se 100 čistě bílými listy a ručním kapitálkem a stříbrnými rožky\nOrganizér na háčky\nOrganizér na háčky k háčkování\nObal na papírové kapesníky\nHáčkovaný obal na papírové kapesníky, z recyklované bavlny, barva modrá. Obal lze otřít navlhčeným hadříkem. Rozměr: 27 x 10 cm\nKytičkový pro radost\nRučně šitý poznámkovník s lepenkovými deskami Listy bez linek\n876 Kč 876 Kč 35,42 €\nNaše krásné taštičky vhodné na: Psací potřeby Kosmetiku Šicí potřeby a mnoho dalšího dle Vašich představ. Lze vybrat svůj motiv i text, který bude vyšit.\nTaštičky Geometrický vlk\n336 Kč 336 Kč 13,59 €\nUšitý tech. patchwork. vyztuženo a prošito, rozměr 22x15 cm\nZáložka ,,Modrá puntíkatá s krajkou"\nTextilní záložka z bavlněných látek v tmavě modré puntíkaté barvě a bílé, doplněná je krajkou a malým poutkem. Rozměry jsou 20,8 x 5,2 cm\nZáložka ,,Modrá puntíkatá"\nTextilní záložka z bavlněných látek v tmavě modré puntíkaté barvě a krémové, doplněná je krajkou a malým poutkem. Rozměry jsou 20,8 x 5,2 cm


Ložní povlečení české výroby | Glamonde\nPříběh, který začal faxem\nTento příběh se začal psát v roce 2000 vlastně náhodou, kdy do rodinné firmy SVOBODA LINEN přišel fax z Německa s žádostí o spolupráci. Ale štěstí přeje připraveným a odhodlaným riskovat, což znamenalo vyhodit výhybku, zapomenout na výrobu košil a přeorientovat se na výrobu povlečení.\nSpolupráce s německým výrobcem povlečení\nKvalitní bavlněný satén, krásný styl a 20.000 ušitých povlečení měsíčně s požadavkem na precizní zpracování, to už je solidní příprava na vlastní kolekci. Německá firma sice časem převedla svoji výrobu do Asie a později dokonce zanikla, ale klíčící touha zakladatele dělat věci po svém stála na začátku nové etapy.\nVlastní luxusní povlečení\nV roce 2004 jsme na trh uvedli první vlastní kolekci s jedinečným rukopisem. Spolupráce s řadou evropských designerů přináší od té doby každoročně nové úžasné kolekce.\nNásledující léta jsme budovali obchodní síť a značku jsme postavili na výjimečné kvalitě, především na oblíbeném bavlněném Premium-Saténu.\nAť žije náhoda! Rozhovor majitele firmy, který vyšel v časopisu Forbes, oslovil investora, kterému v žilách proudí internetová krev. Slovo dalo slovo a od té chvíle jsme se zaměřili především na růst v oblasti online.\nZáhy vzniká značka GLAMONDE, pod níž prodáváme naše české povlečení i v rámci evropských trhů. Její název vznikl spojením francouzských slov glamour a monde obsahujících vše, co je pro vznik povlečení a pro naši práci podstatné - půvab, eleganci, okouzlení; fascinaci světem látek a barev.\nPořízením digitální tiskárny jsme se stali skutečně nezávislým výrobcem, který je schopen vyrobit vše pod jednou střechou. Toto důležité rozhodnutí nám umožnilo tisk široké kolekce povlečení, tolik oblíbeného fotopovlečení a dokonalou kontrolu nad výrobním procesem, a tudíž i nad garancí kvality, za kterou ručíme.\nV roce 2017 jsme se definitivně rozhodli pro jediný materiál, kterým je bavlněný satén v prémiové kvalitě. Jedná se o materiál vyráběný bez kompromisů.\nA jak vidíme budoucnost?\nKaždý spokojený zákazník je pro nás hnacím motorem k tomu, abychom se zlepšovali ve všech směrech a zároveň je pro nás velkou motivací k dosáhnutí vytyčeného cíle stát se největším evropským výrobcem luxusního ložního prádla.


Obecná doporučení při léčbě methotrexátem (MTX) a biologické terapii - FN Motol\nFakultní nemocnice v MotoleKliniky a odděleníSpolečná pracovištěOddělení revmatologie dětí a dospělýchInformace pro pacientyObecná doporučení při léčbě methotrexáte...\nMTX: V případě akutního horečnatého onemocnění nebo nutnosti podání antibiotik je vhodné užívání MTX přerušit. Pokud dítě onemocní neštovicemi je vhodné léčbu MTX přerušit a podávat antivirotikum 1-2 týdny (např. aciclovir).\nMTX je kontraindikován v těhotenství.\nBiologická terapie: Na biologické terapii není vhodné očkování živými vakcínami. V případě závažného akutního febrilního infektu a podávání antibiotik je vhodné léčbu přerušit do ukončení léčby infektu.\nV případě plánovaného operačního výkonu je u pediatrických pacientů vhodné zvážit vysazení biologickou léčby před výkonem a znovu zahájit po zhojení operační rány.\nDůležitá je časná léčba infektů antibiotiky u chronicky imunosuprimovaného pacienta.\nSystémová forma JIA na terapii tocilizumabem nebo anakinrou\nPři léčbě systémové formy JIA tocilizumabem je zvýšené riziko neutropenie, trombocytopenie a hepatopatie.\nU systémové formy JIA mohou bakteriální infekce probíhat bez horečky nebo s paradoxně nízkými hodnotami CRP a leukocytů (efekt léčby). Proto je nutno aktivně pátrat po event. jiných známkách akutního infektu (ORL vyšetření, RTG plic) a zahájit včasnou léčbu antibiotiky.