Matykání: jak statistici přicházejí o iluze - Blog iDNES.cz\n9. 03. 2019 9:09:09\nJo, statistik, ten tvrdej chleba má.\nZa ranního kuropění vyběhne na luka, do lajntuchu opatrně nasbírá půl kila čerstvých dat, pečlivě z nich oláme stopky a doma je rozprostře za pecí k dozrání. Po poledni je obrátí, ve tři shrabe do kupek a pak je až do pozdního soumraku máčí a louhuje, česá i vochluje a rýžovým kartáčem z nich drhne neplatné číslice až mu čupřinka nadskakuje. A když je za svitu petrolejky konečně začne spřádat do tenounkých vláken reality - zjistí, že mu do nich vítr nafoukal jehličí z borovice.\nOvšem to, co je pro statistika tvrdým chlebíčkem, může být pro někoho jiného voňavým koláčkem pokušení.\nSkotský básník Andrew Lang kdysi trefně poznamenal:\n"Politik používá statistiku jako opilec pouliční lampu - k podpoře, nikoliv pro osvětlení."\nA v jeho posudku se skrývá velké zrnko pravdy.\nSocio-ekonomické systémy patří k těm nejkomplexnějším a jako takové překypují protiklady, zpětnými vazbami a skrytými proměnnými. Není divu, že leckterý hodnostář si pak v nastalém chaosu zatlačí na tu či onu stranu. A statistika jim k takovým machinacím poskytuje více než dostatek příležitostí. Při nedostatku kontextuálních informací či neopatrném zacházení s daty mohou i v praxi osvědčené postupy dovést nezkušené specialisty k nečekaným paradoxům. Dnes si na dva nejznámější posvítíme jednou starou pouliční lampou.\nNejprve se ale podíváme na slíbený oříšek.\nV roce 1975 se v časopisu Scientific American objevil nenápadný článek, ve kterém statistik Steve Selvin popsal pravděpodobnostní hlavolam, volně založený na televizním soutěžním seriálu "Let's Make a Deal". Jeho moderátor, kanadsko-americký konferencier a producent Monty Hall, se tak stal bezděčným kmotrem jedné z nejdiskutovanějších pravděpodobnostních hříček své doby.\nStandardní varianta by se ve stručnosti dala shrnout takto.\nPředstavte si, že úspěšně projdete soutěžním pořadem a v jeho závěru vám průvodce ukáže trojici zavřených dveří, za kterými se skrývají tři možné ceny. Za jedněmi je auto (hlavní cena), zatímco za zbývajícími dvěma je pouze koza (tedy jakýsi piškvorek útěchy). Dveře, za kterými je auto byly zvoleny zcela náhodně a vy je samozřejmě neznáte. Pouze Monty Hall ví, kde je auto a kde kozy (viz červené popisky na obrázku dole vlevo). Vy si tedy jedny dveře víceméně náhodně vyberete (tady vám žádný výpočet nepomůže) a ukážete na ně (na obrázku vpravo jsem vybral dveře č. 1 a zaškrtl je znakem X).\nJenže Monty Hall vám neukáže (alespoň ne hned), co za těmi dveřmi je, ale projeví se jako takový malý pokušitel.\nJedny z těch nevybraných dveří otevře - řekněme č. 3 - a ukáže vám, že je za nimi koza. A pak se s nevinným úsměvem obrátí k vám a zeptá se: "Chcete si raději vybrat dveře č. 2 a nebo zůstanete u původní volby (dveře č. 1)?"\nVyplatí se vám svou volbu změnit nebo ne?\nTo je kruciání otázka této malé statistické habaďůry.\nV roce 1990 se v populárním časopise Parade objevil sloupek Marilyn vos Savant (ve své době držitelky nejvyššího IQ na světě), ve kterém autorka uvedla, že v této formě problému se vždy vyplatí volbu změnit, protože pravděpodobnost výhry je pak dvakrát vyšší než při setrvání na původním výběru. Tento její názor vyvolal bouřlivou (a povětšinou nesouhlasnou) reakci čtenářů, kteří poukazovali na to, že i po otevření jedněch dveří jsou šance obou zbývajících na výhru úplně stejné (fifty-fifty), takže je jedno, zda setrváte na své původní volbě a nebo se necháte Monty Hallem svést ke změně. Marilyn na tuto prvotní odezvu zareagovala dalším článkem, ve kterém své stanovisko potvrdila, a tím mediální bouři rozdmýchala až do intenzity uragánu. Do redakce došlo na deset tisíc rozhořčených dopisů (mnohé z nich od držitelů akademických titulů) a problému se obšírně věnoval i známý deník New York Times (jednu obzvlášť šťavnatou odsuzující reakci si můžete přečíst na anglické wiki - v levém výřezu).\nNicméně pokud se Monty Hall chová vždy podle výše popsaného protokolu, tak má pravdu skutečně Marilyn.\nMůžeme si to ukázat aplikací Bayesovy věty z minulého Matykání.\nProtože za nějakými dveřmi to auto musí být (a za dvěma být nemůže), můžeme použít minule zmíněný rozklad pravděpodobnosti:\nP(O3) = (1/2)*(1/3) + 1*(1/3) + 0*(1/3) = 1/2\nprotože pravděpodobnost otevření O3 je 0.5 je-li auto za dveřmi č. 1 (tady si může Monty hodit korunou zda otevřít dveře č. 2 nebo č. 3), 1.0 je-li auto za dveřmi č. 2 (tady Monty dveře č. 3 otevřít musí, protože jinak by vám daroval auto zadarmo) a 0.0 je-li auto za dveřmi č. 3 (tady Monty dveře ze stejného důvodu otevřít nesmí).\nP(A1 | O3) = P(O3 | A1)*P(A1) / P(O3) = (1/2)*(1/3) / (1/2) = 1/3\nP(A2 | O3) = P(O3 | A2)*P(A2) / P(O3) = (1)*(1/3) / (1/2) = 2/3\nPokud Bayesovu větu (jako většina obratlovců) zrovna nemusíte, nevěšte hlavu.\nOno se to dá odhadnout i selským rozumem.\nDobře si rozvažte následující tři možnosti - s tím, že opět budeme (bez újmy na obecnosti) předpokládat předběžný výběr prvních dveří. V první variantě si Monty může vybrat (hodit korunou), které dveře otevře, zatímco v těch dalších už je jeho volba daná. Výsledky obou strategií jsou naznačeny vpravo a protože ty tři základní možnosti mají stejnou pravděpodobnost, při opakovaném experimentu budete vyhrávat auto dvakrát častěji, změníte-li volbu.\ndveře č. 1 dveře č. 2 dveře č. 3 setrvat na svém změnit volbu\nauto koza koza zisk auta zisk kozy\nkoza auto koza zisk kozy zisk auta\nkoza koza auto zisk kozy zisk auta\nA nebo ještě jednodušeji. Pravděpodobnost auta pro první výběr dveří je 1/3. To auto ale někde být musí (tj. součet pravděpodobností pro všechny dveře musí dát 1). Za těmi dveřmi, které Monty otevřel auto evidentně není (tam je koza), takže na ty dveře označené na předchozím obrázku otazníkem zbývají 2/3. Tedy se vyplatí změnit volbu.\nA super-nevěřící Tomášové si mohou hru samozřejmě nasimulovat s kamarádem (ani se nemusí jmenovat Monty) a se třemi kartami (auto bude třeba žolík) a udělat si vlastní vyhodnoceni obou strategií (změnit versus setrvat). Na stránce "Better Explained" dokonce najdete online aplikaci, ke které ani kamaráda potřebovat nebudete (a tahle verze umožňuje autosimulaci).\nPřesto se lidský mozek zdráhá uvěřit - na řešení si údajně vylámalo zuby i pár matematiků a statistiků. V jedné psychologické studii z roku 1995 se z 228 dotazovaných subjektů pouze 13% rozhodlo pro změnu volby, přestože (jak jsme si právě ukázali) tato zdvojnásobuje pravděpodobnost výhry. Zajímavé je, že v podobné studii prováděné na holubech se opeřenci velmi rychle naučili, že změna volby je vítězná strategie, což vedlo autory k publikování odborného článku s provokativním titulem "Jsou ptáci chytřejší než matematici?".\nTrend (respektive jeho směr) má z pohledu praktických aplikací zcela fundamentální význam. Pokud má systém více proměnných (a to ty komplikované mají téměř vždy), je dobré vědět, zda sledované náhodné veličiny rostou ruku v ruce a nebo zda s růstem jedněch ty druhé klesají.\nSimpsonův paradox nastává pokud souhrnné charakteristiky nějakých dat vykazují opačný směr než ty samé charakteristiky uvažované podle jednotlivých tříd (kategorií) - jak je schematicky znázorněno na obrázku vpravo. Při pohledu na kompletní datový soubor (dole) se zdá, že regresní přímka (fialová) klesá a korelace je tedy záporná (větší hodnota x znamená v průměru menší hodnotu y). Nicméně pokud data roztřídíme podle tříd (kategorií) A, B a C, uvidíme trend přesně opačný: s rostoucím x roste i y (tj. korelace bude kladná).\nAbychom nemuseli žonglovat se spojitými proměnnými, ukážeme si jednoduchý příklad s diskrétními veličinami, pocházející z reálné lékařské studie.\nPředstavte si, že jste začínající statistik v okresni nemocnici a porovnáváte léčbu ledvinového kamene metodou A (radikálnější) a metodou B (jednodušší). V následující tabulce vidíme zlomky, jejichž čitatel udává celkový počet pacientů podstoupivších danou léčbu, zatímco jmenovatel ukazuje počet uzdravených (v záporce je procento uzdravených pro danou skupinu).\nJenže pak zjistíte, že existují dva typy ledvinových kamenů - malé a velké - a když se podíváte na dílčí statistiky (procenta) pro jednotlivé kategorie, zjistíte že jsou opačné pro obě (!) skupiny. Ať léčíte malé či velké kameny, metoda A vykazuje lepší výsledky, přestože pro obě skupiny dohromady vyhrála metoda B.\nvelikost kamene léčba A léčba B\nmalá 81/87 (93.1%) 234/270 (86.7%)\nvelká 192/263 (73.0%) 55/80 (68.8%)\ndohromady 273/350 (78.0%) 289/350 (82.6%)\nPrvní věc, kterou jako čerstvě vyučený číslozpytec uděláte je, že začnete horečnatě přepočítávat součty v tabulce a ověřovat, že všechno souhlasí. A ono souhlasí. Dohromady je skutečně dohromady. Jak je tedy možné, že slitím obou skupin vznikl obrácený procentuální výsledek.\nZ pohledu lékařského je vidět, že obě metody nebyly použity rovnoměrně. Malé kameny (kde se dá očekávat jistější uzdravení) byly většinou nasměrovány na jednodušší léčbu B, zatímco radikálnější léčba A se musela zhusta potýkat s obtížnějšími případy (velké kameny). To pak může vytvořit optický dojem, že v souhrnu se je úspěšnější léčba B.\nTakové proměnné, která ovlivňuje jak A, tak C, se také říká matoucí proměnná (confounder) a hraje klíčovou roli pro pochopení vztahu mezi proměnnými A a C. Zvídavý čtenář si pochopitelně klade otázku, zda by se vliv této matoucí proměnné nedal nějak "odstínit", jinými slovy, zda by se při agregaci dat nedaly konečné součty upravit nějakým vyrovnávacím faktorem, aby k Simpsonově paradoxu nedocházelo. V principu se to udělat dá (v angličtině se tomu říká "back-door adjustment formula"), a koho by to zajímalo, může se podívat sem.\nZávěrem této sekce ještě malou poznámku o nezávislosti proměnných A a C z předchozího diagramu. Představme si, že A bude počet online zpráv, které za den přečtete, zatímco C bude počet odeslaných emailů. Obě proměnné jsou pochopitelně ovlivňovány počtem hodin strávených na Internetu (to bude proměnná B). Pokud o té proměnné B nic nevíme a budeme pouze zkoumat A a C, bude se nám zdát, že jsou závislé (jsou pozitivně korelované), protože lidé kteří tráví na Internetu hodně času posílají víc emailů a současně čtou víc zpráv. Data vynesená v rovině A-C budou mt stoupající trend. Pokud bychom ale hodnotu B znali a zafixovali ji (sledovali bychom například pouze lidi, kteří na Internetu tráví plus mínus 4 hodiny denně) pak by se zjištěná závislost rozplynula (protože četnost posílání emailů nemá obecně na čtenost zpráv žádný vliv) a pravděpodobně bychom zjistili, že korelace mezi četbou článků (A) a psaním emailů (C) je prakticky nula. To znamená, že ze závislých proměnných se (kontrolou proměnné B) staly nezávislé.\nBerksonův paradox je v určitém smyslu opakem Simpsonova paradoxu. Dvě proměnné, které jsou za normalních podmínek nezávislé, se za jistých okolností mohou jevit závislými (nebo se směr závislosti může obrátit).\nPředpokládejme, že sociální a technické schopnosti (empatie a šikovnost) jsou v dané populaci zcela nezávislé. Firma F najímá lidi, kteří mají buď jedny a nebo druhé. Na firemním večírku si vaše bystré statistické oko povšimne, že šikovnost a empatie už nejsou nezávislé, ale existuje mezi nimi negativní korelace. Čím více má někdo jedné, tím méně má druhé.\nBerksonův paradox je příkladem selektivního biasu (předpojatosti). Na tom večírku nemáme reprezentativní vzorek populace, takže pozorovaná závislost mezi proměnnými je čistě zdánlivá.\nSchematicky (obrázek vpravo) si můžeme situaci představit jako obrácenou verzi předchozího diagramu: jev A (vysoká empatie) a jev C (vysoká šikovnost) mají oba stejný důsledek: jev B (přijetí do firmy).\nZafixováním proměnné B (přijetí do firmy) docílíme toho, že z nezávislých proměnných se stanou závislé a to je přesný opak toho, co jsme zjistili na konci předchozí sekce).\nA nyní si náhodně vygenerujeme 100 párů známek (reprezentujících 100 lidí), s tím, že první bude za empatii a druha za šikovnost.\nKdyž jsem si spočítal korelační koeficient mezi prvními a druhými známkami, dostal jsem 0.02. Tedy prakticky žádná korelace - bodejť by jo, když jsem ty známky generoval náhodně (o tom zda jsou empatie a šikovnost skutečně nezávislé se nechci s psychology hádat).\nKdyž jsem si ale z této populace P vybral pouze lidi, jejichž známka byla alespoň v jednom případě buď jednička nebo dvojka (čímž jsem simuloval přijímací podmínky do firmy F), dostal jsem zápornou korelaci -0.41 a když jsem se omezil pouze na jedničky (tedy mimořádně přísná firma F), vyšla mi korelace mezi oběma sadami známek dokonce -0.59.\n(pokud rádi programujete, můžete si vytvořit ještě jemnější klasifikaci schopností - řekněme 0 až 9 - pak si vygenerovat počáteční populaci náhodných dvojic a sledovat, jak se zpřísňující se kriteria pro výběr zaměstnanců - tedy kontrola proměnné B - odráží ve zvyšující se závislosti obou sad známek)\nJeště jednodušeji si tu ztrátu nezávislosti můžeme představit takto. Jevy A a C budou dvě osoby házející mincemi: 0 (panna) a 1 (orel). Jev B bude součtem obou čísel (společný důsledek A a C). I tady pokud o veličině B nic nevíme, tak se nám A a C budou jevit zcela nezávislé (dva lidé hází mincí). Pokud ale budeme vědět, že B je řekněme 1, tak A a C už nezávislé nebudou, protože z jedné hodnoty budeme schopni určit druhou (víme-li, že A hodil 1, pak C musel hodit 0, aby byl součet B=1).\nA k čemu je tedy celé tohle šachování se závislostí a nezávislostí dobré?\nTo, co nás při pozorování tohoto světa zajímá nejvíce je kauzalita. Tedy co způsobuje co a kde jsou příčiny a kde důsledky (viz např. známý problém zda kouření způsobuje a nebo nezpůsobuje rakovinu plic).\nTento přístup je v současnosti předmětem poměrně intenzívního výzkumu - jak v přírodních, tak ve společenských vědách - a pokud vás zajímá, doporučuji sérii článků Adama Kellehera (první, druhý a třetí) a nebo přímo knihu Causality: the Primer.\nJednou z prvních dovedností, kterou se každá umělá (i přirozená) inteligence musí naučit je rozpoznávat objekty. O to se většinou starají softvérové komponenty, kterým říkáme klasifikátory (classifiers).\nZatímco lidé klasifikují objekty většinou binárně - tohle je koza a tamhleto koza není - počítače si pro zařazení objektu do nějaké třídy či kategorie už tak jisté nejsou a jejich výstupy mají většinou formu pravděpodobnostního rozdělení (obvykle mezi konečný počet kategorií) - tedy tento obrázek je na 70% koza, ale na 20% by to taky mohl být kamzík a na 5% antilopa nebo zebra.\nTohle zase nic tak moc revolučního není. Koneckonců i my, lidé, pokud si nejsme jistí, tak se na svět dokážeme podívat pravděpodobnostně: hele, tohle je na 70% holubinka sličná, na 20% holubinka tmavolemá a možná by to mohla být i holubinka odbarvená (10%).\nNo a když pak klasifikátor ve své dynamické paměti s těmi možnými rozděleními do tříd různě žongluje, musí být v první řadě schopen říci, jak moc se od sebe liší (tedy jak jsou jednotlivá rozdělení od sebe daleko). Bez solidního pojmu "blízkosti" se těžko optimalizuje (obzvlášť hledáme-li něco, co je "nejblíž" realitě).\nPodívejme se na malý příklad.\nA aby si kozy odpočinuly, zabrousíme do fotbalu.\nTři fotbaloví fanoušci se baví, který z týmů elitní šestky má největší šance vyhrát ligu (fungují tedy jako jacísi klasifikátoři sportovního úspěchu). Rozdělení jejich pravděpodobností je znázorněno na dalším obrázku, kde číslo nad sloupkem ukazuje pravděpodobnost (%), že tým X vyhraje titul.\nPrvní, co nás napadne, je podívat se na to rozdělení jako na bod v n-rozměěrném eukleidovském prostoru a prostě vzít standardní eukleidovskou vzdálenost.\nE: dist(P,Q) = sqrt((p1-q1)^2+(p2-q2)^2+...+(pn-qn)^2)\nPrvní statistickou je tzv. Hellingerova vzdálenost (pravděpodobnosti jsou většinou malá čísla a ta odmocnina uvnitř X je trochu "načechrá"):\nB: dist(P,Q) = -ln(sqrt(p1*q1)+sqrt(p2*q2)+...+sqrt(pn*qn))\nK: dist(P,Q) = -p1*ln(q1/p1)-p2*ln(q2/p2)- ... -pn*ln(qn/pn)\nVšechny splňují dist(P,P)=0, což od slušně vychované vzdálenosti očekáváme.\ntyp vzdálenosti dist(Jan,Petr) dist(Petr,Ivo) dist(Ivo,Jan)\nEukleidovská 0.0447 0.2631 0.2680\nHellingerova 0.0434 0.2273 0.2244\nBhattačarija 0.0019 0.0530 0.0517\nKL-divergence 0.0075 0.2016 0.2180\nVidíte, že pro všechny vzdálenosti je rozdělení Jana a Petra poměrně blízko, zatímco Ivo se od obou výrazně liší. Kterou vzdálenost pro daný problém zvolit je často otázkou empirické zkušenosti a metody pokusů a omylů.\nKdyž už jsem si lajsnul malou lascivnost v perexu, tak si i na vydýchání dáme něco košilatého. To si představte, že se takhle přehrabujete ve starých cédéčkách a najednou vás upoutá křiklavý přebal hlásající zcela bezostyšně velkými nemravnými písmeny: "Zcela nahaté dámy". No nekupte to! Barenaked Ladies: It's All Been Done\nAutor: Jan Řeháček | sobota 9.3.2019 9:09 | karma článku: 24.13 | přečteno: 1018x


Jarní bundy a kabáty, které si zamilujete - Afrodit.cz\nDomů / Novinky / Jarní bundy a kabáty, které si zamilujete\nJarní bundy a kabáty, které si zamilujete\nS teplým počasím můžeme konečně odložit mohutné zimní kabáty a bundy. Také se už nemůžete dočkat, až si obléknete lehké sáčko, pohodlnou mikinu a další jarní kousky? Vybrali jsme pro vás ty nejzajímavější bundy, kabáty a další praktické kousky z naší nabídky!\nVšestranná bunda pro zastánkyně pohodlí\nJarní bundy jsou slušivé, ale zároveň dostatečně hřejivé. Důkazem toho je klasická černá koženková bunda, která snad nikdy nevyjde z módy! Ovšem trochu optimismu do vašeho jarního šatníku vnese blankytně modrá koženková bunda. A na sport je jako stvořená šusťáková bunda v nečekaně moderním provedení!\nHřejivá vesta pro extravagantní ženy\nNebojíte se výraznějších kousků? Potom se neobejdete bez trendové vesty, která navíc vytvoří krásnou siluetu! Černá vesta je velmi všestranná, naopak bílá vesta s páskem zjemní a rozzáří každý jarní outfit.\nKlasický kabát pro všechny ženy\nKdyž nevíte, co si obléknout, je kabát jasnou volbou! Tmavě modrý kabát působí spíše decentním dojmem, zatímco v luxusním prošívaném kabátě budete zkrátka nepřehlédnutelná!\nOriginální pončo pro milovnice módy\nO originální model budete mít postaráno, když si pořídíte populární pončo, které vás zahřeje a navíc skvěle zamaskuje případné nedostatky vaší postavy, které vás po zimě trápí! Podobně zafunguje i béžový kardigan, na který jistě nedáte dopustit po celý rok…\nPadnoucí sako pro opravdové dámy\nPadnoucí sako rozhodně není určeno pouze na formální příležitosti. Tmavě modré sako vynikne v kombinaci se sukní nebo šaty, luxusní bíločerné sako se srdíčky zaujme na první pohled a ozvláštní obyčejný outfit.\nPraktická mikina pro vášnivé sportovkyně\nVaší pozornosti by neměly uniknout ani mikiny. Například mikina s květy je na jaro vskutku ideální, vínová hřejivá mikina se postará o váš komfort a v dlouhé šedé mikině si parádně zasportujete!


Testování žáků ve školách nakonec nebude. Prý by nic neřeklo - Odkazovač\nTestování žáků ve školách nakonec nebude. Prý by nic neřeklo\n„Pokud jde o testování ve školách, tak rozhodnutí z ranního centrálního řídícího týmu bylo, že ho v tuto chvíli realizovat nebudeme,” uvedl Köppl.\nDoplnil, že pokud by se epidemická situace dramaticky zhoršila, řídící tým by se k této věci vrátil. Nyní by ale podle mluvčího testování ve školách nepřineslo víc informací, než kolik jich ministerstvo má z každodenních statistik o nových nákazách.\nRozhodnutí podle Köppla padlo v úterý na jednání integrovaného centrálního řídícího týmu, který je pracovním orgánem vládní rady pro zdravotní rizika.\nPlošnému testování ve školách se museli podrobit žáci ihned po začátku školního roku. Druhé kolo testování studentů a kantorů, kteří neprodělali covid-19 a nejsou ani naočkovaní, bylo naplánováno po podzimních prázdninách, které vychází letos na 27. a 29. října. Skládat se mělo, stejně jako v září, ze třech odběrů.\nŠkoly napříč regiony proti jednorázovému plošnému testování nic nemají. Postoje k pravidelným testům se ale liší. Záleží, jestli je škola v oblasti, kde se nákaza šíří a celé třídy končí v karanténě (např. Praha), nebo je u nich epidemická situace v klidu a škola funguje bez omezení.\nKöppl současně uvedl, že tým neřešil případné zpřísňování protiepidemických opatření, a to ani na lokální úrovni.


Česká škola: Reakce CERMATu na texty otištěné v pátečním vydání LN pod souhrnným názvem „Jak dopadly maturity“\nReakce CERMATu na texty otištěné v pátečním vydání LN pod souhrnným názvem „Jak dopadly maturity“\npátek 26. října 2012 ·\nŠtítky: CERMAT, nová maturita, polemika, tisková zpráva\nCZVV - CERMAT se distancuje od textu pod názvem „Jak opravdu dopadly maturity a kde se učí nejlépe?“, který ve svém dnešním vydání zveřejnily Lidové noviny.\nCERMAT poskytl redakci LN data o výsledcích žáků /škol u maturitní zkoušky (tzv. „maturitní žebříček“) na základě souhlasu ministra školství ze dne 21. srpna 2012 s upozorněním, že žadatel – v tomto případě redakce LN – nese plnou zodpovědnost za zpracování, vyhodnocení a interpretaci obdržených dat se všemi právními důsledky, které z tohoto jednání vyplývají.\nPřestože redakce LN inzerovalo páteční a sobotní „maturitní vydání“ včetně televizní reklamy od počátku týdne, o vyjádření CERMAT požádala až ve čtvrtek 25. října po 17. hodině. Přestože pověřený ředitel CERMATu Jiří Zíka na tuto žádost okamžitě reagoval, v dnešním vydání se objevila pouze jedna věta vytržená z kontextu celého znění vyjádření. Pro úplnost uvádíme celý text a krátkou reakci na některá tvrzení uvedená v úvodním článku.\n„Podklady pro publikaci kontroverzních „top 10“ v roce 2011 byly zpracovány na základě zadání mimo rámec standardních procesů registru výsledků maturitní zkoušky. Byly pouze výsledkem „pokusu“ o nalezení jakési relace mezi úspěšností v základní a vyšší úrovni obtížnosti a jako takové neměly být nikdy publikovány bez důkladného odborného komentáře. Ukázalo se, že pro takové srovnání nejsou relevantní podklady a že ani jiný jednoduchý či složitý mechanismus, není s to poskytnout důvěryhodnou, akceptovatelnou hodnotu, na jejímž základě by bylo možné s plnou odpovědností prohlásit, že umíme porovnat kvalitu vzdělávání ve školách jen nad daty z maturitní zkoušky. Jen na dokreslení obtížnosti takového úkolu je potřeba si uvědomit, že do případného algoritmu by muselo být zahrnuto mnoho dalších parametrů, jako např. poměr nepřítomných ke konajícím s vážením významnosti důvodu nepřítomnosti, a další ještě mnohem hůře kvantifikovatelné údaje. Osobně považuji vytváření jakýchkoli „žebříčků škol“ jen nad daty z maturitní zkoušky za irelevantní a nezodpovědné.“\n„Není pravdou, že by stát tajil maturity. Školy i kraje získávají velmi podrobné, strukturované zprávy. Tvrzení, že, cituji „u letošních písemných prací z češtiny zase hodnocení CERMATu zavánělo svévolí“ je přinejmenším populistické a velmi poškozuje dobré jméno kvalifikovaných a poctivě pracujících hodnotitelů. S tímto přístupem bychom pak mohli s úspěchem říci, že jakékoli hodnocení prováděné lidmi zavání svévolí. Obdobně pak tvrzení, že zhoršené výsledky v matematice vyšší úrovně obtížnosti jsou důsledkem obtížnějšího testu, je zkreslené. Výsledky byly po zjištění disproporce časové náročnosti testu harmonizovány na srovnatelnou úroveň. Příčiny zhoršení výsledků je tedy třeba hledat jinde, a to zejména ve výrazném rozdílu struktury žáků, kteří si tuto zkoušku zvolili. Jen z tohoto mála je jasné, jak důležité je opravdu velmi obezřetné nazírání na zveřejněná data. V jejich posuzování je skryto významné nebezpečí chybné interpretační logiky.“\nJiří Zíka, pověřený řízením CZVV - CERMAT\n28. října 2012 1:50\nNení pravdou, že by stát tajil maturity.\nJen je odmítl zveřejnit.\ntvrzení, že zhoršené výsledky v matematice vyšší úrovně obtížnosti jsou důsledkem obtížnějšího testu, je zkreslené\nJen jsme to nějak divně klasifikovali.\nPodklady ... Byly pouze výsledkem „pokusu“\nAno, celé maturity jsou jen výsledkem pokusu. Pokusu chorých mozků.\nZajímavé, že se Jiří Zíka vůbec k něčemu vyjadřuje. Osobně jsem jej slyšel, když čelil nepříjemným dotazům slovy: Já nic, já jsem logistik.\nSpíš ještě větší logik, než jsme doufali.\n28. října 2012 12:11\nPytliku, a vy o tom něco víte? Pracujete snad v CERMATu? Zabýváte se nebo jste se snad někdy v rámci své profese zabýval maturitami? Abych vás parafrázovala: Zajímavé je, že se vůbec k něčemu vyjadřujete, hlubších znalostí maturitní problematiky nemaje. Omlouvám se, ale patříte též do skupiny ovcí tvořících si názor na základě médií.\n28. října 2012 12:44\nvy o tom něco víte?\nVzhledem k tomu, že mne může urazit jen inteligentka, Vaši omluvu přijímám.\n1. Ano, mimo jiné si tvořím názor i na základě informací z mediálních zdrojů. V duchu rvp to dokonce učím i svoje žáky.\n2. Ano, vyjadřuji se i v případě, že nemám hlubší znalosti.\na) Pominu-li skutečnost, že se k lecčemus vyjadřuje kdejaký ministr školství, který zřejmě má pramalé znalosti problematiky, je to s dovolením jen a jen moje věc. Vy se zase můžete vyjadřovat k mým vyjádřením, aniž byste mě jakkoli znala a dokonce tak můžete činit, na rozdíl ode mne, aniž byste nesla za svoje anonymní vyjádření jakoukoli odpovědnost.\nb) Naznačte, prosím, od jaké úrovně znalostí je člověk oprávněn se vyjadřovat.\n3. V tomto případě se nevyjadřuji k vlastním maturitám, ale k reakci Cermatu, která se line v duchu: "Neuvařili jsme blivajs. Jen se to tak nějak nedá jíst."\n4. A Vy víte, pracujete a zabýváte se? Béé éé\n29. října 2012 9:37\nK bodu 1 - mohu vás poprosit o laskavost? Učte své žáky, že co říkají média, je jedna veliká virtuální realita a vždy je třeba se ptát, jaký že zájem stojí za napsáním daného článku a natočením dané reportáže.\nK bodu 2 - pouze jsem vás parafrázovala, protože jste o páně ředitelově vyjádření napsal, že je zajímavé, že se vůbec k něčemu vyjadřuje. Kdyby se nevyjadřoval, bude to předpokládám taky špatně...\nbodu 3 - nevyjadřoval jste se k vyjádření CERMATU, nýbrž k maturitám, cituji: "Ano, celé maturity jsou jen výsledkem pokusu. Pokusu chorých mozků." Nějak mi to přišlo takové plytké, proto jsem si do vás rýpla a odkazuji vás tímto opět k bodu 1 a k bodu 4...\nK bodu 4 - vím, pracuji, zabývám se :-), jinak bych přeci nepsala onu narážku na vás... :-)\nPřeji krásné pondělí!\n29. října 2012 11:39\nK bodu 4 - vím, pracuji, zabývám se\nA já v tom případě rozumím.\nRozumím té anonymní rozjitřenosti.\n30. října 2012 23:50\nNejdříve mně byl Cermat ukradený, pak jsem měl na něj zlost, ale teď musím (chca nechca) s p. Zikou souhlasit. Fandit Cermatu nebudu, ale po tom vysloveně komerčním extempore Lidovych novin jsem na straně Cermatu.\n31. října 2012 9:05\njsem na straně Cermatu\nTak jo. Zatím tedy dva jedna pro Cermat.\nPřidá se ještě někdo nebo to tak mám zapsat do tabulky?\n31. října 2012 16:43\nNení pravdou, že je pravdou. Podrobné výsledky školy dostaly jen v roce 2011. V roce 2012 mají školy jen informaci kolik studentů dostalo jakou známku, ale porovnání s ostatními školami formou percentilu chybí. Je znám jen průměr ostatních škol, ale jen za celou republiku a to je velmi málo!!!


Aktuální nabídka pozemky na prodej Hlušovice denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si pozemky na prodej Hlušovice než Vás někdo předběhne.\nKategorie pozemky na prodej Hlušovice se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele pozemky na prodej Hlušovice neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je pozemky na prodej Hlušovice právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné pozemky na prodej Hlušovice\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii pozemky na prodej Hlušovice, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující pozemky Hlušovice, a to pozemky na prodej Hlušovice, pronájem pozemku Hlušovice, dražby pozemků Hlušovice.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii pozemky k prodeji Hlušovice nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích pozemky Hlušovice, pozemky na prodej Hlušovice, pronájem pozemku Hlušovice, dražby pozemků Hlušovice.\nstavební pozemky k prodeji Hlušovice\nkomerční pozemky k prodeji Hlušovice\nzahrady k prodeji Hlušovice\nzemědělské půdy k prodeji Hlušovice\nlouky k prodeji Hlušovice\nlesy k prodeji Hlušovice\nrybníky k prodeji Hlušovice\nSady, vinice k prodeji Hlušovice\nAčkoliv se nacházíte a hledáte svoji nemovitost v pozemky na prodej Hlušovice, je možné že bez omezení druhu prodeje (prodej, pronájem, dražba) toho naleznete daleko více. Pokud nejste rozhodnuti pro pozemky Hlušovice, zkuste si rozšířit hledání vhodné nové nemovitosti právě zde :\nNehledáte pozemky na prodej Hlušovice ?\nPokud jste v této kategorii pozemky na prodej Hlušovice omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí pozemky na prodej Hlušovice\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii pozemky na prodej Hlušovice, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr pozemky na prodej Hlušovice. Určitě lépe naleznete pozemky na prodej Hlušovice, který hledáte.


MM - úvahy - P. Šimík: Vznik přemyslovské pověsti\nVZNIK A PŮVOD PŘEMYSLOVSKÉ POVĚSTI\nANEB „KDO SE SKRÝVÁ ZA KRISTIÁNOVÝM ORÁČEM?“\nPodle dnes obecně přijímané hypotézy kníže Bořivoj – původně pohan a pak první křesťanský kníže v Čechách – byl podle pověsti potomkem pohanského oráče Přemysla,* jehož Slované čeští „někde“ nalezli na radu hadačky (Kristián 992-994), resp. je k němu (do Stadic) přivedl Libušin kůň (Kosmas 1120), a ustanovili si ho knížetem čili správcem. Náš článek nabízí k této „ č e s k é “ mytické verzi hypotézy o původu „přemyslovského“ panovnického rodu alternativu „ m o r a v s k o u “ , založenou na skutečné historické události. Zabývá se hypotézou, a snad můžeme říci teorií, o tomtéž Bořivojovi, moravském knížeti, který byl skutečně potomkem oráče, jenže křesťanského krále-oráče Rostislava. Kníže Bořivoj pak na žádost Slovanů českých přišel do Čech pomoci zavést křesťanství. Tato teorie byla i v Čechách obecně přijímána jako zcela samozřejmý fakt ještě před založením pražského biskupství (973/976). Teprve o dvacet let později byla vůbec p o p r v é upravena Kristiánem do podoby známé z jeho legendy (kap. 2).\nObr. 1. Územní vývoj Velké Moravy za Rostislava a Svatopluka\nve srovnání se středočeským minivévodstvím Bořivoje a jeho synů.\nZvětšená mapka včetně legendy viz „mapky“.\nI. Na počátku byla historická událost\nBořivojův příchod do Čech a co mu předcházelo\na) Rostislav vévodou moravských Slovanů\nV roce 846, podle zprávy Fuldských análů, východofranský král Ludvík Němec vytáhl s vojskem proti moravským Slovanům, kteří vyvolali vnitřní rozbroje. Uspořádal zde a urovnal vše podle vlastního uvážení a vévodou jim ustanovil Rostislava, synovce Mojmírova. Někdy kolem roku 851 se z Rostislavova knížecího lože narodil prvorozený syn, který při křtu dostal jméno Bořivoj. V roce 855 byl Rostislav již „opevněn tou nejpevnější hradbou“ a král Ludvík se tehdy z Moravy „vrátil bez vítězství“.\nPřenesme se nyní až na přelom 60. a 70. let 9. století. Na Velké Moravě stále ještě vládl Rostislav, správou Nitranska byl pověřen jeho synovec Svatopluk, který měl tehdy asi 22 let. Byzantští věrozvěstové Konstantin a Metoděj, které Rostislav v roce 862 pozval na Moravu, již dokončili svou práci (863-867) a odešli se svými učedníky do Říma, aby mohli být vysvěceni na kněze.1 Píše se rok 869. Konstantin v Římě zemřel, když nedlouho předtím přijal mnišské jméno Cyril. Papež Hadrián II. právě vysvětil Metoděje na arcibiskupa panonského.2 Rostislav mohl být spokojený. Dokázal vojensky uhájit nezávislost země na východofranské říši Ludvíka Němce, založil vlastní moravskou zemskou církev, nepodléhající již bavorskému episkopátu, nýbrž přímo papeži. Upevnil svoji říši mocensky a církevně ji osamostatnil – měl vlastního arcibiskupa, do jehož pravomoci vedle Moravy patřila Kocelova Panonie, Svatoplukovo Nitransko a „nepochybně“ i dosud pohanské Čechy.3 Rostislavovo úspěšné počínání právě Čechové bedlivě sledovali, protože jejich území dosud leželo v zájmové sféře pasovského biskupství. Křest čtrnácti českých knížat v Řezně roku 845 byl dávno zapomenut4 a Čechy nadále sdíleli osud s Rostislavovou Moravou. Kníže ze Zabrušan na Bílinsku si zde našel nevěstu, Vistrachův syn Slavitah nalezl u Rostislava azyl.5 Bylo ale zřejmé, že christianizaci se Čechové stejně nevyhnou. Při rozhodování, zda křesťanství přijmou od „uctívačů kříže“ z Bavorska,6 nebo ve slovanské podobě z Moravy, padla volba jednoznačně na Moravu. Někdy v této době Rostislav začal domlouvat dynastický sňatek svého mezitím již dospělého syna Bořivoje (18 let) s Ludmilou (14 let),7 dcerou pšovského vévody Slavibora (Slaviboris). Podmínkou pochopitelně bylo, že Ludmila přijme na Moravě křest, moravský aristokrat si přece nemohl vzít za ženu pohanku. Ale pro bouřlivé události, které se vzápětí začaly na Moravě odehrávat,8 musela být celá akce odložena na později.\nb) Dynastický sňatek Bořivoje a Ludmily\nV následujícím roce (870) za dramatických okolností Svatopluk lstí svého strýce Rostislava zajal, vydal Karlomanovi, jednomu z Ludvíkových synů a správci východní marky. Rostislav byl obviněn z nevěrnosti, které se jako říšský dux dopustil odbojem proti svému králi. Ludvík Němec pak v Řezně rozhodl, aby k smrti odsouzený Rostislav byl pouze zbaven zraku. Svatopluk se sám zmocnil vlády na Moravě za asistence správců jmenovaných Karlomanem.9 Přihlížel pak zatčení arcibiskupa Metoděje, aniž by cokoliv učinil v jeho prospěch. Tím svůj úkol splnil a stal se teď pro Franky v podstatě nepotřebný. Zanedlouho také „byl nařčen ze zločinu nevěrnosti“ a zatčen.10 Snad až v bavorském vězení si uvědomil, že byl na bavorské šachovnici jen pouhou figurkou, obětovanou pro konečné vítězství. Správy Moravy se chopila hrabata Vilém a Engilšalk, která předtím Svatopluka obvinila, a moravská správní střediska obsadila svými posádkami. Na Moravě vzápětí vypuklo povstání (871). Do čela si Moravané zvolili jakéhosi kněze Slavomíra (Sclagamar), Rostislavova či Svatoplukova příbuzného, neboť se domnívali, že Svatopluk zahynul.11 Povstání bylo úspěšné, Moravané postupně dobyli jeden hrad za druhým zase zpět.12\nTeprve nyní, po dvou letech, došlo k uskutečnění původního Rostislavova záměru, i když on sám u něj již chyběl. Moravané se vypravili do Čech pro kněžnu Ludmilu a současně požádali česká knížata o vojenskou pomoc, protože očekávali nový nápor Bavorů. Při návratu na Moravu byl jejich společný průvod, čítající 644 koní, sedel a štítů, u nějaké pohraniční pevnosti přepaden bavorským vojskem. Výprava údajně uhájila jen holé životy, jinak o vše, co v rychlosti musela zanechat před úzkým průchodem hradbou, prý přišla. Na Moravě byla pak Ludmila pokřtěna a oddána s Bořivojem. Metoděj zcela jistě a Svatopluk s velkou pravděpodobností u toho ale nebyli.13 Bořivoj se snad měl stát nástupcem svého otce Rostislava a bratrance Svatopluka na moravském královském stolci, neboť kněz Slavomír, kvůli svému svěcení, volbu přijal jen pod hrozbou smrti,14 a o Svatoplukově osudu v bavorském vězení si Moravané žádné iluze rozhodně nedělali.\nMezitím byl Svatopluk zbaven falešného obvinění a propuštěn. Nabídl se totiž, že v čele bavorského vojska Slavomíra přemůže. Na Moravě u „starého Rostislavova města“ se však se Slavomírem, posíleným kontingentem z Čech, spojil a společně způsobili Karlomanovu vojsku „záhubu“.15 Vilém a Engilšalk přitom padli. Poté, co se Svatopluk takto slavně vrátil na Moravu, Bořivoj s Ludmilou, podle Rostislavova původního plánu, odcházejí do Čech (871/872) s knězem řeckého jména Kaichos i s početnou velkomoravskou knížecí družinou a na Levém Hradci dávají postavit první kostel v Čechách, zasvěcený sv. Klimentovi.16 V roce 872 by se Bořivoj měl již účastnit boje pěti českých knížat s franským vojskem někde u Vltavy. Ve zprávě Fuldských análů k tomuto roku je uveden dodatečně pouze v marginálii jako Goriwei.17 V Čechách se knížecímu páru narodí synové Spytihněv (872/873) a Vratislav (874).18 V roce 875 moravský Bořivoj již zřejmě usedá na pražský stolec, obklopen svou moravskou knížecí družinou.19\nObr. 2. Grafické znázornění vlády Rostislava na Velké Moravě a jeho syna Bořivoje v Čechách.\nVýznamné události, které se na Moravě a v Čechách odehrály mezi léty 845-895.\n2 – Narození syna Bořivoje a jeho křest. 10 – Jednání ve Forchheimu. Narodil se syn Vratislav.\n7 – Rostislav Svatoplukem vydán Frankům a oslepen. Někdy na podzim byl zatčen také Metoděj. 15 – Zemřel Svatopluk, na stolec nastoupil Mojmír II. V Čechách se ujímají vlády Spytihněv a Vratislav.\n8 – Ludmila na Moravě pokřtěna a bere si Bořivoje, oba odcházejí do Čech. Na Moravě vládne Svatopluk. 16 – Spytihněv a Vitislav se poddali v Řezně Arnulfovi, Spytihněv tu patrně přijal křest.\nII. Bořivojův příchod do Čech v pozdějším literárním zpracování\nOrba a pluh v sobě tají křesťanskou symboliku\na) Rostislav nahrazen v pověsti Přemyslem\nPřed výše nastíněnou základní dějinnou osnovu byli postaveni pozdější domácí legendisté a kronikáři. Zpočátku se nad moravským původem Bořivoje, prvního křesťanského knížete Čechů, nepozastavovali, za existence Velkomoravské říše jej brali jako realitu. Patrně nejstarší česká staroslověnská legenda „O pustynnike Ivaně“, zachovaná v opisech cyrilicí ze 17. století, ještě zdůrazňuje, že byl „kníže moravský“. Byla sepsána hlaholicí v Čechách snad již před rokem 906, v každém případě však ještě za života kněžny Ludmily (do roku 921).20 Po pádu Velké Moravy v roce 906 se ukázalo, že šance na znovunabytí její bývalé velikosti a významu jsou velmi malé, i když nadále v nějaké formě přežívala.21\nPo zřízení pražského latinského biskupství (973/976) se situace zásadním způsobem změnila. Od doby Bořivojova příchodu do Čech již uplynulo celých 100 let. Nejstarší václavské legendy, které v této době vznikají, o Bořivojovi najednou mlčí.22 Do latinsky psané literatury jeho jméno vrací až jeden z jeho potomků – mnich z řezenského kláštera sv. Jimrama působící u sv. Jiří – Kristián (992-994), bratr tehdy vládnoucího knížete Boleslava II. (972-999), v legendě „Život a umučení svatého Václava a svaté Ludmily, báby jeho“. Ovšem nejdříve musel z Bořivojova otce Rostislava udělat prozíravého a rozvážného oráče Přemysla, kterého Slované čeští na radu hadačky panny někde „nalezli“, z jehož potomků sobě vladaře čili vévody v čelo stavěli.23 Teprve nyní se jméno Bořivoj mohlo objevit také v české recenzi Crescente, ve II. stsl. legendě a v legendě Fuit. Jméno skutečného Bořivojova otce se však ani Kristián ani žádný z dalších legendistů neodvážil zaznamenat. Církevní tresty, které by patrně následovaly, každého odradily.24 Zatímco v české pověsti byl Rostislav nahrazen Přemyslem, v pozdějších písemných pramenech je důsledně nazýván „Svatopluk“, „Svatopluk první“ (primus), „Svatopluk starší“ (senior) nebo „starší král“ (senior rex).\nKristiánův zárodek přemyslovské pověsti převzal na počátku 12. století Kosmas (1120) a náležitě rozvinul. Mezi oráče Přemysla a jeho potomka Bořivoje vložil sedm nikdy neexistujících mytických knížat, přičemž Bořivoje měl zplodit poslední, sedmý Hostivít.\nObr. 3. Býčí souspřeží, pluh, radlice (Božího) slova, orba úhoru srdcí pohanských,\nvzdělávání (Božích) polí, duchovní setba, setba pšenice dobrých skutků,\nsetba semen z proroků a evangelií, sklizeň snopků úrody víry\ndo stodoly Kristovy – v legendách i ve výtvarném umění\nčasto užívaná křesťanská symbolika.\nb) Křesťanská symbolika orby\nOdkud Kristián vzal jméno Přemysl? Vzniklo uměle z Ciceronova spisku De inventione nebo z jiné literatury25 a z charakteristiky moravského krále Rostislava coby moudrého, přemýšlivého, prozíravého a rozvážného panovníka, „kterýž byl všecko křesťanství či náboženství dobrotivě v zemi uvedl26 a spravoval“,27 „jenž vládl veškeré zemi jako vznešený císař“, jak o něm Kristián sám napsal, aniž by ho ovšem jmenoval, ač ho velmi dobře znal.28 A proč se zabýval jen orbou či „vzděláváním polí“? Protože „orba“, „setba semen z proroků a evangelií“, „sklizeň snopků úrody víry do stodoly Pána našeho Ježíše Krista“ – to vše byla v Kristiánově době obecně známá křesťanská symbolika, alespoň mezi vzdělanci v církevních kruzích. Oněmi „vzdělávanými poli“ jsou pak nepochybně míněna „Boží pole“.29 V dnešní značně sekularizované společnosti nakreslený pluh či samotná radlice u člověka nezatíženého četbou vyvolá jasnou představu „kypření půdy“ před setbou, u znalce antické literatury „zakládání města“, u učeného vzdělance symboliku „jarního novoročí“ či „svatého sňatku“ (hieros gamos), u českého historika „oborávání proti moru“ či „lstí získané území“, u věřícího člověka znalého Bible a moravských a českých legend „šíření křesťanství“.30 Přitom všichni jistě mají pravdu. Měli takové spektrum možností i lidé žijící na konci 10. a v první polovině 11. století, když hlavním a téměř jediným informačním zdrojem pro ně bylo předčítání legend, citace z Písma, nedělní bohoslužba a malby na stěnách jejich kostelíka, popřípadě poutního kostela?\nV době, o níž jsme mluvili na začátku, tj. kolem roku 869, Čechové také hledali, „kdo by je vedl k pravdě a její smysl vyložil“, čili kdo by v Čechách zavedl křesťanství. A na Moravě „nalezli“ krále-oráče Rostislava, dali mu za manželku onu hadačku-pannu („svatý sňatek“ – hieros gamos), která je tu personifikací Čech (personifikace země, Vlády), a „napříště z jeho potomků sobě vladaře čili vévody v čelo stavěli“. A zde se nám příběhy propojují. Vladařem čili vévodou Čechů se stal moravský kníže Bořivoj, syn krále-oráče Rostislava, jemuž dali za manželku pšovskou kněžnu Ludmilu. V tomto bodě tedy Kristián a Kosmas opravdu nelhali, Bořivoj byl skutečně potomkem oráče, jenže k ř e s ť a n s k é h o .31\nProč „Přemyslovci“, potomci slavného a mocného velkomoravského rodu Mojmírovců, nakonec asi sami převzali (někdy ve druhé polovině 12. století) latiníky podsunutou verzi pověsti se smyšlenými starobylými pohanskými českými předky? K tomu podává celkem přesvědčivé vysvětlení Kosmas (I, 7).32\nPetr Šimík (2004).\n* – Už jenom toto slovní spojení – pohanský oráč – je pro konec 10. století, natož pro počátek 12., zcela absurdní, jak vyplývá z dobových pramenů (Život sv. Metoděje, Chvalořeč o sv. Cyrilu a Metoději, Kristián, Život sv. Prokopa). Kristián i Kosmas museli nutně předpokládat, že soudný čtenář se nad tím přinejmenším pozastaví. Srovnej zejména: býk – symbol apoštolů všech dob (Aurelius Augustinus: De doctrina christiana), Konstantin a Metoděj jako souspřeží, jež táhne jednu brázdu (ŽM VII), orba úhoru srdcí pohanských radlicí slova (Božího), setba pšenice dobrých skutků, sklizeň snopků úrody víry do stodoly Kristovy (Kosmas I, 22).\nPřesto se u renomovaných pražských vědců můžeme setkat s dogmatickým lpěním na doslovném znění Kosmova textu, jakoby se jednalo o analistický záznam historické skutečnosti, např.: „Kosmův výčet osmi jmen knížat vládnoucích před Bořivojem nemusí sice být kronikářovým naprostým výmyslem (s podobnými katalogy předků se totiž setkáváme i u jiných raně středověkých vládnoucích rodů), avšak o skutečné historii nám nic neříká. Při absenci dějepisných zpráv mohou být proto o Bořivojově původu vyslovovány pouze hypotézy“ (J. Sláma 2001, s. 349). On sám se tím ovšem řídit nemusí. Bořivoje vytrvale nazývá „Přemyslovec“ a ve zprávě Fuldských análů k roku 872 ho a priori počítá mezi „další“ česká knížata. Příklad takového „podobného“ katalogu předků či odkaz na něj však J. Sláma pro jistotu neuvádí, neboť v „podobných“ katalozích zmínku o pohanských předcích většinou nenajdeme. Ale i kdyby, nebyli by namalováni, ba dokonce glorifikováni na stěně křesťanské kaple. To má být podle řady zejména pražských „odborníků“ údajně pouze moravská, znojemská specialita. Jenže Kosmův „rodokmen“ je historicky nemožný pro dobu, ke které se hlásí a nemohl být t r a d o v á n . Je fiktivní a vznikl dodatečně (V. Karbusický 1995, s. 221).\nTotéž, co o původu, samozřejmě platí i o Bořivojově křtu Metodějem až v dospělém věku (Kristián, kap. 2), o němž také nemáme žádnou „dějepisnou zprávu“ (proto lze o něm hovořit jen hypoteticky), přesto o něm někteří vědci s oblibou mluví jako o „historickém faktu“! To je pak logicky přivádí na scestí – viz tab. 3: „Pokusy historiků a badatelů o »správné« datování Bořivojova křtu podle Kristiánovy smyšlené historky“.\nTýká se to i samotného J. Slámy a jeho zmatené úvahy „o nesporném duchovním příbuzenství mezi Bořivojem a Svatoplukem“ (J. Sláma 2001, s. 350 pozn. 7), založené na této smyšlence. Antropologem E. Vlčkem zjištěnou stejnou anomálii vnějšího zvukovodu a shodnou krevní skupinu B u Svatopluka a Bořivoje však rozhodně nezpůsobilo „duchovní příbuzenství“, které mezi nimi mělo vzniknout na základě údajného Svatoplukova kmotrovství při Bořivojově moravském křtu, kterým Kristiánovu smyšlenou historku J. Sláma ještě iniciativně vylepšil. Jeho nabádavá slova pro něj samotného neplatí, ON se jimi řídit nemusí, jen ti DRUZÍ.\n1 – Život Konstantina Filosofa, kap. XVII; Život Metoděje, arcibiskupa moravského, kap. VI.\n2 – Viz list papeže Hadriána II. Rostislavu a Svatopluku a Kocelovi z roku 869.\n3 – „Arcibiskupskou pravomoc Metodějovu, vztahující se nepochybně i na Čechy, bavorská církev nikdy neuznala“ (D. Třeštík 1997, s. 173, 191, 322). Nicméně východofranští panovníci ji od roku 874 až do Svatoplukovy smrti (†894) byli nuceni uznávat – srovnej zprávy Fuldských análů k roku 874, 884, 890, 894, 895 a Reginona z Prümu k roku 876 a 890.\n4 – Z nějakého důvodu byl křest čtrnácti knížat Boemanů v roce 845 zapomenut tak dokonale, že ani jedna ze stran se na něj už nikdy později neodvolávala (M. Bláhová-J. Frolík-N. Profantová 1999, s. 200-201).\nProč se na něj neodvolávali „Přemyslovci“, je zřejmé. Tehdy to byli ještě Mojmírovci a křest čtrnácti knížat v Řezně v roce 845 se jich netýkal. Proto se o něm Kristián, sám Mojmírovec, ani slůvkem nezmiňuje. Historii svého rodu začíná v kap. 1 křesťanským králem-oráčem Rostislavem na Moravě (i když ho nejmenuje, z kontextu je zřejmé, že píše o něm). Ve 2. kap. pokračuje Bořivojem, potomkem moudrého oráče, jehož Slované čeští někde „nalezli“ – viz níže pozn. 5.\nMorava byla podle pasovské tradice pokřtěna v roce 831 pasovským biskupem Reginharem za vlády Mojmíra I. První kostely se tu však začaly stavět již kolem roku 800. V Čechách začali Mojmírovci aktivně působit až v roce 872 právě v osobě Rostislavova syna, knížete Bořivoje – viz „Rodokmen Mojmírovců“. Z tohoto důvodu nemělo valný smysl ani pro bavorskou stranu se křtem českých knížat v roce 845 vůči Rostislavovým potomkům argumentovat.\nNa „Přemyslovce“ přejmenovala tuto větev mojmírovského rodokmenu vládnoucí v Čechách až romantizující historiografie 19. století (J. Žemlička 2000, s. 268), dokonale ovlivněná Kosmovým libušopřemyslovským mýtem; představitelé současné české historické vědy se zatím neodvážili na tom cokoliv změnit, naopak se snaží tento stav zakonzervovat – viz „Rodokmen mytických knížat“. Ocitají se tak na území mimo vědu.\n5 – Mohyla velkomoravské kněžny v Želénkách u Duchcova poblíž zabrušanského hradu z druhé poloviny 9. století. Viz mapka. Po obsazení Vistrachova hradu Franky v roce 857 poskytl Rostislav Slavitahovi azyl na Moravě. Rostislav, který se podle „Letopisů Bavorů“ v té době nazýval již králem (L. E. Havlík 1992, s. 100), tehdy jednal přinejmenším s jednotlivými českými knížaty (D. Třeštík 2001, s. 164). Napsal-li později Kristián, že Slované čeští „nalezli“ prozíravého a rozvážného oráče, je souvislost s moravským králem-oráčem Rostislavem nabíledni, neboť o tom, kde v druhé polovině 60. let 9. století Slované čeští asi tak mohli „hledat“ a pak také „najít“, si můžeme udělat představu z mapky „Územní vývoj Velké Moravy za Rostislava a Svatopluka“ na obr. 1 výše (srovnej: „Život svatého knížete velkomoravského Rostislava“).\nAni k tomu nepotřebovali radu jakési hadačky, ta je zde nutná z jiných důvodů: jednak kvůli možnosti nalezení Kristiánovy literární předlohy (Ovidius: Asklépiův příchod do Říma), jednak proto, aby ji „nalezenému“ oráči mohli dát za manželku – „svatý sňatek“ (hieros gamos) – personifikovaná země, Vláda, „suverenita“ vejde ve sňatek s „nalezeným“ oráčem, což ve skutečnosti znamenalo poddání se Slovanů českých moravskému králi-oráči Rostislavovi (a „posléze“ i přijetí křesťanství). Tento symbolický svazek byl pak později ještě stvrzen dynastickým sňatkem moravského knížete Bořivoje s pšovskou kněžnou Ludmilou (Fuldské anály k roku 871). Bořivojova vláda ve středočeském minivévodství tak byla legitimizována coby Ludmilino věno (srovnej „Granum“ k roku 894, po přepočtu 871).\n6 – „Slované čeští chápali křesťanství jako životní řád kmene »Němců« – Bavorů. Pro knížata by nebylo zásadním problémem vstoupit do křestní kádě a přijmout tam lákavý životní řád franckých »uctívačů kříže«, jejich »gens« to ale udělat nemohl“ (D. Třeštík 2000a, s. 7). Musel to tedy udělat někdo zvenčí a jejich „gens“ přesvědčit.\nTen „někdo“ byl právě Bořivoj. Sami Čechové při tom asi nehráli jen pasivní roli – svědčí o tom dynastický sňatek Ludmily a Bořivoje (871), text II. stsl. legendy i pozdější Kosmova (I, 5) interpretace, že Čechové s volbou „cizího“ knížete souhlasili. Rovněž z Kristiánovy legendy (kap. 2) vyplývá, že to byli sami Slované čeští, kteří po údajné pohanské reakci „na Moravu pospíšivše, bývalého vévodu sobě přivedli a na jeho místo dosadili“ (Moravie dehinc properantes, pristinum ducem reducentes, loco proprio restituunt).\n7 – Věk Bořivoje a Ludmily v roce 869 můžeme odhadnout na základě známého data jejich úmrtí a E. Vlčkem stanoveného dožitého věku – viz tabulka 4 a 12.\n8 – Během roku 869 Karloman opakovaně napadl Rostislavovu Moravu – Fuldské anály k roku 869 (a). Poté společně s bratrem Karlem znovu zaútočili jedním proudem na Rostislava a druhým na Svatopluka – Fuldské anály k roku 869 (b).\n9 – Ludvík Němec pak rozhodl, aby k smrti odsouzený Rostislav byl „pouze“ zbaven zraku. Zprávu zaznamenaly Fuldské anály k roku 870.\n10 – Zprávu o zatčení Svatopluka najdeme opět ve Fuldských análech k roku 871(a).\n11 – Viz výše pozn. 10.\n12 – Moravské události v letech 869-871 popisují L. E. Havlík (1994, s. 28-39; 1996, s. 151-174), D. Třeštík (2001, s. 195-200).\n13 – Zprávu o přepadení průvodu nejmenované nevěsty z Čech zaznamenaly Fuldské anály k roku 871(b). Následnému křtu Ludmily na Moravě zřejmě předcházelo poučení o víře. Metoděj u toho ale nebyl, v té době již byl konfinován bavorskými biskupy v klášteře (Ellwangen či Reichenau) a Svatopluk se nejspíš stále ještě nalézal v Karlomanově bavorském vězení.\nKe sňatku Bořivoje a Ludmily srovnej též zprávu „Granum“ k roku 894 (po přepočtu 871). Viz výše pozn. 5.\n14 – Viz výše pozn. 10.\n15 – Viz výše pozn. 10.\n16 – O přenesení křesťanství z Moravy do Čech a stavbě prvního kostela nás informuje Kristián v 2. kapitole legendy. Že se moravský kníže Bořivoj stal zásluhou pšovské kněžny Ludmily knížetem Čech, o tom nás informuje „Granum“ – Jádro katalogu předních biskupů Moravy (z 15. století) – k roku 894. Po přepočtu podle zpřesněného Havlíkova klíče docházíme k roku 871, což se kryje s výše zmiňovanou zprávou Fuldských análů k roku 871 o přepadení průvodu (nejmenované) nevěsty, již si Moravané přivádějí z Čech (viz výše pozn. 13).\n17 – Viz zpráva Fuldských análů k roku 872. K pěti českým knížatům bylo jméno moravského Bořivoje připojeno dodatečně, protože analista ho původně mezi česká knížata nepočítal. Stejně tak autor bavorské recenze legendy Crescente, sepsané po roce 974 (po založení pražského biskupství), za českého knížete považuje až Bořivojova syna Spytihněva, který se v Čechách narodil, a svoje vyprávění proto začíná až jeho křtem jako již vládnoucího knížete (srovnej D. Třeštík 1997, s. 173, 322-323, 331, 336).\n18 – Kristián i Fuit se zmiňují o třech synech a stejném počtu dcer. K datům narození synů viz tabulka 6 a 12.\n19 – Svědčí o tom několik velkomoravských pohřebišť v bezprostřední blízkosti Pražského hradu. Že se to stalo právě roku 875 by mohlo vyplývat z toho, že nadlouho poslední zmínku o poselstvu Čech mají Fuldské anály k roku 874. Mír uzavřený v tomto roce mezi Svatoplukem a Ludvíkem Němcem ve Forchheimu (výhodnější pro Moravany) uvolnil moravskému knížeti ruce k výbojům vůči okolním slovanským zemím (M. Bláhová-J. Frolík-N. Profantová 1999, s. 221).\nK „dosazení“ Bořivoje na pražský stolec ovšem nebylo zapotřebí, aby předtím Rostislav či Svatopluk (celé) Čechy dobyl, jak se (mylně) domníval D. Třeštík (1987, s. 566; 1997, s. 337; 2000b, s. 87). Kristián i Kosmas přece svorně uvádějí, že Čechové si svého oráče sami d o b r o v o l n ě zvolili, na knížecí stolec dosadili, hadačku-pannu (či kněžnu) za manželku dali a z jeho potomků sobě vladaře čili vévody v čelo stavěli „až konečně panství říše té se d o s t a l o jednomu z rodu těch knížat, jménem Bořivoji“.\nRegino z Prümu uvádí k roku 890, že vévodství Čechů Arnulf p o s t o u p i l Svatoplukovi, králi moravských Slovanů. Regino pak dále mluví o připojení „druhého království“ Svatoplukovi, jenže to podle jeho vlastních slov bylo součástí království Moravanů již v roce 876. Pak tedy Arnulf na Omuntesbergu v roce 890, stejně jako před ním Karel III. Tlustý „in monte Comiano“ v roce 884, znovu pouze potvrdili stav z roku 874, kdy na jednání ve Forchheimu postoupil Ludvík Němec „vévodství Čechů“ Svatoplukovi. Proto roku 875 mohl moravský Bořivoj usednout na pražský stolec, aniž to vzbudilo nějakou nelibost franských analistů, spíše trpné mlčení.\nPotvrzuje to Reginonova zpráva k roku 876, v níž se již jasně hovoří o spojeném „království Slovanů, Čechů a Moravanů“ (srovnej D. Třeštík 1997, s. 191). Jestliže dosavadní „vévodství Čechů“ bylo v roce 876 součástí Svatoplukova moravského království, znamená to, že je Ludvík II. Němec „ p o s t o u p i l “ Svatoplukovi již v roce 874. Situaci nám nejlépe přiblíží mapka „Územní vývoj Velké Moravy za Rostislava a Svatopluka“. Po úmrtí zástupce jedné ze smluvních stran však bylo nutné smlouvu obnovit s jeho nástupcem (884, 890). Srovnej „Rodokmen Karlovců“.\n20 – Legenda „O pustynnike Ivaně“ byla nalezena na Rusi v pozdním cyrilském opisu ze 17. století. Podle mínění odborníků její staroslověnská předloha psaná hlaholicí musela vzniknout v Čechách. Po jejím jazykovědném rozboru byla svojí starobylostí srovnávána s I. staroslověnskou legendou svatováclavskou (J. Vašica 1995, s. 80-81 a pozn. 63 na s. 292).\nMusí však být ještě starší, protože ona výše jmenovaná svatováclavská legenda již o Bořivojovi, manželovi sv. Ludmily a prvním křesťanském knížeti Čechů, vůbec nemluví. Historii „přemyslovského“ rodu začíná až knížetem Vratislavem, otcem sv. Václava, a zmiňuje se pouze o Václavově bábě Ludmile. Vznik staroslověnské ivanské legendy můžeme předpokládat ještě za života Bořivojovy manželky kněžny Ludmily a jejich syna Vratislava (před rokem 921), s menší pravděpodobností až v době vlády knížete Václava (922-935).\nPoté, co kníže Václav nechal přenést Ludmilino tělo z Tetína do Prahy v roce 925, bychom spíše mohli očekávat již vytvoření nějaké první, podobně jednoduché legendy ludmilské.\n„Další staroslověnské legendy o sv. Václavu a sv. Ludmile se ve srovnání se slovesnou jednoduchostí ivanské legendy jeví jako umělečtěji ztvárněné, tedy později sepsané! Je velmi pravděpodobné, že se jedná o naši (tj. českou, tzn. v Čechách vzniklou – pozn. PŠ) vůbec nejstarší literární památku, za kterou se doposud všeobecně považuje právě I. staroslověnská legenda svatováclavská“ (J. Ševčík 2002, s. 40).\nNa území Čech byly později všechny texty, které historii panovnického rodu podávaly jinak než „oficiální“ Kristiánova verze, buď nemilosrdně zlikvidovány, anebo „jen“ nebyly opisovány, popřípadě byla zpracována jejich nová „neškodná“ latinská verze. V původní podobě se pak mohly zachovat jen v opisech, které byly mezitím přeneseny do zahraničí, což zřejmě platí i v případě staroslověnské legendy ivanské. V její pozdější a rozsáhlejší latinské verzi, obohacené o další motivy, je Bořivoj již zván „knížetem této země“ a „knížetem českým“ („Kapitulní“ legenda 1465), v české „Hájkově“ legendě (1541) pak „Bořivojem Tetínským“ (J. Ševčík 2002, s. 20, 21, 35).\n21 – „Pravděpodobně v jediné bitvě (roku 905 nebo 906), která se odehrála někde na Slovensku (snad u Nitry), bylo moravské vojsko úplně zničeno a při ní nejspíš zahynul i Mojmír II.“ (D. Třeštík 1997, s. 286, 531 pozn. 73). „Život na Moravě sice pokračoval, snad pod nějakými malými lokálními vládci. Maďaři totiž obsadili z celého velkomoravského území jen jižní části Slovenska, což však nic neměnilo na tom, že Velká Morava přestala jako stát existovat“ (D. Třeštík 1997, s. 287). V rozporu s tímto tvrzením je však přetrvávající existence moravského (arci)biskupství (viz „Granum“ k roku 916 a 942, po přepočtu 900 a 926) a Kosmova zpráva o regnum Moraviae (nesprávně překládané jako „země moravská“), s nímž v druhé polovině 10. století na východě sousedilo knížectví Slavníkovců (Kosmas I, 27) – viz mapka slavníkovského panství.\n22 – Po založení pražského latinského biskupství byly staroslověnská liturgie i písemnictví „utlumovány“. Papežské instrukce českému knížeti pro volbu biskupa byly jasné: musí to být latiník (viz Kosmas I, 22). Zvolen byl Sas Dětmar (973/976-982), jenž „dokonale uměl řeč slovanskou“ a u Boleslava II. „nabyl veliké obliby a přátelství“.\nV této době teprve vznikají první latinsky psané svatováclavské legendy. Za vlády bratrovraha Boleslava I. (935-972) k tomu asi ještě nebyly vhodné podmínky. Bavorská recenze Crescente začíná svůj příběh křtem knížete Spytihněva, který se v Čechách narodil, protože její autor věděl (snad z předpokládané, dnes ztracené legendy X, snad z latinského překladu staroslověnské legendy ivanské nebo nedochované staroslověnské předlohy Fuit), že první křesťanský panovník Čechů, Bořivoj, byl kníže moravský. V každém případě bavorský legendista nevynechal Bořivoje kvůli jeho údajnému křtu Metodějem, jak se domníval D. Třeštík (1997, s. 322), protože tuto historku o křtu si vymyslel teprve Kristián až o 10-20 let později. Proto také k roku 975 nelze vůbec mluvit o nějaké „v Praze živé tradici“ o křtu Bořivoje, jak to v rozporu s prameny činí D. Třeštík (1997, s. 323). Srovnej „Proč řezenská recenze legendy Crescente vynechala Bořivoje?“\nStejně tak Třeštíkovo obvinění všech, kteří se o Metodějově úloze při Bořivojově křtu „nezmiňují“ či ji podle něj dokonce „zamlčují“ (Život sv. Metoděje, Crescente, Fuit), „z úmyslného falšování nebo tendenčního překrucování fakt“, je obvinění falešné a křivé. Tím jediným, kdo „překrucoval“, byl pouze Kristián – Bořivojův křest nám „jen“ asi o 20 let přiblížil do doby Svatoplukovy vlády na Moravě pouze proto, aby mohl uvést také účast arcibiskupa Metoděje při něm. Tu si prostě vymyslel, protože ji potřeboval (viz dále pozn. 27). Ostatní to pak už jen ochotně a rádi opakovali (D. Třeštíka a Z. Měřínského nevyjímaje), protože Bořivoj nepochybně křesťan byl – viz tabulka 3: „Pokusy historiků a badatelů o »správné« datování Bořivojova křtu podle Kristiánovy smyšlené historky“. Rostislav ale jistě nečekal s pokřtěním syna až na Moravu dorazí Metoděj. Na to velmi přesvědčivě opakovaně poukázal již D. Třeštík (1987, s. 567; 2000, s. 89).\n23 – Kristián přitom blíže nespecifikuje, kde Čechové oráče Přemysla „nalezli“. V 10. století to ještě nebylo nutné. Muselo to být na Moravě (důkaz můžeme najít v jeho odkazu na „Asklépiův příchod do Říma“ a na malbách ve znojemské rotundě), kdyby to bylo v Čechách, Kristián by to napsal přímo. V tehdy ještě pohanských Čechách by ovšem neměl zdůvodnění pro křesťanskou symboliku orby (viz dále pozn. 28).\nTuto Kristiánovu nepochybně úmyslnou nekonkrétnost pak o 120 let později „napravuje“ Kosmas a Přemyslovu orbu pro jistotu situuje do severočeských Stadic, na Bílinsko, asi 13 km vzdušnou čarou od zabrušanského hradiště a nedaleké mohyly velkomoravské kněžny v Želénkách (z druhé poloviny 9. století) – viz mapka.\nSeverozápadní Čechy zvolil snad proto, aby později, v pověsti o lucké válce, mohl doložit „odvěké“ právo mytických Přemyslovců – ve skutečnosti ovšem pražské větve moravských Mojmírovců, Rostislavových potomků – na toto území. Kněžna ze Želének byla zřejmě Rostislavovou příbuznou.\nNicméně motiv Přemyslova „cizáctví“ (u Kristiána potlačený) v Kosmově podání tím více vystupuje na povrch (viz Kosmas I, 6). Srovnej níže První list Petrův (1P 2, 1-17). U Dalimila (kap. 4) dostává pak ještě silný „nacionální“ nádech, neboť ten již Kosmovu narážku na „cizího“ knížete zjevně nepochopil.\nPohanská knížata – u Kristiána neurčitý počet, u Kosmy sedm – jsou do Přemyslova rodokmenu vložena jaksi navíc a nemají tam co dělat. Upozorňují na to paradoxně oba autoři tím, že hrad jménem Praha nechávají založit „v mytické době Přemyslově“. Kristián dokonce ještě před „nalezením“ Přemysla, Kosmas až po jeho příchodu na Libušin hrad. Přitom dnes, na základě archeologických výzkumů, lze vznik hradu jménem Praha klást nejdříve do historické doby Bořivojovy. Viz článek: „Proč se založení hradu Praha upírá Bořivojovi?“ Pokud tedy Kosmas (I, 30) Kristiánovi-Strachkvasovi spílá do „biskupů lichých“, proč sám nenapravil Kristiánovy „omyly“?\nV obou případech se jedná o jistě pozoruhodná literární díla, avšak coby „historické prameny“ pro dobu předkřesťanskou v Čechách mají pro nás asi takovou cenu, jako známé notoricky falešné „Rukopisy“. Daleko víc se o skutečné historii dovídáme z toho, co Kristián a Kosmas zamlčeli, z jejich sdělení „mezi řádky“ – v symbolické rovině.\n24 – Bavorská církev Rostislava nenáviděla, protože to byl on, kdo vytrhl Moravu z její pravomoci, a (díky jurisdikci moravského arcibiskupství) do roku 895, kdy se po Svatoplukově smrti poddal v Řezně Arnulfovi Spytihněv, i Čechy. Česká knížata tehdy odpadla od království Moravanů.\nRostislav měl být vymazán z paměti (damnatio memoriae), nad jeho jménem bylo vyhlášeno „věčné mlčení“ (perpetuum silentium). V Italské legendě z počátku 12. století je již Rostislav (zřejmě pod českým vlivem) nahrazen Svatoplukem. V legendě Diffundente sole ze 13. století Rostislav vystupuje rovněž jako Svatopluk, v „Jádru katalogu předních biskupů Moravy“ (Granum cathalogi praesulum Moraviae) jako král Svatopluk starší. V „Moravské legendě o sv. Cyrilu a Metoději, patronech Moravy“ (Tempore Michaelis imperatoris) vystupuje opět nejmenovaný pobožný král (tj. Rostislav) a proti němu odbojný Svatopluk (I.), jeho synovec, jako již v Kristiánovi (kap. 1) a v legendě Beatus Cyrillus (L. E. Havlík 1992, s. 151; týž 1994, s. 117; týž 1996, s. 171-173; týž 1998, s. 174-175, 178-180).\nNa konci 10. století, dvacet let po založení latinského pražského biskupství, již nebylo možné uvést přímou spojitost vládnoucího rodu Čech s Mojmírovci (Bořivoj – syn krále Rostislava), neboť Rostislav byl (společně s Metodějem) největším nepřítelem bavorské církve. Kvůli žádosti knížete Boleslava II. (972-999) a druhého pražského biskupa Vojtěcha (983-996) o arcibiskupství pro Prahu bylo ale nutné nějakou spojitost s Velkou Moravou uvést, především však s jejím arcibiskupstvím, protože na Moravě již arcibiskupství bylo, stačilo je jen obnovit a přenést do Čech. Kristián proto vymyslel Bořivojovi „neškodný“ český původ a onu nutnou spojitost vytvořil jeho pokřtěním samotným moravským arcibiskupem Metodějem na Svatoplukově dvoře na Moravě a přenesením moravského křesťanství do Čech. Nejdříve na Levý Hradec, pak do Prahy (Kristián, kap. 2).\n25 – „Prvopočáteční zárodek pověsti musíme tedy hledat za vlády Boleslavovy; to je krajní mez literárního vlivu (De inventione aj.) a zároveň krajní mez, odkud se mohou datovat snahy upevnit mytologizaci minulosti posloupnictví. K přivlastnění postavy »moudrého muže« a vytvoření příslušného apelativního jména »Přemysl« mohlo dojít nejreálněji za knížete Boleslava I., který vládl po zavraždění Václavově (935-967) a jenž byl až Kosmou nazván Ukrutným“. (Dnes se historikové přiklánějí k úmrtí Boleslava I. v roce 872).\nStejně „uměle“ byly vytvořeny pověsti o původu Švábů, Sasů, Bavorů a Franků (D. Třeštík 2003, s. 193, pozn. 35). Jen Čechové, podle téhož D. Třeštíka (2003, s. 103, 108-110), čerpali z jakési staré tradice, což je ovšem tvrzení odporující pramenům. Podle Kristiána Slované čeští před „nalezením“ moudrého oráče Přemysla (Rostislava) a příchodem jeho syna Bořivoje do Čech žádného (křesťanského) knížete neměli. Pohanských knížat k roku 872, kdy se v Čechách objevuje moravský Bořivoj, však bylo nejméně pět.\n26 – Pozvání byzantské křesťanské misie věrozvěstů Konstantina a Metoděje (862) a její příchod na Moravu (863).\n27 – Založení samostatné moravské zemské církve završené ustanovením Metoděje arcibiskupem panonským (869). To muselo tehdy v Čechách velmi imponovat, vždyť v roce 994 se opět jednalo o zřízení (či jen obnovení moravského) arcibiskupství, tentokrát ovšem pražského – Vojtěchova – a Kristiánova legenda to měla doložit a podpořit biskupa Vojtěcha při jednání s papežem a císařem Otou (D. Třeštík 1999, s. 190-193). Viz výše pozn. 24.\n28 – Protože Kristián v 1. kap. své legendy Rostislavovo jméno zamlčel, domníval se L. E. Havlík (1998, s. 174), že v Čechách tehdy bylo jeho jméno neznámé. Z 1. kap. jeho legendy však současně vyplývá, že musel znát „Život sv. Konstantina-Cyrila“, a v něm je Rostislav jmenován několikrát (ŽK XIV, ŽK XV). V této kapitole také popisuje, jak Svatopluk svého strýce Rostislava zradil. Tuto informaci převzal buď z Reginonovy kroniky nebo z Fuldských análů, které měl jistě k dispozici v řezenské klášterní knihovně. V obou případech je zde také vždy uvedeno i jméno Rostislav. Kristián tedy Rostislavovo jméno zamlčel úmyslně. V době sepsání legendy (993), tzn. 20 let po založení latinského pražského biskupství, bylo jméno tohoto velkomoravského knížete a krále, největšího nepřítele bavorské církve, zřejmě již na indexu – mělo být navždy vymazáno z paměti (damnatio memoriae) – viz výše pozn. 24.\n29 – V Životě Metoděje (kap. VII) z roku 886 legendista přirovnává Konstantina a Metoděje k „souspřeží, jež táhne jednu brázdu“. Ve Chvalořeči o svatém Cyrilu a Metoději, část 14, z konce 9. století oba bratři křížem zemi „rozorali a oseli duchovním semenem“. V roce 993 píše Kristián, který oba staroslověnské Životy znal, o prozíravém a rozvážném Přemyslovi, kterého Slované čeští na radu hadačky panny „nalezli“, „kterýž jen vzděláváním polí se zabýval“. Co tím mohl mít vzdělaný a učený mnich Kristián na mysli, nám přibližuje Pavlův první list Korintským (1K 3, 9):\nJe tedy zřejmé, že podle Kristiána Čechové před rokem 870 hledali knížete, který by dokázal vzdorovat moru (pestilentia), jež tu symbolizuje české pohanství. Hledali tedy někoho, kdo by v jejich zemi zavedl křesťanství. Tehdy ho mohli nalézt jen na Velké Moravě (Rostislav) nebo v Bavorsku. Záměr se uskutečnil nejpozději v roce 869.\n30 – Prvními křesťanskými oráči byli již Ježíš Kristus a jeho následovníci. Srovnej Evangelium podle Lukáše (L 9, 61-62):\n(61) A jiný mu řekl: „Budu tě následovat, Pane.\nAle napřed mi dovol, abych se rozloučil se svou rodinou“.\n(62) Ježíš mu řekl: „Kdo položí ruku na pluh a ohlíží se zpět,\nnení způsobilý pro království Boží“.\nPodle Kristiána Slované čeští jako „lék“ proti moru (pohanství) vyhledali na radu hadačky panny také oráče – „velmi prozíravého a rozvážného muže, kterýž jen vzděláváním polí se zabýval, jménem Přemysl“.\nZanedlouho po Kristiánovi dává moravský správce Břetislav (po roce 1019) na malbě v rotundě Nanebevzetí P. Marie a sv. Kateřiny ve Znojmě za pluhem vyobrazit krále-oráče Rostislava společně s Konstantinem a Metodějem po jeho boku. Král Rostislav pozváním soluňských bratří připravil půdu pro další šíření křesťanské víry mezi Moravany a Slovany, pro křesťanskou orbu Konstantina a Metoděje. Býčí souspřeží tu symbolizuje těžkou práci, kterou museli oba věrozvěstové vykonat na poli šíření křesťanství (P. Šimík 2004, s. 83-85). Srovnej „Býk – symbol apoštolů, kazatelů evangelia“.\nV latinské legendě „Život svatého Prokopa“ (jejíž nedochovaná staroslověnská předloha pochází z 2. poloviny 11. století) zase světec „svlažoval mluvou svatých kázání srdce svých posluchačů a r á d l e m svého poučování velmi vítaně napravoval jejich mysli“. V legendě Beatus Cyrillus (asi z roku 1063) Konstantin „pečoval všude, kamkoli přišel, o setbu semen z proroků a evangelií“. Srovnej Podobenství o rozsévači v Evangeliu podle Matouše (Mt 13, 1-9).\nKosmas (I, 22) v roce 1120 zaznamenal, že podle listu papeže Jana XIII. knížeti Boleslavu I. z roku 967 má být prvním pražským biskupem zvolen kněz především v latinské řeči vzdělaný, který by dovedl „ r a d l i c í slova rozbrázdit ú h o r y srdcí pohanských, pšenici dobrých skutků zasíti a snopy úrody víry vaší Kristu odvésti“. Snad ho inspirovala slova proroka Ozeáše (Oz 10, 12):\n(12) „Rozsívejte si pro spravedlnost,\nsklízejte pro milosrdenství,\nzorejte svůj úhor“.\nTehdy se půda pluhem ještě neobracela, jen rozrývala, proto se pole orala nejprve jedním směrem a pak ještě ve směru kolmém – oralo se křížem (doslova i přeneseně). Šlo tedy o „vepsání kříže“ do úhoru srdcí pohanských. Srovnej Pavlův druhý list Korintským (2K 3, 3):\n(3) „Je přece zjevné, že vy jste listem Kristovým, vzniklým z naší služby\na napsaným ne inkoustem, nýbrž Duchem Boha živého,\nne na kamenných deskách, nýbrž na živých deskách lidských srdcí“.\n31 – Ovšem naši dva literáti, i když oba byli latiníci, a v mezidobí rovněž Břetislav I., měli každý ke své verzi příběhu „o oráči“ zcela odlišnou motivaci.\n• Mnich Kristián psal (992-994) o svém vlastním předkovi, moravském křesťanském králi-oráči Rostislavovi, a jeho synu Bořivojovi, který do Čech přinesl lék na všechny rány morové v podobě křesťanství. Rostislava, jehož jméno se nesmělo vyslovit, v kap. 1. nejmenuje a v kap. 2. ho přejmenoval na Přemysla, ale ponechal mu křesťanskou symboliku orby (viz výše pozn. 30). Tím v Čechách zřejmě dosáhl maxima možného. Za povšimnutí v Kristiánově podání pověsti také stojí, že ač Slované čeští dali „nalezenému“ oráči Přemyslovi za manželku onu hadačku pannu (personifikované Čechy), jejímiž dobrými radami se řídili, stavěli si pak v čelo výhradně vladaře „z jeho“ potomstva, nikoliv „z jejich“!\n• Kníže Břetislav za své správy Moravy (1019-1034), na rozdíl od Kristiána, neměl žádný důvod tento moravský příběh na Moravě pro Moravany upravovat. Naopak, zrozen z matky neurozeného původu mohl jím dokázat svoje moravské královské předky a blýsknout se tak i před svojí nastávající, krasavicí Jitkou, kterou unesl z kláštera ve Schweinfurtu. Pokládal se za pokračovatele přerušeného díla velkomoravských panovníků. Ve znojemské rotundě se pak sám nechal namalovat jako první z „Přemyslovců“ v plášti moravských králů.\nMůžeme se proto oprávněně domnívat, že chtěl navázat na velkomoravskou tradici (viz motivy použité na jeho moravských denárech – J. Šmerda 1996, s. 96-97) a znovu vybudovat moravský stát v jeho původní velikosti, čemuž by mohly nasvědčovat i jeho opakované výpady do Uher.\nNemohl tehdy ještě vědět, jak se situace v budoucnu vyvine, že nakonec dojde ke spojení Moravy a Čech (nejdřív jen osobou stejného vladaře) se sídlem knížectví v Praze. Na malbě ve znojemské rotundě proto nechal vše zaznamenat tak, jak se také vše skutečně stalo a jak to bylo popsáno ve staroslověnských Životech sv. Konstantina-Cyrila a Metoděje. Na Moravě, po jejím dobytí od Poláků, bavorská církev takový vliv jako v Čechách zřejmě neměla, Morava byla tehdy chápána jako samostatné regnum (Kosmas I, 40). K těmto otázkám podrobněji L. E. Havlík (1995, s. 228), P. Radoměrský (1996, s. 274-282).\nVýše zmíněná (Kristiánova) hadačka panna (personifikace Čech) je na malbě zobrazena také jako poslední čtvrtá účastnice oráčské scény. V rukou drží byzantský diadém se dvěma závěsy jako hold Čech nově „nalezenému“ vladaři – viz obr. 1 v článku „Proč se zásluha o založení Prahy upírá Bořivojovi?“ nebo obr. 3 v článku „Oráčská scéna na malbě ve znojemské rotundě“ aneb Přemyslův konec.\n• Kněz Kosmas (1120), kanovník a později děkan pražské kapituly, který z tohoto rodu nepocházel a proto k němu nebyl nijak citově vázán, již měl za úkol napsat ke znojemským malbám jiný výklad. Skutečný příběh o příchodu byzantských věrozvěstů na Moravu, založení vlastní moravské zemské církve, přenesení moravského křesťanství do Čech a moravský původ českého panovnického rodu, to vše nahradil smyšleným příběhem o pohanském „mytickém“ oráči, jehož jméno i motiv převzal od Kristiána. Pražským knížatům vymyslel nikdy neexistující starobylé severočeské předky – český původ – viz „Rodokmen mytických knížat“. „Nalezený“ oráč Přemysl již nedostává hadačku za ženu (jako tomu bylo ještě u Kristiána), ale je veden k ní, na její hrad, aby se stal jejím manželem, neboť Velká Morava zanikla a z jejího popela vzešly (Velké) Čechy. Kosmas psal s odstupem 240 let od příchodu Bořivoje do Čech, 120 let po Kristiánovi, 90 let po vzniku znojemských maleb, 66 let po církevním schizmatu, 40 let po papežově odmítnutí povolit slovanskou liturgii a 24 let po definitivním vyhnání slovanských mnichů ze Sázavy. Svoji současnost promítl do historického příběhu ze 60. let 9. století.\nPříchod byzantské křesťanské misie ke králi-oráči Rostislavovi na Velkou Moravu nahradil pohanskými Libušinými posly-sedláky přicházejícími k pohanskému oráči Přemyslovi do Stadic v severních Čechách. Oba věrozvěsty – „býčí souspřeží“ (ŽM VII) – posílá pomyslně zpět „tam, odkud přišli“ (Kosmas I, 6). Písmo přeložené do staroslověnštiny psané hlaholicí v rukou krále-oráče Rostislava na znojemské malbě, duchovní potrava všech křesťanů, se mu změnilo v plesnivý chléb (muscidum panem). Patrně narážka na Pavlův list Židům (Žd 8, 13). Srovnej Matoušovo evangelium (Mt 4, 4). Viz opět Kosmas (I, 6).\nVše, co souviselo se staroslověnským písmem a liturgií, bylo pro Kosmu v jeho době již zastaralé a mechem obrostlé (muscus = mech), ba dokonce pohanské. I samotný oráč Přemysl (stejně jako sedm jeho mytických následovníků) byl v jeho podání přímo ukázkový pohan, „oddaný jen břichu a spaní, nevzdělaný a neučený, podobající se dobytku, takže zajisté proti přírodě tělo bylo mu k rozkoši, duše na obtíž“. A uctíval dokonce římské pohanské bohy, jakoby to ani nebyl Slovan.\nPak ale Kosmas (I, 22) najednou píše o křesťanské symbolice orby (viz výše pozn. 30). Chtěl snad ze sebe programově udělat hlupáka? Nikoliv, to tehdy ještě nebylo u vzdělanců zvykem. Napsal jen jakousi frašku či parodii na Kristiánův alegoricky podaný příběh o původu „Přemyslovců“ (992-994), pravdivě pak zaznamenaný Břetislavem na stěnách znojemské rotundy (1019-1034). Chtěl dosáhnout toho, aby se na svoji slavnou velkomoravskou minulost už nikdy neodvolávali. Tou hranicí, kterou již nikdy neměli překročit, měl být Bořivojův křest. Srovnej „Dušan Třeštík mezi křesťanstvím a pohanstvím“.\nNebylo možné se spokojit pouze se smyšleným Kristiánovým popisem samotného průběhu Bořivojova křtu Metodějem na Svatoplukově dvoře, opsaným z církevní příručky, bylo nutné jej přesně datovat (D. Třeštík 1997, s. 107). Podle Kosmy (I, 14) se tak mělo stát v roce 894, kdy zemřel moravský král Svatopluk a kdy Metoděj i Bořivoj byli již několik let po smrti. Tím měla být zpochybněna i Metodějova účast při křtu, kterou ještě Kristián tak zdůrazňoval, ale Kosmas ji už k ničemu nepotřeboval, neboť pražské arcibiskupství tehdy již nebylo ve hře. Vše před tímto údajným rokem Bořivojova křtu mělo být zapomenuto – Rostislavova a Svatoplukova Velká Morava, Metodějovo arcibiskupství, moravské staroslověnské písemnictví, staroslověnská liturgie – vše, co v roce 1120 z jeho pohledu již bylo „zastaralé“ a „mrtvé“. Viz dále pozn. 32.\n32 – Kosmas tím „Přemyslovcům“ prokazuje neocenitelnou službu; je přesvědčen, že koná dobrý skutek. Vysvětluje to Přemyslovými ústy Libušiným poslům: „Nyní však ať se smím zase i já vás zeptati, zda je chvalitebnější z chudoby se povznésti k hodnosti či z hodnosti upadnouti v chudobu? Odpovíte mi ovšem, že je lépe povznésti se k slávě než upadnouti v nouzi. Ale jsou mnozí ze vznešeného rodu vzešlí, potom však v potupnou nouzi a v neštěstí upadlí, kteří hlásajíce jiným, jak jejich předkové byli slavní a mocní, nevědí, že tím sami sebe ještě více tupí a hanobí, poněvadž sami pozbyli svou nedbalostí toho, čeho oni nabyli svou přičinlivostí“ (Kosmas I, 7). Kosmas vlastně zachránil „Přemyslovcům“ jejich dobrou pověst. „Doporučil“ jim, aby se ke svým slavným a mocným moravským předkům raději nehlásili, neboť jejich moravské království a celá země moravská, jak věděl od Reginona i od Kristiána (kap. 1), „bylať dána plen a zajetí a v lup a spuštění a v úšklebky všelikému tělu chodícímu po ní“. Srovnej slova proroka Izajáše (Iz 43, 18):\n(18) „Nevzpomínejte na věci dřívější, o minulosti nepřemítejte“.\nHistorický předěl tvořil Bořivojův příchod do Čech a přenesení moravského křesťanství (872). Soběslav I. (1125-1140) tuto vytyčenou hranici (Kosmas ji posunul až k údajnému Bořivojovu křtu v roce 894 – viz výše pozn. 31) také nepřekročil – srovnej Soběslavovu listinu sepsanou roku 1130, tzn. pět let po Kosmově smrti.\nTo ale také současně znamená, že ani v Kosmově době moravská minulost českého panovnického rodu zdaleka ještě nebyla zcela zapomenuta, když k ní bylo nutno podávat „nový výklad“.\nV tomto smyslu můžeme souhlasit s názorem D. Třeštíka (2003, s. 162), který, vedle verze Kosmovy a Kristiánovy, předpokládá existenci jakési starší, „původní podoby“ ústně tradované „přemyslovské“ pověsti. Ve skutečnosti ovšem pověsti o „cizím“ (tj. o křesťanském, tzn. tehdy pouze o jedině možném) moravském původu českého panovnického rodu, jehož příslušníky byli i Kristián a Břetislav (srovnej 1P 2, 11-17). Ta však nemohla pocházet z 8.-9. století, jak D. Třeštík (naivně) tvrdil, neboť logicky nemohla vzniknout v předkřesťanských Čechách, ani dříve než tento moravský rod vůbec začal v Čechách vládnout (875). Jistě také nevznikla hned bezprostředně po tomto datu, ale nejdříve po údajném pádu Velké Moravy v roce 906 (?). Nejspíš však až po založení pražského biskupství (973/976) v čele s latinským knězem Dětmarem ze Saska, neboť ještě ve staroslověnské legendě „O pustynnike Ivaně“, sepsané v Čechách před rokem 921, je Bořivoj nazván knížetem moravským (viz výše pozn. 20).\nVše tedy ukazuje, že původně „rostislavskou“ pověst mohl změnit na „přemyslovskou“ (pod tlakem latinského kléru) až učený mnich Kristián, který do moravské historie rodu vhodně zakomponoval motivy z děl antických autorů, s nimiž se seznámil na studiích v bavorském klášteře sv. Jimrama v Řezně. To před ním nikdo jiný udělat nemohl. Důkaz viz článek: „Proč se založení hradu Praha upírá Bořivojovi?“ – tam motiv z Ovidia.\nJeho verzi pověsti pak zcela zásadním způsobem přepracoval vzdělaný kněz Kosmas. Mor, který v Kristiánově podání měl tak důležitou úlohu pro nalezení jeho literární předlohy (resp. vysvětlujícího odkazu), ve své verzi pověsti pro jistotu zcela vypustil. Stejně tak vypustil i Kristiánův motiv: „Proměňme se!“, kterým přímo poukazoval na název své literární předlohy (Ovidiovy Proměny). Také bezejmennou hadačku (phitonissa – Pýthie), udělující Čechům nadějné rady, nahradil kněžnou Libuší s vlastním trůnem, která již za Čechy vše rozhodla sama. Hrad jménem Praha nechává založit ještě v mytické době Přemysla a Libuše, aby nemohl být spojován se jménem Bořivojovým (srovnej níže Iz 60, 10).\nJak se nakonec svého úkolu zhostil, ukazuje srovnání v tab. 2: „Kosmův obrazový scénář“. Naskýtá se pak otázka, zda přitom jako křesťan a dokonce kněz neměl výčitky svědomí a skutečnou historii (resp. to, co on sám tehdy za „skutečnou“ historii pokládal) proto neskryl ve svých anagramech, aby svědomí ulevil.\nV každém případě nepravdivou verzi o pohanských předcích Bořivoje mají na svědomí dva učení a vzdělaní představitelé latinského kléru v Čechách v poslední čtvrtině 10. a v první čtvrtině 12. století, přitom ale oba úmyslně zanechali ve své práci dostatek stop, aby ti, kdož budou mít zájem, vzdělání a potřebnou dávku invence a empatie, se mohli dobrat pravdy. Ti ostatní se pak budou muset spokojit s pohanským původem pražského knížecího rodu „od pluhu“, prosazovaného pražskými „odborníky“.\nPetr Šimík (2004, 2007).\nDruhá kniha Mojžíšova (Ex 34, 13)\n(13) Proto jejich oltáře poboříte, jejich posvátné sloupy\nroztříštíte a jejich posvátné kůly pokácíte.\nPátá kniha Mojžíšova (Dt 7, 5)\n(5) Proto s nimi naložíte takto: jejich oltáře rozboříte,\njejich posvátné sloupy roztříštíte, jejich posvátné\nkůly pokácíte, jejich tesané sochy spálíte.\nEvangelium podle Matouše (Mt 4, 4)\n(4) On však odpověděl: „Je psáno:\n»Ne jenom chlebem bude člověk živ,\nale každým slovem, které vychází z Božích úst«“.\n(9) Jsme spolupracovníci na Božím díle,\na vy jste Boží pole, Boží stavba.\nPavlův první list Korintským (1K 9, 9-11)\n(9) V Mojžíšově zákoně je přece psáno: ,Nedáš náhubek dobytčeti,\nkdyž mlátí obilí‘. Má tu Bůh na mysli dobytek?\n(10) Není to řečeno spíše pro nás? Ano, pro nás to bylo napsáno,\n(11) Když jsme vám zaseli duchovní setbu, bylo by to mnoho,\nkdybychom sklízeli vaši pozemskou úrodu?\nPavlův první list Korintským (1K 10, 16-21)\n(16) Není kalich požehnání, za nějž děkujeme, účastí na krvi Kristově?\n(17) Protože je jeden chléb, jsme my mnozí jedno tělo,\nneboť všichni máme podíl na jednom chlebu.\n(18) Pohleďte na Izraelský lid: Nespojuje ty,\nkteří jedí oběti, společenství oltáře?\n(19) Co tím chci říci? Že pokrm obětovaný modlám\nněco znamená? Nebo že modla něco znamená?\n(20) Nikoli, nýbrž že to, co pohané obětují, obětují démonům,\na ne Bohu. Nechci, abyste vešli ve společenství s démony.\nPavlův první list Korintským (1K 11, 23-25)\n(23) Já jsem přijal od Pána, co jsem vám také odevzdal:\n(24) vzdal díky, lámal jej a řekl: „Toto jest mé tělo,\nkteré se za vás vydává; to čiňte na mou památku“.\n(25) Stejně vzal po večeři i kalich a řekl: „Tento kalich je nová smlouva,\nzpečetěná mou krví; to čiňte, kdykoli budete píti, na mou památku“.\nPavlův list Židům (Žd 8, 13)\nNová smlouva převyšuje starou\n(13) Když Bůh mluví o nové smlouvě, říká tím, že první je zastaralá.\nCo je zastaralé a vetché, blíží se zániku.\nMapky: „Starověké jižní Řecko“.\nLegendy: „Život sv. Metoděje“ (kap. VII).\nLegendy: „Chvalořeč o svatém Cyrilu a Metoději“ (kap. 14).\nKroniky: „Kanovník vyšehradský k roku 1138“ o sněmu v Bamberku (Vladislav převzal praporec z ruky císařovy).\n• Josef Vašica: České literární baroko. Atlantis (reprint 1. vydání, Vyšehrad, Praha 1938), Brno 1995.\n• Josef Žemlička: Rod Přemyslovců na rozhraní 10. a 11. století. In. Kol. aut.: Přemyslovský stát kolem roku 1000. Na paměť knížete Boleslava II († 7. února 999). Eds. Luboš Polanský, Jiří Sláma, Dušan Třeštík. NLN, Praha 2000, s. 267-273.\n• Dušan Třeštík: Vznik přemyslovského státu a jeho „politického“ národa (I.). DaS 2000a, č. 4, s. 6-11.\n• Dušan Třeštík: Objevy ve Znojmě. B. Krzemieńska-A. Merhautová-D. Třeštík: Moravští Přemyslovci ve znojemské rotundě. Set Out, Praha 2000b, s. 67-99.\n• Jan Svoboda: Přes propast věků. Tři kapitoly z našich nejstarších dějin. Vyšehrad, Praha 2004.


Čistý jojobový olej pro mastnou pleť se sklonem k akné - Diskuze Omlazení.cz\n3051 12. 12. 2008 8:12\nAhojky, chtěla bych Vám doporučit v péči o mastnou a aknozní plet čistý jojobový olej( z hlediska složení přesněji vosk). Přišla jsem na to, že přípravky určené k boji proti akné a mastné pleti ( i ty z lékarny) mě stav nijak nezlepšují nebo někdy i zhoršují a na to, že mnohem lepší plet jsem měla když jsem nepoužívala naprosto žádný krém, jenom důkladné čištění. Nicméně jsem o plet přece jenom chtěla pečovat a na radu známé jsem začala používat jojobový olej. Ten má tu schopnost Vám plet znormalizovat, udelat z přehnaně mastné normální. Od tý doby co ho používám prakticky nevim co je to mastná plet během dne....ač je to olej . I přesto, že jsem měla mastnou plet se mi zaroven delaly šupinky a suchá kůže kolem nosu....to už je taky pryč, kůže je naprosto normální, ani suchá ani mastná, a přijde mi mnohem odolnější i ted v zime. Je pravda, že první týden používání mě přišlo, že se plet malinko zhoršila, ale to je normální než si zvykne na cokoliv nového a hlavně na něco čistýho a přírodního po tý chemii co jsem používala,ale ted je to paráda a za sebe můžu vřele doporučit !\nEvča82 12. 12. 2008 8:15\nHodíš nějaký odkaz? Nebo odkud ho kupuješ....?\n3051 12. 12. 2008 10:20\nV Čechách je nejlepší koupit od Saloosu, je bio a za studena lisovaný, 50 ml asi za 150 kc, a vydrží opravdu dlouho, vzhledem k tomu, že se nanáší malinko....takový množství, který je pokožka schopná vstřebat ihned a nanáší se na mokrou kůži, to je důležité. Pak ještě vyrábí Nobilis Tilia, 100 ml taky zhruba za 150, ale je extrahovaný, ne za studena lisovaný a to neni tak dobrý, s tim nemám zkušenost.\nTak a tady jsem ještě objevila, že se dá objednat i jojobový olej od francouzské značky Florame, 50 ml za 350... což je podstatně dražší než Saloos a ten se zatím osvědčuje. Nicméně až dopotřebuju Saloosácký tak vyzkouším i ten francouzský ))\npussydeluxe 12. 12. 2008 13:37\nJá mám akné pupínky a hod ně černých teček, ale moje pleť mastná není je docela vysušená, myslíš,že kdybych si to dala jenom na postižený místa,že by mi to mohlo pomoct jako lokálně? A na černý tečky to asi pomáhat nebude viď?\n3051 12. 12. 2008 15:22\nJá mám akné pupínky a hodně černých teček, ale moje pleť mastná není je docela vysušená, myslíš,že kdybych si to dala jenom na postižený místa,že by mi to mohlo pomoct jako lokálně? A na černý tečky to asi pomáhat nebude viď?\nLokálně se jojobový olej nedává, a nevadí, že nemáš mastnou plet, jojobový se hodi pro všechny typy pleti a umí jako jediná přirodní substance tzv. znormalizovat plet, to znamena, ze pokud ji mas suchou, po pouzivani ji budes mit normalni, ani suchou ani mastnou, a to same mastna plet, pri pouzivani jojoboveho oleje rano a vecer prekvapive nemam mastnou plet a pupinky mizi. Takze podle me funguje lepe nez kremy s chemickymi slozkami, ketre se v prvni rade snazi mastnotu potlacit, a cim vic neco potlacujes tim vic toho je. Stejne jako kdyz si hodne casto myjes vlasy tak se ti budou celkove mastit vic, nez kdyby sis je myla s mensi frkvenci.\npussydeluxe 14. 12. 2008 12:59\nJee díky, tak si ho půjdu koupit asi od toho Salusu, to bych měla sehnat asi v každý lékarně. A slyšela jsem,že pomáhá i na vlasy, na poškozené a suché,tak to taky zkusím.\nškopinečka 9. 2. 2009 20:16\na za jak dlouho se tak dostavila změna?\nBarbucha 9. 2. 2009 21:13\nmastnou plet se mi zaroven delaly šupinky a suchá kůže kolem nosu\npřesně můj případ Ta až zas nebudu vědět, co dalšího vyzkoušet, určitě prubnu ten olej, díky za tip\nTeuska 26. 2. 2009 8:15\nAhojky..můžu se zeptat, používáš olej jen na noc, nebo i přes den?Popřípadně jestli ho dáváš až na podkl. krém a bázi nebo uplně prvně olej a až pak krémík a make-up??\nTaky sem neodolala a pořídila jsem si ho dávám ho zatím na noc, protože mi přece jen přijde trochu mastnější na den, ale třeba je to jen muj pocit a plet by se stejne nezmastila.\nNoemi 26. 2. 2009 8:26\nJá tedy už krém vůbec nepoužívám, používám až bázi po vstřebání oleje. Zkus olej vmasírovat do vlhké pleti, uzamkne vlhkost v pokožce a nebude potom působit mastně\nPerlicka 3. 3. 2009 12:30\nholky, tak já jsem si ten olej včera koupila, hlavně kvůli tomu, jak říkáte, že udělá z mastný pleti normální, akné ani nemám. No, udělala jsem si zábal na vlasy a paráda, ale na tý pleti... přesně podle vašich rad jsem si to dala na vlhkou pleť, trošku masnější jsem si přišla, ale odsála jsem to ubrouskem a bylo to. Pleť jsem měla hezky jemnou, tak jsem si to pochvalovala... no a ráno vstanu a to, co se mi udělalo na čele, je neuvěřitelný. Tolik pupínků jsem měla naposledy někdy na základce... Byly to takový ty bílý s hlavičkama, takže mám rozmačkaný čelo a vypadám hrozně. Něco se mi udělalo i na bradě, nose, kolem pusy... prostě děsný. Taky jste to tak měly, mám pokračovat? Vůbec se mi do toho už nechce... fakt, včera jsem měla dva pupínky, dneska jich mám tak dvacet.\nTeuska 13. 3. 2009 14:14\nPerlicka ja si ho taky nedávno pořídila, kvuli mastné pleti....akné docela mám, takže nemuzu posoudit jestli se mi při používání zhoršilo ale každopádně když si dám olej večer a ráno se probudím tak moje plet vypadá opravdu krásně ale to hlavní: neni mastná!Jakoby se uzavřeli pory, je taková sjednocená, jsem s tim olejem spokojená, fakt moc.Ale kdyz jsem ho dala na čistou plet (nenavlhčenou) tak se opravdu vstřebával hur a pořád jsem cítila mastný film.\nPerlicka 13. 3. 2009 14:34\nJá nevím, dám si ho teď semtam, ale fakt se bojím těch pupínků, vysadila jsem ted antikoncepci, tak se hrozně hlídám, protože skolony k akné mám odjakživa. Teď se v pondělí chystám na čistění pleti ultrazvukem, tak jsem zvědavá... ale zpátky k oleji. Na ty vlasy je fakt parádní, aspoň na moje, zrovna ho mám na paličce.\nTeuska 15. 3. 2009 12:20\nJá si taky nedávno dělala zábal, ale jaksi jsem vlasy pak opláchla jen vodou a to bylo neskutečný takhle mastný vlasy sem fakt nikdy neměla ale jinak jojobák na plet fakt moc chválím\nRomísek 17. 3. 2009 9:43\nTo dá přece rozum, že to musíš smýt šampónem, ale stačí jen nějaký přírodní a lehce.


EMOI Triko bez rukávů pro holky, bílé | pinkorblue.cz×Verze pro mobil je k dispoziciPřepnout na náhled pro mobilZákaznická linka: 800 500 450\nEMOI Triko bez rukávů pro holky, bíléVelikost:\n203 Kč133 KčCena včetně DPH:\nEMOI Triko bez rukávů pro holky, bílévíce od Emoi\nMnožství:1203 Kč133 KčCena včetně DPH:\nPopis výrobkuTo by se Vám také mohlo líbitTyto výrobky byly také koupenyČíslo výrobku: A09145100000003\nEMOI Triko bez rukávů pro holky, bílé\nse v daný den doručit. Jestliže Vás nezastihne, opakuje se totéž následující pracovní den. Pokud Vás ani druhý den nezastihne, zůstává balík po 10 dnů uložen na depu PPL. Pak je nám vrácen. Naše nejprodávanějšíEMOI Triko bez rukávů pro holky, bíléVelikost:\n110 203 Kč133 Kč


Věk vs. móda: Jaké jarní trendy nosit i po padesátce? - Proženy\nVěk vs. móda: Jaké jarní trendy nosit i po padesátce?\nRoli modelky si vyzkoušela (a na jedničku zvládla) naše čtenářka Iveta\nTřiapadesátiletá čtenářka Iveta perfektně demonstruje rozdíl mezi pouhým oblékáním se a módou. Pokud ani vám není lhostejné, co ráno vytáhnete z šatníku, pozorně si prohlédněte následující sestavy.\nIveta si nás získala doznáním, že je móda jejím velkým koníčkem. Navzdory svému věku neignoruje ani sezonní trendy, které opatrně přimíchává do šatníku. Samozřejmě pouze za předpokladu, že svědčí její postavě a stylu. Baví vás móda stejně jako naši čtenářku? Pozorně si prohlédněte následující tipy. Všechny sestavy navíc můžete nosit bez ohledu na věk.\nParka a boyfriendy? Povolené!\nKombinace ležérních boyfriend džínů a parky není v módě žádnou novinkou, jen málo kdy se ale do této sestavy pouštějí ženy ve zralém věku. Stylistka Šárka vám nicméně oficiálně dává zelenou. Pozor si dejte jen na to, čím sestavu doplníte. Oba kusy je dobré něčím pozvednout. Dobrou práci odvedou podpatky (nemusí být hned deseticentimetrové) a krajkový top.\nNa foto: džíny (F&F, 699 Kč), top (Tally Weijl, 799 Kč), parka (New Yorker, info o ceně v obchodě), boty (Tally Weijl, 799 Kč), náhrdelník (New Yorker, 349 Kč), kabelka (Marks & Spencer, 1099 Kč)\nBotám na podpatku sluší barvy!\nV prodloužené délce\nOdpírat si nemusíte ani šortky, délka pod zadek už ale samozřejmě není to pravé ořechové. Šortky těsně nad kolena oproti tomu vřele doporučujeme. Pokud v šatníku ještě žádné nemáte, sáhněte po univerzální bílé, popřípadě krémové variantě, která se vám bude snadno kombinovat.\nNa foto: sako (Tally Weijl, 949 Kč), šortky (F&F, 399 Kč), boty (H&M, 799 Kč), psaníčko (Marks & Spencer, 1399 Kč), náušnice (Tally Weijl, 79 Kč)\nJsou malá, ale vypadají efektně! Které psaníčko byste braly všemi deseti?\nMáte slabost pro pouzdrové sukně? Užívejte si jich i ve všedních dny. Místo pevné sukně, ve které se nedají dělat příliš velké kroky, sáhněte po pohodlnější alternativě. Tričko zastrčte dovnitř (podmínkou je bezproblémový střed těla) a sukni nechte výše v pase. Doplňte kratším svrškem do pasu a klidně obujte placky.\nNa foto: triko (Lindex, 999 Kč), sukně (F&F, 369 Kč), semišová bunda (Orsay, 2599 Kč), boty (F&F, 429 Kč), náhrdelník (Lindex, 399 Kč)\nNa přelom jara a léta by vám neměly chybět ani lehké, splývavé kalhoty. Co říkáte na černobílé s látkovým páskem? Nakombinovat je můžete podobně jako stylistka Šárka s barevným topem a rovnými botami.\nNa foto: top (New Yorker, 179 Kč), kalhoty (Lindex, 1299 Kč), kabátek (F&F, 799 Kč), boty (Tally Weijl, 699 Kč), náušnice (Tally Weijl, 139 Kč)\nCoby rychlé osvěžení šatníku zafunguje i výrazný, barevný kousek. Třeba žluté kalhoty. Úzký střih doporučujeme vybalancovat volnějším vrškem.\nNa foto: top (H&M, info o ceně v obchodě), kalhoty (F&F, 529 Kč), boty (New Yorker, 399 Kč), náhrdelník (Tally Weijl, 269 Kč)


Rychlovarná konvice Honeycomb | Russell Hobbs Česká republika\nProdukty Rychlovarna konvice honeycomb\nRychlovarná konvice Honeycomb\nUdržujte krok s nejnovějšími trendy s varnou konvicí Honeycomb od značky Russell Hobbs v černé barvě, která vám přináší prvotřídní vzhled za dostupnou cenu. Konvice svým designem snadno promění vaši kuchyni - její povrch je inspirovaný včelími plástvemi, má prvky z nerezové oceli a na vaší kuchyňské lince se bude opravdu vyjímat. Užijte si šálek horkého nápoje uvařeného za 55 vteřin*. Zdokonalená nálevka zabraňuje stříkání a rozlévání horké vody – přišel váš čas v klidu si vychutnat šálek kávy nebo čaje.\nRychlovarná konvice Honeycomb přináší do vaší kuchyně moderní nádech. Má prémiový design v černém plastu s texturovaným povrchem inspirovaným včelími plástvemi. S opakujícím se šestihranným vzorem a prvky z nerezové oceli dodá styl každému vaření čaje či kávy.\nFunkce zóny rychlého varu – ukazatele na 1/2/3 šálky\nVychutnejte si rychlost přípravy kávy nebo čaje díky funkci zóny rychlého varu s ukazateli na 1/2/3 šálky, kterou přináší rychlovarná konvice Honeycomb. Vnitřní indikátory na počet šálků vám umožňují naplnit ji přesně takovým množstvím vody, které potřebujete, takže můžete jeden šálek uvařit za 55 sekund*. I během hektických rán se můžete v klidu posadit a užít si vaši kávu nebo čaj. Tím, že vaříte pouze množství vody, které skutečně potřebujete, ušetříte až 66% energie**.\nDíky stiskem otevíratelnému víku je plnění konvice Honeycomb jednoduché a rychlé. Stisknete tlačítko, víko konvice se otevře a konvici snadno naplníte přímo pod kohoutkem s tekoucí vodou.\nPlastová, texturovaná konvice s kapacitou 1,7 litru\nUkazatele na 1/2/3 šálky\nUvaří 1 šálek za 55 sekund*\n*1 šálek odpovídá 235 ml vody\n**Vaření 1 šálku (235 ml) ve srovnání s 1 litrem


Himalaya Herbals Purifying Neem Foaming Face Wash recenze a zkušenosti - Recenze Omlazení.cz\nHimalaya Herbals Purifying Neem Foaming Face Wash recenze a zkušenosti\nDalší recenze od GingerOne 25.9.2016 09:19:36\nČistící pěnu jsem koupila kvůli obsahu nimby, která je vhodnána pleť s akné. Pěna opravdu dobře čistí a myje pleť, k tomu nemám, co vytknout. Po týdnu používání spolu s nimbovou maskou stejné značky jsem ale nepozorovala žádný vliv na akné. Mojí mastnou pleť nevysušovala tolik, jako maska, ale stejně mi tak úplně nesedla, pleť byla napjatá i po použití hydratačního matujícího krému měla tendenci se rychle zpátky omastit. Myslím si, že pro mladší pleť bude vyhovovat víc. Vůně je neutrální, typická pro produkty téhle značky, není nepříjemná. Pumpička na dávkování mi vyhovovala, jedna dávka stačila na celý obličej i krk, používám konjakovou houbičku, tak možná i tím. Narozdíl od předchozích recenzí jsem rychlé ubývání přípravku nepozorovala.\nstarší pleť vysuší a napne\nDalší recenze od Lulinka13 5.8.2016 22:13:55\nkoupila jsem si nedávno,ale stihla jsem už za týden spozorovat, krásně vyčistí pleť, vůně je taky příjemná, líbí se mi pěnová konzistence produktu, velké plus je, že je přírodní, nedráždí pleť. Vadí mi, že cena pěny je dost vysoká, a pěna hodně rychle ubývá i když si dávkuji necelou pumpičku, tak opravdu dost rychle mizí\nDalší recenze od dessideria 7.12.2015 14:28:35\nKoupila jsem v rámci přechodu na přírodní kosmetiku. Obecně mi tyhle čistící pěny až tak nesedí. Čistí ale dobře, řekla bych takový průměr. Nijak extra nevysušuje. Vzhledem k tomu, že to není z žádného ovoce, tak ani vůně není nijak super příjemná, spíš taková neutrální. Tato řada je určená pro pleť se sklony k akné, ale mně to pupínkama ani nehlo.\nPři léčbě s akné mi přípravek nepomohl\nDalší recenze od thera 25.5.2014 10:17:44\nVelice příjemná při použití, jen je potřeba pumpnout tak 2x a pak rychleji mizí, hezky a jemně čistí plet obličeje a krku.Za mě veliké plus za složení... bez chemie. Moc mi nesedí vůně - taková zelená... mohla by být příjemnější. Je dostupná v mnoha obchodech i na netu. Určitě dobré použít po čištění hydratační krém .\nsložení bez chemie !\nrychle mizí :(\nmohla by být o něco levnější\nDalší recenze od Veruška123 21.5.2014 16:23:26\nTúto penu som zazrela v obchodoch a musela som si ju kúpiť. Zoženiete ju v Dm, 101, Tescu. Cena nie je vysoká pretože vám vydrží naozaj dlho. Na jedno použitie mi stačí jedno pumpnutie. Používam ju mesiac a ešte mám vyše polovice. Pleť krásne dočistí, príliš nevysušuje avšak ja nemám suchú pleť , tak neviem aký to bude mať vplyv na ňu. Ako ju používam, pleť sa mi ani nezlepšila ani nezhoršila takže vplyv na akné sa u mňa neprejavil. Po použití je pleť pekne jemná a čistá, zmierňuje aj viditeľnosť pórov. Naozaj odporúčam.


Pražský okruh ráno stál, srazila se tři auta — ČT24 — Česká televize\nPražský okruh ráno stál, srazila se tři auta\nPraha – V ranní dopravní špičce se zastavil Pražský okruh ve směru k dálnici D1. U Ořechu se srazila tři auta a tah zablokovala. Navzdory slabšímu provozu dne mezi víkendem a svátkem se vzápětí vytvořila kolona. Po osmé hodině se podařilo havarované vozy odtáhnout na krajnici, takže se kolona začala rozjíždět, bez omezení průjezdný však byl tah až zhruba o další hodinu později.\nAni po odstranění aut, která Pražský okruh blokovala, se situace příliš nelepšila. Ještě k půl deváté dosahovala kolona aut na Pražském okruhu stále až k dálnici D5, měla tedy asi pět kilometrů. Během další půlhodiny se však auta už začala rozjíždět, po deváté už ke zdržením nedocházelo.\nPříčinou dopravních komplikací, které postihly každého řidiče spěchajícího dnes ráno po Pražském okruhu do práce, byla nehoda dvou osobních aut a dodávky. Při havárii se zranil člověk, proto na místo dorazili zdravotníci i hasiči, kteří zde přibližně hodinu pracovali.