Samořiditelné lodě jsou na dosah. V Norsku mají pilotní projekt - iDNES.cz\n18. dubna 2017 18:00, aktualizováno 18:00\nNejen automobilový průmysl ověřuje možnosti autonomní navigace, i v lodní dopravě jsou čluny bez kormidelníka pomalu na dosah. Svědčí o tom aktivita ve fjordu u norského Trondheimu, kde se testují samořiditelné lodě. Norové jsou přesvědčeni, že taková plavidla představují budoucnost.\nVIDEO: Lodě budoucnosti se budou řídit samy\nNebe nad trondheimským přístavem je zatažené, mrholí a je zima. Ani psa by nevyhnal. Na vodě pluje asi pětimetrový černo-červený člun neustále tam a zpět po pevně stanovené dráze. Pendlování od břehu k břehu trvá řadu hodin.\nLoď vyměřuje dno přístavu, aby mohly být zhotoveny ještě přesnější mapy. Kapitán by se při takové monotónní práci musel ukousat nudou. Jenže plavidlo společnosti Maritime Robotics žádnou posádku nemá. Je řízen dálkově a „kapitán“ tak sedí ve vyhřáté kanceláři před monitorem, píše agentura DPA.\nVýzkumné instituce, úřady, ředitelství přístavu, univerzita a soukromé firmy úzce spolupracují na tom, aby na tento lukrativní trh vstoupily jako první. Na samořízené lodní dopravě lze totiž hodně vydělat.\n„V Norsku se realizuje 40 procent přepravy zboží po moři,“ říká Örnulf Jan Rödseth z výzkumného institutu pro námořní techniku Sintef Ocean. „Z globálního hlediska se na moři odehrává 90 procent světového obchodu. To je obrovský podíl,“ dodává Rödseth, který na samořiditelných lodích pracuje od roku 2012. Věří, že už za pět let bude možné uvést do komerčního provozu první loď na dálkové ovládání. „Jen musíme najít někoho, kdo to celé bude financovat,“ říká badatel s culíkem.\nNa začátku se v Sintef Ocean soustředí především na dvě oblasti: trajekty na osobní přepravu na pevně daných trasách a na nákladní dopravu na krátké a střední vzdálenosti. U velkých kontejnerových lodí, které plují na mezikontinentálních trasách, se beztak nevyplatí posádku redukovat, domnívá se Rödseth.\n„Výhodou malých lodí je to, že je můžeme konstruovat s nafto-elektrickým pohonem. Nepotřebujete ubytování pro posádku a postačí vám poměrně jednoduché systémy nakládky. V přístavu běží všechno automaticky a díky tomu na palubě stačí provádět velmi málo údržbářských prací,“ říká Rödseth. Tyto čluny prý budou řízeny z kontrolního centra. Z místnosti, která by mohla vypadat jako lodní můstek, by se dalo ovládat i několik lodí najednou.\nNákladní lodě, které mají na mysli trondheimští výzkumníci, se mají pohybovat po stanovených trasách u pobřeží. V případě havárie nebo jiných technických problémů by nejbližší přístav nebyl daleko. Uvedení takových lodí do provozu je podle Rödsetha představitelné i na vnitrostátních vodních cestách v Německu, například na Labi.\nRödseth doufá, že by se tak dala přesunout nákladní doprava ze silnice. „Lodě jsou energeticky mnohem efektivnější než nákladní auta, méně zatěžují životní prostředí, nevznikají emise z důvodu opotřebování a silnice nebudou ucpávat nákladní automobily,“ domnívá se vědec. Nikdo, kdo chce snižovat emise v dopravě, podle něj nemůže lodní dopravu ignorovat.\nK tomu, aby čluny bez kapitána dopluly bezpečně na místo určení, je potřeba trocha techniky: protikolizní systémy, satelitní navigace, radar, infračervené senzory a optické systémy, jako jsou kamery. „Je důležité, aby uměly přesně pozorovat okolí a abychom měli zařízení, které na ty systémy dohlíží,“ říká Gard Ueland z koncernu Kongsberg Seatex, který vyrábí vybavení pro lodní můstky. Nesmí se stát, aby chyba v počítači zapříčinila neštěstí. Software musí být chráněn také před kybernetickými útoky.\nUeland očekává, že automatizace lodní dopravy se bude vyvíjet postupně. „Začne to tím, že na normální lodi bude instalováno stále více pomocných prostředků. Pak se přejde k dálkovému ovládání a v poslední fázi loď popluje sama,“ říká Ueland. To ale neznamená, že loď musí být zcela bez posádky.\nPrvní výsledky do dvou let.\nNěmecko-norská společnost DNVGL výzkum pozorně sleduje. Právě ona musí nakonec vydat povolení k provozu. „S průmyslovými podniky spolupracujeme na několika výzkumných projektech, první výsledky očekáváme během roku až dvou let,“ říká Nicolai Husteli. Než z toho vyplynou konkrétní předpisy, ale podle něj potrvá ještě několik let. „My v DNVGL nepředpokládáme, že by takové lodě byly ve velkém uváděny do komerčního provozu v příštích deseti letech,“ podotkl Husteli.\nPro studenty Kjetila Muggeruda a Henrika Alfheima jde o velmi napínavé téma. V trondheimském přístavu experimentují se zhruba tři metry dlouhým modelem člunu, který poskytly DNVGL a Univerzita vědy a techniky. „S naším modelem testujeme přepravu osob z jedné strany trondheimského průplavu na druhou,“ vysvětluje Kjetil. „Bylo by přece mnohem levnější řídit takto krátké trasy počítačem, než zaměstnávat kapitána. Nechat ho kormidlovat těch 100 metrů tam a zpátky by přece bylo velmi monotónní a nudné,“ dodal student.\nS dálkovým ovládáním v ruce manévruje Kjetil člunem po vodě. „Dneska si ještě nedokážu představit, jaké to je plout na takové lodi,“ připouští student. „Auta přece ale dnes už také řídí počítače. Určitě to tedy není o nic zvláštnější, než se posadit za volant tesly,“ uzavřel Kjetil.\nTémata: Loď, Norsko, pilotní projekt, fjord, Trondheim, dálkové ovládání, Můstek, Německo, DPA, Labe, přístav, automobilový průmysl\nMinistr dopravy Dan Ťok chce prosadit stavbu nového zkušebního okruhu, na kterém by mohly automobilky testovat vozidla...\nNěmecká a francouzská vláda udělaly první velký krok pro nástup samořiditelných aut do běžného provozu. Budou je...\nNěmecký Daimler otestoval takzvaný semiautonomní, tedy téměř samořiditelný, autobus. Po osobních a nákladních autech...\nAuta, která budou sama zvládat řízení za všech okolností, jsou zřejmě otázkou několika příštích let. Do jejich vývoje...\nDalší společnost oznámila, že od konce letošního října bude pod jejich barvami na ruzyňské letiště létat Dreamliner....


Chata Modřín, pronájem chaty Filipovice - ubytování Jeseníky, 1601\nChata Modřín - ubytování FilipoviceUbytování v Jeseníkách, Chata Modřín k pronájmu.Ubytování Jeseníky\nÚvod Katalog 2022 Doporučujeme Vyhledat ubytování Další ubytování v okolí: Filipovice Jesenicko Jeseníky Severní Morava Hrubý Jeseník Bazén Domašov - Bělá pod Pradědem Sezónní sekce: Letní dovolená 2022 Chaty s bazénem Chaty a chalupy u vody Víkendové pobyty Last minute slevy\nobjekt č. 1601 2 až 15 osob | 4 ložnice\nNadstandardně vybavená chata nabízí pohodlné ubytování pro 12 osob + možnost 3 přistýlek pro menší návštěvníky. Nově máme každé léto pro naše hosty na zahradě umístěn pro větší komfort z pobytu i venkovní nadzemní bazén a venkovní vířivku, nově zastřešenou s bočními prosklenými a posuvnými stěnami, pro větší komfort a soukromí za každého počasí :-).\nV přízemí je velká společenská místnost s obývacím pokojem, jídelním koutem a kuchyní. Dále je zde prostorná koupelna jak s vanou, tak i se sprchovým koutem, samostatné WC, finská sauna a odpočinková místnost, místnost na lyže i se sušákem bot a v létě je využívaná tato místnost pro bezpečné uschování kol. V patře jsou čtyři pokoje, z toho dva z nich jsou navíc mezonetové, dále se zde nachází druhá koupelna se sprchovým koutem a WC, navíc je v podkroví ještě malá herna. Vybavenost chaty zahrnuje vysoce výhřevná krbová kamna, TV, wi - fi, venkovní vířivku - nově zastřešenou, terasu s posezením. Přízemí chaty je ozvučeno přehrávači Dexon, komunikujícími přes USB, SD či Bluethooth. Můžete si tak jednoduše pouštět vaši oblíbenou hudbu přímo z telefonu.\nV patře naleznete čtyři ložnice: 2x dvoulůžkové a 2 x mezonet čtyřlůžkový( každá má manželské lůžko a dva mezonetové mají navíc v patře další manželské lůžko = celkem tedy 4 lůžka)\nSoc. zařízení je vkusně a účelně vybaveno. V přízemí se nachází koupelna s vanou, sprchovým koutem a samostatné WC, v patře je druhá koupelna se sprchovým koutem a rovněž WC. Další sprcha se nachází v relaxační místnosti u sauny.\nPodlahové vytápění s možností topení v krbových kamnech dřevěnými briketami.\nParkování přímo na pozemku u chaty.\nDalší objekty: Apartmán Juhax (č. 7669), U Tří veverek (č. 3776), Roubenka Kopřivná (č. 2226), Chalupa U vleku (č. 9593), Domeček (č. 4213), Chalupa U Tří veverek (č. 5243), Chalupa u vleku (č. 3924), Chata U Tří veverek (č. 6267).\nKe stravování ve Filipovicích (v blízkosti chaty cca 200 m - 3 minuty pěší chůzí) je možné využít restauraci Pepovka nebo 1 km vzdálenou restauraci Stará Pošta..\nObývací pokoj - TV, WiFi, krbová kamna. Kuchyň - indukční sporák s troubou, lednice s mrazákem, mikrovlnná trouba, varná konvice, nádobí. Dále finská sauna, venkovní vířivka, polo zastřešená terasa. Přízemí chaty je ozvučeno přehrávači Dexon, komunikujícími přes USB, SD či Bluethooth. A od června venkovní nadzemní bazén. Před chatou je také ohniště s posezením. Parkování přímo u chaty.\nV těsné blízkosti cca 400 m pěšky se nachází SKI areál FILIPOVICE = 2 lyžařské vleky a dvousedačková lanovka. Sjezdovky jsou upravované s umělým zasněžováním. V místě je i lyžařská škola, noční lyžování. Běžecké tratě upravované sněžným skútrem.\n+ všechny víkendy a státní svátky jsou brány jako hlavní sezona\ntermín min. 4 noci do 26.12.2022\nV ceně: neomezené využití finské sauny, povlečení, ručníky, vánoční výzdoba, živý stromeček buď k vlastnímu nazdobení se svými dětmi nebo Vám jej sami rádi nazdobíme..\nCena na dotaz...pouze celý týden 26.12. -2.1. 2023 , v ceně u tohoto pobytu je vše i vířivka , úklid, sauna...- kromě energií ( nízká spotřeba - nízkoenergetická chata )\nmin. počet nocí 4 ( čtvrtek - pondělí)\nv ceně sauna a vířivka\nTermín 12.6.2022 - 17.6.2022\nTermín 19.6.2022 - 23.6.2022\nTermín 26.6.2022 - 30.6.2022\nTermín 3.7.2022 - 7.7.2022\nTermín 10.7.2022 - 16.7.2022\nsauna, wifi -internetové připojení, povlečení, ručníky , tablety do myčky, toal. potřeby.\n+ závěrečný úklid: 700,-Kč\n+ energie dle skutečné spotřeby a ubytovací poplatek obci 20 Kč/dospělá osoba od 18 let.\n+ venkovní zastřešená vířivka: 400,- Kč/den, objednat je možné pouze na celý pobyt/ neomezené využití / při pobytech navazujících na sebe je 1 den zdarma\nZálohová platba min. 60% ceny pobytu\nPři rezervaci záloha 60% z ceny pobytu se splatností od 3-10 dní.\n30 dní před příjezdem doplatek ( vyjma Silvestra)\nVratná záloha na energie a beze škodný průběh dle délky pobytu: 2000,-Kč - 6000,- Kč hotově v den příjezdu\nAdresa: Filipovice č.524 | GPS chaty: 50.15942N, 17.16849E - otevřít větší mapu\nautobus u rest. Stará Pošta (500 m)\nvlak Jeseník (11 km)\nrestaurace Pepovka (180 m), Stará Pošta (500 m)\nkoupání Jeseník (10 km)\nlyžařský vlek Skipark Filipovice (500 m)\nobchod Potraviny Jednota (3 km)\npošta Domašov (2,5 km)\nles za chatou (500 m)\nMožnosti ubytování v okolí: Filipovice | Jeseníky | Severní Morava | Hrubý Jeseník |\nHodnocení a recenze: Chata Modřín\nVelká prostorná chalupa, vše v perfektním stavu.\nPodzim 2019 - Jarda se skupinou přátel\nTop chata, nic nechybelo!!!! Skvele resena, perfektni ochotny pan zpravce.\nKratka doba pobytu, chtelo by to aspon tyden.\nZima 2019 - Milan se skupinou přátel\nZima 2019 - Kateřina s více rodinami\nKrásná nová chalupa, výborná spolupráce s majitelem, všude čisto, pohodlné spaní, denně jsme využívali venkovní virivku a několikrát saunu,sušáky na lyžáky, parádní ozvučení v chalupě a velké plus nizkym nákladům na energii. Vřele všem doporučuji\nvelmi příjemná chata, skvělá domluva, sauna, příroda. Člověk se tam cítí jako doma a nechce odtamtud odjet :-)\nZima 2018 - Zdeňka s rodinou\nKouzelné místo, jako stvořené pro relax s rodinou nebo přáteli. Nádherný interiér, vybavení, sauna a vířivka pod širým nebem udělají z dovolené opravdový zážitek! A myslí zde i na děti - v chatě je místnost s hračkami a na zahradě dřevěný domeček se skluzavkou. Určitě jsme tady nebyli naposledy! :)\nPodzim 2018 - Lenka s více rodinami\nVšechno bylo naprosto úžasné. Luxusně vybavená chalupa na krásném místě. Výborné jednání s majitelem. Víkend jsme si opravdu uzili.\nNacházíte se na stránce ubytování Filipovice v Jeseníkách, objekt: Chata Modřín, chata k pronájmu.\nubytování Filipovice :: ubytování na chatách a chalupách :: ubytování Severní Morava :: ubytování Hrubý Jeseník :: pronájem chaty v Jeseníkách :: penzion Jeseníky :: chaty a chalupy s bazénem :: dovolená léto v ČR :: chaty a chalupy u vody :: na horách :: ubytování u sjezdovky :: vánoční pobyty :: Silvestr 2022 :: jarní prázdniny 2023 :: rezervační systém ubytování :: ochrana osobních údajů


Autopůjčovna Riga (Levná) Půjčovna Aut Riga\nAť už jedete do Rigy, nebo do jiného lotyšského města, bude pro vás výhodné pronajmout si auto. Lidé se rozhodnou pro půjčení vozu, když jsou na služební cestě, nebo tráví čas se svými rodinami a přáteli. Jednou z hlavních výhod pronájmu automobilu je ta, že můžete prozkoumat celé město za přijatelnou cenu. Podívejme se, jaké typy služeb pronájmu jsou k dispozici a jak si vybrat tu nejlepší.\nPrůvodce po Rize\nRiga je hlavní město Lotyšska, kde v roce 2019 žilo 632 614 obyvatel. Je výrazně větší než jiná lotyšská města a je považována za největší město v zemi. Navíc je domovem jedné desetiny populace všech tří pobaltských států. Území Rigy se rozkládá na asi 303 čtverečních kilometrech a nachází se na písčité a rovinaté nížině 1 až 10 metrů nad mořem. Riga, založená již v 12. století, je jedním z nejstarších měst v Evropě. Kdysi byla členem hanzovní ligy. Její historické centrum je zapsáno na seznamu světového dědictví UNESCO.\nHistorické centrum Rigy je všeobecně známé svou secesní architekturou a dřevěnými prvky. Město rychle získalo popularitu po pořádání summitu NATO 2006, soutěže Eurovision Song Contest 2003 a Mistrovství světa v curlingu žen. Navíc má rušné a velké letiště, které pojme stovky lidí. V roce 2016 navštívilo Rigu více než 1,3 milionu lidí z obchodních a osobních důvodů. Je členem Unie pobaltských měst a Unie hlavních měst Evropské unie. Ve městě sídlí více než 100 sportovních klubů.\nje je nejrušnější a největší letiště v pobaltských státech.\nČtvrť v Rize s názvem Pļavnieki se nachází na pravé straně řeky Daugava. Její území bylo po mnoho let využíváno pro zemědělské účely. Pļavnieki leží asi 6,6 km od centra Rigy. V roce 1978 zde byla zřízená různá nová obytná sídliště a obchodní centra, přičemž většina budov, které v současné době vidíme, byla postavena v 80. letech. Čtvrť Pļavnieki je hustě obydlená a známá pro svůj bohatý historický, kulturní a ekonomický život. V roce 2018 zde žilo celkem 47 185 lidí, a to na ploše 2 986 kilometrů čtverečních.\nDreiliņi, které leží asi 8 km od centra Rigy, leží na východním okraji města a je místem, kde lze najít ty nejlepší budovy ve venkovském stylu. Na některé z těchto budov se můžete podívat, pokud navštívíte ulici Baltinavas. Jejich stavba začala v 80. letech a první obyvatelé se přestěhovali do čtvrti Dreiliņi v roce 2004. V současné době probíhá rekonstrukce několika budov, aby se čtvrť Dreiliņi stala pro turisty ještě atraktivnější. Mezi hlavní zajímavosti patří Památník svobody, Dům černých hlav a centrální trh v Rize.\nEtnografické muzeum pod širým nebem v Lotyšsku je slavné muzeum ležící na okraji Rigy, na břehu jezera Jugla. Muzeum je vzdálené asi 14 km od centra města a za 20 minut se k němu dostanete půjčeným autem. Toto muzeum bylo otevřeno pro veřejnost v roce 1932 a zahrnuje než pět budov. Pořádají se zde různé kulturní akce, například řemeslné a tradiční festivaly a lidové koncerty. Je nejlépe známé propagací tradiční lotyšské kultury a životního stylu.\nZoo Riga se nachází ve čtvrti Mežaparks na západní straně jezera Ķīšezers. Je domovem více než 3500 zvířat a každý rok navštíví zoo více než 250 000 lidí. Nachází se 8,9 km od centra města a cesta autem vám nebude trvat déle než 15 minut. Zoo nabízí spoustu možností sponzorství, což znamená, že se můžete stát darováním peněz čestným patronem zvířete podle vašeho výběru. V roce 1988 představila tato zoo evropskou rosničku a nyní se tento druh nachází v různých částech Kuronska.\nRiga Motor Museum je jedním z největších muzeí automobilových veteránů na světě. Leží 11,4 km od centra města a snadno se tam dostanete za 20 až 30 minut v závislosti na typu vozidla, které jste si pronajali. Od roku 1992 je muzeum členem IATM-ICOM (Mezinárodní asociace muzeí dopravy a komunikace). Jednou z největších výhod je to, že v muzeu se nachází sportovní klub a kavárna. Jeho budovu navrhl architekt Viktors Valgums a po mnoho let je nazýváno jako státní muzeum.\nVērmane je populární veřejný park ve městě Riga. Rozkládá se na ploše 12 hektarů a byl vytvořen v roce 1814. Původní název zní Wöhrmann Park. nachází se 2,8 km od centra města a za 8 až 10 minut se sem dostanete pronajatým autem. Park je oblíben díky vysokým exotickým stromům a krásným květinám. Navíc má restauraci, kde si můžete posedět a relaxovat při jídle se svou rodinou nebo přáteli.\nRiga International Airport je nejrušnější mezinárodní letiště v Rize. Slouží jako hub pro společnosti SmartLynx Airlines, RAF-Avia a airBaltic. Společnosti jako Sixt, Economy Bookings, EuropCar a Kayak zde nabízejí možnost zapůjčení auta. Doporučujeme, abyste zkontrolovali na oficiálních webových stránkách informace o cenách a rezervačních podmínkách. Nejbližšími možnostmi ubytování jsou Airport Hotel Mara, Wellton Riverside Spa Hotel, Grand Palace Hotel a Rixwell Elefant Hotel.\nLetiště Spilve se nachází 5 km od centra města Riga. Ve 20. letech se stalo prvním mezinárodním letištěm v Lotyšsku. Nejbližší možnosti ubytování nabízí The Fortress a Avitar Hotel Riga. Pokud si chcete půjčit auto, doporučujeme vyzkoušet společnosti ACE Rent A Car, Prime Car Rent, EuropCar Auto Noma nebo Discover Cars. Další podrobnosti naleznete na jejich oficiálních webových stránkách.\nMezinárodní letiště Liepāja leží na západě Lotyšska. Stejně jako mezinárodní letiště v Rize, jedná se o významné letiště. Nachází se asi 210 kilometrů od Rigy a téměř 55 kilometrů od litevské hranice. Nejbližšími hotely jsou Europa City Amrita Hotel, Liva Hotel a Art Hotel Roma Liepaja. Cenově dostupné zapůjčení auta v této oblasti poskytují společnosti Liepaja Airport Car Rental, Sixt and HotWire.\nV závislosti na svých historických vlastnostech je Riga považována za monocentrální město s více než 36 procenty lidí pracujících v centru. Stav silnic je tedy dobrý a dopravní systém je dobře udržován. Nad řekou Daugava se tyčí tři mosty, které podporují tranzitní dopravu přes centrum města. Provoz v jádru zahrnuje tranzit přes město i dopravu do centra.\nDenně přes řeku Daugavu přejede přes 400 tisíc cestujících a polovina z nich používá pronajatá a soukromá auta. Uvidíte tedy, že do ulic jádra města každý den vjíždí značný počet vozidel. Řidič musí dodržovat určitá pravidla řízení. Například by měl mít řidičský průkaz a identifikační kartu při jízdě na frekventovaných silnicích města.\nKdyž opouštíte hotel, musíte mít jako cestující pas a identifikační kartu, abyste mohli prozkoumat krásy města. Většina spojů městské hromadné dopravy má svůj konec v centrální části Rigy. Stejně jako ostatní lotyšská města má Riga několik parkovacích zón, které byly označeny zvláštními značkami P-zóny. Automaty na placení parkovacích lístků jsou k dispozici v různých částech města. Pro pohodlí řidičů automobilů se ve městě nacházejí také parkovací garáže.


Jednotná úmluva OSN je po 50 letech mrtvá - ENCOD\nMarch 16, 2011 | By ENCOD In KAMPANE\nPrevious StoryDOPO 50 ANNI, LA CONVENZIONE UNICA È MORTA\nNext StoryAPRÈS 50 ANS, LA CONVENTION UNIQUE EST MORTE\n
Tisková zpráva k výročnímu setkání Komise OSN o omamných látkách 21–25. března 2011 ve Vídni ENCOD organizuje tiskovou konferenci s delegací občanů z celého světa, kde bude komentovat výsledky setkání Komise OSN o omamných látkách. Datum konání: 25. března 2011 Registrace: od 10:30 Začátek: 11:00 Místo: Cafe Landtmann (Löwel Zimmer), Dr. Karl Lueger Ring 4, 1010 Vídeň, Rakousko
  Po padesáti letech je svět připraven pohřbít Jednotnou úmluvu OSN o omamných látkách. Encod – Evropská koalice pro spravedlivou a efektivní drogovou politiku – vyšle do Vídně delegaci, aby tento pohřeb připravila. Od 21. do 25. břena 2011 se bude ve Vídni konat výroční setkání Komise OSN o omamných látkách ke zhodnocení výsledků celosvětové strategie proti nelegálním drogám. V březnu 1961 byla podepsána Jednotná úmluva OSN o omamných látkách. Během uplynulých 50 let přihrála celosvětová prohibice monopol na nelegální látky kriminálním skupinám, které jsou přirozeně chamtivé a vyhýbají se zodpovědnosti a skládání účtů. Dnes jsou drogy snadno dostupné všem, včetně dětí. Ty dokonce končí ve vězeních, jak v Evropě, tak v USA, kde se očekává, že kontrolní systémy jsou nepropustné. UNODC (Úřad OSN pro drogy a kriminalitu) odhaduje globální zisky z nelegálních drog na přibližně 400 miliard euro ročně, to znamená 12 500 euro každou sekundu. Část z těchto peněz je použita na financování další kriminální činnosti nebo dokonce teroristických skupin. Avšak velká část vstupuje do normálních finančních a obchodních operací a v mnoha zemích také do rukou orgánů státní moci, což vytváří ekonomické škody a šíří korupci. Po padesáti letech je čas uznat, že prohibicionistická politika se stala bezcennou a nemůže nadále sloužit jako základ pro něco, co je zavádějícím způsobem nazýváno „globálním systémem kontroly drog“. Existují minimálně tři základní důvody na podporu našeho tvrzení, že Jednotná úmluva přestala být relevantní. 1. V roce 1961 bylo k dispozici málo nebo žádné vědecké důkazy, ze kterých by bylo možno vyvodit, zda se prohibice drog ukáže být úspěšnou, nebo katastrofální. Ačkoli již tehdy někteří experti a historici předpovídali fatální vývoj, kterého jsme od té doby svědky, bylo v roce 1961 stále možno upřímně věřit, že bude prohibice fungovat tak, jak bylo naplánováno.Dnes je zde dostatek důkazů, že užívání a zneužívání ilegálních drog se od roku 1961 zvýšilo a že bylo doprovázeno dlouhým seznamem závažných škodlivých „nezamýšlených následků“, které jsou prohibicí vytvářeny. Navíc zde máme téměř úplný vědecký konsenzus ohledně závěru, že neexistuje spojení mezi stupněm represe a úrovní užívání drog. 2. Během prvních let po roce 1961 existoval široký mezinárodní konsenzus mezi OSN a CND (Komise o omamných látkách). Tento konsenzus již neplatí. Od Zvláštního zasedání valného shromáždění OSN (UNGASS) v roce 1998 je CND stále více rozdělena. A od zasedání CND v roce 2008 lze bezpečně tvrdit, že je zde nepřeklenutelná propast mezi postoji skupin členských států OSN ohledně směřování drogové politiky. Některé státy začaly implementovat politiku k omezování s drogami souvisejících škod a k zajištění lidských práv osobám, kriminalizovaným drogovou prohibicí. Tyto politiky však kvůli omezením plynoucím z Jednotné úmluvy nemohou být plně zapracovány. 3. V roce 2009 požádala bolívijská vláda o pozměnění dvou článků Jednotné úmluvy OSN s cílem zrušit povinnost zakazovat tradiční užívání kokových listů. V andských zemích je užívání lístků koky integrální součástí prastaré kultury. Přežilo po více než 5000 let a dodnes je tento list používán jako doplněk stravy, lék a součást setkání a slavností v každodenním životě milionů lidí. V těchto zemích je možno popíjet kokový čaj i na ambasádách západních států.V lednu 2011 vyšlo najevo, že 17 zejména západních zemí podalo námitku proti pozměňovacím návrhům. Jejich motivace nemá vůbec nic do činění s podstatou kokového listu a jeho působením na lidské zdraví, ale je založena čistě na důležitosti udržení „integrity“ Jednotné úmluvy z roku 1961. Tím těchto 17 států implicitně uznává, že začneme-li pozměňovat text úmluvy, povede to nevyhnutelně k jejímu rozkladu. Jejich zprávou světu je, že dávají přednost tomu, aby byla úmluva OSN porušována, než aby byla změněna, nebo se o ní alespoň diskutovalo. Spojené národy by měly začít vytvářet alternativní strategii kontroly drogového fenoménu. Strategii, která je postavena a místních zkušenostech a vědeckých důkazech, nikoli na morálních principech, které jsou zcela mimo realitu. Jako občané světa, kteří jsou mnoha způsoby dotčeni a ovlivňováni drogovou problematikou, naléháme na Spojené národy, aby nahradily Jednotnou úmluvu jinou globální dohodou, která umožní jednotlivým vládám navrhovat a zavádět svou vlastní politiku.
 Mluvčí
 Kurt Blaas (Rakousko): lékař, prezident asociace „Cannabis as a medicine“ („Konopí jako lék“) Fredrick Polak (Nizozemí): psychiatr, prezident Encodu Beatriz Negrety (Bolívie): zástupce pěstitelů koky Michael Krawitz (USA): zástupce Veterans For Medical Cannabis Access (Veteráni za přístup k léčebnému konopí) a další…


Proč jsem zděšen z prohlášení ČSSD – Nová republika\nJak to vidíme my voliči (hovořím zde za skupinu odbojářů z Boskovicka)? Co slibovala sociální demokracie před volbami?? Rozhodnost v otázce nepřípustnosti tzv.církevních restitucí. Co provedla na jejich zabránění? Nic! Naopak její premiér se otrocky sklonil před restitučním divokem a neučinil ani nic na radu ústavního experta, aby vyhlásil celonárodní referendum, které by mohlo pro vyšší právní sílu změnit restituční zákon o církevních náhradách. Přitom vysoký církevní klerus je typickým představitelem náboženské oligarchie… To věděl a říkal již dávno, dnes odporně hanobený TGM, když ve Washingtonské deklaraci napsal, že ustavením ČSR demokracie zvítězila nad církevní teokracií… Kdo pošlapal toto dávné vítězství?? Dále, co udělala sociální demokracie na obranu dekretů presidenta a Národního shromáždění proti sudetům a nepřátelům státu? Nic! Naopak ústy premiéra připustila, že tito úhlavní nepřátele republiky mají býti naši spojenci. A tato strana chce nám voličům vyprávět něco o oligarších? Cožpak právě ti sudetští funkcionáři a předáci nejsou typickými oligarchy, kterým se my voliči, Češi, máme omlouvat a snad je pouštět do státu a nahrazovat jim právem zabavené konfiskáty??\nCopak sociální demokracie činila a činí proti migrační hrozbě, která se valí na republiku? Nic! Naopak uznává, že Frau Merkel má “politiku evropského formátu”, zatímco realita je pravým opakem, když tato politika vede Evropu do nejhlubších pekel? Tato strana, která halasí, že se zastává lidu, nečiní pro tento lid nic podstatného, co by ulehčilo jeho složité bytí v současné evropské a světové krizi. Tato strana neustále tvrdí, že EU a NATO pro nás nemají alternativy, tato strana podporuje všechny kroky NATO, které nás ohrožují v případném konfliktu, tato strana neruší sankce vůči Rusku, kvůli čemuž byly poškozeny stovky podniků a podnikatelů,dávající lidem práci. Tato strana by byla i pro zavedení tzv.evropské armády, což by byl jen další tragický krok ke světovému konfliktu, nikoli k bezpečnosti národů.\nTato strana neustále odmítá spolupráci s jinou levicí, kterou svým bohumínským usnesením drží neustále v jakémsi politickém ghettu. Tato strana, která se hlásí k evropské levici, neustále basíruje na klasickém zuřivém antibolševismu typu, který lze srovnat s typem protektorátním. Tato strana slibuje a dává lidu almužny formou jakýchsi přídavků jen před volbami, když jí doslova teče do bot. Tato strana vykládá o jakési neexistující “střední třídě” po anglosaském vzoru (tzv. “middle Class”), což je skupina pracujících (dřív se jí říkalo proletáři, což je dnes politicky nekorektní) a podnikatelů, živnostníků, kterým se nadbíhá vždy jen před volbami. Jak jí pak mají věřit levicově zaměření voliči a dokonce i tzv. středoví nekomunističtí voliči??\nEvropská unie EU cenzura USA fašizmus válka Ukrajina demokracie manipulace a lži energetická krize energetika volby zdražování náš svět média NATO ekonomika příprava války 5. kolona Rusko


Digitalni ovulacni test clearblue | Sleviste.cz\nClearblue digitální ovulační test Vám poskytne jasný a jednoznačný výsledek na digitálním displeji. Ovulační test Clearblue Digital funguje tak, že zjistí nárůst hladiny luteinizačního hormonu (LH, lutropin) v moči a napoví Vám, že se blíží ovulace. Prudké zvýšení hladiny hormonů LH nastává přibližně 24 - 36 hodin před uvolněním vajíčka z vaječníku, tedy před ovulací. Vaše nejplodnější období připadá na den, kdy zjistíte prudké zvýšení hladiny hormonů LH a na následující den. DIGITÁLNÍ ovulač...\nClearblue DIGITAL těhotenský test digitální 1ks\nUrčený pro jednorázové použití. DIGITÁLNÍ těhotenský test Clearblue s indikátorem početí Vám poskytne dvojnásobné potvrzení výsledku. Jeho inteligentní dvojité čidlo ™ Vám symbolem prozradí, zda jste či nejste těhotná. V případě, že těhotná jste, ukáže kolik týdnů uběhlo od početí. Velmi přesný celodenní těhotenský test určený k testování v proudu moči. Test využívá kombinaci protilátek, ktery zahrnuje monoklonální hCG protilátky selektivně zaměřené na zvýšené hladiny hCG. Test se provádí buď p...\nPřesnost vyšší než 99 % - jednoduché použití - jasný výsledek Clearblue nabízí širokou škálu těhotenských a ovulačních testů tak, aby vyhovovaly různým ženám a jejich odlišným potřebám. Jejich použití je snadné, bez nutnosti sběru moči. Výsledek ve třech minutách Citlivost (40 mIU/ml LH v moči)3 Vyhodnotí nejvhodnější dva dny v měsíci pro otěhotnění Obsahuje 10 testů\nSPD GMBH ŠVÝCARSKO | Clearblue ovulační digitální test 10ks\nClearblue ovulační test figital je nejučinnější ovulační test pro domácí použití. Vyhodnotí nejvhodnější 2 dny pro otěhotnění. SNadno srozumitelné digitální výsledky.\ndigitalni ovulacni test clearblue  •  clearblue ovulacni digitalni test 10ks  •  clearblue ovulacni digitalni test  •  clearblue digitalni ovulacni test  •  spd clearblue ovulacni digitalni test 10ks  •  parni mop na obklad  •  boty new balance m574gs seda  •  panenka morska panna svitici barbie  •  sulov detska alu kolobezka 145 g emo cerna  •  bosch zuby z pruzinove oceli  •  digitalni ovladaci panel pre tep cerpadla  •  digitalni ovladaci panel pro tep cerpadla  •  digitalni ovladani mora  •  digitalni ovulacni test  •  digitalni ovulacni test cena  •  digitalni ovulacny test cena  •  digitalni ovulacny test clearblue  •  digitalni ovulacny test od clearblue  •  digitalni pajeci stanice  •  digitalni pajeci stanice parkside  •\nclearblue ovulacni digitalni test 10 ks  •  clearblue ovulacni digitalni test navod  •  ovulacni test clearblue digital  •  clearblue ovulacni test  •  clearblue ovulacni test navod  •


Postýlka dětská MARSELL\nrozměr: 120x60 cm. barva: bílá Postýlka MARSELLVysokojakostní postýlka originálního vzhledu.Material: borovice v kombinaci MDF materiálem.Vyřezavané motívy sovičekPostýlka je vyrobena v souladu s evropskou normou PN–EN716-1.Vnitřní rozměr: 120x60cm.Snadná montáž - přehledný manuál.1. Jakost.Matrace není součástí. Lze objednat více variant matrací v sekci MATRACE\nPostýlka dětská MARSELL eshop >>\nrozměr: 120x60, barva: bílá/bílá, Kolekce: Little Mouse Dřevěná postýlka 2v1 NELLYS.Material: Sosnové dřevo bočnice a rošt.Čela MDF deska.Obrázek je malovaný, barvy viz. fotka.K výrobě jsou použity materiály, které jsou atestovány a jsou vhodné pro výrobu dětských produktů.Rozměr:120x60cm nebo 140x70cm.Postýlku lze předělat na juniorskou postel - praktické.Charakteristika:- možnost nastavení roštu do 3 polo.. zjistit více >>\nSafari Zirafa bílá se šuplíkem, rozměr: 120x60 cm,  Postýlka SAFARI bílá 120x60 cm. S přední strany nádherný motiv žirafky.Celá postel v bílé barvě. NOVINKA!!!Vypadá přesně jak na obrázku.Vytahovací tyče pro volný průlez dítěte.3 nastavitelné polohy.Výška postýlky 95cm.Boční části a rošt dřevěné.Čela a šuplíky MDF.Šuplík s vlastním krytem pro uchování ložního prádla nebo hraček. Šuplík není závěsný. Obsahuje vlastní kolečka pro posun. Obrázek č.2 se šuplíkem, je ilustrační, pro zobrazení šuplíku. Barva celé pos.. zjistit více >>\nDětská postýlka LUX s výřezem Medvídek květinka růžová 120x60cm e-shop >>\nDětská postýlka LUX s výřezem Medvídek květinka růžová 120x60cm Dětská postýlka 120x60cm s kouzelným obrázkem. Postýlka je vyrobena z MDF desek v barvě světlý dub, odstín palermo, bočnice jsou z borovicového dřeva. Postýlka má 2 vyjimatelné příčky, které se dají odstranit - praktické. Dno postýlky ja nastavitelné do 3 poloh - správná pozice se nastavuje dle dítěte: 1. úroveň - nejvyšší - je určena pro děti, které jen leží - tedy pro novorozence.2. úroveň - uprostřed - je určena pro děti, které se už dokáží posadi - sedí.3. úroveň - ne.. zjistit více >>\nDětská postýlka LUX ŽIRAFKA růžová 120x60cm e-shop >>\nDětská postýlka LUX ŽIRAFKA růžová 120x60cm Dětská postýlka 120x60cm s kouzelným obrázkem. Postýlka je vyrobena z MDF desek v barvě světlý dub, odstín palermo, bočnice jsou z borovicového dřeva. Postýlka má 2 vyjimatelné příčky, které se dají odstranit - praktické. Dno postýlky ja nastavitelné do 3 poloh - správná pozice se nastavuje dle dítěte: 1. úroveň - nejvyšší - je určena pro děti, které jen leží - tedy pro novorozence.2. úroveň - uprostřed - je určena pro děti, které se už dokáží posadi - sedí.3. úroveň - nejnižší - je určena .. zjistit více >>\nCestovní postýlka SAMBA 2017 Coto Baby - šedá/zelená e-shop >>\nCestovní postýlka s motívem zviřátka. Barva zelená 05 Cestovní postýlka SAMBA s motívem zviřátka- vyrobená z velmi kvalitních látek o vysoké jakosti,- unikátní systém DOUBLE LOCK zabraňující samostatnému složení postýlky,- jedna poloha lůžka,- měkká matrace - skládací,- boční průlez pro starší děti na zip,- kapsa na věcičky, např. hračky,- kolečka s brzdou,- moskytiéra,- praktická taška na přenášení postýlky,- velmi pěkná,stabilní a praktická postýlka- jednoduché na složení,- vhodná pro děti do 15kgCestovní postýlka je vyr.. zjistit více >>


O nás - LiveAge studio Mariánské Lázně\nJsme tetovací studio, které zaměstnává jen ty nejlepší odborníky. Všichni jsme dokonale proškolení ve standardech hygienických norem. Pracujeme jen ve sterilním prostředí, které odpovídá směrnicím provádění zdravotnických výkonů v evropských zemích. Vždycky bezpodmínečně dodržujeme hygienické zásady. Na to se můžete spolehnout.\nAhoj, jmenuji se Martin a moje kreativita nezná hranic. Už ve svých třinácti letech jsem začal kreslit kamarádům propiskou po rukou a dělal jim tak dočasná tetování. Postupem času jsem se propracoval až ke strojku a přidal jsem k němu své zkušenosti s kresbou komiksů i reklamních návrhů.\nUž je to více než 5 let, co intenzivně tetuji a věnuji se především portrétům, hororovým motivům, lebkám, ale i květinám a jiným jemnějším tématům. S radostí vám poradím, jaké tetování zvolit a kam ho umístit, aby dokonale odpovídalo vaší osobnosti. Těším se na vás a věřím, že společně vytvoříme něco velmi pěkného.\nAhoj, jmenuji se Drahuška a pocházím z Plané. Malování, kreslení a kreativní tvorba mi byly vlastní už od malička. Ale tehdy jsem si ani z daleka nedokázala představit, že tomu budu moci jednou věnovat svůj profesní život. Když jsem ale poprvé v ruce držela tetovací strojek, měla jsem už naprosto jasno. Do každého tetování vždy vtisknu vaše pocity i osobnost a doplním je o můj estetický pohled. Pod mýma rukama tak velmi často vzniká jemné, něžné tetování, mandaly a další éterické prvky. Ráda se společně s vámi postavím jakékoliv výzvě, motivu i stylu. Protože já jsem se svou prací spokojená jedině tehdy, když jsou spokojeni mý klienti. Těším se na Vás.


Základní škola HOSTIVICE, U Zámecké zdi 1704 Co se děje - PDF\nZákladní škola HOSTIVICE, U Zámecké zdi 1704 Co se děje\nDownload "Základní škola HOSTIVICE, U Zámecké zdi 1704 Co se děje"\n1 Základní škola HOSTIVICE, U Zámecké zdi 1704 Co se děje beseda s paní TISCHLER, dámou, která přežila 3 koncentrační tábory ze školních kronik pohřeb Karla Hynka Máchy rozhovor Ing. Vlasta Lišková zástupkyně ředitele pro 1.stupeň Den ochrany člověka za běžných rizik a mimořádných událostí otazníky pro život MA-KEY aneb taneční soustředění DC Hostivice 2.ročník pohádkové noci s Andersenem lyžařské zájezdy 1. a 2.stupně inspirativní outdoorové kurzy třídy 2.C a 2.D se ani chvíli nenudí / ze života školních družin den řecké kuchyně ve školní jídelně\n2 Opět se obracíme ke všem žákům, učitelům, vychovatelům a dalším zájemcům, aby se neostýchali a přinášeli své náměty a reportáže do časopisu ZA ZDÍ. Zde jsou cesty, kterými příspěvky můžete do časopisu přinášet : elektronicky na adrese osobně do školní knihovny, kdykoliv v otevírací době preferujeme elektronickou cestu, především pokud se týká fotografií a obrázků Je mnoho důležitých otázek, na které se v hodinách nestačíte, bojíte nebo možná i stydíte zeptat. odpovídá Vám Bc. Michaela Rosenkranzová ptejte se a své otázky odevzdávejte přímo paní učitelce nebo Veronice Křížové z 8.A ANGLIE ANGLIE a FRANCIE Milí spolužáci, chodíte do 6. 9.třídy a chcete se podívat do světa, konkrétně do Velké Británie? ČTĚTE DÁL! Jak jistě víte, v červnu 2014 naše škola pořádá zájezd do VB. Je to úžasná příležitost poznat novou zemi, užít si spoustu zábavy, Poznávací procvičit si angličtinu zájezd a odpočinout byl si od rodičů. již zcela Pokud máte naplněn. zájem, přijďte za paní učitelkou Prokůpkovou nebo za námi : Terezou Uhrovou a Gabrielou Parkhomchuk do 9.B. Rády Vám k zájezdu řekneme Příjem zájemek je tedy ukončen a případní více. další zájemci se mohou těšit, že podobný zájezd bude Ale realizován čas se rychle krátí! ve školním roce 2014/15. ANGLIE Milí spolužáci, chodíte do 6. 9.třídy a chcete se podívat do světa, konkrétně do Velké Británie? ČTĚTE DÁL! Jak jistě víte, v červnu 2014 naše škola pořádá zájezd do VB. Je to úžasná příležitost poznat novou zemi, užít si spoustu zábavy, procvičit si angličtinu a odpočinout si od rodičů. Pokud máte zájem, přijďte za paní učitelkou Prokůpkovou nebo za námi : Terezou Uhrovou a Gabrielou Parkhomchuk do 9.B. Rády Vám k zájezdu řekneme více. Ale čas se rychle krátí! ANGLIE M ANGLIE Milí spolužáci, chodíte-li do třídy a chcete se podívat do světa, konkrétně do Velké Británie, ČTĚTE DÁL! Jak jistě víte v červnu 2014 naše škola pořádá zájez do VB. Je to úžasná příležitost poznat novou zemi, užít si spoustu zábavy, procvičit si angličtinu a odpočinout si od rodičů. Pokud máte zájem přijďte za pí. učitelkou Prokůpkovou, nebo za Do naší překrásné země vtrhlo námi: Terezou jaro a proto Uhrovou i toto a Gabrielou číslo časopisu Parkhomchuk je převážně do 9.B jarní. Doufám, že si každý z čtenářů najde alespoň jednu reportáž, která ho tak či onak osloví. V tomto školním roce se pak můžeme těšit ještě na Rády jedno vám finální k tomu řekneme červnové více! číslo. Ale rychle Krásné čas jaro se krátí!ilí všem přeje spolužáci, celá redakce školního časopisu ZA ZDÍ. chodíte-li do třídy a chcete se podívat do světa, konkrétně ZA ZDÍ do Velké školní Británie, časopis ČTĚTE Základní DÁL! školy Jak v Hostivici jistě víte v červnu 2014 naše škola pořádá zájez do VB. Je to úžasná příležitost č.4/2013 poznat vychází novou zemi, užít si spoustu zábavy, procvičit si angličtinu a odpočinout si od rodičů. Pokud máte vedoucí zájem redakce přijďte : za Martina pí. učitelkou Erbová šš Prokůpkovou, nebo za šéfredaktor : Adéla Lišková námi: Terezou Uhrovou a Gabrielou Parkhomchuk do 9.B redakce : Tereza Uhrová, Gabriela Parkhomchuk, Veronika Křížová, Iveta Šenerová Rády vám k tomu řekneme více! Ale rychle čas Alena se krátí! Bradáčoá Milí spolužáci,\n3 Nahlédnutí do školních kronik Slavný pohřeb Karla Hynka Máchy V letošním roce přišlo jaro nečekaně brzy. Vší silou vyburcovalo přírodu, lidé nadšeně odhodili zimní bundy a kabáty. Sluneční paprsky vytáhly ze země první jarní květiny a teplé počasí všem zlepšilo náladu. Jaro je překrásné právě tím, že se probouzí příroda, rodí se mláďata, začíná období růstu a znovuzrození. K jaru patří neodmyslitelně láska a jedním ze symbolů lásky je v našich končinách lyrickoepická skladba Máj, básníka Karla Hynka Máchy, která bývá právem považována za vrcholné dílo českého romantismu. Byl pozdní večer první máj večerní máj byl lásky čas. Hrdliččin zval ku lásce hlas, kde borový zaváněl háj. O lásce šeptal tichý mech; květoucí strom lhal lásky žel, svou lásku slavík růži pěl, růžinu jevil vonný vzdech. Jezero hladké v křovích stinných zvučelo temně tajný bol, břeh je objímal kol a kol; a slunce jasná světů jiných bloudila blankytnými pásky, planoucí tam co slzy lásky. Ve školních kronikách jsou zaznamenány dojmy ze slavného uložení básníkových ostatků na pražském vyšehradském hřbitově, kde velikán naší literatury odpočívá po boku mnoha dalších významných umělců a osobností. Dne 6. a 7.května 1939 konal se v Praze slavný druhý pohřeb básníka Karla Hynka Máchy, jehož ostatky byly loňského roku v říjnu převezeny z Litoměřic do Prahy. Desetitisícové zástupy Čechů proudily k rakvi slavného básníka, jež byla vystavena v Pantheonu Národního musea a obklopena krásnými květinovými věnci. V sobotu 6.května po páté hodině odpolední byla rakev vezena Prahou, jež byla vyzdobena bohatstvím státních vlajek. Davy občanstva v hlubokém tichu sledovaly poslední básníkovu cestu rodným městem. V neděli, 7.května, se konaly na Vyšehradě slavnostní bohoslužby a odpoledne doprovodili čeští spisovatelé básníkovy ostatky k hrobu. Nad hrobem promluvil básník generál Rudolf Medek. Jsi mezi svými, řekl, a duše velkých mrtvých našeho národa Tě vítá s tou láskou, kterou Ti věnoval vždy náš lid. Dojemná slavnost byla zakončena hymnou Kde domov můj?. Zástupy procházely kolem hrobu až do pozdního večera a zasypávaly jej jarním kvítím. Obrázky : Vysehrad.html https://www.google.cz/search Máchův hrob hřbitov na pražském Vyšehradě\n4 Beseda s paní Tischler Zkuste si představit, že je druhá světová válka a vy padnete do rukou nacistů. Představte si, že vám všechno vzali. Odtrhli vás od rodiny, vzali vám váš dům, váš majetek. Vytrhli vás z vašeho poklidného a šťastného života, jen aby uspokojili svou nezkrotnou nenávist vůči Židům a touhu po ovládání ostatních lidí. Když mi bylo deset let, pravděpodobně jsem si s kamarádkami hrála na schovávanou a je až nepředstavitelné, že bych byla v tomto věku převezena do koncentračního tábora, jako mnoho židovských dětí. Paní Tischler strávila dohromady dva a půl roku v koncentračních táborech, kdy ji a ostatní lidi osvobodili Rusové útočící z východu. Když se řekne slovo holocaust, přeběhne mi mráz po zádech. Zhlédli jsme opravdu hodně videí a tak mám celkem přesný pohled na to, jak to tam asi probíhalo a jak nehumánně, ba přímo nelidsky s nimi nacisté zacházeli. Jakmile jsem ji zahlédla, bylo mi jasné, že je to jak milá, tak velmi odolná a silná paní. Málokdo by na povídání o svém nejhorším zážitku přišel s úsměvem na tváři. Přišla, posadila se, stačilo jen pár dotazů a už se rozpovídala. Povídala nejdříve o Terezíně. Mnoho lidí zklamala, neboť prostě očekávali, že uslyší všechny ty hrozné věci, co se tam odehrávaly. Paní Tischler nám poskytla úplně jiný pohled na věc. Říkala, jak hráli fotbal anebo jak se spolu bavili. Sice tam museli pracovat, ale oproti jiným táborům dostávali solidní stravu. Poskytla nám jednu z mála výpovědí, která poukazuje na to dobré, i když toho moc nebylo. Až potom, když začala povídat o Osvětimi, všichni utichli a se soucitem v očích naslouchali. Bylo znát, že mnohem radši vzpomíná na Terezín, protože Osvětim shrnula pouze do desetiminutového vyprávění. Vyprávěla nám, jak v Osvětimi stála tváří v tvář samotnému Mengelemu. Dívala se přímo do očí člověku, který měl rozhodnout, jestli ji nechá žít, anebo jestli ji rovnou pošle na smrt. V Osvětimi, nebyl to zrovna pohodlný život, jako v Terezíně. V Osvětimi se vedly bitky o každý kus jídla a mnoho lidí se dřív, než je dali do plynu, psychicky zhroutilo. Lidi tam žili v tak velkém strachu, že by se tam dal doslova krájet. Když se šli sprchovat, zavřeli je do takové místnosti s hlavicemi, přidělanými na stropě a nevěděli, jestli jim tam pustí vodu anebo jestli přijde plyn. Jen velmi zvrácená mysl mohla něco takového vymyslet. Dalo by se říct, že paní Tischler a všichni ostatní, kteří toto přežili, měli velké štěstí. A paní Tischler zachránilo hlavně to, že měla srovnanou psychickou stránku vnímání a říkala: Člověk si nesměl připouštět to, co se kolem něj dělo. A na otázky typu jak to, že to takhle zvládá s úsměvem na tváři odvětila: Mě nic jiného tenkrát nezbylo. V tom koncentráku jsem se zařekla, že mě nedostanou. Pro mě obdivuhodná žena, ke které mám velký respekt. Určitě přistupuje k životu a je vychována úplně jinak, než kdokoliv z nás. Sice si toho hodně prožila, ale i tak vztyčila hlavu, zahodila minulost a soustředila se na budoucnost. Tato dáma má můj velký obdiv! Michaela Daňková 9.A Foto M. Erbová Paní Lydia Tischler, dáma židovského původu, žije v současné době v Londýně. Jako velice mladá dívka prošla peklem několika koncentračních táborů. V září 1942 byla spolu se starší sestrou a maminkou odvezena do přechodného koncentračního tábora v Terezíně, v té době jí bylo13 let. Posléze byla transportována do zničovacího tábora v Osvětimi, kde byla v plynové komoře zavražděna její matka. Po třech dnech byla dalším transportem převezena do lágru poblíž německého Chemnitzu ( Saské Kamenice ), odkud byla v roce 1945 transportována zpět do Terezína. V koncentračních táborech byla dlouhých dva a půl roku. Po osvobození ruskými vojsky v květnu 1945 odjela za svým otcem do Anglie. Do své vlasti se ráda vrací a při té příležitosti se uvolila navštívit žáky v naší škole. Před několika lety se odhodlala znovu si prohlédnout Terezín. Také o této návštěvě byla její výpověď. Beseda s paní Tischler vyvolala mnoho otázek, popisovala svůj pobyt v koncentračních táborech viděný očima dítěte a je pro nás nepředstavitelné, že se dokázala s touto situací vyrovnat. Inspirovala nás natolik, že soukromě v dohledné době památník v Terezíně navštívíme. Možná by to nebyl špatný typ na školní výlet pro třídy vyšších ročníků. Náš dík za pozvání paní Tischler patří paní učitelce Jitce Pecháčkové. M.Erbová\n5 Beseda s paní Lydií Tischler zaujala bezesporu všechny posluchače, mnohé zasáhla velmi niterně. Otisknout všechny práce žáků by bylo jako vydat samostatnou knížku. U většiny dětí se opakují stejná slova strach, hlad, hrůza, odtržení od rodiny, smrt. Proto z dalších prací vybíráme pouze úryvky. Osvětim, to byl opravdový koncentrační tábor. Tady se téměř každý setkal se smrtí. Ta paní musela mít nejspíš hromadu štěstí, protože se i z tohoto tábora dostala. Prý zde viděla i anděla smrti, doktora jménem Mengele. ( David Pilárik - 9.tř. ) Jsem rád, že tato doba je jiná a není válka alespoň prozatím, protože nikdo nikdy neví ( David Vít - 8.tř.) Bylo neuvěřitelné a úžasné, jak paní Lydia s noblesou vyprávěla o hrůzách, které si my, bezstarostné děti, nedokážeme ani představit. ( Karolína Šimonová - 8.tř. ) Také nám řekla, že v koncentračním táboře měli rozdělené práce a ona nejraději drhla podlahu, protože si na tom vybíjela svůj vztek. ( Barbora Mansfeldová 8.tř. ) Několik let byli v Terezíně, ale také byli v Pekelné díře, v Osvětimi. Paní Lydia se to ale snažila brát pozitivně. Jeden z největších strachů měli, když se měli sprchovat a nevěděli, jestli poteče voda nebo plyn. ( Martin Nagy 8.tř. ) Bylo to moc zajímavé povídání a je až neuvěřitelné, jak MOC se náš život a život této paní, tenkrát v našem věku, liší. Nikdo z nás by nechtěl zažít to samé, jako paní Lydia Tischler ( Julie Hudymáčová 8.tř. ) Veškerým lidem, kteří nalezli tu největší sílu a odhodlání překonat to a doslova jít přes mrtvoly, teď skládám poklonu Rozhodli se žít ( Nikola Zpěváčková 9.tř. ) Paní Lydia nám vyprávěla, jak je rozřazovali do skupin nalevo a napravo, zbavili je jména, šatů a dokonce i vlasů a zavřeli je do komor, kde čekali, jestli poteče voda nebo bude unikat plyn. Tato paní mě opravdu uhranula svou vyrovnaností a odvahou. ( Iveta Šenerová 8.tř. ) Nikdy bych nevěřila, že někdo takhle v klidu může vyprávět o doktoru Mengelem. V tu chvíli, kdy vyslovila jeho jméno a řekla, že ho viděla a mluvila s ním, jakoby se mi zastavilo srdce Je pro mě pocta tohle slyšet od někoho, kdo to zažil a přežil! Tímto jí patří můj obdiv. Nedokážu si představit, že bych něco takového zažila a i přesto žila dál spokojený život. ( Svenja Novotná 9.tř. ) obrázky z Terezína a Osvětimi - https://www.google.cz/search\n6 Jak na mě zapůsobila zpověď přeživší pamětnice paní Tischler o Terezíně a Osvětimi Gabriela Parkhomchuk 9.B 20.února jsme my, deváté třídy, měly možnost se setkat s paní Lydiou Tischler, člověkem přeživším tři koncentrační tábory. Popsala nám svoje dětství poznamenané druhou světovou válkou. Nejstrašnější válkou v dějinách lidstva. V roce 1939, když začala válka, mi bylo pouhých deset let. Hitler obsadil ČSR a začala jeho nacistická vláda. V roce 1941 si začal splňovat svůj sen a podle svého plánu začal s likvidací židovské rasy. Každé město muselo zařídit, aby se všichni Židé dostavili na uvedená místa. V září 1942 jsme já, máma a starší sestra, musely opustit domov a odejít do koncentračního tábora Terezín. Každá osoba mohla mít s sebou 50 kg zavazadel. Když jsme přijely do tábora, bydlely jsme se všemi ostatními v kasárnách. Spali jsme v jedné malé místnůstce, i třicet lidí. Samozřejmě muži a ženy zvlášť. Každé ráno jsme vstávali a šli pracovat. Já pracovala v zahradnictví. Pěstovali jsme tam různou zeleninu. Vzpomínám si, že jsme sázeli brambory, a když to bylo možné, nacpali jsme si jich pár do punčoch pod montérky. A někdy, když se okurky hezky zakulatily do půlkruhu, my děvčata jsme je pašovaly pod podprsenkou. I přes to, že nám vařili, měli jsme jídla jen tolik, abychom neumřeli. Vždycky, když jsme měli dostat jídlo, stály se dlouhé fronty. Obyčejně nám dávali na oběd kroupovou polívku a tehdy jsem si přísahala, že už si nikdy kroupovou polívku nedám. Někdy jsme dostali dokonce buchty polité tenkou vrstvou krému a někdy kávu, která se spíš podobala maltě. Jednou k nám měla přijet švýcarská komise prvního řádu. Terezín se strachoval, že komise tábor zničí. A tak v táboře zřídili orchestr, kavárnu, kde jsme si mohli za kupony koupit kávu a děti se naučily říkat Strýčku Rame, zase sardinky?. Děti nevěděly, co ta věta znamená, ale musely ji říkat před Švýcarama. Nevím, jestli jim to komise uvěřila, ale asi chtěli věřit, tak uvěřili. V táboře byli taky umělci z Čech a Moravy, jako skladatel Pavel Ház. Někdy dávali Prodanou nevěstu nebo Kouzelnou flétnu a to byly chvíle, kdy si člověk opravdu mohl oddechnout. Samozřejmě to dospělí prožívali úplně jinak než my. Já jsem tehdy byla asi ve stejném věku jako vy. Co vám všechno v táboře udělali? Dali mě tam, oddělili od mámy, všechno se točilo jenom okolo práce, jídla a hladu. Lidé neumírali, ale platilo: Jídla bylo málo na život a moc na smrt hlady. Všichni se starali hlavně o jídlo. Vzpomínám si, že tam byla i fotbalová liga. Já v ní někdy hrála taky a bavilo mě to. Terezín byl ještě takový prázdninový tábor, přechodný tranzit. Horší byla Treblinka nebo Osvětim. Kam Vás odvezli z Terezína? Do Osvětimi. Byl to předposlední transport v říjnu 1944 a mě bylo patnáct let. Padesát lidí jelo v jednom vagonu dva dny. Přijeli jsme tam v noci. Všechno bylo naprosto jiné, než na co jsme byli zvyklí v Terezíně. Elektrické dráty, vojáci s puškami a Mengele. Byli jsme rozdělováni do dvou skupin. Ti, co prozatím budou žít a pracovat a ti, kteří šli rovnou do plynu, na smrt. Když došla řada na mě, Mengele se na mě podíval a hned poslal mezi ty, kteří budou žít. Přidala se ke mně i moje starší sestra, maminka však takové štěstí neměla. Byla rovnou odvedena k ostatním na smrt. Všichni ostatní byli odvedeni do síně, kde nám řekli co a jak. Svlékli jsme se, oholili nás a poslali do sprchy. Lavice byly stupňovité jako v divadle a my seděli a nevěděli, jestli čekáme na vodu nebo na plyn. V táboře byla obrovská špína a strach, který se dal doslova nahmatat. Potom se rozhodlo, že děti do šestnácti let jdou rovnou do plynu. Naštěstí tam nebyly žádné rodné listy a tak jsem si vzala datum a rok narození svojí sestry, která byla o dva roky starší. A ona si zase datum vymyslela. Musela jsem udělat všechno pro to, abych vypadala starší. Dále, abych přežila, jsem musela být zdravá, avšak já v tu dobu chytila angínu. Naštěstí si toho nikdo nevšiml. V místnosti muselo být dost šero, že si nikdo nevšiml zaníceného krku. Jednoho večera jsme byli převezeni do Německa, do továrny, kde se dělaly látky. Továrnu jsme museli předělat. ( továrna byla předělávána na výrobu munice poznámka redakce ). Bylo nás tam dvě stě Češek a asi sto Maďarek. Dozorci nad námi se nazývali kapo. To už byla doba, kdy Hitler prohrával, ale nedal si říct. Když někdo neuposlechl rozkaz, co se stalo? To si nikdo moc nedovolil. Každé ráno jsme vstávali za tmy a potom následovalo sčítání, které trvalo i hodinu. Naše skupina pracovala venku na silnici. Jednou při jídle na mě Němka pořád řvala Už pojď! Už pojď! a já na ní zařvala Už jdu! a ona mi vlepila pořádnou facku. Fyzicky nás nebili, ale dosáhli toho jinak. Aby člověk přežil, musel se naučit nic nevnímat a necítit. Ale taky jsem se naučila hodně užitečných věcí. Jaký byl návrat domů po válce? Po válce a všech těch hrůzách si každý musel najít něco, co by mu pomohlo se z toho dostat. Naštěstí náš tábor nebyl nejhorší. Vzpomínám si, že děvčata vypadala jako chodící kostry, já měla 50 kg. Svoje šestnácté narozeniny jsem slavila ještě v táboře. A kuchařka mi jako dárek poslala teplou hustou polívku. Tehdy nás Němci evakuovali zpět do Terezína, odkud nás Rusové vysvobodili. Po válce byly rozhlas a noviny plné zpráv, že někdo někoho hledá. My jsme našly tatínka v rozhlasu. Sestra už tehdy měla kluka, se kterým se nakonec vzala a já v srpnu 1945 letěla do Anglie v bombardéru. Tam na mě čekal můj otec. Já měla vždycky takový sen, že otec je vážený lord. Bohužel vše bylo trochu jinak a otec nic o tom, co se stalo v Evropě, nevěděl. Ani to, že celá jeho rodina i všech šest sester bylo zabito. Já jsem se tehdy konečně vrátila k normálnímu životu a vrátila se do školy. A až potom jsem pochopila, že člověk někdy nedokáže ty pocity tak vnímat. Když jsem ve škole vyprávěla, jaké to bylo v táborech, neustále se mě ptali, A opravdu to bylo tak zlé? Zlobila jsem se, že mi nikdo nevěří, ale potom jsem pochopila, že ne vždy člověk dokáže cítit přesně ty správné pocity. Vyprávění paní Lydie Tischler nás všechny ohromilo. V něco takového se stěží věří a určitě měla pravdu v tom, že si člověk nedokáže vše představit správně. Na to je naše fantazie krátká.\n7 Co ještě dodat k vyprávění ženy, která v koncentračním táboře přišla o to nejcennější o svou milovanou matku, o svobodu, i obyčejnou lidskou důstojnost. Přestože působila velice vyrovnaným a spokojeným dojmem, není pochyb o tom, jak citlivé téma holocaust je a že následky pobytu v táborech si tato silná žena nese po celý život. Je velice obtížné v tomto místě navázat jakýmkoliv tématem tak, aby nepůsobilo nemístně a násilně. Proto je tato stránka věnována jarním obrázkům našich naštěstí bezstarostných dětí. Jejich obrázky jsou v přímém kontrastu s reportáží o paní Tischler, a snad právě proto jsou tím nejlepším můstkem k dalším reportážím. Přejme si, aby naše děti a nikdo z lidí na této planetě, nemusel zažít stejné hrůzy jako paní Lydia Tischler. Martina Erbová práce žáčků 1. stupně\n8 Rozhovor s učitelem - Ing. Vlasta Lišková Volba kandidáta pro rozhovor ve čtvrtém čísle časopisu byla předem jasná, v jeho závěru se naši čtenáři dozvědí proč. Na naší škole působíte nejen jako učitelka, ale také jako zástupkyně ředitele pro 1.stupeň. Pro ty, kteří Vás znají méně, prozraďte nám prosím pár údajů ze svého soukromí. Kde jste se narodila? Narodila jsem se ve Zlíně. Jak dlouho žijete tady v Hostivici? V Hostivici bydlíme dvacet tři let. Máte sourozence, a pokud ano, jaké jste v dětství měli vztahy? Prali jste se nebo spíš ochraňovali jeden druhého? Mám mladšího bratra, možná i díky tomu mezi námi vždycky panovala souhra a vzájemně jsme se ochraňovali. Z akcí školy známe jednoho z Vašich synů, který je členem sboru hasičů. Jaké je to pro mámu, když má syn tak náročného koníčka? Těžké, vždycky je to těžké pro mámu V prvé řadě mám strach a obavu, na druhé straně zvítězí rozum s tím, že dělá velmi potřebnou a záslužnou práci. Prozradíte nám ještě něco o své rodině? Nevím, co všechno by vás ještě zajímalo, mám dva dospělé syny a oba chodili do této základní školy. Můj manžel se věnuje vzdělávání, aktivně pracuje v oblasti historie, je dlouholetým spolupracovníkem mnoha organizací ( hasiči, školy... ). Tedy zpátky do školy, jaké předměty ve škole vyučujete a podle čeho jste si vybírala předměty, které budete učit? Vyučuji angličtinu, ale předtím jsem učila matematiku a technické výchovy. K výuce angličtiny jsem přešla pro její kreativitu a perspektivu. A čím jste chtěla být, když jste byla malá? Mnoha povoláními, ale nejvíc asi veterinářkou. Jaká jste Vy byla jako žákyně? Snažila jsem se ve škole dozvědět co nejvíc. Do školy jsem chodila ráda a předměty, které jsem měla ráda souvisely s tím, čím jsem chtěla být. Vzpomínáte na nějakého konkrétního učitele? Určitě, byla to paní učitelka v první třídě, paní učitelka Hefrová. Tu si pamatuji dodnes, nosila modrý plášť, četla nám pohádky a dělali jsme s ní zajímavé věci. Potom to byl pan profesor Zach, na střední škole, který nás matematiku učil alternativně a to mě moc zajímalo. Který předmět Vás ve škole nejvíc bavil a co Vám naopak ve škole nešlo nebo co Vás opravdu nebavilo? Tak jak jsem říkala, matematika a předměty související s tím, co jsem chtěla dělat. A co mě vyloženě nebavilo a nešlo mi, byla hudebka. Kdy a proč jste se tedy rozhodla stát se učitelkou? Kdy? To přesně nevím, ale určitě po přestěhování do Prahy. Střední školu jsem absolvovala na Moravě a po vysoké škole jsem se rozhodovala co dál. Celý život jsem pracovala s dětmi a říkala jsem si, proč by se můj koníček nemohl stát mým zaměstnáním. A to se mi podařilo. A jak jste tedy přišla na to, že by vás práce s dětmi opravdu bavila? Já pocházím z části Zlína, z malé obce, která tehdy ještě součástí Zlína nebyla. V malých obcích byla spousta společenských organizací, byli to baráčníci, hasiči a mládežnické organizace, třeba skaut a podobně. Tam jsme si vzájemně pomáhali a pracovali jsme s dětmi. Nebylo ničím výjimečným, že starší žáci připravovali soutěže, tábory, výjezdy na víkendy pro malé děti nebo mladší kamarády. Tak jsem k tomu došla a říkala jsem si, to je ono, to by mě bavilo. Jakou školu jste vystudovala? Mám vystudovanou Vysokou školu ekonomickou a nástavbu pro vykonávání pedagogického povolání. Samotná Vysoká škola ekonomická nepředurčuje člověka k tomu, aby se stal učitelem. Takže později jsem si doplnila vzdělání. Co Vás na práci s dětmi nejvíc baví? Jedním slovem kreativita, nové věci, každý den je jiný. Čím Vás Vaši žáci naštvou a čím potěší? To je otázka, krásná. Mám ráda, když žáci naslouchají, nezapomínají na slušné chování a chtějí se něco dozvědět. No a co nemám naopak ráda, když nemají radost z učení a zapomenou na slušné chování. Co považujete za zásadní při výchově dítěte? Rozvoj jeho talentu a dovedností v daných podmínkách, ale nikdy nezapomenout na vlastní názor dítěte. Jaké vlastnosti považujete za nejdůležitější? Nejdůležitějších je hodně, ale na vrcholu té pyramidy je tolerance, protože bez té to myslím, nejde.\n9 Jaké máte koníčky - víme, že milujete pejsky, řeknete nám víc? Například jak a kdy jste se k tak krásnému koníčku dostala? To souvisí s tím, že jsem chtěla být veterinářkou a pejsek byl nejblíže. Pejsky miluju, dlouhá léta se věnuji jejich chovu, vystavování, a když jsem byla mladší, tak také sportu. Začínala jsem se sportem, kterému se dnes říká agility. Bylo to něco, co mě velmi obohatilo a přivedlo do mého života mnoho nových lidí, které jsem díky pejskům potkala. Zvířátka vás vždycky obohatí. Jaké plemeno vás tedy oslovilo? Zmínila bych se o plemeni, které je mou celoživotní láskou. Je to mimo jiné šesté nejchytřejší plemeno podle výzkumu Michiganské univerzity jsou to Sheltie, tedy Shetland sheepdog - anglicky. To bylo tak, že když jsem skládala zkoušku z angličtiny, tak tehdy bylo nutné přeložit původní anglický text. Můj kamarád byl zrovínka v Londýně a přivezl mi knížky o pasteveckých plemenech. Těch knížek bylo šest, já jsem je přeložila a od té doby už jenom Shetland sheepdog. Nyní se nabízí otázka, jaké rasy byl váš úplně první pejsek, tedy psí kamarád z vašeho dětství? Můj první pejsek byla fenka maltézského pinče Bereniké. Máte nějaký oblíbený sport a věnovala jste se konkrétnímu sportu intenzivněji? Když jsem byla mladší, až do vysoké školy, jsem hrála basketbal, až na úrovni krajské ligy takže dost dlouho. Teď se na sporty už jen dívám a občas běhám s pejsky agility. Cestujete ráda? Kam byste se ráda podívala? Cestuji moc ráda, jak jsem zmínila, vystavuji pejsky po celé Evropě a měla jsem možnost se podívat i do Ameriky, právě s pejsky, nebo za pejsky. A chtěla bych se podívat do Austrálie, protože tam žije ještě linie pejsků mého plemene, která pro nás Evropany je výzvou. Jakým způsobem relaxujete? Když jste hodně unavená, co Vás zaručeně postaví na nohy? Já moc unavená nebývám, narodila jsem se ve znamení Blíženců, jsem dva v jednom, takže ten druhý vždycky toho prvního podrží. Pokud bych ale chtěla relaxovat tak kreslím, pobaví mě dobrý vtip, píši knihy a pokud jde o fyzickou únavu, jednoznačně mi pomůže studená sprcha. Je možné vidět některé z Vašich výtvarných děl? Není, ta mám schovaná doma. Mám stojan, na kterém vytvářím olejomalby a kresby, zkouším různé techniky, ale to mám jen doma. To je můj další relax. Vaše oblíbené jídlo a co byste nikdy v žádném případě nesnědla? Já bych řekla, že jsem typický český člověk, sním všechno a mých oblíbených jídel by byl celý seznam. Pokud bychom věřili na převtělení, do jakého zvířete byste se chtěla převtělit Vy a proč? Odpověď na tuto otázku je jednoznačná, jedině do psa a to proto, že má důvěru ve svého pána, je oddaný a má vůli se učit. Jaké roční období máte nejraději a proč? Jaro - na jaře začíná nový život, nový život se rodí. Bojíte se něčeho, máte nějaké fobie? Ne, nemám. Nesetkala jsem se s ničím takovým, dokonce jsem měla doma hady, ochutnala jsem červy. Ráda poznávám nové věci a to s fobiemi a se strachem moc dohromady nejde. Váš oblíbený umělec - herec, zpěvák, skupina, jakou hudbu posloucháte, jaké máte ráda filmy? Mám oblíbeného herce, tím je pan Viktor Preiss, pro jeho podmanivý hlas a vynikající herecké umění. Zpěváci to je otázka s mou láskou k hudebce pro mě přímo stvořená spíš skupiny The Beatles, ale oslovují mě texty víc než hudba. A filmy mám ráda obecně historické s dobrým koncem a z těch novějších mě oslovily historické detektivky. Jaké máte ráda knihy? Já knih mám hodně, strašně moc a souvisí to s tím, že nemívám vyhraněnou knihu, ale vždy mě nějaká osloví. Když jedu do Prahy, tak si zaručeně přivezu knížku. A jaký žánr nejraději čtete? Žánr historický román, to je dlouhé čtení a je tam spousta popisných částí, které si mohu představit podle sebe. To se mi líbí a pak své představy vkládám do svých kreseb. Jaký dárek Vám udělal v životě největší radost? Dárek obecně je záležitost, kdy si na vás někdo vzpomene, takže to je krásné samo o sobě a nerozhoduje konkrétní věc. Ale pokud se na konkrétní věc ptáte, pak to bylo jízdní kolo, po tom jsem toužila strašně. Váš životní vzor? Životní vzor, osoba, člověk, jednání nemám. Snažím se žít podle sebe. Máte nějaké životní motto? Životní motto mám několik citátů, které by se daly jako životní motto vyjádřit. Život je jako paleta barev. Vím, pro co žiju, nepřežívám. Život je hledání. Nikdy neříkej nikdy. Dát každému dni šanci, aby byl tím nejkrásnějším dnem tvého života. Tvá moudrost je tvým bohatstvím. Daruj úsměv, smích prodlužuje život.\n10 Co považujete za svůj dosavadní největší úspěch? To by se dalo rozdělit do několika oblastí. Můj koníček je mou prací, to je důležité. Můj druhý velký koníček, mí pejsci. Tam jsem dosáhla velkého úspěchu, už druhým rokem je fena z mého chovu nejlepší fenou plemene, to myslím bych mohla hodnotit jako úspěch. Napsala jsem knížku a odborné články, lidé je čtou a mají o ně zájem. Lze to považovat za úspěch? Mám z toho radost. Máte nějaký sen, co byste si ráda splnila? Nemám, jedno anglické přísloví říká: Každý den je mým snem. Já se snažím si sny plnit, nemám žádné nesplnitelné sny. Raduju se z maličkostí. Co byste si přála změnit sama na sobě? Joj, to by byl dlouhý seznam. Chodím cvičit, protože člověk cvičit má. Občas bojuji s tím, že se mi ráno nechce vstávat. Chtěla bych se podívat na různá místa, teď a hned, ale musím plnit své povinnosti a potom teprve přijde to krásné. Ale vyloženě měnit, to ne. Kdybyste vyhrála několik milionů, jak byste s nimi naložila? První věcí je, že bych se podělila. Za prvé by to byly útulky pro pejsky, pak bych dala peníze potřebným lidem, a to jak v Africe, všude kolem nás je potřebných lidí dost. A protože jsem člověk konzervativní, část bych uložila. V tomto bodě končily standardní otázky, předem připravené našimi redaktory, ale protože celý rozhovor plynul ve velice milém a přátelském duchu, nechtěly se redaktorky jen tak vzdát nabídky k dalším otázkám. Zmínila jste, že vaším přáním bylo jízdní kolo. Jsou na Moravě hezké cyklostezky? Jsou, ale hodně do kopce. Zlín leží v hornaté krajině a tam je to hodně do kopce. Raději mám cyklostezky v okolí Labe, protože tam je rovina. Kdybyste v současné době stála znovu před volbou svého povolání, vybrala byste si opět děti, nebo byste se stala zvěrolékařkou, teď se svými současnými zkušenostmi? Rozhodně bych preferovala opět děti, jednoznačně děti. Přišla jsem na to, že hodně mých odchovů, pejsků, kteří se narodili v mé chovatelské stanici, vlastní děti. Takže já si na tom cením, že se to pěkně spojilo dohromady. Mám strašně moc přátel po Evropě a po světě, právě protože mají mé pejsky. A nezřídka jsou to studenti, bojím se říci děti jako vy, kteří mají svůj cíl, v tom já spatřuji smysl své práce. Dávám vám, mladým, cíl právě s tím pejskem. Máte mnoho problémů, to je jasné - vy malí, stejně jako my velcí, ale ten pes vás směruje a dává cíl vašemu jednání. Z toho mám vždycky radost, když se pejsek dostane tam, kde pomáhá a mladého člověka nasměruje. Je to spojením toho, co jsem si kdysi přála jako mladá holka ve Zlíně a teď velká holka v Hostivici. Od kolika let se intenzivně věnujete chovu pejsků? Od doby, kdy jsem se stala plnoletou, dřív to nejde. Měla jsem tu výhodu, že moji rodiče mě podporovali, měla jsem doma spoustu zvířátek. Chovu se věnuji od takových možná třiceti let. Podmínky chovu se mění, jsou tam určitá omezení. Řekla bych, že dvacet čtyři let se určitě pejskům věnuji intenzivně. Ještě zpátky na Moravu, Morava je zemitější než Čechy, udržuje se tam celá řada zvyků, které v Čechách zanikají. Aplikovala byste něco z Moravy sem k nám? To bych možná ráda, ale každé prostředí si žádá své. Na Moravě jsou zvyky, které jsou obvyklé, dodržují se tam. Já když přijedu na Moravu, automaticky začnu mluvit moravským dialektem. Je to přirozené, patřím tam, tady bych působila jako mimozemšťan. Zvyky by měly být tam, kam patří. Je to přesazování pouštní květinky na Mars. V Čechách spousta zvyků skomírá nebo již není Obyčejná velikonoční koleda nebo šlehačka, jak říkáme na Moravě. Tam je zcela běžná, úplně normální, i velká města tím žijí, v Hostivici takový zvyk skoro vymřel. Morava je taková srdečnější. Stále ještě tam mám tatínka, jezdím tam pravidelně, žije tam můj bratr s rodinou. Se svými moravskými kořeny mám stálý kontakt. Nezbývá nám než vám poděkovat za milý rozhovor. Také já vám děkuji, že jste si vybrali právě mě, protože některé věci si člověk sám ani neuvědomí a ani vy nemáte možnost se o nás spoustu věcí dozvědět. Takže až si tento rozhovor vaši spolužáci přečtou, s mladšími dětmi budou čít časopis jejich paní učitelky, mají možnost se o mně dozvědět něco bližšího. A málem bych zapomněla na další důležitou věc. Mou další velkou láskou je Anglie a všechno co k ní patří. Snažím se každý rok zorganizovat spolu se svými kolegyněmi poznávací zájezd do Anglie, abyste to také viděli a zažili. Pevně doufám, že tak jako já, když jsem byla mladší a naše paní profesorka s námi do Anglie jela a seznámila nás s Anglií, tak i vás tato země a její historie osloví. Věřím, že i ve vás semínko lásky k této zemi zůstane. Anglie byla také jedním z mnoha důvodů, proč jsme o rozhovor požádali právě vás. Snažíme se vždy číslo časopisu trochu sjednotit a v dohledné době nás čeká právě zájezd do Anglie, se zastavením v Paříži ( k naší obrovské radosti ). Odtud bychom rádi čtenářům přinesli další z reportáží. A ještě předtím ve škole uskutečníme již druhou Noc s Andersenem. V letošním roce bude hlavním tématem pes a až vyjde číslo časopisu s tímto rozhovorem, nebude již žádným tajemstvím, že jedním ze stěžejních bodů programu jsou právě pejsci z vašeho chovu a ukázka, co všechno se mohou naučit. Moc se na ně těšíme a rádi přineseme článek i z Noci s Andersenem. Takže ještě jednou, moc děkujeme za krásný rozhovor. pro časopis ZA ZDÍ vyzpovídaly paní zástupkyni Liškovou redaktorky Alena Bradáčová, Vendula Grygarová a Iveta Šenerová\n11 Den ochrany člověka za běžných rizik a mimořádných situací Jako v předchozích letech, nechyběl ani letos zkušební požární poplach a přednášky zaměřené na ochranu lidského života při krizových situacích. Na tento projektový den se těší zejména nejmenší žáčci, kteří obdivují techniku i výklad našich hostivických dobrovolných hasičů. Ukázka hasicích vozů a především obdivuhodná trpělivost hasičů je každoročně zárukou povedené školní akce. Od ranních hodin seznamují žáčky prvního stupně se svým vybavením a odpovídají na jejich všetečné otázky. Perlička pro zasmání - když poněkolikáté hasiči vysvětlovali dalším a dalším dětem jak se jmenují jednotlivá zařízení, zazněla věta : Zlatý výjezdy, nechtěl bych bejt učitelka. Přesto znovu a znovu ukazovali kde se co zapíná a dovolili dětem vyzkoušet si kropení trávníku z opravdového hasícího auta. I ti nejmenší žáci měli připravené tematické testy, zkoušeli si základy první pomoci a prokázali chvályhodnou znalost důležitých telefonních čísel. Počasí bylo jako na objednávku a děti si zopakovaly vše co už umí a naučily se mnoho dalších užitečných věcí. Martina Erbová\n12 OTAZNÍKY PRO ŽIVOT na Vaše dotazy odpovídá Bc. Michaela Rosenkranzová Milí žáci a milé žákyně, v návaznosti na poslední vydání časopisu Za zdí přidávám další slíbené odpovědi na otázky týkající se vaší budoucnosti. Vzhledem k velkému počtu dotazů jsem vybrala dva, které zaznívaly nejčastěji. K ostatním se dostaneme v příštím vydání. Mnohým z vás se bohužel nepodařilo projít základní školou s čistým štítem a zopakovali jste si jeden, někdy bohužel i více ročníků. Tyto průšviháře většinou zajímá, jestli mají možnost studia na střední škole bez dokončení devátého ročníku základní školy. Pokud jste během svého studia na základní škole z nějakého důvodu opakovali ročník, musíte si v osmé třídě (pokud jste opakovali pouze jednou) zažádat o možnost prodloužení základního vzdělávání o jeden rok, a potom máte možnost devátý ročník dokončit. V tomto případě můžete v deváté třídě podat přihlášku na jakoukoliv střední školu. V případě, že nebudete chtít devátou třídu dostudovat nebo vám to nebude ředitelem školy povoleno, tak podáváte přihlášku pouze na typy škol s nižším stupněm vzdělávání, jako například: Nižší střední odborné vzdělání Studium je tříleté nebo dvouleté a výstupem je výuční list. Obory mají nižší nároky v oblasti všeobecného i obecně odborného vzdělání a jsou určeny především pro žáky se speciálními vzdělávacími potřebami, např. pro absolventy dřívějších speciálních základních škol a žáky, kteří ukončili povinnou školní docházku v nižším než 9. ročníku základní školy. Obory jsou přípravou pro výkon jednoduchých prací v rámci dělnických povolání a ve službách. Příklady 3letých oborů: Strojírenské práce, Stravovací a ubytovací služby Příklady 2letých oborů: Potravinářské práce, Textilní a oděvní výroba Střední vzdělání Tento stupeň vzdělání neposkytuje výuční list ani maturitní certifikát a získává se v oborech dvou kategorií: střední nebo střední odborné vzdělání bez maturity i výučního listu Dvouleté obory jsou určeny např. pro žáky bez studijních aspirací nebo pro žáky s nedokončenou devítiletou školní docházkou a ukončují se závěrečnou zkouškou. Výstupem je závěrečné vysvědčení. Příklady oborů: Zubní instrumentářka, Pečovatelské služby vzdělávání v praktických školách Jedno a dvouleté obory praktických škol jsou určeny především pro žáky s těžšími a kombinovanými formami zdravotního postižení. Příprava je neprofesní a zaměřuje se na jednoduché pomocné činnosti ve výrobě a službách a osvojování základních dovedností pro život. Získáš závěrečné vysvědčení. Příklad oboru: Praktická škola jednoletá Další, velmi častý dotaz, zaznívá hlavně od dívek, které jsou umělecky založené, a to jak v oblasti hudby, tak v oblasti tance. Jestliže jste opravdu přesvědčeni o tom, že se chcete celý život věnovat tanci nebo hudbě, je určitě nejlepším rozhodnutím podat si přihlášku na vyšší odborné vzdělání v konzervatoři. Konzervatoří je v České republice několik a je velmi těžké se na nějakou dostat. Podmínkou studia na tomto typu střední školy je opravdu velký talent v dané oblasti. Při přijímacích zkouškách většinou odevzdáváte své portfolio se seznamem úspěchů a poté plníte praktickou zkoušku, při které předvádíte své schopnosti. Studium na konzervatoři představuje šestiletou přípravu v uměleckých oborech po ukončení 7. ročníku základní školy a osmileté studium oboru tanec po 5. ročníku základní školy. Studium je podmíněno výrazným talentem. Po ukončení získáš vysvědčení o absolutoriu v konzervatoři a diplom absolventa konzervatoře, můžeš používat označení diplomovaný specialista" (DiS.). Vzdělávání je možné ukončit i vykonáním maturitní zkoušky po 4. ročníku, v oboru Tanec po 8. ročníku. Příklady: 6letý obor Hudba, 8letý obor Tanec Pokud nejste zcela přesvědčeni o tom, že jste svému nadání zcela oddáni, zvolte nějakou jinou variantu. Studium na konzervatoři představuje roky dřiny, tréninků a pečlivého studia. Nejedná se pouze o studium tance nebo hudby, konzervatoř má produkovat umělecky, eticky a všeobecně vzdělané génie.\n13 Ma-Key DC Hostivice Ahoj čtenáři, v sobotu se u nás v Hostivici, v zrcadlovém sále školy, konala úžasná taneční akce s názvem Ma-Key. Tato akce se koná v každém městě, kde má DC své tanečníky. Jsou vybráni 3 lektoři z jiných měst a ti pak v daném městě stráví celý den. Naučí tanečníky nové choreografie a seznámí je s něčím novým. Tato akce byla ze začátku v ohrožení, jelikož větší část naší skupiny tvoří děti z Klokánku v Hostivici, které se z mnoha různých důvodů nemohly účastnit. Ale stejně se nakonec povedla na jedničku.!.:))) Sešli jsme se v 10 hodin ráno a zahájili náš taneční den!! Lektoři byli úžasní. Začali jsme rozcvičkou, kterou vedla Monča ( Monika Seglová ) z DC Praha. Byla to vážně dlouhá rozcvička, ale bylo to na začátek super rozehřátí. Dál jsme pokračovali první choreografií stále s Mončou. Sestava byla skvělá, nebyla ani lehká, ale ani těžká, byla prostě vymyšlená od profesionální tanečnice. Potom jsme měli další hodinu s Líbou (Libor Slavík), který dělá lektora v DC Votice. S Líbou jsme se zaměřili na taneční styl House Dance. Bylo to těžší než s Mončou, ale bylo to super. Pobavili jsme se a pořádně si zaskákali. :DD lektorům tanečníci poděkovali malými dárky obrazem členové DC na noci s Andersenem Mezi tím byla také přestávka na naši skvělou svačinu. Během přestávky někteří z nás jen tak tancovali a zkoušeli nové taneční prvky. Nakonec si s námi zatančil Jarda Havelka-zakladatel Dancing Crackers a současně lektor DC Benešov. S Jardou jsme tančili také dokonalou sestavu, stejně dobrou jako měla Monča nebo Líba. No a nemohla chybět naše lektorka Linda ( Linda Pacourková ), se kterou jsme předvedli část našeho nácviku na další velkou akci DC, E-MOTION 2014, kde se tanečníci pokusí překonat světový rekord z loňského roku. Na závěr, ve 3 hodiny, přišli rodiče tanečníků a koukli se, co jsme se za celý den naučili. A že toho bylo vážně dost. Rodičům se to určitě moc líbilo. Všichni jsme se moc snažili. Ma-Key jsme si užili na 100%. Pokud i ty chceš zažívat takovéhle výzvy a takové zábavné dny, přidej se do DC Hostivice. Zapomeneš na celý svět kolem sebe. S námi budeš patřit do nového světa. Do světa, kde se nikdo nepovyšuje nad ostatní, kde si nikdo nic nedokazuje a kde všichni mají jeden sen který žijí a to je TANČIT..TANČIT a TANČIT..!!.. Alena Bradáčová 9.B více informací na stránkách foto: Martina Erbová\n14 2. pohádková noc s Andersenem v naší škole V pátek 11.dubna odpoledne jsme se sešli v atriu školy, abychom přivítali malé nocležníky, milovníky pohádek a dobrodružství. V letošním roce se pohádkového nocování účastnily třídy 1.D, 1.E, 2.C, 2.D, 4.B, 5.B, 6.B a vybraná děvčata z 8. a 9.tříd. Samozřejmě nechyběly paní učitelky a paní vychovatelky družin, bez kterých by celá akce vůbec nebyla možná. Protože letošní pohádková noc byla věnována komisaři Vrťapkovi (zasvěcení vědí, že se jedná o psa detektiva), také my jsme celý program zasvětili nejlepším přátelům člověka tedy pejskům. Bezprostředně po krátkém přivítání čekalo na děti milé překvapení. Našimi hosty byli dva pejskové, kteří mají složeny zkoušky z poslušnosti a canisterapie ( pejsci z chovu paní zástupkyně Liškové ). Ukázali nám něco ze svých dovedností a sklidili velký obdiv nás všech. Po jejich vystoupení jsme se rozloučili s rodiči a už nás čekala celá řada zábavných úkolů. Děti si vyzkoušely jaký mají sluch, čich, zrak, hmat či chuť a ve výtvarné třídě všechny společně vyrobily barvami hýřícího jarního kohouta. V podvečer nechyběla úžasná zumba s Valerií a pak už byl čas hupnout do spacáků a zaposlouchat se do příhod dalšího přímo maxipsa Fíka. Ráno na děti čekaly dobroty připravené pečlivými maminkami a stejně jako loni bylo velmi těžké vybrat vítěze soutěže o pohádkově dobrou buchtu. Co napsat na závěr? Prohlédněte si fotografie z našeho nocování. Na nich je nejlépe vidět, jak si pohádkovou noc děti užily. za celý realizační tým Martina Erbová\n16 Lyžařský kurz 1.stupně aneb Sněženky a machři z Hostivice Lyže jsme ti nechali nabrousit úplně zbytečně. Můžeš s nimi na sjezdovce leda tak sekat trávu, říkali moji rodiče, když mě chystali na cestu. I před autobusem jsme slyšeli tyto komentáře: To tam určitě nebudete mít sníh. Spíš užijete plavky. Taky já jsem se bála, že i na horách bude jaro stejně jako v Hostivici. Když jsme přijeli do Poniklé, přivítalo nás teplé počasí. Říkala jsem si, že je to sice lyžák, ale mohli bychom ho klidně nazvat letním táborem. Jenže naštěstí jsme na sjezdovce uviděli pruh sněhu. Aspoň něco. Však si na tom nějak zalyžujete, uklidňovala nás paní Háková. A taky že ano. Na lyžích jsme stáli skoro pokaždé dvakrát denně. Kromě lyžování jsme v penzionu Homole hráli turnaje v ping-pongu, malovali jsme na trička, vyráběli medaile pro nás a pro další členy rodiny a hráli mnoho úžasných her. Kromě programu v penzionu nás čekala výprava do PONIKELSKÉHO MUZEA ŘEMESEL a SKLÁRNY. Ve sklárně si skoro všichni koupili krásné vánoční ozdoby. Já jsem k ozdobám, které mám odsud ze sklárny už z minulého roku, přidala ještě letadlo a dudlíčka, pro mé dva malé bratříčky. Některé děti si koupily korálky, ze kterých si ozdoby vyrobí doma samy. Těším se, až budu ozdoby po večerech skládat. Moc mě to baví, říkala i paní Háková, která si jich koupila hned několik krabic. Poslední den pobytu nás čekaly závody. Ráno to vypadalo, že závody nebudou. Sněhu bylo málo a nebyl už moc dobrý. Nakonec se ale ukázalo, že to zvládneme a závodilo se. Po závodech nás čekal nejzábavnější večer týdne s karnevalem a diskotékou. Celý den jsme si připravovali masky a večer jsme šli do klubovny. Masky se mi moc líbily a nejsrandovnější byl kostým Daniela, který přikráčel jako půvabná princezna Danielka. Pak už nás čekal den, kdy se jelo domů. Z našeho lyžáku jsme si všichni odvezli prima zážitky a někdo také fotky sněženek, které jsme objevili, jak kvetou u obchůdku, nedaleko našeho penzionu. Autorky : Julie Kroupová a Kačka Staňková Foto : Jitka Háková\n17 Lyžařský kurz pro II.stupeň 2014 V sobotu, 22.února, jsme vyrazili na lyžařský kurz, do Poniklé-Homole. Moc sněhu tam sice nebylo, ale zábavy tam byl kopec. Naši dozorci se rozhodli nás vyzkoušet na sjezdovce naproti chatě. Nebylo na ní moc sněhu, jezdit se tam taky nedalo a navíc jsme museli šlapat do kopce, abychom to 3x sjeli a zase vylezli zpět. Na chatě se pak naštěstí domluvilo, že budeme jezdit na nedalekou sjezdovku do Adrof. Tam se ale muselo dojíždět skibusem, navíc ve třech skupinách, což bylo strašné. Ale alespoň se lyžovalo, lepší dojíždět než nelyžovat, někam chodit a nudit se. K večeru jsme se scházeli ve společenské místnosti, kde jsme hráli různé hry, nebo jen tak seděli a koukali na filmy. Také jsme si mohli zahrát ping-pong, což byla asi nakonec naše nejoblíbenější činnost. Ve čtvrtek už jsme museli přestat lyžovat, protože nám došly finance. Šli jsme tedy do nedalekého rautisu a muzea. Bylo to celkem fajn, ale bylo to jiné než lyžování, kvůli kterému jsme do Poniklé jeli. V pátek večer už jsme se jen balili a hráli nějaké ty hry... Nechyběla diskotéka, nebo film Harry Potter. V sobotu ráno jsme byli zbalení a chystali se na odjezd. Autobus měl ale zpoždění, proto pan ředitel domluvil návštěvu školy, kde se hrál nohejbal. Nakonec autobus přece jen dorazil, naložili jsme kufry a lyže a zamířili zpět do Hostivice, kde už čekaly naše milované rodiny. Bylo to vážně super a budeme se snažit jet i příští rok... Šimon Bělohlávek a Vašek Studnička 8.třída Foto : Petra Strossová\n18 Třídy 2.C a 2.D se ani chvíli nenudí BEACH-VOLEJBAL Dne 29.ledna jsme se vypravili do BEACH KLUBU na Strahově, kde byl pro nás připraven program. Těšili jsme se, jak uprostřed zimy zažijeme plážovou atmosféru s teplým pískem. A opravdu, v hale bylo krásné teplo, písek vyhřátý na 30 C. Celé dopoledne jsme hráli míčové hry a zahrabávali jsme do písku nejen míče, ale i sebe. Prostě bezva den. Magda Karasová Dopolední cvičení v písku Vojta Tomsa Na beach volejbal jsme jeli přibližně hodinu. Jeli jsme autobusem a tramvají. Jmenuje se to tam Praha Strahov. Bylo to tam velké a byla tam spousta písku. Náš pan trenér se jmenoval Honza. Učil nás, jak se správně hází s míčem. Hráli jsme různé hry. Tento den byl moc hezký a jsem rád, že jsem se mohl na Strahov podívat. ( nejen zábava, ale i velice závažná témata jsou aktuální ve druhých třídách - poznámka redakce ) ŠIKANA Dne 24.února jsme absolvovali pořad o šikaně. Dozvěděli jsme se jak šikanu poznat, jak se zachovat, když se se šikanou setkáme. Zamysleli jsme se nad tím, jak se cítí ten, kterému je ubližováno. Uvědomili jsme si, že nemůžeme být lhostejní a nevšímaví ke svému okolí. Magda Karasová PLAVECKÝ VÝCVIK v kladenské MEDÚZE Každým rokem škola organizuje plavecké výcviky pro žáčky. Kladenská plavecká škola Medúza je léty prověřená a pro děti je pohyb ve vodě v zimních měsících vítaným zpestřením. O tom, jak důležitá je u dětí plavecká dovednost netřeba polemizovat. Na fotografiích je vidět, že i plavání si naši druháčkové užívají. Martina Erbová foto plavání a beach volejbal Valerie Lažo foto šikana Martina Erbová Plavání Jeli jsme autobusem do aquaparku Kladno. Moc mě to tam bavilo a nejvíc se mi líbilo, když jsme dělali lodičky. To je jako když jeden plave a druhý se veze na takovém plavacím obdélníku. Učili jsme se znak, kraula a prsa. Ke konci hodiny jsme skákali do vody. A když hodina skončila, všichni jsme se vysprchovali, vyfénovali a převlékli. Bavilo mě to a byli tam na nás hodní. žák 2.C\n19 Ze života školních družin Návštěva školní družiny v solné jeskyni V únoru jsme se vypravili s dětmi ze školní družiny do solné jeskyně v Hostivici. Malí reportéři by se s vámi rádi podělili o své zážitky: Výlet za kameny...pár dní před jarními prázdninami jsme s naší družinou navštívili Muzeum drahých kamenů a meteoritů na Praze 1. Překvapil nás velký prostor, na kterém jsou kameny vystavovány. Od těch nejlevnějších za pár desítek korun, které děti nakoupily maminkám jako dárečky, až po ty statisícové. Velmi povedený byl výklad o meteoritech - všichni jsme si mohli sáhnout na kousek měsíčního kamene. Děti se samy ptaly na všechno, co je napadlo, a dostalo se jim jasných a srozumitelných odpovědí. Nakonec všechny dostaly ještě malý kamínek jako pozornost, a pak už jsme šli zpátky na vlak. Ještě pár dní jsme si s dětmi o výletě povídali a jim se tam opravdu líbilo. Jitka Svadbová a Magda Karasová Když se nadechneš, tak je to jako u moře. Když tam je světlo, kameny svítí. Je tam veselo. Hezky tam bublá jezírko. Když se rozsvítí všechna světla, tak už je konec. Odpočineme si tam a dýcháme čerstvý, čistý vzduch. Když tam přijdeme, tak se rozcvičíme, pak si čteme pohádku, hrajeme si a nakonec se díváme na pohádku Prasátko Pepa v televizi. Pak jsme se vrátili zpět do družiny. V solné jeskyni bylo hodně dětí a kamarádů. Každý kamarád si mohl lehnout na lehátko a chvíli si odpočinout. Byla s námi paní vychovatelka. Bylo tam prostě hezky. Jáchym Růžička (2.D) a Anička Wangová (1.D) Společně s družinou jsme byli v solné jeskyni. Všude tam byly solné křišťály, solné krápníky. Jsou tam solné kameny, je tam i televize. Bylo tam také malé jezírko a nad ním vodopád. Bylo to tam moc hezké, no super. Přede dveřmi si musíme všichni sundat bundy. Když se nadechneme, tak cítíme sůl až v krku. Seděli jsme a hráli jsme hry, zahrabávali jsme se a nakonec jsme se koukali na televizi. Matyáš Pospíšil (1.E) a Jindra Vojta (1.E) za školní družinu ZŠ Hostivice paní vychovatelky Ilona Suchánková a Jitka Svadbová Jarní procházky Krásné jarní počasí láká k delším procházkám do přírody. Ani my s dětmi v družině nezahálíme a trávíme čas venku. Často využíváme louku před školou či nové sportoviště u školy a rádi vyrážíme na procházky do blízkého i vzdálenějšího okolí školy. KARNEVAL VE ŠKOLNÍ DRUŽINĚ 5 Poslední čtvrtek před Popeleční středou jsme si v naší družině uspořádali takový menší karneval. Děti si přinesly masky z domova, některé masky si vytvořily v družině a po obědě se mohlo začít. Na děti čekalo i menší pohoštění. Poté, co se děti převlékly za různé princezny, rytíře, kovboje či víly, začaly v rytmu dětských písniček tancovat a soutěžit. Po klasické soutěži židličkovaná přišly na řadu i jiné soutěžní disciplíny, které si děti chtěly také vyzkoušet. Každý úspěch byl samozřejmě odměněn drobnou sladkostí. Na závěr našeho mini karnevalu nechyběla ani mini tombola. Děti si vytáhly losy a mohly si spokojeně odnést domů nějakou maličkost. ING. VENDULA ŽAJDLÍKOVÁ vychovatelka ŠD 5\n20 Outdoorové kurzy Dne 2.3. jsme odjeli na lyžařský kurz na Komáří Vížku. I když jsme nelyžovali, protože nebyl sníh, paní učitelka Míša Rosenkranzová nám připravila mnoho her, soutěží a aktivit. Sbírali jsme různé bobříky a podpisy za pomoc. Na konci jsme dostali diplomy a medaile. Byli jsme rozděleni na dva týmy ( červený a modrý ). Tým, který vyhrál, dostal velký dort a druhý tým dostal malý dort. Předposlední den byla v noci nečekaná bojovka, která byla super a při které jsme plnili úkoly. Byla to zábava a příště určitě pojedu znovu. Vendula Růžičková 6.B Na zimní outdoorový kurz jsme odjeli 2.března, jeli jsme miniautobusama a měli jsme tam další dva instruktory Idu a Diu. Byl pro nás připravený zajímavý denní i večerní program. Protože bylo málo sněhu, jeli jsme dvakrát do bazénu, lezli jsme i slaňovali. Byli jsme rozdělení na dva týmy, modrý a červený, které mezi sebou soutěžily. Míša Rosenkranzová nám moooc dobře vařila. Jeden den jsme měli také diskotéku. Moc se těším, až pojedu znovu, bylo to tam krásné! Sára Abbasová 5.A foto Míša Rosenkranzová\n21 Velikonoční outdoorový kurz v Tisí Outdoorový kurz proběhl o velikonočních prázdninách, tedy od 16. do 21.dubna. Kurz byl zaměřený na lezení po skalách v okolí Tisí, v oblasti Labských pískovců. Každý den pro nás byl připraven pestrý program. Ráno jsme šli do skal, kde jsme lezli a učili se slaňovat. Po obědě jsme šli znovu do skal a večer jsme hráli různé zajímavé hry. Učili jsme se například vázat uzle a dělali jsme spoustu dalších zajímavých aktivit. Soutěžili jsme proti sobě ve dvou družstvech a to expedice na Mount Everest a na Annapurnu. Jeden den nám celou dobu pršelo a tak nás odvezli na umělou stěnu, kde jsme se naučili jištění, lezení a tahání cest. Odpoledne jsme se dívali na film a hráli hry. Poslední večer proběhlo vyhodnocení soutěží. Celkovou soutěž mezi expedicemi vyhrál Mount Everest. Potom se rozdávaly medaile a diplomy. Také jsme malovali vajíčka a pletli pomlázky. Na Velikonoční pondělí jsme jeli domů, ale dřív než jsme odjeli nás stihla vyšupat snad celá vesnice. Poděkování patří paní učitelce Míše Rosenkranzové, za pět nádherně prožitých dnů a za spoustu nových zážitků a zkušeností. Veronika Křížová foto Míša Rosenkranzová a Šimon Bělohlávek\n22 Den řecké kuchyně aneb školní jídelna jinak Vypadá to, že tematické dny ve školní jídelně se dětem líbí a že i nadále bude pokračovat seznamování s jídly z různých koutů světa. Bezprostředně po jarních prázdninách, dne 19.března, se děti mohly alespoň kulinárně podívat do Řecka. Podávala se Fazolová polévka s rajčaty, jako první chod Masové kuličky pečené v zelenině se sýrem a restovanými bramborami a jako chod druhý Řecký salát s kuřecím masem a olivami. Všechny děti jsou již nyní zvědavé, kam se se svými mlsnými jazýčky vypraví příště. foto : Martina Erbová\n23 Slohové práce žáků školy No to se mi snad jenom zdá No to se mi snad jenom zdá!!? Ahoooj děcká!!! To jsem zase já! Vaše Vaneska! Opravdu úžasný den! Dnes se mi absolutně nic nedaří. Nejdřív zaspím a to o celých 30 minut! A to mi zcela rozhodilo den. Nejenže jsem musela těch 6 kilometrů letět tryskáčem, nýbrž jsem u školy čekala hodin a půl než otevřeli. Spletla jsem si hodiny. ( To se holt někdy stává. ) A hlavně jsem odmítla nastoupit zpět do toho otřesného stroje. Skutečně nesnáším tryskáče! A to byl jen začátek. Ráno jak jsem spěchala, tak jsem se nestihla dokonale nalíčit. Obvykle mi ráno snídaně, hygiena, oblékání a líčení zabere tak 3 hodinky, ale dnes jen 2 a půl. Bývalo by mohlo i 3 a půl, kdybych si nezapomněla posunout čas. Ale to nikomu neříkejte! Uznat svou chybu by byl trapas. Tudíž, stojím si za tím, že jsem to tak chtěla. Ale to jsem úplně odbočila. Řasenka, ušlo to, dokud jsem se nepodívala do zrcadla, nehty, no asi pětkrát jsem je přelakovávala a k tomu všemu jsem ztratila rtěnku. Tak dál. Ve škole jsem měla úplně vypnuto. Nemyslelo mi to. A navíc dostala jsem 1- ze zkoušení. Já nikdy nedostávám 1- ani žádné podobné známky, pouze 1 a lépe. Když jsem přijela, tentokrát limuzínou, domů, další malér. K obědu jsme měli grilované kuře s, co já vím, co to vlastně bylo. Byla jsem naštvaná, protože mi to rozhodilo mou novou dietu, ovšem kvůli té známce jsem raději neodporovala, i když jsem byla za celý den velmi vytočená. Pozdě odpoledne jsem měla jet s kamarádkami do obchoďáku. Šla jsem do prádelny a otevřela pračku. V tu ránu jsem byla úplně mokrá, pračka se nevypustila. Do přízemí nám vyteklo okolo 20ti litrů vody, ale to je vedlejší, hlavní bylo, že ty džíny byly úplně mokré. Takže jsem si je nemohla vzít. To mi k lepší náladě také nepomohlo, o rodičích nemluvě. Zbytek dne jsem raději strávila ve svém pokoji. Co víc se mi mohlo stát? Zlomila jsem si nehet! Au! Zkrátka hrůza a děs. Tak, vznešení filozofové a pověrčivci, dneškem jsem dokázala, že pátek třináctého člověka může postihnout i ve středu. S láskou Vaše Vaneska Rozkošná P.S. : tento příběh je zcela smyšlený a neobsahuje žádnou skutečnou osobu ani událost. S pozdravem Vaše Tereza Uhrová 9.B\n24 Redakce časopisu hledá další šikovné kreslíře pro zachycení úsměvných situací každodenního školního života komiksovou formou.\nSportovní soustředění. Chceme se s vámi podělit o naše zážitky ze sportovního soustředění\nSportovní soustředění Chceme se s vámi podělit o naše zážitky ze sportovního soustředění První den V sobotu (5.3.) jsme se vydali do Jizerských hor. Sraz jsme měli u Penny v 8:30 kde se sešlo 35 dětí.\nZÁPIS DO PRVNÍCH TŘÍD V polovině měsíce se rozběhly po celé republice zápisy do prvních tříd. Podívat se k nám do školy v rámci Dní otevřených dveří p\nLEDEN Leden je ve znamení konce pololetí, ale také nového začátku... Naše škola začala hledat svoje nové prvňáčky, a že se jí v tom daří! Nové pro nás byly informace o mořských želvách, kterým chceme pomáhat\nZ přihlášky jsem věděla, že budeme hasit nějakou ohnivou svini, nebo tak něco. Ale vezměme to po pořádku. Odjezd byl ve čtvrtek ráno. Všichni jsme se\nOtakar 2006 Můj milý deníčku, tak už to mám za sebou a bylo to naprosto úžasné, skvělé, jedinečné, prostě husté Není to tak, jak si myslíš já myslím tábor. Já vím, že spousta dětí jezdí na tábory nerada,


Výzva k nominaci na členy správní rady EIT - Vědavýzkum.cz\nEIT je nástroj na podporu spolupráce rámcového programu EU pro výzkum a inovace Horizont 2020. Funguje na základě jedinečného modelu, který podporuje rozvoj dynamických, dlouhodobých evropských partnerství, ve kterých jsou podniky, vzdělávání a výzkum vzájemně propojené a spolupracující.\nOd roku 2010 pomohlo EIT uvést na trh přes 900 nových produktů a služeb, vyškolilo tisíce podnikatelů a podpořilo přes 2 000 podniků, které přilákaly 1,5 miliardy EUR v podobě investic.\nVýběrového řízení se mohou účastnit kandidáti z řad akademických a výzkumných pracovníků, podnikatelů a inovátorů. Správní radu tvoří celkem dvanáct členů a každý člen má čtyřletý neobnovitelný mandát.\nSprávní rada poskytuje strategické vedení EIT a je zodpovědná za výběr, jmenování a hodnocení znalostních a inovačních společenství EIT. Noví členové správní rady budou jmenováni na základě rozhodnutí Evropské komise, které se očekává v roce 2020. Při jmenování členů Evropská komise zohledňuje rovnováhu mezi zkušenostmi v oblasti vysokoškolského vzdělávání, výzkumu, inovací a podnikání, jakož i rovnováhu mezi muži a ženami a zeměpisnou lokací.\nDalší doplňující informace a formulář žádosti ke stažení zde.


Recenzie - Apartmány Datković, Mandre, Chorvatsko | NOVALJA\nZuzana 9. 9. 2020\nKrásný čistý a prostorný apartmán. Majitelé jsou velmi milí a vždy nápomocni. Výborná lokalita, vše dostupné, čistá voda, super.\nŽádná negativa, samá pozitiva\nJednání s ck super, obratem jsme měli všechny dokumenty i plánek na cestu. Stránky úžasně zpracované, oblast i apartmany reálně nafocené a v místě velmi příjemný, ochotný a Pagu znalý delegát Radek.Ck Novalja určitě všem doporučujeme.\nVeronika 9. 9. 2019\nCK poskytla veškeré potřebné informace včas, vše odpovídalo informacím o ubytování a okolí. Majitelé apartmánu jsou velmi milí, vše bylo krásně čisté, připravené a k dispozici pro nás, Mandre je krásné místo vhodné pro rodiny s malými dětmi a apartmány Datkovic stoprocentně doporučujeme, nejvic jsme ocenili obchod v blízkosti, klid, množství krásných pláži v okolí, čisté moře a pozvolný vstup do moře.\nAvalanche 15. 7. 2019\nŠárka 12. 7. 2019\nVse odpovidalo fotografiim,realita odpovidala. Moc pekne ubytovani,mila majitelka,za nas naprosta spokojenost. Kousicek k mori.\nŠneci na kolečkách 21. 8. 2018\nLokalita kterou jsme zvolili byla klidnější, a odpovídala našim představám. Možnost volit termín příjezdu a odjezdu mimo soboru. Delegát CK na místě byl velice příjemný, a lokality znalý.\nVšeobecně cestování osobním vozidlem do Chorvatska je pohodlné (když je štěstí) a nepohodlné (když všichni odjíždí ve stejnou hodinu).... Systém mýtnic s okamžitým přechodem do celního prostoru je drtící...\nNabízená kvalita na www odpovídá skutečnosti. Příště určitě zvolíme stejnou CK.\nMandre 31. 8. 2017\nMarian 4. 8. 2017\nMiroslav 4. 7. 2017\nKrista81 18. 7. 2016\nUbytování v klidné lokalitě (Mandre) a ve velmi pěkném a čistém apartmánu. Majitelka je velmi pozorná, ochotná a milá. Byli jsme velice spokojeni.\nŠiroká nabídka ubytování. Rychlost komunikace. Poskytnutní všech potřebných podkladů na cestu.


Zeptejte se Jiřího Dopity - Brněnský deník\nZeptejte se Jiřího Dopity\nHokejista Jiří Dopita je olympijským vítězem z Nagana a několikanásobným mistrem světa. Nyní už třetí rok hraje v dresu Znojma a týmu tak několikrát pomohl do play-off hokejové extraligy.\nZnojemským orlům se ale v poslední době nedaří nalézt střeleckou pohodu. Na minulé úspěchy, současnou krizi a budoucí plány se můžete Jiřího Dopity zeptat v on-line rozhovoru ve středu 7. listopadu od 13:00 do 14:00 hodin.\nOn-line rozhovor bude aktivní až ve středu 7. listopadu. Naleznete ho na této adrese.


Varnsdorf - Děčínský deník\nPůvodní ves vznikla v 1. polovině 13. století, první písemný záznam se vztahuje k r. 1357. Po sloučení Starého Varnsdorfu s pěti okolními osadami (1849) došlo ke vzniku největší vesnice v Rakouské říši s 10 tisíci obyvateli. Roku 1868 byl Varnsdorf povýšen na město. V posledních dvou staletích město utvářel hlavně rozvoj textilního průmyslu, dnes je zde zastoupeno také strojírenství, potravinářský průmysl aj. Do kulturních dějin se město zapsalo liturgickou premiérou Beethovenovy Missy solemnis (slavnostní mše, r.1830) a poválečným působením skladatele Bjarnata Krawce a jeho dcery Hanky Krawcec. Zdroj: www.varnsdorf.cz\nFotbalisté Varnsdorfu mají za sebou poslední přípravný zápas před startem nové druholigové sezony…\nPět zápasů, čtyři porážky, silní soupeři, málo vstřelených branek, poměrně dost inkasovaných.…\nTřetí porážku v rámci letní přípravy zapsali fotbalisté Varnsdorfu. Svěřenci Pavla Drska…\n/FOTO/ Dětští lékaři, stomatologové, gynekologové, praktičtí lékaři a lékaři řady dalších…\nVarnsdorfské školky ocenili za spolupráci se seniory\nMateřské školy Na kopečku a Sluníčko z Varnsdorfu získaly značku Mezigeneračně. Jde o ocenění za…\nMatěj Kotiš patřil k základním pilířům fotbalového Varnsdorfu v době, kdy skromný tým ze severu…\nNovou psychologickou a psychoterapeutickou ordinaci si nedávno otevřela ve Varnsdorfu Petra…\nV malebném fotbalovém areálu Modrá na Děčínsku absolvovaly přípravný duel prvoligové Teplice s…\nPříprava prvoligových fotbalistů na start nejvyšší soutěže graduje, středeční termín nabízí…\nPavel Drsek, kouč Varnsdorfu, musel před zahájením letní přípravy řešit post svého asistenta.…\nVarnsdorf plánuje stavbu spalovny, záměr rozděluje město\nBěhem několika let by se mělo stát ukládání komunálního odpadu na skládky minulostí, počítá s tím…\nK vážné dopravní nehodě došlo okolo poledne v úterý 15. června ve Varnsdorfu. Na Pražské ulici se…\nTour de Feminin: Jednáme o startu Sáblíkové, říká Novota\nPo roční přestávce způsobené koronavirovou situací se letos opět uskuteční mezinárodní…\nŽe lyžařské areály nežijí jen v zimě, dokázali v sobotu 5. června v Horním Podluží, kde…\nPavel Drsek má za sebou půl rok ve funkci varnsdorfského trenéra. Výsledek? Varnsdorf se sice…\nPro poraněné dítě vzlétl v úterý 1. června odpoledne vrtulník do Varnsdorfu. Zraněné jej…\nMěl před sebou velmi slibnou fotbalovou kariéru. V 27 letech, kdy mohl být na vrcholu, ovšem…\nVarnsdorf veze z Prostějova bod a má jistou záchranu\nV předposledním kole letošního ročníku druhé ligy vydoloval fotbalový Varnsdorf v dalekém…\nDrsek: Musíme pomáhat obraně tím, že přidáme druhou branku\nPoslední tři zápasy neprohráli a vybojovali pět bodů. Na předposlední Blansko mají fotbalisté…\nBez branek se opravdu nedá vyhrávat. O tom by mohl fotbalový Varnsdorf dlouze vyprávět. Svěřenci…\nVarnsdorf jede na Žižkov. Prolomí střelecké trápení?\nFotbalisté Varnsdorfu míří v dalším pokračování druhé ligy míří do hlavního města. V neděli je od…\nLetos v létě to bude rok, co ve fotbalovém Varnsdorfu skončil brankář Miroslav Samoel. Pro mnohé…\nFotbalisté Varnsdorfu se na jaře trápí v koncovce. Podruhé v řadě uhráli bezbrankovou remízu,…\nKotlina vyhlíží důležitou bitvu. Varnsdorf přivítá Táborsko\nNikdo stále netuší, jak to bude se sestupem z druhé ligy. Pokud by padaly dva týmy, bude mít…