Zaslal: po říjen 15, 2012 7:27 pm Předmět:\nzastav se , něco popijem , ale až někdy jindy , jsem nějak přepitej\nZaslal: po říjen 15, 2012 8:39 pm Předmět:\nJak stojí v mé oblíbené příručce pro řidiče vojenského vozu (r.1957, překlad z ruštiny) "nezvyklé zvuky, jejichž intensita se v krátkém čase rapidně nezvyšuje, zpravidla netřeba za jízdy řešiti".\nPosim se asi bude , ale u škodovek všeobecně v mnoha případech platí záoceánské "is not bug, but feauture"...\nZaslal: st říjen 17, 2012 10:02 pm Předmět:\nNěkdy se určitě zastavim, uděláme přepadovku na Pavelku.\nZaslal: pá listopad 09, 2012 10:26 pm Předmět:\nČistě teoreticky jsem dospěl k naprosto konečnému možná, že bych trosku i prodal, neb jsem se dostal do finanční tísně. Zatím čistě teoreticky. Jakou to má tak reálnou prodejní cenu? Koroze je minimální, podlaha je dobrá, rám taky, jen zadní lemy maj dirky, ale nic tragickýho, ekodaňe je to zbaveno, takže převod 800, všechno tam funguje, už nic nevrže, jsou k tomu díly - nová převodovka, starší převodovka, novej rozdělovač, novej přítlačák, nějaký hadice a podobný blbiny, převodka řízení, nová, (snad je k tomu, ten člověk, od kterýho ji mám tvrdil, že je na trosku)\nteď neduhy: má díru v plynu, nevím, čím to je, dal jsem do toho fungl karburátor a furt to dělá, dá se s tim jet, ale je to trochu nepříjemný, že před rozjezdem se musí zaplýnovat.\nBrzdí šejdrem, ale to je asi kvůli tomu, že dlouho stála, když se rozjezdí, tak to přestane, trochu to přešlo, když jsem s tím teď chvíli jezdil.\nTo je asi tak všecko. Je to reálný vůbec prodat za nějaký rozumný peníze?\nZaslal: út listopad 13, 2012 8:17 pm Předmět:\nCo jsou podle tebe rozumný peníze?\nZaslal: út listopad 13, 2012 10:53 pm Předmět:\nNe za litr, nebo tak. Představoval jsem si asi tak 10 tyček, ale zatím to není aktuální a asi ani nebude - doufám. Jen sonduju, jestli to auto má reálnou hodnotu.\nZaslal: pá listopad 16, 2012 3:42 pm Předmět:\nTak a je to aktual. Ac nerad, musim nabidnout k prodeji tuto svoji trosku. V pripade zajmu udelam novou stk, tato konci za mesic. Vcetne vsech dilu a kramu k tomu, predstavuji si za to deset tisic korun ceskych. je to bez ekodane.\nZaslal: so prosinec 15, 2012 10:16 pm Předmět:\nTak, trosku stále mám a nechám si jí, protože deset za ní stejně nikdo nedá a navíc jsem do ní dal nějaký peníze, tak by se to ani nevyplatilo. Akorát bych na ní udělal rád nějaké změny, pro mě k lepšímu, malinko ji pobastlit. Tak mám pár dotazů. Jak se vyndavá motor? Spodem? Horem? Ne, že by to bylo nutný, ale bylo by to zupa, sehnat třeba 1500ku. Popřípadě někde jsem viděl obrázek, kde byl v trosce motor ze žigula. Nevíte někdo, kdo měl tuhle úpravu? Jak je složitý tam motor napchat? Jde na převodovku, nebo se tam musí vepchat převodovka ze žigula? Ta má ale řazení zezhora na páku... No jedna šílenost za druhou. Dál bych jí rád dal starší kulatý nárazníky, dveře s klikama ven a nějak dovyrobil kšilt, ten se mi líbí. Masku bych chtěl zas zachovat takovou, jaká je teď. To je asi tak všecko. Jo dneska nenastartovala. Tak jsem chvilku oživil baterku na nabiječce a už vrčí. Ale málem jsem nezajel do garáže, protože měla problémy se rozjet na naprostý rovině. A to tam bylo jen trochu sněhu.\nZaslal: so prosinec 15, 2012 11:14 pm Předmět:\nhele , přijeď , sem k nám do hor na čerstvý tvůrčí vzduch\nnechal jsem si tu pahejl kastle kde je motor s převodovkou\nmotor se vyndává horem\nZaslal: so prosinec 15, 2012 11:29 pm Předmět:\nToho, že se vyndavá horem, jsem se trochu bál.\nUrčitě přijedu, ale až příští rok. Zrušili nám dovolenou přes vánoce, protože papaláši si domluvili revizi letadla a nikdo se jim, překvapivě, dobrovolně nepřihlásil. Takže musíme 24,25,28,29,30 do práce. No Šejk Peterka ti povypráví. Hlavně bych chtěl stylově přijet troskou.\nZaslal: ne prosinec 16, 2012 2:27 am Předmět:\njá dnes ráno skončil a jdu dělat až 4.1.\nspodem to jde taky ale chce to aspoň metr nad zem a sundat nápravu\nZaslal: ne prosinec 16, 2012 10:10 am Předmět:\nJa to delal dycky horem, ale musi se to delat ve 2 lidech na tyci nebo mas-li stresni vokno muzez to delat kockou. Cim vice ten motor voceses, tim lip to de ven a min toho zkurvis. Ja osobne doporucuju vyndat chladic a sundat hlavu i s vodni pumpou.\nZaslal: ne prosinec 16, 2012 10:54 am Předmět:\nHmhmhmhm, uvidíme, jestli seženu něco, co by stálo za to tam vetknout. Myšlenka motoru z e žigula se mi líbí, protože skoro 80 koní není k zahození. Kor když už jsem to někde viděl, že to jde. Ale kde\nZaslal: ne prosinec 16, 2012 12:55 pm Předmět:\nPopřípadě někde jsem viděl obrázek, kde byl v trosce motor ze žigula. Nevíte někdo, kdo měl tuhle úpravu? Jak je složitý tam motor napchat? Jde na převodovku, nebo se tam musí vepchat převodovka ze žigula? Ta má ale řazení zezhora na páku...\nMotor ze žigula jsem viděl v jednom kempíku, byl tam i s převodovkou, výko motoru udělaný delší, bylo víc vepředu a v něm řadící páka - veškerá táhla od ní k převodovce udělaná, ze 1203 to nebylo. výfuk samozřejmě svařený na míru.\nNo jedna šílenost za druhou. Dál bych jí rád dal starší kulatý nárazníky, dveře s klikama ven a nějak dovyrobil kšilt, ten se mi líbí. Masku bych chtěl zas zachovat takovou, jaká je teď..\nHale, je to tvoje "auto", dělej si co chceš... Ale to co jsi popsal absolutně odporuje tomu, jak by měla 1203 správně vypadat. A mě se z toho zvedá žaludek.\nUpozorňuji tě, že osazení dveří s klikami ven (pokud se ti je podaří sehnat) obnáší i úpravu sloupků a úplně jiné zámky, tedy pokud ty dveře bereš z nějakého vraku, vyřízni si i sloupky se zámky.\nKšilt znamená buď příšerný bastlení bez obstojnýho výsledku nebo radikální zásah, jako třeba dělal Gluetus http://glutheus.rajce.idnes.cz/201102A0#11022011726.jpg\nPřijde mi to celý úplně nesmyslný... (Tím neříkám, že by ty moje klikovenkový vraky měly smysl.)\nZaslal: ne prosinec 16, 2012 1:10 pm Předmět:\nTak ona to zhovadilost je, proto si to klidně dám i vymluvit, co se týče trosky, nejsem úplně zarytej originalista, jako třeba co se týče žigula, nebo mergla, ale předek bez kšiltu mi přijde takovej holej, jak kdyby tam prostě něco chybělo, až nevzhlednej. Pokud dveře vyžadujou takovou úpravu, že se musí řezat sloupky, kašlu na to, nechám tam tohle, myslel jsem, že je to jaxi kompatibilní a ono nene. Kšilt by třeba nějak šel vetknout i bez takovejch úprav, jaké dělal kolega, i když klobouk dolů, před jeho prací, viděl jsem jí v jeho tématu a fakt paráda. Jako správnej votuzer přes škochtle bych musel použít kýbl kytu. Ale asi si to taky rozmyslim, i když to je věc, který bych se nerad vzdával. Nárazníky nechám ty hrozný, co asi vyrobili z futer od garážovejch vrat.


Smartmax - Můj první vláček se zvířátky - 25 ks | Agátin svět\nÚvodní stránka Hry a hračky dle typu Magnetické hračky Magnetická stavebnice Smartmax - Můj první vláček se zvířátky - 25 ks\nMagnetická stavebnice SmartMax pro nejmenší děti. Děti si vytvoří svůj první vláček z lokomotivy a tří vagónků a 2 zvířátka. Připojte vagóny k lokomotivě, naložte zvířátka a dopravte je bezpečně na místo určení. Hračka je určena pro děti od 1 do 5 let. Všechny dílky jsou vyrobeny z měkkého bezpečného a odolného plastu. Chci vědět víc\nmotoriku fantazii orientaci holku kluka od 2 let kojenci a batolata\nDěti si vytvoří svůj první vláček z lokomotivy a tří vagónků. Souprava drží pospolu díky magnetům. Zvířata se skládají ze tří dílů, na tyčku děti navléknou přední a zadní část těla. Mohou si tak vytvářet zvířata reálná nebo díly různě míchat a stvořit tak zvířata fantastická. Dílky jsou dostatečně velké, příjemné a snadné na manipulaci. Balení obsahuje celkem 25 dílků.\nSmartMax - vláček Tommy - 11 ks\nS tímto balením stavebice SmartMax si děti postaví trojdílný vláček s očima a zpětným setrvačníkem o celkové délce 35 cm! Všechny balení magnetické stavebnice jsou vzájemně kompatibilní, fantazii se tedy meze nekladou.\nSe sadou SamrtMax - Mix vozidel můžou děti sestavovat různá vozidla hasičský vůz, buldozer, odtahový vozík a další. Všechny díly lze kombinovat se všemi stavebnicemi SmartMax. Součástí tohoto balení je i brožurka, která ukáže a poradí, jak jednotlivé dopravní prostředky jednoduše sestavit. Sada obsahuje 18 dílků, tak jak vidíte na doplňujícím obrázku a 8 párů koleček.\nodolný, pevný a bezpečný materiál\nmožnost dokoupit komponenty\nNaprosto skvělá hračka! Kluci si ji zamilovali okamžitě a velice rádi si s ní hrají (věk 1,5 a 3). Nejen, že trénují barvy, ale zkoumají základy magnetizmu a je jen na nich jak si co postaví. Vřele doporučuji. Navíc - když se něco ztratí, je vždy možnost doobjednat nové magnetky a kuličky :-)\nNaprostá spokojenost. Objevila jsem dětské skládačky SMARTMAX, které jsem dosud neznala a je to dobrá volba. Zbožī dodáno do 2 dnů po objednávce.


Moskva se chystá na britské chuligány | Svět | Lidovky.cz\n19. května 2008 18:01 Lidovky.cz > Zprávy > Svět\nMoskva se chystá na britské chuligány\nFanoušci už se sjíždí do Moskvy. | foto: AFP\nMOSKVA Centrum ruské metropole se chystá na příval britských fotbalových fanoušků. Na finále Ligy mistrů má přijet zhruba 40 tisíc fandů. Už dnes přiletěli charterovými lety první příznivci a speciální autobusy je odvezly do stanových městeček ve sportovním areálu v Lužnikách, kde se finálový zápas odehraje.\nDo Ruska dorazilo také 18 britských detektivů, specialistů na fotbalové chuligánství a extremismus, kteří budou pomáhat ruským kolegům. Těch budou ve středu v ulicích tisíce, včetně tří stovek se znalostí angličtiny.\nPřímo v okolí stadionu bude hlídkovat 4000 policistů, další tři tisíce\nbudou v dalších částech města. V pohotovosti budou i pluky vojsk ruského\nministerstva vnitra. Ruské bezpečnostní jednotky mají s neukázněnými a\nčasto opilými a agresivními fanoušky své zkušenosti, potenciálně konfliktní\nzápasy ruské ligy provází pravidelně "manévry" mužů a žen v uniformách.\nObvyklé jsou například kordony policejních těžkooděnců, kteří ve dvou těsných řadách vytváří průchod ze stadionu přímo do stanic metra a\nznemožňují divákům odejít jiným směrem. S šéfy oficiálních fanklubů se nový ruský ministr sportu a někdejší šéf fotbalového svazu Vitalij Mutko sešel už v pátek. Žádal je, aby se pokusili rvačkám zabránit. "Také od britských fanoušků je možné očekávat cokoliv, což ukázal nedávný\nzápas petrohradského Zenitu v Manchesteru. Tam po prohře zorganizovali\nhromadné násilnosti," připomněl finále Poháru UEFA, v němž ruský tým\nvyhrál, pracovník moskevských bezpečnostních sil v rozhovoru pro agenturu\nFanoušci mohli přicestovat bez víz\nRuská strana fanouškům z Británie umožnila přicestovat do země bez nutnosti pořídit si vízum i přes jinak velmi chladné diplomatické vztahy obou zemí. Příznivci obou slavných britských klubů však zřejmě nebudou ani chvíli bez ruské oficiální "starostlivosti" a policie plánuje zajistit si, že budou\n"drženi od sebe" od první minuty. Jejich letadla budou přijímána na různých letištích z Manchesteru přistanou v Domodědovu a ta z Londýna na Šeremeťjevu. Radnice a dopravní policie vyčlenila speciální trasy, které budou pro ostatní dopravu uzavřeny ve chvíli, kdy jimi do oddělených stanových městeček povezou fanoušky najaté a uzavřené autobusy.\nTěch má být 20. května, kdy Moskva očekává hlavní nápor britských hostů, v pohotovosti na 700. Na samotném stadionu prý policisté v uniformách nebudou, pořádek budou podle "evropských norem" zajišťovat pořadatelé. V ruských podmínkách to však podle médií pouze znamená, že do pořadatelských uniforem se převléknou policisté ze zásahových jednotek.\nA jejich kolegové budou nepochybně připraveni v desítkách automobilů v bezprostřední blízkosti stadionu. Ruská policie se přípravu na zápas rozhodla nepodcenit a anglicky mluvící policisté byli hledáni ve všech útvarech ministerstva vnitra, uvedly ruské internetové servery. Podle stránek gazeta.ru se nakonec podařilo získat asi 300 milicionářů schopných domluvit se dobře anglicky. Ti budou pracovat u každého vchodu na stadion v Lužnikách, v recepcích vytipovaných hotelů a na "horké" policejní lince.\nLeon Fotbaloví fanoušci mají prázdnotou přehuštěné hlavy Mozkový přetlak těchto... 18:46 19.5.2008\nJosef fanoušci Myslim si, že rusáci je naučí, jak se chovát slušně. 18:46 19.5.2008


Šťávové pojidlo Super-Klardick (váže vodu) 200 g- Dortisimo.cz\nŠťávové pojidlo Super-Klardick (váže vodu) 200 g\nPoužívá se především pro zadržení vody ze zmraženého nebo kompotovaného ovoce. Je neutrální chuti, stabilní při pečení, vaření a zamražování. Při aplikaci mraženého ovoce na cukrářské výrobky se před použitím ovoce jemně prosype Super-Klardickem. Je použitelné také v kombinaci se želatinou.\nZa tepla je použitelný pro ovocné náplně, do bublaniny nebo ovocných dortů neboť přilne k povrchu ovoce, pohltí tekutinu a z dortu nebo z pečeného korpusu nevytéká šťáva. Super-Klardick je použitelný též na zahuštění kompotové šťávy na požadovanou konzistenci (rosolu). Je nutné přidávat výrobek postupně a počkat na zahuštění, které dále probíhá.\nSložení: acetylovaný zesítěný adipát škrobu, acetylovaný zesítěný fosfát škrobu, cukr\nPoužití: 1000 g tekutiny, až 300 g cukru, 150 g Super-Klardick. Smíchat Super-Klardick s cukrem, poté nasypat do tekutiny a postupně vmíchat do výrobku.\nKatalogové číslo: 5250\nObrázek se svolením KEKO64 / FreeDigitalPhotos.net\nDotaz na prodavače k výrobku Šťávové pojidlo Super-Klardick (váže vodu) 200 g


Noemova archa bezkomentare.blogspot.cz: Jak (kanas juvigi/kníže) Asparuch zvítězil nad Římskou říší?\nNoemova archa bezkomentare.blogspot.cz\nJak (kanas juvigi/kníže) Asparuch zvítězil nad Římskou říší?\npřeklad z bulharštiny\nVelmi často mi moji kritikové vyčítají, že se ne kriticky stavím ke svědectvím starých autorů. Na druhou stranu, moji soupeři hladce přistupují ke zprávám, zjevně neobjektivním, vyjadřující zřejmou nenávist k bulharským kronikářů. Jako příklad lze uvést zprávy Theofana Zpovědníka, který nazývá naši předky jako "špinavý a nečistý národ". Je zcela jasné, že tato osoba byla motivována k vylíčení našich předků v černých odstínech barvy. Právě přesto je Theofanes a jeho současník Nikifor, jsou svými zprávami, chápáni jako primární zdroje informací o dané době.\nDíky spisům těchto lidí byla založena teorii o vzniku Podunajského Bulharska na konci roku 7. století. Žáci a studenti se dnes učí, že lidé prchající před Chazary, usadil Asparuch v na úzkém území Onglos (mezi Dunajem a Černým mořem). Nedlouho po tom, proti bulharským uprchlíkům zasáhly armáda římské říše. Nějakým zázrakem, byla armáda císaře Konstantina IV poražena a on sám byl donucen platit daň vítěznému lidu, který se předtím zachránil útěkem před Chazary.\nAlespoň pro mě, jsou to naprosté nesmysly. Udivuje mě, jak dlouho již se naši vědci nezamysleli nad nespojitostmi událostí propletených na základě jejich informaci do této teoriie. Předpokládejme na okamžik, že Chazaři napadli naše předky ti jako slabší tedy ustoupili. Když je někdo nucen urychleně opustit svou půdu, bere si na cestu jen to nejcennější s sebou. Jsou to rodiny a části vybavení domácnosti. Hospodářská zvířata, zásoby obilí, kovů však zůstávají na místě, protože by zdržovala při útěku.\nAno jeden národ ochuzen a vyčerpaný nemože posbírat síly a prostředky a postavit se svého času proti nejsilnější armádě - Říma. Válka je nákladné zaměstnání a připravuje se na dlouhou dobu. Pokud Chazaři napadali národ z východu, přinejmenším polovina bulharských mužů stála a bránila východní hranice.\nZbývající Asparuchovo bojovníci byly nejen zaměstnáni odrážením římské armády, ale také museli udržet západní hranici do Avarů. Co však událo ve skutečnosti, naši předkové nejen rozdrtili legie Konstantinopole, ale přinutil říši platit roční daň. Po bitvě u Ongala Asparuch rozšířil svůj vliv až k pohoří Stará Planina. Jak to dokázal?\nJiž v době císaře Justiniana Velkoho (7. století) začalo masové posílování obrany na Balkáně. Bylo zde postaveno šestkrát více pevností než v celém asijském regionu Římské říše (F. Curta, Making of Slovs). Tyto pevnosti jsou obsazovány profesionálními vojáky. Zásobování posádek se zbraněmi a proviantem bylo na úrovni. Přesto dokázal Asparuch předtím "vyděšený" od Chazarů, porazit císaře Konstantina Pogonata, ale také odejmout oblasti Moezie a přinutit ho platit daň.\nVe výkladu této historie není něco v pořádku. V podstatě nic není na svém místě. Divné je, že toto tvrzení bylo přijato v podobě čisté měny. Dlouhá léta je nám vnucováno, že toto je pravda o založení státu na Balkáně. Zřejmě pravda nebyla vhod určité skupině lidí, a proto byla skutečnost tak strašně pokřivena.\nJak to vidím já. Asparuh a jeho lid před nikým neutíkal. Ve druhé polovině století 7. století, vládl náš pánovník obrovskému území - od Krymu až po Západní Karpaty.\nOd nepaměti, tato oblast byla obývána různými Tráckými kmeny. Jedná se o kmeny Besů, Gétů, Tiragétů, Tisagétů, Kostoboků, Sajů a samozřejmě Mízijců, které jsou ztotožňováni s Bulhary již více jak 1.100 let.\nV době císaře Claudia, byla Trákie přeměněna na římskou provincii. Ve 2. století se císaři Trajánovi podařilo dobýt část zemí severních Tráků. Po krátké době po 50-60 letech, však Trákové překročili nejen Dunaj a ztrestali římské kolonisty v Trákii, a zastavují se až u Termopil v Řecku (s tím, že jsou vlastně své staré vlasti pozn. překladatele).\nPozději, v době vlády císaře Aureliana roku 271 byli všichni Římané vytlačeni z bývalé Trajanovi Dákie. Snahy o osvobození tráckých území na jih od Dunaje neustávaly. Osvobozenecké pochody probíhali v letech 378, 390, 494, 505, 559. V mnoha případech se do bojů zapojovali i místní Trákové, dříve utlačovaní Římem. Díky příchodu bratří ze severu se podařilo dosáhnout Kontantinopole a Chersonésu, a dokonce i Malou Asii.\nÚplnému dosažení vítězství, však nedošlo, protože nebylo dosaženo celkového sjednocení tráckých kmenů. Asparuch udělal něco jiného. Před útokem na Řím, vstoupil do svazku se svými příbuznými. Tímto způsobem byla postavena impozantní armádu a získal podporu utlačovaných Tráků jižně od Dunaje. Jakmile venkovské obyvatelstvo z obsazené Trákie spatřilo, že bojovníci Asparucha překonávají římské legie, ochotně se přidalo na jeho podporu.\nPodpora přichází i z dalšího místa - samotné byzantské (římské) armády. To nebyla složena jen z Řeků, jak si většina lidí myslí. Do legií vstupovali Arméni, Keltové, Isavrijci, Germáni a v neposlední řadě také Trákové. Nezapomeňme, že nejschopnějších velitelé římské pozdní antiky se narodili v naši zemi - Belisarius, Aecius, Vitalianus.\nJe pochopitelné, že Trákové v římských legiích byly podřízení Římské říši a slouží jí, ať se jim to líbí, nebo ne. Někteří, jako Vitalianus povstali ve vzpouře a vedli statečně své krajany. Jiní, jako Hilbudius zůstali věrní okupantům.\nNa konci 7. století se stalo něco unikátního. Moudrý vládce Asparuch sjednocuje všechny svobodné Tráky. Tehdy Řím ovládal naše předky, ti tajně snili o nezávislosti, uvědomili si, že v případě, že podpoří své bratry přicházející ze severu, se Trákie opět stane svobodnou zemí.\nJe zcela možné, že císař Konstantine Pogonat utekl před bitvou poté, co si uvědomil, že jeho nejschopnějších legionáři přešli na straně svých osvoboditelů. V tomto případě, neměl ani nejmenší šanci na výhru.\nZejména podpora venkovského obyvatelstva a Tráků římských legiích umožnila Asparuchovi posílit své postavení, a dokonce přinutit Pogonata přistoupit na nevýhodné mírové podmínky pro Říši. Samozřejmě, že císař nebyl spokojen s takovou smlouvou.\nVe snaze oslabit sjednocený stát, Pogonat zaplatil Chazarům, aby zaútočili na Bulharsko na východě. Doufal, že donutí naše předky věnovat hodně sil armády na ochranu mimo dunajských území na východě země. Tak to by bylo jednodušší pro císařskou armáda napadnout Trákii a vybojovat stará území.\nChazaři podplacení a podněcovaní Pogonatem, skutečně ovládli východní části našeho území, na západ od Dněpru se jim nepodaří přejít. Naši předkové ztratili panství na Krymu, avšak získali svá nejstarší území na Balkáně, na kterých bylo mnohem více Bulharů než oblasti Přiazoví (Dohodou mezi Bulhary a Chazary končí vzájemný spor s tím, že poměrně velká část Bulharů zůstává na svých územích na Kavkaze a respektuje vládu Chazarů, dnešní Balkarci – pozn. překladatele)\nTo Chazaři napadli naši zemi až po sjednocení Bulharska svědčí i fakt, že Asparuch byl zabit v boji s těmito lidmi na břehu řeky Dněpru po sjednocení naší země. Jeho hrob byl nalezen poblíže obce Voznesenska, na Ukrajině.\nSkutečnost ukazuje, že Bulharsko zůstává stabilní zemí po Asparuchovi, že nebyl žádný nově příchozí cizí národ, že zde došlo k dlouho očekávanému sjednocení, jinak rozděleného národa. Rok 681 je definován jako začátek naší zemi, avšak tvz. „Jmenovitý seznamu bulharských vládců“ říká, že před Asparuchem panovalo pět dalších knížat severně od Dunaje. Povšimněte zvýraznění na severně od Dunaje a ne východně od Černého moře.\nRegion Azova byl jenom okrajovou částí našeho státu. Naši předkové vládli na dnešních území Rumunska, Maďarska, Ukrajiny (včetně středu kontinentu pozn. překladatele). Území Trákie bylo vždy považováno za, dočasně obsazené Římem. Na konci 7. století se situace této oblast mění po staletích bojů za svobodu.\nNastalá změna naháněla strach všem Řekům, kteří se dohadovali o trůn v Konstantinopoli. Věděli, že je to jen otázka času, kdy se naši předkové vydají ještě více na jih, aby znovu ovládli Konstantinopol a další svá území. Ne náhodou je pohled starých Bulharů otočen stále k na jihu. Věděli, že pokud se jim nepodaří osvobodit včas své bratry v Thessaliji, Peloponésu a jinde, Řekové je vysídlí nebo tyto lidi zcela asimilují.\nBohužel nastalo právě to. Trákové uvnitř Říma byli často deportováni do Malé Asie, nebo byli nemilosrdně masakrováni. Bylo mezi nimi rozseváno umělé nepřátelství, vytvářeny lži o jejich původu*). Pozdějšímu knížeti Krumovi a mnoha dalším panovníkům se podařilo zachránit část tráckého obyvatelstva ze zajetí, kdy po každém pochodu na jih stěhovali své rodné na sever - ke svým.\nNicméně, tyto záchranné operace jsou interpretovány jako masové únosů. Samozřejmě to není první lež císařských kronikářů. Aby kronikáři dodali sílu a pravdivost svým nárokům na naše území, vytvořili naši jižní sousedé fikci o bulharské invazi. Úsilí Asparucha de facto není napadání dalšího území, je osvobozováním od nadvlády hrůzného násilníka a utlačovatele.\nPokud by byl Asparuch zástupcem nového národa, pak jeho jméno by nebylo trácké. Aspa je trácké slovo pro koně. Nalézáme je ne jinde, než v místě Ut Aspios – což je epiteta pro „Tráckého jezdce“ (Vl. Georgiev). Téměř před tisíci lety před Asparuchem panovali v oblasti Dobrobrudže (Ongolot) králové s podobnými názvy. Jedná se o jména Har-aspos a Adr-aspos. Nezapomeňme, že žijící v pozdní antice vojenský velitel Aspar byl Gét, tj. podle Jordanese také Trák.\nMince z doby vlády krále Adr-aspose z Dobrudže asi z roku 2300.\nS příchodem Knížete Asparucha nedochází k žádné významné změně v toponymech. Trácká označení bara, balta, reka, burda, stob, polt, ila, nejsou nic jiného než bulharské bara, bažina, řeka, brod, plotu, oplocení – ohrada, Ila - bláto, hlína, jíl ...\nNenastala žádná změna ve způsobu budování pevností. Stará bulharská města jsou stavěna z kamenných kvádrů, tato metoda je známá od dob Tráků nejméně ze 4. století před naším letopočtem. (Kitov, Agre, Úvod do trácké archeologie). Na začátku středověku jsou v našich zemích nejpopulárnějšími stavbami zemljanky a polozemnice. V takových domech žili i a Trákové. ... O našich předcích je známo, že obilí chránili v zemních jámách. Tak jak to činili i Trákové.\nVe starobulharských pohřbech šlechticů obětovali koně. Stejný rituál je pozorován u Tráků. Každý slyšel o tom, jak Kníže Krum nechal zhotovit rituální kalich z lebky císaře Nikifor. Málokdo však ví, že je to trácký zvyk byl popsan Florem v jeho knize Trácké války. Dalším zvláštním obyčejem starých Bulharů byla umělá lebeční deformace. Ta není prováděna v naších zemích pouze v raném středověku a byla známa již od Doby kamenné.\nS ohledem na všechny tyto údaje, neměli bychom být překvapeni, že během tisíce let jsou Bulhaři ztotožňováni s Tráky různými autory. Sv. Jeroným, L. Djakon, M. Ataliat, M. Gaval, N. Gregor, Fulko, J. Zonar, J. Cantacuzin, L. Chalcondyles, J. Ceca, J. Geometer a další přirovnávají Bulhary a Tráky.\nZde je pravda "O příchodu" knížete Asparucha. Nešlo o dobytí nové země zoufalým a týraným lidem, jde odvážné osvobození vlasti od zahraničního utiskovatele. Existuje něco, co se dá poznat z tohoto příběhu. Vítězství není na straně nejsilnějších, nejvíce bojovných, nejmužnějších, je na straně těch, kteří jsou schopni dát stranou své rozdíly a sjednotit se pro společné blaho.\nStejně jako v době Asparucha, jsme dnes na křižovatce. Jakož i tehdy a i teď klíč je stejný - sjednocení. Nemůžeme čekat dlouho, krev Bulharska odtéká. Musíme jednat, dokud máme sílu. Musíme zastavit umělé konfrontace vnucované nám našimi nepřáteli a zachránit budoucnost, a to nejen naši, ale také svých dětí. Zaslouží si lepší život.\nNaše jednání závisí to, zda nám bude požehnáno, nebo budeme proklínani mladšími generaci. Stále máme na výběr, stále ještě je možné vytvářet novou, čistou a svatou republiku. O jaké snil Levski. Stát bude jako matka, ne macecha Bulharů.\n*) Lidé, kteří byli uneseni Římskou říší z Thrákie, byli dopravení do Malé Asie, byli letopisci nazýváni Slovany. Tito nebyli předky dnešních Slovinců, Slováků, Čechů a Poláků, ale byly to Trákové - místní lidé. S těmito Asparuch uzavřel smlouvu, únii, a tak se mu podařilo získat obrovskou armádu ....\nVzhledem k tomu, že bezohlední jedinci zneužívají dodnes matoucí koncept Slovanů, musíme přidát další vysvětlení. Dnes, pod společným jmenovatelem Slované je řazeno na 300 milionů lidí. To však neznamená, že předkové Slovinců, Slováků, Rusů a dalších jsou Gétové, které T. Simokata nazýval Slovany. V dávné minulosti Slovinců, Slováků, Rusů, a dalších jsou předkové, kteří nosili jména Veneti, Vendi, Vinidi.\nZemě jako Slovinsko a Slovensko nosila jména Wenetia, VinDiš Marka, Vinedorum. Finové stále nazývají Rusko podle starého jména Venaja, samotné Rusy označují Venelajnen. Bohužel je, příliš málo lidí kteří ví o těchto důležitých detailech.\nV dobách kronikářů Prokopia, Jordánese a Simokaty žili předkové Slovinců, Slováků, Rusů a jiných na územích dnešního Slovinska, Slovenska a Ruska ...ale nezapojovali se do nepřátelských akcí, „starých“ Slovanů proti Římské říši.\nGetové - Slované byli nejsilnějšími ze všech svých příbuzných a způsobili většinu problémů Říma, tím se staly nejslavnějšími. Vzhledem k tomu, jejich jazyk je spřízněn s jazykem venetským, pak po čase jsou také VENETI zařazeni mezi Slovany a jejich jazyk považován za slovanský. Příbuzenst a identita, jsou nicméně dvě zásadně odlišné věci, a to je třeba si dobře uvědomit!\nStejným způsobem vzniká označení Germáni. Cornelius Tacitus vysvětluje, že původně pojmenování Germáni náleželo pouze jedinému kmeni. Teprve po čase jsou všichni lidé hovořící blízkými jazyky dostávají jméno Germáni. Dnes jsou Švédové považovány za Germány jazykově a kulturně. To neznamená, že Gaius Julius Caesar bojoval s Vikingy (předky Švédů). Nemělo by docházet smíchání pojetí z oblasti lingvistiky se jmény a původem historických národů.\nPublikováno Pavlem Serafimovem – SPATAROK v 20:47\nPřeložil: N. Nikolov 31. 07. 2015\nVystavil Nikolaj Nikolov v 2:53\n<<Předkládám informace, které se běžně v učebnicích ani dostupných médiích nenacházejí.>>\nPonechávám na čtenáři zda nad obsahem sdělení ohrne nos, nebo se sám zamyslí, zda o těchto zprávách nevěděl či věděl a umí je zařadit do správného kontextu.\nObsahem všech těchto sdělení je jen předání celého vějíře sdělení různých autorů, kteří tak přispěli k upevnění povědomí o tom, že od dob Noemovi archy uplynulo nejen několik tisíciletí, a že dnes už s jistotou víme, že letos v roce 2015, uplynuto 1.850 let existence nezávislých bulharských států na Evropském kontinentě.\nDůkazy o balkánském původu Bulharů\nJak (kanas juvigi/kníže) Asparuch zvítězil nad Řím...


Design kuchyně dle receptu bulthaupu | Insidecor - Design jako životní styl\nDesign kuchyně dle receptu bulthaupu\nNěmecká značka bulthaup předvedla vloni ve svém showroomu v centru Milána novou kolekci kuchyňského nábytku a vybavení. I když od jejího představení uběhl již rok, nestárne. Zaujala nás několika možnostmi využití.\nBulthaup dlouhodobě obohacuje trh výrobky, které jsou maximálně praktické a kde se v jednom kusu nábytku snoubí různé funkce. Jak sama firma říká, v jejích produktech se pojí intuice a praktičnost. Proto jsme se rozhodli představit vám kolekci b2, která dobře charakterizuje celou tvorbu bulthaupu. Pro všechny produkty z nejnovější kolekce je charakteristický kříž, dle kterého můžete na první pohled říct, z jaké sady výrobky pocházejí.\nNaši pozornost na první pohled zaujaly multifunkční stolky, které filosofii firmy přímo ztělesňují. Slouží jako plocha pro krájení či vaření, zároveň ale i jako úložný prostor: můžete sem schovat cokoliv od lžiček až po koření. Šuplíky se dají vysouvat ze všech stran, proto může u stolu pracovat více kulinářů zároveň. I v této kolekci bulthaup myslel na perfektní organizaci kuchyně a řešení, která kuchařce či kuchařovi usnadní manipulaci s nádobím i úklid prostoru.\nDo světa bulthaup poslal minulý rok i nový jídelní stůl, který svou hlavní funkci efektivně maskuje. V jeho útrobách se totiž skrývá plotna. Ta se objeví, když rozevřete dřevěné desky, po kterými se nachází i betonová odkládací plocha pro rozpálené hrnce a pánve. „A tak zatímco maminka vaří, děti mohou na druhém konci stolu dělat úkoly,“ vysvětlila nám Kathrin Mühlhofer z bulthaup.\nNedílnou součástí kuchyně musí být i odpadkový koš. Ten bulthaup vyřešil elegantně a především funkčně: vytvořil dva pohyblivé boxy v zajímavém geometrickém provedení, které přímo svádí k třídění odpadu.\nKuchyňské skříňky z totožné kolekce pak bulthaup nabízí v dvojím designu. Přijde na to, zdali chcete své ingredience a vybavení schovat za neprůhledné posuvné dveře, či je nechat na obdiv za transparentní pojízdnou skleněnou deskou. Firma trh obohatila o další propracované produkty a opět dokázala, že oprávněně patří mezi špičku ve svém oboru.\nVařit design 23.03.2014, Veronika Čáslavská\nStůl s integrovanou varnou plochouProdukt


Intubovat při resuscitaci? Stále nic jasného… – ZACHRANNASLUZBA.CZ\nIntubovat při resuscitaci? Stále nic jasného…\n04/04/2018 14/02/2020 No Comments\nIntubovat při resuscitaci – nebo stačí ventilovat přes masku? V našich krajích je intubace víceméně samozřejmostí, jinde naopak výjimka. Stávající doporučené postupy sice použití tracheální intubace považují za optimální způsob zajištění dýchacích cest, ale současně konstatují, že neexistují žádná přesvědčivá data na podporu toho či onoho způsobu zajištění ventilace. Existuje dokonce několik studií, které (na první pohled překvapivě) prokázaly asociaci tracheální intubace s horším neurologickým výsledkem resuscitace.\nDůležité je ale právě to slovo „asociace“, nikoliv „závislost“ – celkem rozumně se totiž dá předpokládat, že horší výsledek u intubovaných je daný zejména tím, že velkou část přeživších s NZO tvoří pacienti s „rychlou“ resuscitací (defibrilací), které se podaří zresuscitovat ještě před intubací, zatímco intubace obvykle znamená, že se resuscitace „na první dobrou nedaří.\nČasopis JAMA nyní přináší první velkou randomizovanou studii zaměřenou na rozdíly v kvalitním přežití při zajištění ventilace pomocí tracheální intubace (OTI) vs. za použití standardní obličejové masky. Ani tato dva roky trvající francouzsko-belgická studie ale bohužel jasné rozuzlení nepřinesla – z hlediska dlouhodobého přežívání vyšly oba způsoby rovnocenně (5,3% vs. 5,4% – na naše poměry upřímně řečeno nic moc), statisticky významné rozdíly byly zjištěny ve výskytu problémů při zajištění DC (častěji u OTI), v selhání ventilace a regurgitaci žaludečního obsahu (častěji u masky).


Kapitola sedmnáctá: At the Library | Šílené šuple - začalo to Harrym Potterem\nKapitola sedmnáctá: At the Library\n22. května 2015 v 0:01\t| Richenza\t| Bless the Child: Kniha čtvrtá - BÍLÝ JEZDEC\n"Beauty is truth, truth beauty, - that is all ye know on earth, and all ye need to know." John Keats\nBradavice; 8. října 2012\nRukama studentů putovaly různé kameny, růženíny, karneoly, křišťály, turmalíny… pomalu, téměř obřadně každý brali do rukou, přikládali k srdci, k tvářím, k čelu, prohlíželi si je - tak, jak jim to ukázala profesorka Goshawková. Měli za úkol rozpoznat, který nejvíce reaguje s jejich vlastní magií.\n"Tohle je on," sevřela Marigold v ruce lesklý a ohlazený hematit. "Co ty, Vicky?"\n"Pořád nic, Victoire?" objevila se nad ní profesorka Goshawková. "Zkuste tento," podala jí průsvitný zlatavě zbarvený kamínek. Vicky jej vzala do rukou. Nebyl to kámen, to poznala ihned - místo neživého chladu tento kousek hřál, dýchal a - cítila to. Byl to on.\n"To ale není kámen," zvedla oči k profesorce Goshawkové.\n"Jistěže není," usmála se profesorka. "Ale určitě poznáte, co to je. Mohlo mě napadnout, že kámen je pro vás příliš… těžký."\n"Jantar," usmála se Vicky.\n"Ano, Victoire. Máte už všichni své kameny?" obrátila se na třídu.\n"Jo," zabručel otráveně James a popadl namátkou jeden z kamenů, které před ním ležely. Hank se zasmál a udělal totéž.\nNěkolik hlasů zepředu se ozvalo, že ještě nalezeno nemají, ale většina dětí již své kameny poznala - nebo to alespoň předstírala.\n"Pro každého existuje kámen, který k němu patří, ale rozhodně nemusí být zde. Příště přinesu další. Kdo svůj kámen nepoznal, ať si vezme ten, který se mu nejvíc líbí, budete do příště zkoušet pracovat s ním. Za domácí úkol máte zjistit co nejvíce o vybraném kameni, kde se nalézá, k čemu slouží a jak na vás působí."\n"Jak to má být dlouhé, paní profesorko?" zeptal se James, aniž by se namáhal přihlásit.\nAle Cinnamon Goshawkové to zřejmě nevadilo, protože se na něj usmála: "To přece není důležité, Jamesi. Napíšete všechno, co zjistíte. Na délce nezáleží."\n"Bezva," přikývnul spokojeně James, strčil kámen, na nějž se ani nepodíval, do kapsy a vyšel z učebny.\nPo obědě měli volno až do tří hodin, kdy Nebelvíru začínala další hodina s profesorkou Goshawkovou - tentokrát povinné Bylinkářství. Vicky ani nedalo moc práce chlapce přesvědčit, aby volno využili pro přípravu domácích úkolů v knihovně, protože touto dobou tam byl vždy větší klid než odpoledne. Zvlášť, když ji v jejím úsilí podpořila Marigold. Vicky se musela usmát - Marigold určitě doufala, že tam bude i Joshua.\nA samozřejmě, že byl. Seděl u okna, zkoumavě se díval na malý kamínek v dlani. Marigold si hned přisedla k němu. Po chvíli však vstala, doběhla k madam Pinceové a požádala ji o knížku o vlastnostech drahokamů a polodrahokamů.\nKnihovnice se na ni přezíravě podívala: "V kolikátém jste ročníku, slečno? Měla byste už být schopná se v knihovně orientovat sama."\nMarigold na ni vykulila nevinně oči. "Ve třetím. Ale ten předmět máme první rok. Prosím, jste vždy tak laskavá…"\nVicky zvedla obočí. Madam Pinceová byla vše jiné než laskavá. K jejímu překvapení se však se stisknutými rty přísně se tvářící knihovnice vydala s Marigold mezi nekonečné regály knih. Vicky si pospíšila za nimi.\n"Hej, Vicky, vezmi taky jednu pro mě!" zakřičel za ní James.\nMadam Pinceová se prudce otočila: "Pane Pottere, v knihovně se nekřičí. A pokud chcete knihu, tak si pro ni dojděte laskavě sám."\nJames se jen opřel o opěradlo, ani se nehnul. Tři mrzimorské třeťačky, které s nimi navštěvovaly zelenou magii, se rozesmály a s hlavami skloněnými k sobě si začaly něco povídat, přitom se občas podívaly směrem k Jamesovi. Hank, který seděl vedle Jamese, vstal a rychle zamířil k Vicky.\n"Bude nám stačit jedna s Jamesem dohromady, ne?" řekl rozpačitě směrem k ní.\n"Počkejte," přidala se k nim jejich nebelvírská spolužačka Nona Towlerová. "Pomůžete mi s tím?" usmála se na Hanka. "Vůbec si s tím nevím rady."\n"To víš, že jo," rozzářil se Hank a Vicky najednou připadal jako někdo jiný. Kdyby to nebyl Hank, tak by skoro řekla, že mu to sluší. Prohrábnul si rozpačitě blonďaté vlasy a sklonil se ke kamínku Nony. "Myslím, že je to křišťál."\n"Skutečně?" naklonila hlavu Nona. "Můžu si sednout k vám?"\n"To víš, že jo," přikývnul Hank a narovnal se. Vicky najednou připadal o něco vyšší. "Počkej na mě u stolu, přinesu knížku i pro tebe, chceš?"\n"Díky, Hanku," přikývla spokojeně Nona a vrátila se ke stolu, kde seděl James a se zvláštním úsměvem je pozoroval.\nVicky se s knížkou vrátila na své místo k Teddymu. Naklonila se k němu a zašeptala: "Podívej na Hanka a Nonu. Myslím, že se mu líbí, ne?"\n"Hm. Mluví o ní pořád."\n"Přede mnou ne."\n"Protože jsi holka. Ale ona se s ním moc nebaví. Je to Hank," pokrčil Teddy rameny.\n"Teď se s ním bavila. Sama za ním přišla."\n"Tak to musel být Hank v sedmým nebi."\n"Byl," pousmála se Vicky. "A nepřipadá ti legrační, jak se Marigold snaží o Joshuu, a ten si toho ani nevšimnul?"\n"Fakt?" podivil se tentokrát Teddy. "Toho jsem si teda taky nevšimnul. Mně stačí, že sis všimla ty, že se líbíš mně," usmál se a položil ruku těsně vedle její, že se téměř dotýkaly.\nVicky se začervenala a ruku odtáhla.\n"Půjdeš se se mnou dneska ven, Vicky?"\n"Teddy… ale pak si budou o nás povídat, že spolu chodíme…"\n"Já jsem myslel, že spolu chodíme."\n"Klid!" ozval se jim těsně za zády hlas madam Pinceové.\nVicky si dala ruku před ústa a ihned se sklonila ke knize. Nic o jantaru tam nenašla. Samozřejmě, vždyť to není polodrahokam, povzdychla si a vstala, aby našla jinou knížku.\n"Půjdeš teda?" chytil ji Teddy za ruku.\nPřikývla a vymanila se mu.\n"Vicky, můžeš nám pomoct?" zastavila ji Marigold. "Nemůžeme přijít na to, co je to za kámen," ukázala do Joshuovy dlaně.\n"Můžu?" zeptala se Vicky Joshuy a vzala kamínek do ruky. Byl skutečně zvláštní. Tmavě zelený, téměř černý, na jedné straně s malými červenými tečkami, které jí připomínaly kapky krve. "Počkej, Joshi," vrátila se pro knížku, kterou listoval Teddy, zatímco je sledoval.\n"Mně nepomůžeš?" podíval se Teddy na ni.\n"Ne. Ten tvůj lapis lazuli poznám na první pohled."\n"Mám ho v náušnicích," ukázala na jasně modré kamínky protkané zlatými nitkami. "Od mala. Jsou po babičce Delacourové."\n"Fakt?" zeptal se Teddy a rychle dodal: "Sluší ti."\nVicky si vzdychla a zavrtěla hlavou. Pak se vrátila s knížkou k Joshuovi. Cestou si všimla, že ty tři uhihňané Mrzimorky stále pokukují směrem k Jamesovi a že si toho je James nepochybně vědom, protože se na ně upřeně zadíval. Dívky ihned sklopily hlavy a vybuchly v tlumený smích. Kromě jedné z nich, Willow Stumpové, která pohledem neuhnula, místo toho si vyzývavě odhrnula vlasy. James se sebevědomě ušklíbnul a otočil se k Noně.\n"Tady to je," řekla Vicky po chvíli listování v knize Joshuovi. "Heliotrop. Druh jaspisu."\n"To jsem v životě neslyšel. Díky, Vicky."\n"Proč si nezajdete taky pro tu knížku?"\n"Píšu teď úkol do Přeměňování. Tohle budu dělat až potom."\n"Tak proč se mě ptáš na ten kámen, Joshi?"\n"Marigold se ptala," pokrčil rameny Joshua a vrátil se ke knize.\nKdyž se Vicky vracela zpět s knihou, kterou potřebovala, všimla si, že Hank na svém místě nesedí a že k Noně naklání svou hlavu James, až se jí téměř dotýká, přitom ukazuje z okna. Nona se na něj podívala a přikývla.\nJames spokojeně sroloval pergamen, na němž nemohlo být víc než pět řádků, a strčil jej do kapsy.\nOba vstali a vyšli ven.\nA Vicky si všimla, že od polic s knihami se na ně dívá Hank, v rukách několik knih.\nDíval se tak smutně, že by jí ho skoro bylo líto. Kdyby to nebyl Hank.\nHermiona se s provinilým výrazem vracela domů. Na chodbách bradavického hradu byla už tma, nestihla ani večeři. Zdržela se v práci déle, ačkoli si předsevzala, že bude chodit domů vždy včas. Vždyť se jí po Rose stýskalo! A po Davidovi také, vzpomněla si s malým píchnutím pod žebry, jenže ten je tam, kam patří. Ve svém domově. Pomalu našlapovala, jakoby byla studentkou toulající se po večerce, až se téměř musela usmát absurdnosti té situace. Nemá přece důvod cítit se provinile! Nebyla její vina, že musela připravit spisy na zítřejší jednání Starostolce, jednoduše jí toho Benjamin dával příliš mnoho - možná proto, aby ji přiměl k dobrovolnému odchodu. A to se nenechá - vždyť ji zpět na ministerstvo vyslal Řád. Byla její povinnost udělat vše pro to, aby tam zůstala. Navíc Angelině poslala patrona a ona s tím souhlasila. Není důvod mít výčitky svědomí. Sice mohla dát vědět i Severusovi, ale... Trhla sebou a zastavila se, když uslyšela hlas toho, na koho myslela.\n"Pane Towlere, slečno Savageová, bezpochyby jste si vědomi toho, že už je po večerce."\n"Pane profesore…" odpověděl mu nejistý chlapecký hlas.\n"Ano?" ozval se sametový hlas jejího muže.\n"Vrátíme se hned na kolej," doplnil dívčí hlas. "Jen… pane profesore, přece tam nemůžu jít takhle!" Dívka jí připadala nervózní. Hermiona zhasla světlo na hůlce a popošla několik kroků, aby viděla za roh chodby. Samozřejmě neměla v úmyslu špehovat svého muže, ale něco v hlase dívky ji zaujalo.\n"Jak přesně, slečno Savageová?" Hlas jejího muže zněl zvláštně. Jako by jej celá situace bavila. Hermiona opatrně nakoukla za roh. Dívka měla na sobě rozepnutou blůzku a zoufale se ji snažila zapnout. Nedařilo se jí to.\n"Prosím, pane profesore…" dívka začala téměř vzlykat.\n"Niniane, neponižuj se," sykl chlapec, svlékl si hábit a chtěl jej přes dívku přehodit. Marně. Zamračeně se podíval na Snapea. "To nemůžete," snažil se znít pevně, ale Hermiona si všimla, že se jeho hlas třese. Měl z jejího muže strach.\n"Skutečně, pane Towlere? Hodláte si stěžovat tatínkovi? Nebo snad otci slečny Savageové? Zajímavý nápad… Připomeňte mi, slečno Savageová, do kterého ročníku chodíte?"\n"Do čtvrtého," špitla dívka.\n"Do čtvrtého," protáhnul Snape. "Tedy vám je … čtrnáct let?"\n"Bude mi patnáct."\n"Tedy je vám čtrnáct let," zopakoval Snape a měřil si oba provinilce. "Co si myslíte, že by na vaše chování řekli vaši rodiče? Tuším byl váš otec nedávno povýšen…" řekl k zbledlé dívce. "Vám už je šestnáct, že, pane Towlere," podíval se prudce na chlapce. "Možná bych vás měl poslat na vyšetření k madam Pomfreyové, slečno Savageová. Mohlo by to zajímat i bystrozory."\n"Pane profesore…" Hlas Niniane zněl vyděšeně. Hermiona si uvědomila, že jejím otcem musí nepochybně být nový ředitel Ústředí bystrozorů Gareth Savage.\n"Ovšem, to byste mi měli přijít vysvětlit zítra," zúžil oči a chvíli si je měřil, "ne, raději až pozítří v šest hodin."\nHermiona si všimla, jak chlapec, v kterém poznala nebelvírského odražeče, stisknul ústa, nic však nenamítal. A uvědomila si, že ve středu má nebelvírské družstvo trénink. Vlastně by ji to nemělo překvapovat.\n"Nějaké námitky?" ušklíbnul se její muž a otočil se k odchodu. Pak se znovu obrátil ke dvojici. "Málem bych zapomněl. Dvacet bodů z Nebelvíru."\n"Dvacet?!" vyhrkl nevěřícně mladík. "Ale -"\n"Darrene, ne," chytilo děvče chlapce vyděšeně za rukáv.\n"Ale?" zvednul obočí Snape. "Chcete se mnou snad diskutovat? Těch dvacet bodů bylo samozřejmě za každého." Viděla úsměšek vlnící se téměř neznatelně kolem jeho úst. Užíval si to. Měl rád, když měl nad druhými moc - tohle přece věděla už jako studentka, tohle věděla, když bez rozloučení utíkala do Austrálie k rodičům. Jen na to pozapomněla, vytěsnila to, protože to vytěsnit chtěla. Chtěla ho vidět jako milujícího muže, a on samozřejmě byl milujícím mužem - alespoň k ní. Tohle přece nebyl on. Tohle byla jen maska, jen krutá hra pro zvýšení autority, chtěla přesvědčit samu sebe.\nA náhle měla pocit, že svého muže ve skutečnosti vůbec nezná.\nLondýn, Ministerstvo čar a kouzel; 10. října 2012\nBylo již po sedmé hodině, když Cormac uslyšel nesmělé zaťukání na dveře. V tuto dobu nikoho nečekal, Jane už odešla domů. Vlastně… měl k němu přijít Burton Battley, a nepřišel. Že by to byl on? Nesmělé ťukání se však k Battleymu nehodilo. Na to bylo příliš ženské.\nOpřel se spokojeně o opěradlo křesla. Ať je to, kdo je, může chvíli počkat. Sklonil znovu hlavu k zápisům ze zasedání Správní rady Bradavické školy čar a kouzel, které právě četl. Její poslední zasedání jej zklamalo - McGonagallová trvala na tom, že personální záležitosti jsou čistě v její kompetenci a že pokud mají jakékoli výhrady vůči jejímu zástupci, musí odvolat ji. A k tomu se členové Správní rady neměli - a ani on to nenavrhoval. Umění vládnout zahrnuje i schopnost poznat, kdy si co může dovolit. Odvolání Minervy McGonagallové si nyní dovolit nemůže. A teď chtěl zjistit, jak kdo hlasoval v minulosti, aby věděl, kam napřít své síly.\nZaklepání se ozvalo znovu. Cormac vstal, ze zvyku nahmatal hůlku - i když nepochybně zbytečně, protože prostory ministerstva byly hlídané dobře a kdykoli mohl přivolat své osobní strážce - a šel otevřít.\nVe dveřích stála Romilda Vaneová.\n"… já… omlouvám se… byla to moje chyba, měla jsem přijít dřív," skousla Romilda ret a podívala se na něj s neskrývanou obavou.\n"Ne, to je v pořádku, vždyť tu ještě jsem. A nedomluvili jsme se minule, že v soukromí nejsou nutné formality? Jsme bývalí spolužáci, ne?" usmál se. "Pojď dál, Romy."\nPustil ji první do dveří a zavedl ji do výklenku u falešného okna, v němž se magicky zobrazovalo skutečné venku zapadající slunce.\nZadívala se z něj. "Je to krásné, pane… tedy… Cormacu," usmála se a její obličej se rozzářil.\nProhlížel si profil její tváře, nádherně klenuté obočí, přesně vykrojená ústa. Jako obraz od nejlepšího mistra. Byla snad ještě hezčí než na škole. Klasicky krásná, ne hezká jako ta husička Jane, ani aristokraticky netýkavá, jako byla jeho vznešená Berengaria ze starobylého domu Newtonů. V Romildě byla důstojnost i vnitřní oheň, určitě je skvělá v posteli, tím si byl jist, ačkoli by sám nedovedl vysvětlit proč. A bude jeho, tím si byl jist také. Vždyť proč by sem jinak chodila v tuto dobu?\n"Co ti můžu nabídnout?" usmál se na ni. "Víno? Koňak?"\nRychle zamrkala víčky. Přemýšlel, do jaké míry to hraje. "To není nutné," zavrtěla hlavou a sklopila oči. "Jsem tu služebně."\n"Jistě, jak jinak," usmál se a sám jí nalil do skleničky trochu gruzínského koňaku a podal jí jej. Nechápal, jak může někdo vůbec být tu francouzskou břečku. Gruzínský byl mnohem lepší. A navíc levnější. "Tak povídej."\n"Jestli neruším… Určitě jste… určitě jsi ještě pracoval." Romilda se na něj podívala a v jejím pohledu viděl obdiv i obavy. Rychle se ale zadívala na odlesky zlatavého nápoje ve skleničce a zčervenala. Dlouhé vlnité vlasy, které většinou nosila svázané, jí zakryly obličej. Ty rozpuštěné vlasy, stopy po zlatozelených stínech kolem očí, ačkoli se normálně nemalovala, stopy červeně na rtech… ne, nepřišla sem služebně. Opatrně natáhl ruku, jako by se bál, že ji zaplaší, a vlasy jí odhrnul.\nPoplašeně se na něj podívala, téměř se vpila do opěradla křesla. Ve tváři měla ruměnec červenější než vlasy Weasleyů. Ne, zčervenání hrát nemůže, ona se opravdu stydí. Za to, co udělal, za to, co se chystá udělat - nebo za to, že ona sama za ním kvůli tomu přišla?\n"Já jsem tu opravdu služebně," špitla a připadala mu téměř jako děvčátko. Byla krásná, přitažlivá, sexy. Naklonil se k ní a nejraději by ji sevřel do náruče, ale místo toho vzal sklenku, upil a opřel se. Nic neříkal, jen ji pozoroval. Imponovalo mu, s jakou úctou, téměř bázní k němu vzhlíží. Přitom byla jeho spolužačka. Jak to bylo odlišné od toho drzého Pottera, z jehož úst i oslovení pane ministře znělo jako urážka! Z jejích úst znělo… jinak. Tak, jak mělo. A ještě lépe znělo jeho jméno.\n"Měla jsem připravit zprávu o tom Calmanovi, pověřil mě tím Burton…"\n"Jistě. Zavolal jsem si ho dnes. Proč nepřišel on?" zamračil se.\n"Vadí ti, že jsem tu já?" Lehce se pousmála a konečně se napila.\n"Ty víš, že ne. Ale měl přijít i on. Ty si nemusíš hledat záminky. Přijď kdykoli, Romy."\nZnovu zčervenala a své rozpaky se snažila skrýt tím, že se znovu napila. Marně. Jemu se ale její rozpaky líbily.\n"To nebyla záminka. Tedy… asi jsem mohla přijít dřív. Měla jsem připravené dlouhé vysvětlení, proč jsem mohla až tak pozdě… Ale Burton opravdu nemohl, museli vyrazit na akci… Měla bych průšvih, kdybych tu zprávu nepředala…" Znovu sklopila oči.\n"A přesto jsi riskovala," usmál se. "Je v té zprávě něco, co by nepočkalo do zítřka?" vzal z jejích rukou srolovaný pergamen, přitom se dotknul jejích prstů.\nZavrtěla hlavou a pak ji znovu sklonila a její tváře zakryl závoj vlasů. Pomalu odložil pergamen na stůl, aniž se na něj podíval.\n"Neschovávej se přede mnou…" zašeptal a naklonil se až k ní. Cítil z ní téměř neznatelnou vůni parfému. Rukama jí odhrnul vlasy a ona tentokrát neuhýbala. Mlčky k němu zvedla oči a on v nich viděl pečlivě skrývanou touhu. Styděla se za ni. Ale o to byla dráždivější. O to víc ji chtěl.\nPolíbil ji a ona mu odpovídala. Nemýlil se. Romilda v sobě měla vášeň jižní krve, jejíž příměs prozrazovala nazlátlá barva její pokožky a téměř černé oči. Narovnal se a mlčky se na ni díval. Už pohledem neuhýbala, ale ani se neusmívala. Byla naprosto vážná, téměř strnule vážná. Jen její oči prozrazovaly, že chce totéž, co on. Pomalu jí vzal z rukou skleničku, které se držela jako tonoucí poslední záchrany. Pak se postavil, vzal ji za obě dlaně a přivinul k sobě.\nNechala ho, ale strnula jako kočka připravená k útoku či útěku.\nZabořil ruce do jejích vlasů, ta omamná vůně šla z nich a jemu se z ní téměř zatočila hlava. Pomalu rukama sjížděl po její šíji, ramenou, začal jí shrnovat výstřih hábitu, který tak příhodně zvolila. Políbil ji na nahé rameno.\nUstoupila o krok. "Cormacu, co to dělám?" zavrtěla bezmocně hlavou.\n"To, po čem toužíš, Romildo," přitáhnul si ji blíž k sobě a začal jí rozepínat knoflíčky.\n"Ale co si o mně pak budeš myslet?" Do dlaní chytila jeho ruce a v hlase jí zazněla panika.\n"Jen to nejlepší, Romy. Jsi nádherná, víš to?"\nZavrtěla hlavou a pomalu ustupovala směrem ke dveřím. "Promiň, ale… to přece nejde… Takhle by to být nemělo… Budeš si myslet, že… já taková nejsem, Cormacu…"\n"Já vím, že nejsi," řekl, jako by mluvil k malému dítěti. "Neboj se, proč bych si o tobě měl myslet cokoli zlého?" došel k ní a jen opatrně chytil její dlaně do svých. "Že jsi za mnou přišla sama? Na tom není přece nic špatného. Jsi svobodná žena. Úžasná žena. Nepřestanu si tě proto vážit, Romy. Jsi královna a královnou zůstaneš," šeptal a pokračoval v tom, co chtěli oba dva.\nA cítil, jak v jeho rukách vláční. Už se nebránila.


Divoká krása černohorské krajiny již není pro svět žádným tajemstvím. Země, která pronikla na turistické mapy poměrně nedávno, si brzy získala množství obdivovatelů azurovým pobřežím Jadranu, hornatým vnitrozemím i množstvím památek. Přidejte navíc ještě nezkrotnou povahu místních obyvatel a jejich lahodná jídla a získáte skvělou destinaci, jíž málokterý cestovatel odolá.\nS novým aktualizovaným vydáním přichází na trh komplexně řešený průvodce po Černé Hoře, s nímž poznáte nejenom starověké památky a skrytá zákoutí středověkých měst, k nimž patří Herceg Novi či Kotor, ale objevíte i nejkrásnější černohorské pláže a v národním parku Biogradska Gora spatříte kromě jiných také orly a ibisy. Stačí jen otevřít knihu a vyrazit!\nformát 132 x 197 mm, 244 + 12 stran, brožovaná vazba šitá i lepená


od jersey.se » 3/4/2012, 10:38\nOpomenutí je taky závada. Myslel jsem to tak, že piloti mohli upadnout do bezvědomí, letadlo mohlo přejít do klesání a když se začali probouzet (třeba ten nesrozumitelný šum v rádiu), mohli při přitahování překročit násobky atp...\nod spitfire.v » 3/4/2012, 10:57\nKdyby usnuli tak by to mělo i podobný průběh jako ti Řekové, řídil autopilot - nevím jak přesně na osmnáctce fungoval, ale letět rovně určitě zvládal.\nTo že by si omylem otevřeli klapky je taky nepravděpodobné, leč vzhledem k malému náletu také jedno z možných vysvětlení.\nTen šum mohl být i pokus o informování o problémech, ale vzhledem ke "géčkům" to již nezvládli - jenom dohad.\nnašel jsem toho Embraera http://www.youtube.com/watch?v=FF1xmIb9eYk\nNaposledy upravil spitfire.v dne 3/4/2012, 14:42, celkově upraveno 1\nod jersey.se » 3/4/2012, 11:16\nJo, něco takového jsem myslel. Otázka je jestli byl autopilot opravdu zapnutý. Pravdu už se sotva dozvíme.\nod Pop » 5/4/2012, 20:22\nPřipomínám, že letouny McD F-4D Phantom II se objevily ve výzbroji 36. a 49. FW až v r. 1966, když nahradily letouny Republic F-105D/F. Ani tato letadla se však s naším Il-18V nemohla setkat, protože se do Německa dostala až v polovině roku 1961. V té době letky nadzvukových letadel USAFE používaly typy F-100D, RF-101, F-102 a pár desítek F-104A. V případě USN se mohlo jednat o letouny Vought F-8U.\nRe: Mig-15 & F-84 nad Československem\nod p3tris » 19/2/2015, 20:25\nšedý_vlk píše: 10. března 1953 v 10.45 vzlétla z letiště v Líních dvojice letounů S-102 (Mig-15bis), které pilotovali příslušníci 2. letky 5. leteckého pluku por. Jaroslav Šrámek a por. Milan Forst. Jednalo se o běžný cvičný let a úkolem dvojice byl nácvik ztečí letounu.\nPřibližně 14. minut po vzletu spatřil vedoucí dvojice por. Šrámek v prostoru Merklína dvojici neznámých proudových letounů, které po přiblížení identifikoval jako F-84. Situaci nahlásil řídícímu letání, jímž toho dne byl mjr. František Grznár (na konferenci 3. letecké divize počátkem března přednesl tento velitel 5. leteckého pluku závazek k dosažení sestřelu narušitele. Netušil, jak brzy ho splní…)\nAmeričané mezitím dvojici Migů zpozorovali a zahájili standardní obranný manévr – velitel ostře zatočil doleva a jeho číslo doprava. Jelikož vedoucí létání vydal rovnou rozkaz k varovné palbě, por. Šrámek vystřelil krátkou dávku a zasáhl palivovou nádrž na konci křídla vedoucího F-84. Americký pilot zareagoval pokusem o únik na jihozápad (nad bavorské území). Ve vysoké rychlosti proto por. Šrámek vypálil ještě jednu dávku dávku, která zasáhla trup Thunderjetu. Ten začal hořet a pokračoval v klesání v tomto směru.\nV tomto okamžiku se přes letoun por. Forsta přehnal ve vysoké rychlosti druhý F-84. Poručík sice zahájil pronásledování, cíl se mu ztratil v mracích.\nZasažený letoun byl F-84E z 53. stíhací bombardovací perutě 36. stíhací bombardovací skupiny ze základny Fürstenbruck, pilotoval jej 1st/Lt. Warren G. A. Brown. Pilot se úspěšně katapultoval, stroj dopadl nedaleko městečka Falkenstein (asi 36 km od čs. hranic).\nAmerická strana požadovala omluvu za sestřel svého stroje v německém vzdušném prostoru a úhradu ceny zničeného letounu (200 000$), čs. představitelé trvali na tom, že Američané vnikli do vzdušného prostoru ČSR a zasahující Migy nepřekročily hranice našeho území.\nPo důkladném výzkumu badatel Miroslav Irra došel na konci 90. let k názoru že americké stroje sice opravdu pronikly až do oblasti Merklína, ale že naše migy přelétly hranice Německa a rozhodující druhá dávka byla vypálena několik km za hranicemi s Bavorskem\n(zdroj časopis ATM 2009/č.9 Vysoká modrá zeď str.72-74)\nDnes zemřel plukovník Jaroslav Šrámek, první a dodnes jediný pilot československého letectva, kterému se podařilo sestřelit v souboji proudové letadlo. Před téměř 62 lety se v letounu MiG-15 utkal nad Šumavou s Američanem G. A. Brownem na stroji F-84E Thunderjet.


Chytré bydlení / Rekonstrukce / Domácí ponk do dílny – návod na výrobu pracovního stolu, který vydrží věčnost\nDomácí dílna se bez ponku neobejde. Při jejím zařizování máte dvě možnosti – buď si pořídíte průmyslově vyráběný ponk, nebo si vyrobíte svůj vlastní. Rozhodli jsme se pro vás sepsat stručný návod, jak si vyrobit ponk ze dřeva. Popíšeme výrobní postup krok za krokem a upozorníme na hlavní chyby, které se při vybavení domácí dílny dělají nejčastěji.\nPonk musí mít správné rozměry\nSpousta kutilů si do své domácí dílny umístí starý kancelářský stůl. Ten se ale pro tyto účely rozhodně nehodí. Ponk musí být dostatečně pevný a rozměrný. Pokud si budete vyrábět vlastní dřevěný ponk, nepodceňujte jeho velikost. Nejdůležitější jsou samozřejmě rozměry pracovní desky, které by měly být alespoň 200 cm na délku a 70 cm na šířku. Tloušťka desky pak musí být alespoň 4 cm.\nPracovní desce budete dávat zabrat – bušit do ní kladivem, umisťovat těžké ostré předměty a podobně. Z toho důvodu musí být deska pro ponk vyrobena z kvalitního masivního dřeva. Nejvhodnější je dřevo bukové nebo dubové, které odolá i náročnému mechanickému zatížení. Do horní pracovní desky investujte a nechejte si ji uřezat na míru u truhláře. Bude pevná, dobře povrchově ošetřená, opracovaná a především rovná. Důležitá je také výška pracovní desky, která se pohybuje ideálně mezi 75 až 95 cm. Vždy záleží na tom, co chcete na ponku dělat, jak jste vysocí a budete-li při práci stát nebo sedět.\nDřevěný ponk – rám ze dřeva i z kovu\nPokud si budete vyrábět dřevěný ponk do své domácí dílny, nemusí to nutně znamenat, že ze dřeva bude i nosný rám. Pokud máte možnost nechat si svařit pevný železný rám, ponk bude opravdu bytelný. Ne každý takové možnosti má, proto se často přistupuje ke stavbě kompletního dřevěného ponku.\nRám ze dřeva se skládá ze samostatných nohou, které musí být také z masivu. Ideální šířka hranolů je 10x10 cm, takový dílenský stůl bude opravdu pevný. Samotné umístění nohou k desce ale rozhodně nestačí. Pracovní deska musí být opřena ne o nohy, ale o nosné trámy. Vyrobte proto samostatnou nosnou konstrukci s fixovacími prkny, pro větší pevnost můžete pravé úhly spojit pomocí kovových plechů. Pracovní desku na dřevěnou konstrukci přilepte lepidlem na dřevo a přišroubujte vruty.\nPřečtěte si také, jak vybrat vysavač do dílny\nSvěrák nesmí na žádném ponku chybět\nJednou z důležitých částí ponku je pevně přimontovaný svěrák, který umožňuje jednoduché uchycení různých předmětů a jejich snadné opracování. Na trhu jsou k dispozici svěráky různých velikostí a jakostí, výběr záleží jen na vás. Uvědomte si však, že svěrák musí být opravdu bytelný, musí mít pevný stisk a nesmí se hýbat. Vzhledem k tomu, že jde o důležitou součást ponku, nedoporučujeme na něm šetřit. Svěrák je těžký a při správném přišroubování k ponku se ani nehne.\nProstor pro doplňky\nPokud váš ponk stojí a máte na něm namontovaný i svěrák, můžete se pustit do ladění detailů. Poblíž ponku byste měli mít při ruce nejpoužívanější nářadí. Ponk proto můžete doplnit i o opěrnou stěnu, do které natlučete háčky, poličky a další pomůcky pro umístění nářadí a materiálu. Ponk můžete také doplnit i policí a v dolní části namontovat i několik šuplíků.\nI takhle může vypadat prostor na nářadí.\nVýsledná podoba ponku je jen na vás. Před zahájením jeho stavby si ale celou konstrukci důkladně promyslete a narýsujete. Pořiďte si potřebný materiál a horní desku pracovního stolu si nechejte nařezat na míru. Pokud si při výrobě dáte záležet, bytelný ponk z masivu vám vydrží desítky let.


Zázračná chia semínka - Bylinky\nChia jsou jedlá semínka šalvěje hispánské. Jedná se o bylinu z čeledi hluchavkovitých, pocházející z horských oblastí Střední Ameriky. Rostlinu znali už staří Aztékové a používali ji také jako platidlo. Mexický stát Chiapas dostal své jméno právě díky pěstování semínek chia. Pojmenování „Chia“ je mayský výraz pro „sílu“.\nCo všechno tato drobná semínka umí:\n- Chia jsou výborným zdrojem energie. Jsou vhodná před cvičením a fyzickou zátěží, semínka zvyšují vytrvalost a sílu. Jsou velmi vhodná například pro dálkový běh. Dokazuje to i kmen Tarahumara, který žije v severním Mexiku. Lidé v něm jsou známí jako vynikající dálkoví běžci a chia semínka jsou důležitou součástí jejich stravy.\n- Chia jsou významným zdrojem proteinů (bílkovin) a podporují růst svalové hmoty.\n- Chia obsahují velké množství nenasycených mastných kyselin a pomáhají našemu srdci i cévám.\n- Chia mají také velké množství hořčíku a příznivě ovlivňují stav svalů a nervů. Působí proti vzniku křečí a posilují psychiku.\n- Chia jsou důležitým zdrojem železa – jsou prevencí chudokrevnosti a působí příznivě při únavě a vyčerpanosti.\n- Chia obsahují velké množství vápníku – posilují kosti a zuby a jsou prevencí proti osteoporóze.\n- Chia jsou důležitým zdrojem draslíku. Obsahují ho dvakrát víc než banány.\n- Chia jsou také zdrojem přírodních antioxidantů a posilují tedy naši imunitu.\n- Chia pomáhají hubnout, protože na sebe vážou velké množství vody a vyvolávají pocit sytosti. Obsahují značné množství vlákniny.\n- Chia dělají dobře i diabetikům. Mají totiž schopnost snižovat hladinu krevního cukru tím, že prodlužují proces přeměny zkonzumovaných cukrů na glukózu. Tím nedochází k tak rapidnímu zvýšení krevního cukru a nedostavuje se tak silný pocit hladu při následném poklesu krevního cukru.\n- Chia jsou přirozeně bezlepková a jsou vhodná i pro celiaky.\nA jak můžeme chia semínka zařadit do jídelníčku? Velmi snadno. Konzumují se vcelku i mletá, s jogurtem či přesnídávkou, jako součást zeleninových salátů nebo do pečiva. Ráda přidávám chia do pomazánek a do kaší. Chia mohou být součástí smoothie drinků a energetických tyčinek. Při styku s tekutinou na sebe váží vodu a vytvoří hustý výživný gel, kterým lze pokrmy zahušťovat či spojovat. Tento rosol může také sloužit jako náhražka oleje a vajec.\nDávkování: chia semínka jsou potravina, ale přehánět to s nimi nemusíme. Doporučená dávka je zhruba 2 čajové lžičky denně. Nejvhodnější je konzumovat semínka po ránu. Pokud do své ranní kaše přimícháte chia semínka, pomohou vám udržet fyzickou i psychickou pohodu.\nA nakonec jeden recept.\nPátrala jsem na internetu a zaujmul mě recept z Kuchařky pro mou dceru autorky Jany Florentýny Zatloukalové:\n• 1 lžíce (15 g) chia semínek\n• 75 ml vody\n• 1/2 lžičky sušeného tymiánu\n• 100 g ovesných vloček (nikoli drcených)\n1. Do malé misky odvažte chia semínka, zalijte odměřeným množstvím vody, promíchejte a nechte aspoň hodinu při pokojové teplotě nabobtnat a vytvořit gel. Poté promíchejte.\n2. Máslo (zcela nezbytně musí mít pokojovou teplotu, jinak bude příliš tuhé, aby se dalo třít) společně s cukrem utřete v kuchyňském robotu nebo ručním šlehačem do světlé pěny. Máslo musí viditelně zesvětlat a nabýt na objemu, a to znamená aspoň 10 minut práce robotu s třecím nástavcem nebo 30 minut ručně s vařečkou.\n3. Mouku, sodu, sůl a tymián smíchejte dohromady metličkou, poté k nim přisypte ovesné vločky znovu krátce promíchejte. Namočená semínka po lžících vmíchejte do máslové pěny, pak vařečkou jemně zapracujte směs suchých přísad.\n4. Troubu předehřejte na 190 stupňů, dva plechy na pečení vyložte pečicím papírem. Těsto si pomyslně rozdělte na 12 dílů. Lžičkou vždy jeden díl odkrojte, bude velký asi jako pingpongový míček, a rukama z něj jemně vyválejte kuličku. Příliš netlačte a na nerovnoměrnosti nehleďte, těsto je řídké, ale tento úkon se s ním při troše dobré vůle provést dá. Kuličky sázejte na plech do sponu 10 x 10 cm, na každý plech by se vám jich mělo vejít šest. Obrácenou stranou lžíce, lehce namočenou ve vodě, každou kuličku jemně uprostřed splácněte na výšku kolem 1-1,5 cm. Ve vyhřáté troubě pečte každý plech zvlášť 13-14 minut, než sušenky lehce zezlátnou na povrchu a při dotyku prstem na nich nezůstane patrný otisk. V tomto okamžiku vám mohou sušenky připadat příliš měkké a nedopečené, ale po vystydnutí se ještě hodně zpevní. Vytáhněte plech z trouby a širokou špachtlí sušenky hned přeneste na mřížku, aby k nim mohl vzduch i ze spodu a nezvlhly.\n5. Sušenky buď snězte ještě týž den, nebo je po vystydnutí uložte do vzduchotěsné nádoby, jen tak si zachovají svoji křupavost.\nDoufám, že budou chutnat. L.P.


Team96.cz | Setkání legend 2015\nAkce / Setkání legend 2015\n25. 5. 2015 proběhne první oficiální mezinárodní utkání Česká republika a Německo. Setkání legend 2015 je naše první oficiální mezinárodní utkání Česká republika a Německo hráčů nad 35 let, které by se mělo stát vrcholem fotbalové sezóny 2014/2015 a zároveň připomenutím finálového zápasu ME 1996 v Anglii. To bylo naposledy, kdy se tyhle dva týmy potkaly a změřily svoje síly. Můžeme se těšit na skutečné legendy fotbalového světa a nezapomenutelnou show, která bude v moderátorské režii Leoše Mareše. Utkání se po dohodě s Lotharem Mattheusem, bývalým vynikajícím světovým hráčem, německým reprezentantem a současným prezidentem německého týmu „Deutsche Fussball Legenden“, uskuteční 25. 5. 2015 v Praze na stadionu v Edenu.\nTento tým se skládá z bývalých mistrů světa roku 1990 v Itálii a mistrů Evropy z roku 1996 v Anglii z památného finále s našimi reprezentanty ve Wembley. Podrobné informace o německém týmu jsou k nalezení na www.deutsche-fussball-legenden.de. Cílem založení německého týmu legend je velmi podobný, jako to je u Sdružení Czech Team96. Generovat peníze na charitu, využít svého marketingového potenciálu a jména ve fotbalovém světě, prostřednictvím pořádání fotbalových benefičních utkání. Německý tým má za sebou již řadu úspěšných událostí a jsou neustále otevření novým výzvám. V minulosti absolvovali již mnoho mezistátních utkání a sportovních akcí, které jsou vždy přenášeny živým televizním přenosem a prezentují se obrovskou diváckou kulisou\nPrávě účast Josefa Masopusta spolu s Pavlem Nedvědem a Lotharem Matthäusem, kteří by měli utkání zahájit čestným výkopem, je neopakovatelné a jedinečné setkání generací a legend, držitelů ocenění zlatého míče pro nejlepšího fotbalistu Evropy.\nHlavním cílem této akce je sportovní, přátelské a společenské setkání na nejvyšší úrovni, na které se budou obě strany snažit maximálně využít svého marketingového potenciálu pro charitativní účely. I v dnešním evropském seskupení národů je tato akce příležitostí pro setkání na nejvyšší politické, kulturní a sportovní úrovni. A zároveň nezapomenutelným zážitkem a přátelským setkáním všech fotbalových fanoušků obou zemí.


Jak se dělá byznys v Asii? Režisér Bábovek vypráví o dobrodružném podnikání na Dálném východě\narchiv Rudolfa Havlíka\nPředstavte si, že vás obchodní partner požádá, abyste si plácli na WC, a to přímo ve chvíli, kdy děláte to, kvůli čemu jste tam přišli. Nebo že nastoupíte do taxíku a ten se rozjede z kopce, přestože v něm chybí taxikář.\nA když vám přijde celá zásilka mikin, kterou jste objednali v asijské továrně, zjistíte, že má každá jeden rukáv kratší než druhý. I takové nástrahy obnáší byznys v Asii.\nRežisér a spisovatel Rudolf Havlík, jehož režisérský počin Bábovky momentálně v kinech sbírá solidní návštěvnost, to moc dobře ví – a rozhodl se, že si to nenechá pro sebe.\nVíce než patnáct let prožil na cestách po světě, hlavně v Asii, kde domlouval pro textilní firmy výrobu. Když své zážitky vypráví, posluchači si většinou utírají slzy od smíchu, ale vždycky to legrace tak úplně není. Část těchto zážitků sepsal Havlík do knížky Zítra je taky den, kterou vydává nakladatelství Motto a před několika dny byl spuštěný její předprodej.\nNaučila Čechy číst Dana Browna, teď ve svém nakladatelství podporuje ženy\nLucie Černohlávková – 4 minuty čtení\nHned v úvodu dává autor tušit, že nepůjde o vlažnou nudu nebo precizní návod, jak na asijském trhu uspět: „Pracoval jsem a žil s lidmi, které nikdo nezná, navštívil místa, nad kterými zůstává rozum stát. Spadl jsem v letadle, potopil se na lodi, havaroval v autě a překlopil se na motorce. Kousl mě had, pes, pavouk a jedna malá ryba u pobřeží Indonésie, které to do smrti nezapomenu, protože jsem se kvůli ní málem utopil,“ vypočítává Havlík zkraje.\n„Chtěli mě lynčovat, zabít, deportovat, podplatit a jednou i sníst, ale popravdě si myslím, že jsem si to tenkrát jen špatně vyložil. Dvakrát jsem omdlel, jednou mě omráčili, zavřeli mě do vězení, jo a jednou jsem umřel, ale jen na chvíli.“\nCo dělat, když poprvé vystoupíte z letadla v Číně, Indii nebo Bangladéši a máte najít člověka, který zajistí, aby vaše zboží ušily asijské ruce? „Spadnete do vody a učíte se plavat. Odlítáte sem třeba s doporučením na jeden kontakt a postupně si vytváříte další, máte stále víc vizitek, abyste nakonec zjistili, že stejně spolupracujete s jedním nebo dvěma lidmi,“ popisuje Havlík.\nPodle jeho slov se musíte připravit na úplně jinou mentalitu. Hned na začátku zjistil základní věc – ani jedna strana nemá úplnou pravdu. Západ tlačí na cenu, sleva a zase sleva je pro majitele firem, které si tu nechávají šít své zboží, mantra. Druhá strana pracuje často za bídných podmínek.\nMnoho západních firem na fair trade nehraje.\n„Ne že by továrny vypadaly o moc hůř než tady. Když půjdu nafotit zdejší textilku a udělám to z určitého úhlu, bude vypadat jako ta asijská. Problém je v tom, že se v tamních v továrnách setkáte s lidmi, kteří jsou na tom opravdu špatně. Za svoji práci dostávají mizerně zaplaceno, mnoho západních firem stále ještě na fair trade nehraje,“ říká Havlík.\nPřiznává, že nadržoval spíš místním dělníkům, takže několikrát nedostal za svoji práci od českých firem zaplaceno, nebo mu daly méně, než na čem se domluvili. Vždycky se totiž snažil najít kompromis, vyhovující oběma stranám.\n„Když sedíte v pražském mrakodrapu a říkáte, zařiď to, nějak to jít musí, jste někdy hodně vedle. Dokud nepoznáte, jaké podmínky tu panují, nevíte, o čem je řeč. Někdy prostě některé věci opravdu nejdou,“ dodává.\nNapříklad v Číně je třeba všechno prověřovat a vidět na vlastní oči, protože lidi tu ledacos slíbí a tváří se, že je všechno v pohodě, i když ví, že není. Na to je třeba být připravený – a to nejde jinak než osobně na místě.\nČína je odmítla, Komárek koupil. Teď se o klavíry Petrof uchází přes 400 škol\nVšelijaké podivnosti zažil Havlík také v Indii, kde třeba čtrnáct dní řídil továrnu. „Po příjezdu jsem zjistil, že majitel před pár dny zemřel. Lidi nevěděli, co bude dál, byli z toho nešťastní a já potřeboval něco nutně vyrobit. Tak jsem továrnu další dva týdny vedl a žil tu s dělníky. Aspoň si něco vydělali,“ vzpomíná.\nIndie mu nabídla také v úvodu zmíněnou neřízenou jízdu taxíkem. „Taxikář načepoval benzín, a protože mu auto nestartovalo, chtěl do něj strčit a naskočit, já seděl uvnitř. Jenže jak měl na nohách takové ty sandály, co mlaskají, když jdete, uklouznul, upadnul a taxík se rozjel i se mnou z kopce.“\nNež se v malém autě procpal dopředu, aby auto zabrzdil, skončil celý odřený a stejně narazil do stánku s pomeranči. „Vyděšený taxikář doběhl, dodnes slyším, jak sandály pleskají o silnici, a začali na sebe pokřikovat se stánkařem. Policii ale nakonec nevolali, majitel stánku posbíral pomeranče, já dal taxikáři peníze… Ano, zaplatil jsem mu, přestože mě málem zabil. Vypadal nešťastně a chudě. Dál jsem šel pěšky,“ líčí s úsměvem Rudolf.\nJak se tlačí na snižování ceny, jde kvalita dolů.\nProblém býval i s kvalitou práce, kdy nemilým překvapením nebyly zdaleka jen mikiny s různě dlouhými rukávy. „Jak vysvětlíte na dálku, co je sněžný límec a kam se má přesně všít? Vždyť ty lidi sníh nikdy neviděli, takže ho klidně našili pod prsa. A jediné, co se s tím dá dělat, je začít znovu,“ vysvětluje Havlík.\nVelké společnosti typu Nike či Adidas mají v Asii své trvalé zástupce, kteří jsou schopní vše denně kontrolovat, ale menší firmy si zástupce dovolit nemůžou a konflikty jsou na světě. „Tím, jak se tlačí na snižování ceny, jde kvalita dolů. Navíc oblečení je v Evropě tolik, že se z něj spousta vyhodí a vozí zpět do Asie, kde se pálí. Štve mě to, i když v téhle branži už nedělám,“ říká Havlík a poprvé se mračí.\nPřesto na své asijské cesty vzpomíná rád. Čerpá z nich nejen v knížkách, ale i ve svých filmech: část Bábovek se točila v Bangkoku a Havlíkova filmová prvotina Zejtra napořád v Číně.


Nové multifunkční centrum v Nové Pace - Jičínský deník\nNové multifunkční centrum v Nové Pace\nNOVÁ PAKA - Zhruba dvacítka občanů se ve ČTVRTEK 4. října navečer sešla ve velkém sále MKS (městského kulturního střediska), aby se vyjádřila k přestavbě zařízení na multifunkční centrum.\nArchitekt Jiří Čížek. | Foto: DENÍKIva Kovářová\nRekonstruované zařízení bude sloužit jako divadlo, kino, pro koncerty, videoprojekce, konference, plesy a další společenské akce. Venku na zahradě se počítá s vybudováním amfiteátru. Do konce roku firma AGIP Hradec Králové zhotoví projektovou dokumentaci za 903 tisíc korun. Rekonstrukce MKS bude stát zhruba 50 milionů korun. Realizace z vlastních zdrojů města připadá na roky 2011 – 2014, pokud se podaří získat dotace z evropských zdrojů, tak i dříve.\nZákladní budova (bývalá Orlovna) v ulici F.F. Procházky zůstane zachována, dojde pouze k přístavbě v zadním traktu, zazdění oken ve velkém sále a aplikaci nové fasády. Změnou projde celý vnitřek. Ve velkém sále přibudou dva boční balkóny, část hlediště bude mobilní (zásuvná), počet míst se sníží ze současné kapacity 356 na na 260. Foyer v 1. patře bude uvolněno probouráním boční stěny, toalety budou přemístěny do přístavby a na podlaží vznikne prostor pro bar. Malý sál dozná menších změn, dojde pouze k oddělení občerstvovací části.\nHlavní vstup zůstane zachován na úrovni chodníku z ulice F.F. Procházky, vybourány budou některé příčky v přízemí, čímž vznikne místo pro kanceláře, které se sem přesunou z prvého patra. Dále je zde plánováno umístění informačního centra ad.\nDiskutovalo se především o plánovaném zrušení kina a jeho přesunu do nového centra. Vedoucí kina Martin Kosejk požaduje, aby v sále byl umístěn dataprojektor i promítací pláno.\n„Proč nemá kino právní subjektivitu a proč nemohou být v Nové Pace dva sály jako v jiných městech? “ dotazoval se starosty Josefa Cogana. Ten zastává názor, že multifunkční kulturní zařízení je efektivnější než provoz dvou objektů. Spolek pro obnovu a údržbu lidového domu upozornil na fakt, že nejsou dořešeny restituční problémy s objektem. Architekt Jan Čížek byl nakloněn navrhovným změnám. Posunout by se měl portál a vyřešit promítání filmů.\n„Jsem pro to, aby kino zůstalo ve svých prostorách. Pokud ne, multifunkční dům by měl mít špičkové vybavení, a to dataprojektor i zařízení na klasické promítání. Dále nejmodernější zvuk a pohodlná sedadla,“ říká bývalý vedoucí kina Josef Mužíček.


Výrobci pervitinu v Česku mohou slavit | EuroZprávy.cz\nVýrobci pervitinu v Česku mohou slavit\nAktualizováno 21.10.2009, 23:46 21. října 2009, 14:27 — Autor: EuroZprávy.cz / Mfx\nPraha - Předseda Grémia majitelů lékáren (GML) Marek Hampel se ve středu vyjádřil k rozhodnutí Úřadu na ochranu osobních údajů (ÚOOÚ) ve věci kontroly shromažďování a zpracování osobních údajů pro Státní ústav kontroly léčiv (SÚKL). Rozhodnutí ÚOOÚ je podle Hampela nepochopitelné a skandální.\n"Za naprosto nepochopitelný považuji zásadní názorový obrat ÚOOÚ a to během pouhých sedmi měsíců," uvedl ve středu Marek Hampel a pokračoval: "Ještě v prosinci 2008 nám na náš dotaz, zda je SÚKL oprávněn zpracovávat osobní údaje o pacientech, odpověděl kladně. Jeho dnešní stanovisko je ale zcela opačné. Tento rozpor by měl prezident ÚOOÚ Igor Němec vysvětlit."\nDíky od začátku letošního roku fungujícímu centrálnímu úložišti a centrální evidenci o vydaných léčivech se v naší zemi během několika měsíců zcela zastavil nelegální obchod s léčivy obsahujícími pseudoefedrin, uvádí ve svém prohlášení předseda představenstva GML. Podle něj se rozhodnutím ÚOOÚ situace zásadně mění a pro výrobce pervitinu se opět otevírá možnost nákupu léčiv s obsahem pseudoefedrinu prakticky bez omezení.\n"Nyní stačí, aby narkoman nebo vařič pervitinu obešel lékárny ve městě a má dostatek materiálu pro výrobu drog na celý měsíc. Znovu tak bude ohrožena bezpečnost našich pracovníků v lékárnách ze strany těchto drogově závislých osob," řekl Hampel.\nGML je podle Hampela přesvědčeno, že provozovatel lékárny, který předává údaje na SÚKL, neporušuje žádný platný právní předpis v oblasti centrálního úložiště a centrální evidence výdeje léčiv.\nÚřad pro ochranu osobních údajů rozhodl, že Státní úřad pro kontrolu léčiv nesmí shromažďovat osobní čísla pojištěnců, která získává z receptů a při prodeji léků obsahujících pseudoefedrin.\nTémata: léky | Lékárny\nZpackaný zákon: Povinnost dodat lék do lékárny do dvou dnů je nevymahatelná\nDo lékáren se vrací kapky Opthalmo-Septonex, na trhu chyběly dva a půl roku\nSměrnice EU děsí české lékárny: Budou muset ověřovat každou krabičku léku


Jak se přeprogramovat a udělat ze sebe spokojeného, šťastného a úspěšného člověka. - Věk Zlatého Světla - Age of Golden Light\nUloženo uživatelem Lumír Živé Světlo SvětelnáTantra 9.Únor.2011 v 20:20\nBashar- Ego Negotiation101 p1&2\nHow can I Follow my Passion and Joy? - Bashar\nBashar Excitement and manifestation\nBashar Path of Least Resistance\nBashar Fate and Free Will\n* POSTUP JAK NASTAVIT PŘEKLAD DO ČEŠTINY.\n* Klikněte na červený obdélníček CC. Objeví se vám tabulka, na které klikněte na "přepsat zvuk beta".\n* Objeví se vám další tabulka "Přepisování … beta", na které klikněte na OK.\n* Pak klikněte opět na CC a pokud není "Přeložit titulky beta" aktivní, klikněte opět na "Přepsat zvuk beta" a zopakujte celý shora uvedený postup znova. (Tento proces opakujte dokud nebude "Přeložit titulky beta" aktivní)!\n* Jakmile bude "Přeložit titulky beta aktivní", tak na to klikněte.\n* Objeví se vám další tabulka "Přeložit … beta" a na ní je Afrikánština - - Afrikaanas (nebo něco takového).\n* Klikněte na název této řeči, objeví se vám seznam jazyků, kde je po pravé straně červený posuvník.\n* Sjedete posuvníkem téměř až dolů a pod Vietnamštinou najdete Čeština - - Čeština a na tu klikněte.\n* Objeví se vám další tabulka s názvem "Přeložit … beta", na které klikněte na OK\n* A JE TO :-)\nKomentář přidal(a) Zlaté Živé Světlo dne 16.Prosinec.2013 v 13:15\nKriya Yoga Secrets 1 - Burning Negative Karma http://www.youtube.com/watch?v=sZ2pKXaavjY


Hotel, Bungalov Sonia Village (Chalkidiki, Gerakini) – popis, recenze, zájezdy (Popis a fotky, ceny zájezdů)\nChalkidiki v detailech\nChalkidiki - centrum zájezdů\nHotely na Chalkidiki\nChalkidiki - počasí a klima\nChalkidiki - teplota moře\nChalkidiki ve světě\nDalší stránky o Chalkidiki\nHotel Sonia Village nacházející se na Chalkidiki na okraji poloostrova Sithonia v letovisku Gerakini v bezprostřední blízkosti písečné pláže se slunečníky a lehátky zdarma doporučujeme všem věkovým kategoriím a zejména pak rodinám s dětmi, které zde mohou využívat dětské hřiště, bazén a zabavit své ratolesti animačními programy, na mini discu či v miniklubu pro děti.\nTyp ubytování Hotel, Bungalov\nHodnocení pomáhá ostatním cestovatelům. Pokud jste už navštívili Sonia Village, budeme moc vděční za váš názor.\nPoloha hotelu Sonia Village\nHotelový areál s bungalovy Sonia Village se nachází na okraji poloostrova Sithonia v letovisku Gerakini, cca 70 km od Soluně v bezprostřední blízkosti pláže.\nVybavenost hotelu Sonia Village\nRecepce, restaurace, pizzeria, venkovní bazén, slunečníky a lehátka u bazénu zdarma, dětský bazén, WiFi.\nDvoulůžkové pokoje s možností 1 přistýlky, vlastní soc. zařízení, SAT TV, klimatizace, lednička, telefon, fén. Dětská postýlka na vyžádání zdarma.\nDle ck, Polopenze - snídaně a večeře formou švédských stolů. ALL INCLUSIVE – snídaně, oběd a večeře formou švédských stolů, alkoholické a nealkoholické nápoje místní výroby, odpolední občerstvení – zmrzlina, koláče a sušenky.\nHotel Sonia Village se nachází v bezprostřední blízkosti písečné pláže – cca 50 m.\nBazén, basketbal, volejbal, dětské hřiště, stolní tenis, mini disco, miniklub pro děti, animační programy s večerním programem, vodní sporty na pláži za poplatek.


Čištění digitálních fotoaparátů a objektivů – CEWE Fotolab\nJak vyčistit povrch fotoaparátu\nNa kontakty s gumou a alkoholem\nPrach na snímači přenechte profesionálům\nJak poznat špínu na snímači?\nJak pečovat o matnici a zrcátko u zrcadlovek\nAčkoli cena fotoaparátů oproti minulým letům značně poklesla, rozhodně se jedná o kousek techniky, který si zaslouží náležitou péči. V takovém případě se pak odmění delší životností. Ostatně příměr s automobilem je zde více než příznačný – pravidelný servis zkrátka prodlužuje životnost.\nÚdržba digitálního fotoaparátu není v zásadě nijak složitá a je velmi podobná údržbě mobilního telefonu nebo počítače. Pro základní očistu dokonce ani nebudete potřebovat nějaké speciální vybavení. Bohatě vám postačí štěteček či lenspen, zubní kartáček, ofukovací balonek nebo lépe stlačený vzduch a čistící utěrka na brýle, případně můžete přidat vhodný čistící roztok nebo jej nahradit vlhčenými ubrousky na optiku.\nJedna strana skrývá výsuvný štěteček, druhá plošku s napuštěnou grafitovým práškem.\nDůležité je udržovat v čistotě vnější součásti fotoaparátu, aby se případné nečistoty nepřenášely do vnitřních součástek a mechanismů těla i objektivu, kde pak mohou napáchat neplechu. Obvykle je nejvíce nečistot usazeno v hledáčku, který má u zrcadlovek vydutý tvar čočky – u bezzrcadlovek je většinou elektronický hledáček s rovným krycím sklem, podobně jako u displeje.\nV obou případech je však nasazena gumová očnice, na kterou se občas přichytí části textilních vláken a prach. Před čištěním hledáčku je proto vhodné očnici sundat a samostatně ji očistit, v případě odolných usazenin můžete očnici sólo opláchnout mýdlovou vodou a nechat ji vyschnout. Následně důkladně vymeťte prach z hledáčku, případně použijte čisticí utěrku na zaschlé kapky vody či potu.\nDalším rizikovým místem jsou konektory pod gumovou krytkou a slot pro paměťové karty. V těchto místech se usazuje nejen prach, ale podle toho kde jsou umístěny, také zbytky kůže a další nečistoty, které vám ulpívají na rukou při fotografování (prach, pot, mastnota). Nejjednodušším způsobem, jak se zbavit usazenin v různých drážkách je pomocí zubního kartáčku – vyplatí se používat spíše středně tvrdý až tvrdý – s následným ofouknutím stlačeným vzduchem.\nHorní část fotoaparátu je většinou používáním také zaprášená, zvláště mezi ovládacími prvky, zde opět poslouží kartáček nebo jemný štěteček lenspenu, pokud se bojíte poškrábání povrchu. Dostatek pozornosti věnujete také sáňkám na blesk – jestliže nemáte jejich krytku, určitě doporučuji nějakou pořídit.\nVýklopný displej bývá dalším zdrojem prachu, respektive prohlubeň v těle digitálu pod displejem, do níž ho zaklapnete. V rozích je obvykle spousta prachu, na který opět platí malý kartáček s následným ofouknutím. Displej čistěte stejně jako hledáček – vlhčeným ubrouskem. Pokud máte obavu z jeho poškrábání, není nic jednoduššího než si pořídit krycí folii nebo ochranné sklo na displej.\nVýše uvedené platí i pro celkovou očistu aparátu, tedy vymetení a vyfoukání prachu z různých míst, škvír, pod přepínači, kolem tlačítek apod. Jestliže nestačí stlačený vzduch ani zubní kartáček, pak můžete ještě použít vlhčené ubrousky bez alkoholu a rozpouštědel (ta by mohla poškodit použité plasty) pro očištění usazených nečistot.\nDůležitou součástí všech fotoaparátů jsou elektronické kontakty, s jejichž pomocí komunikuje tělo s objektivem, s bateriovým gripem nebo s napájecím akumulátorem. Ve všech případech je vhodné zkontrolovat jejich čistotu a odstranit případné usazeniny nebo tenkou zoxidovanou vrstvu kovu.\nNejprve otřete kontakty suchým hadříkem či kapesníkem a následně je omeťte štětečkem. Pokud usoudíte, že je třeba důkladnější očisty, použijte tvrdší školní gumu, kterou kontakty očistíte. Následovat by pak mělo ofouknutí odrolených zbytků a dočištění kontaktů kouskem vaty namočeným v lihu nebo isopropylalkoholu. Stejný postup volte i u kontaktů na objektivu.\nV obou případech samozřejmě dbejte na to, abyste si zbytečně nenafoukali prach do komory se snímačem, případně do útrob objektivu. Ten si také zaslouží očistu – jednak vstupní/výstupní čočky, také tělo a nakonec přepínače na něm umístěné.\nZvláštní pozornost věnujte jemnému filtrovému závitu a vnitřní straně krytky objektivu, kde se často usazují částečky prachu. U zoomových objektivů pak odstraňte nečistoty z výsuvné části a zaměřte se i na očištění krycího sametu nebo gumových těsnění v tubusu u objektivů odolných vůči prachu a vlhkosti.\nDalší kontakty najdete vespod fotoaparátu pro připojení bateriového gripu (pokud tuto možnost digitál nabízí), těm byste měli věnovat stejnou péči a pozornost. Poslední místem jsou pak kontakty uvnitř bateriového prostoru a na samotném akumulátoru – v tomto případě bude stačit pouze profouknutí komory pro baterii a očistění kontaktů jemným štětečkem.\nZatímco očista povrchu fotoaparátu není nijak obtížná, vnitřní části zrcadlovek a bezzrcadlovek jsou již mnohem náchylnější na možné mechanické poškození. Téměř všechny fotoaparáty s vyměnitelnými objektivy jsou v současné době vybaveny automatickým čištěním snímače při zapnutí nebo vypnutí.\nSnímač se v daný okamžik „zatřese“ a případný prach spadne na malou lepící pásku před snímačem. V případě, že je však prach mastný a na snímači nalepený, nezbývá než přistoupit k jeho očistě.\nOdhalení zaprášeného snímače je v praxi velmi snadné. V režimu priority clony A (Av) nastavte na fotoaparátu vysoké clonové číslo, např. F16 nebo F22, vypněte autofokus a zaostřete na nekonečno. Namiřte fotoaparát na světlou čistou plochu (postačí bílá zeď nebo obloha) a zmáčkněte spoušť.\nNa exponovaném snímku budou nečistoty viditelné jako tmavé skvrny. Pokud chcete mít jistotou, že se nejedná o prach na objektivu, je vhodné postup opakovat s jiným objektivem – tečky budou na stejném místě snímku, v opačném případě se bude jednat o nečistoty na objektivu.\nNejrychlejším způsobem je sejmout objektiv, zapnout čistící režim na fotoaparátu, kdy se zvedne zrcátko a zpřístupní se komora se snímačem.\nV tomto okamžiku je vhodné fotoaparát naklonit bajonetem dolů a k jeho ústí přiložit zapnutý vysavač, následně pak foukněte do komory ofukovacím balónkem nebo stlačeným vzduchem (pozor na maximální náklon nádoby, abyste místo vzduchu nefoukali hnací plyn, jež vytvoří nechtěnou námrazu), který zvíří nasedané částečky prachu a vysavač je zklikviduje do svých útrob.\nV případě, že po uvedeném postupu zůstal prach na snímači, nezbývá než se pokusit očistit přímo samotný snímač, a to buď suchou nebo mokrou cestou. Jestliže nejste příliš technicky zdatní a máte z čištění obavy, raději svěřte fotoaparát do rukou autorizovanému servisu, kde za tento úkon zaplatíte řádově kolem 600 Kč a máte jistotu, že si snímač nepoškodíte. Pokud by se vám náhodou podařilo poškrábat senzor fotoaparátu (a je to snazší, než si myslíte), jeho výměna se může pohybovat v řádech desetitisíců.\nMezi naprostou špičku z pohledu automatického čištění snímače patří některé fotoaparáty Olympus. Zmíníme např. Olympus OM-D E-M1 III, jež díky vyspělé ultrazvukové technologii SSWF, která vibracemi s frekvencí 30 000Hz a zrychlením několika tisíc G účinně setřese z obrazového snímače prach (včetně dalších druhů nečistot), a nové povrchové úpravě snímače, představené poprvé v modelu OM-D E-M1X, nedává prakticky žádnou šanci nečistotám, aby se uchytili na snímači. Riziko skvrn způsobených prachem na snímači je tak oproti běžným modelům sníženo na desetinu. Pro srovnání, piloti formule 1 jsou vystaveni přetížení přibližně 5G.\nObě dvě zmíněné komponenty jsou velmi citlivé a v domácích podmínkách může být jejich čištění rizikové, zejména pokud nedodržíte doporučený postup. Před čištěním zrcátka či matnice byste měli v ideálním případě vyfoukat stlačeným vzduchem – a s pomocí vysavače přiloženého šikmo k bajonetu aparátu – veškerý možný prach z komory aparátu.\nNásledně je doporučeno aktivovat sériové snímání a nechat zrcátko chvíli kmitat, klidně i s přiloženým vysavačem k bajonetu, aby se uvolnila případná smítka prachu. Zrcátko samotné postačí obvykle ofouknout, v případě velkého znečištění je pak možné použít mokrou cestu. Potřebovat budete isopropylalkohol a měkkou utěrku či tkaninu, která nepouští vlákna – navlhčenou částí jemně otřete zrcátko. Tento postup je však poměrně delikátní a při volbě nevhodného materiálu nebo použití síly, můžete zrcátko poškrábat nebo jinak poškodit.\nV případě matnice je riziko poškození ještě vyšší, jelikož se jedná obvykle o plastovou či skleněnou plochu, která je zmatněna pomocí mikrovýstupků, jejich poškrábání je dílem okamžiku, protože jsou velmi křehké.\nPři čištěné je možný jednoduchý postup opět za použití stlačeného vzduchu (pamatujte na to, aby byla nádoba vždy kolmo dnem k zemi), kterým ofouknete nečistoty z matnice. V případě, že má váš fotoaparát uživatelsky vyměnitelnou matnici, pak je možné tuto vyjmout, opláchnout ve skleničce s isopropylalkoholem a následně zbytkovou tekutinu vyfoukat stlačeným vzduchem a matnici vložit zpět do fotoaparátu.\nU všech výše popsaných postupů je nutné dodržovat maximální čistotu prostředí a nástrojů – tedy pracovat v co nejméně prašném prostředí, používat chirurgické rukavice, které po nasazení opláchnete v isopropylalkoholu, stejně tak nádobka na oplachování matnice musí být dokonale čistá bez mastnoty či vody a taktéž vypláchnutá alkoholem.\nPamatujte, že nečistoty na zrcátku a na matnici nemají žádný vliv na pořízenou fotografii a vidíte je pouze v hledáčku. Riziko poškození při čištění však reálně existuje a pro mnoho uživatelů může být jednodušší ponechat očistu na servisu – v případě čištění snímače je standardně v servisu očištěna i matnice a zrcátko. Pokud byste chtěli očistit pouze matnici, počítejte s investicí kolem 500 Kč, při výměně poškozené (poškrábané) matnice pak přidejte dalších cca 500 Kč za matnici novou.\nČtěte také na blogu: „Jak vybrat správný objektiv – Všechno co potřebujete vědět“\nJakmile očistíte od prachu a nečistot fotoaparát a objektivy, je vhodné přistoupit také k očistě transportního zavazadla. Ať už máte brašnu nebo batoh, vždy jsou vnitřní prostory polstrovány, a to včetně dělících příček. V obou případech je použita měkká látka, která minimalizuje poškrábání a zároveň má i čistící účinek.\nVnitřní části brašny byste tedy měli jednak vysát a zbavit je veškerých možných zrníček prachu a jiných nečistot, dělící přepážky potom můžete v případě většího znečištěná vyjmout a umýt mýdlovou vodou.\nPozornost věnujte také správnému uložení techniky do zavazadla – jednotlivé objektivy a těla by se neměla dotýkat, aby nedošlo k jejich vzájemnému tření a následnému poškrábání. V případě objektivů pamatujte na pevné uchycení krytky bajonetu a jejich vložení právě touto krytkou dolů. Při uložení objektivu vstupní čočkou dolů může dojít k uvolnění krytky, což rapidně zvyšuje riziko poškrábání vstupní čočky objektivu.\nTip: Nestačí vám již vaše brašna nebo batoh? Podívejte se na fotografické brašny a batohy v našem e-shopu\nčištění fotorádce fototechnika\n19. 8. 2021 (16:53)\nDobrý den prosím o radu. Objektiv Canon LENS EF 85mm 1:1,2 L II USM na povrchu lepí. Byl dva roky nepoužíván v brašně. Nevím, jak povrch očistit, abych ho nepoškodil.\nJan Kvarda napsal:\n6. 9. 2021 (11:58)\nObjektiv doporučujeme odnést na prodejnu, kde Vám s problémem poradí vyškolení prodejci.\nProdejny CEWE FOTOLAB najdete na https://www.cewe.cz/prodejny-cewe-fotolab.html\nDěkujeme. J. Kvarda\n10. 6. 2020 (15:47)\nDobrý den chtěl bych se zeptat kam poslat foták na vyčištění a kolik to stojí mám Canon zrcadlovku dá se to přivézt do obchodu Fotolabu děkuju s pozdravem Tomáš\n11. 6. 2020 (10:57)\nslužbu čištění fotoaparátů nenabízíme na našich prodejnách. Nejrychlejší variantou je poslat fotoaparát např. do autorizovaného servisu produktů Canon, kde Vám bude fotoaparát odborně vyčištěn.\nTomáš Majtán napsal:\n11. 6. 2020 (13:36)\nDiky Tomáš Majtán\nPetr Březina napsal:\n21. 2. 2020 (13:51)\nděkujeme za váš dotaz. Čištění matnice a zrcátka bych v domácích podmínkách spíše nedoporučoval, jelikož se jedná o velmi citlivé a křehké součástky. Za vyčištění v odborném servisu zaplatíte částku kolem 500 Kč, což není mnoho a máte jistotu, že si součástky nepoškodíte. Podrobnější popis očisty svépomocí jsme doplnili do článku.\nJaroslav Bláha napsal:\n20. 2. 2020 (18:18)\nDěkuji za radu jak čistit zrcadlovku. Bohužel mi schází rada jak čistit matnici a zrcátka. Nečistota na těchto zařízeních uvnitř fotoaparátu zkreslují pohled v hledáčku.


Vše o Pivovaru Permon\nPříspěvků:66 Všechny příspěvkyPřidat příspěvek\nMuj salek kavy to neni....\nJeden z TOP pivovarů. Bohužel jakýsi Otík si v hodnocení na Novinkách (dříve Rudé Právo) myslí, že toto pivo dostane za cenu Braníku v akci v Lidlu.\nTropical Fruit Sour: Velmi dobry kyselac. Hodnoceni: 3,7 z 5.\nvýborná 12 světlý ležák\nJo, kousek od asi nejhezčí budovy v Sokolově, bohatý výběr, navíc levné.\nSvětlý ležák 12°: dobré, chutnalo moc.\nSvětlé výčepní: Normální výčepní, možná by chtělo víc vychladit.\nHazy Cascade 13°: Nic podstatného proti tomuto pivku nemám.\nTak zde je to jasně na 5🍺. Pivečka všechna chutnala, navíc moc fajn obsluha v jejich pivnici.\nVelký výběr dobrých piv. Určitě si každý vybere to svoje. Všechny piva chutnají jak mají, IPA, ALE, Stout atd . Ležák pro mne sladčí, ale určitě to tak sládek chtěl. Na jídlo dobré chuťovky k pivu, hlavně z vepřového masa. Milá obsluha.\nP.I.P.A.: Báječná dezinfekce proti Koronaviru.\nDnes na čepu U Gregorů v Nymburce. Jednoduché hodnocení - výborný ale. Hospoda by potřebovala lepší sklo na svrchní piva. Ale to není věc pivovaru.\nPšeničný speciál: Velmi příjemná pšenice, krásná barva, pivo je dost "živé"/osvěžující.\nNavštívená hospůdka v pivovaru. Personál velice ochotny a ochutnana piva skvělá: ležák,neipa a xmas hruška.\nSherpa 16°: Velice zajímavé pivo o spravdu moc zajímavě ulpivajici chuti na jazyku. Rozhodně doporučuji\nStout 12°: Příjemně kávová vůně a lehká kyselkavost. Povedené pivo.\nJedinečná záchranná stanice v KV kraji.\nAny Ale 15°: Dobře pitelná APA. Lehoučká hořkost.\nPumpkin Ale 15°: Velice povedený Pumpkin. Znám jen jeden lepší.\nRauchbier 14°: Jen pro odvážné. Kouřová chuť je příliš přehlušující.\nEasy Hopper Citra 11°: Skvěle pitelná IPA. Lehce hořká.\nTangerine Dream: Těžko popsatelné, nutno si vypít. Nepřekonatelná barva.\nSummer Ale 10°: Jednoduchý a lehký summer.\nTropical Fruit Sour: Nejlepší Permon Sour\nVelká nabidka piv. Zajímavé kombinace\nSherpa 16°: Nechutnalo, přechmelené\nV 9 otvíračka, pivo špičkové, příjemná obsluha! 🍺\nEasy Hopper Amarillo 11°: Lehké, letní pivko s velmi dobrou hořkostí.\nPivo a to ostatní uplně super. Mib kde bereš ty desetiny? Opravdu nevím. Jednou jsi tam a podruhé tam a stále např 3,5 a nebo jinak. Ale dle čeho?\nOchutnal jsem Cryo hop, Easy citra a Any ale. Vse velmi dobra piva. Hodnoceni: 4,4 z 5.\nDiskusní příspěvky vloženy registrovanými i náhodnými návštěvníky portálu.30.04.2021 18:0866


Nové BMW M5 poprvé odhalilo svou techniku, tradiční příznivce značky určitě nepotěší | Autoforum.cz\nRozhodně nejsme dinosaury odmítající veškeré změny, právě naopak jsme fascinování inovacemi, které vedou k lepšímu či efektivnějšímu fungování čehokoli. Problém je ale v tom, že zrovna takových inovací v automobilovém světě ubývá. Mnohé změny přichází jen kvůli změnám jako takovým a nevedou ani tak k objektivně lepšímu výsledku, ale spíše k lepšímu splnění toho či onoho zákonem daného požadavku. A to v reálném světě může snadno přinést pravý opak toho, co by inovace přinášet měly.\nDobře vidět je to na poli elektrifikace aut. Tímto směrem dnes míří téměř všechny automobilky, ovšem nikoli proto, že by to by to přinášelo lepší výsledek či si to zákazníci nedej bože vyžádali. Za tímto krokem stojí v prvé řadě jen a pouze politický tlak, který označuje určitá řešení za dobrá a jiná za špatná bez jakékoli vazby na technikou realitu. Stačí tedy říci, že auta musí emitovat určité množství CO2, za nadlimitní hodnoty dávat vysoké pokuty, jakýkoli elektrický pohon označit za naprosto bezemisní (jakkoli to v žádném případě není pravda), k tomu ještě dotovat prodej takových aut horem dolem (a naopak dalšími daněmi zatěžovat jiná řešení) a voila... Máme tu hon automobilek za tím, kdo nabídne větší nesmysl za vyšší cenu. To je skutečně absurdní, přesto se to zatím nikdo reálně nepokusil zastavit.\nTak se stalo, že se v oblasti pohonů ještě celkem racionálně uvažující BMW vydalo s příští generací modelu M5 plug-in hybridním směrem. O něčem takovém se už dříve spekulovalo, nyní ale sama chystaná M5 odhalila svou techniku. Jak můžete sami vidět níže, špionážní fotografové totiž načapali testovací prototypy, jenž na bocích zdobí nápis „Hybrid Test Vehicle“. Mnichovští pak navíc již dříve uvedli, že pracují na spojení 4,4litrového osmiválce a elektromotoru. Tato kombinace se pak ostatně ukázala již v útrobách mimořádně kontroverzního konceptu XM, kde produkuje 750 koní.\nJe pochopitelně otázkou, zda stejný výkon dostane i M5, zatím se hovoří o výstupu okolo 700 koní. Ať tak či onak by se jednalo o podstatný nárůst oproti stávajícímu vrcholu, verzi CS se 630 koňmi. Nicméně stejným směrem zamíří také hmotnost. XM by totiž mělo používat tytéž baterie o kapacitě 25 kWh jako BMW X5 45e a tato plug-in hybridní verze váží 2 435 kg - o 375 kg více než provedení 40i, jenž disponuje stejným šestiválcem, ovšem bez elektromotoru a baterií.\nBMW M5 tak sice nabídne nemalý výkon, ovšem ve spojení s nemalou hmotností. Ta přitom bude stálá bez ohledu na stav baterií, zatímco počet koní bude v závislosti na dostupné elektrické energii klesat. Ve finále tak majitelé budou mít k dispozici jen výkon spalovací jednotky, který rozhodně nebude zanedbatelný, na starosti ovšem bude mít daleko více kilogramů než stávající provedení CS, které je i pro svou hmotnost 1 825 kg pravidelně chváleno.\nV reakci na náš úvod tak lze dodat, že pokud by plug-in hybridní M5 byla skutečně lepší než ta stávající, vítali bychom jej s otevřenou náručí. Zatím to ovšem na inovaci z tohoto ranku nevypadá. Finální soudy ovšem budeme vynášet až po představení a hlavně po prvních jízdách. Na ty nicméně hned tak nedojde, neboť stávající řada 5 je v prodeji teprve od února 2017. Dříve než příští rok tedy jejího nástupce neuvidíme, přičemž provedení M5 má dorazit až v roce 2024.\nPříští BMW M5 bude hybrid, to už je jasné. Převzít má techniku konceptu XM, který díky spojení 4,4litrového osmiválce a elektromotoru nabídnul 750 koní, ovšem také značnou nadváhu. Ta přitom bude stálá, zatímco výkon při poklesu kapacity baterií zamíří dolů. Foto: BMW\nThe next BMW M5's going hybrid... Early prototypes have already been spied testing, but what's hiding under the skin? - https://t.co/NAoQdFqLtz pic.twitter.com/bAEEIHSIZn


LEGO® Classic - Střední kreativní box 10696 - pinkorblue.cz\nLEGO® Classic - Střední kreativní box 10696\nČíslo výrobku: A127331\nPostav si tvé LEGO® vozidla s LEGO Classic!\nTato kolekce z LEGO® kostek ve 35 různých barvách je vhodná pro všechny stavitele různého věku. Okna, oči a kolečka umožňují kreativní stavění a hraní. Sada obsahuje praktickou krabičku z plastu, kam si můžeš kostky vždy uklidit. Skvělý doplněk pro LEGO sběratele.• Sada obsahuje kostky ve 35 různých barvách.\n• 18 koleček\n• základní deska 8 x 16 cm, okno s rámem a 3 páry očí.\n• LEGO® Classic byla vytvořena pro kreativní stavění LEGO kostek.\n• Speciální prvky k podpoře stavění plného fantazie\n• Kolečka umožňují postavit první vozidla.\n• Vyobrazené modely je možné z kostek postavit.\n• Plánek je součástí balení, další nápady na LEGO.com/classic\n• zelená základní stavící deska je 8 cm dlouhá a 16 cm široká.\n• LEGO® Classic sada je ideálním doplňkem do LEGO sbírky.\nČíslo výrobku: 10696\n• Dílů: 484