Tři otázky pro… | Helpnet\n… Bc. Václava Krásu, předsedu Národní rady osob se zdravotním postižením ČR\n- Jaké hlavní výhrady má vaše organizace k vládnímu nařízení o místní a časové dostupnosti zdravotní péče?\nZákladní problém nemáme s existencí samotných limitů, ale s jejich nastavením. Pokud je dojezdová vzdálenost k praktickému lékaři nastavena na 40 minut jízdy osobním autem, tak je to moc, protože to může reprezentovat až padesát kilometrů. Víme, že zdravotní pojišťovny se těmito čísly nemusejí přesně řídit, jsou to maximální dojezdové časy, ale pokud budou chtít ušetřit, mohou stanovit dostupnost své sítě zdravotní péče podle těchto limitů.\n- Rizika pro osoby se zdravotním postižením jste nazval fatálními…\nMálokdo si uvědomuje, že i obyčejná chřipka může pro lidi s postižením znamenat velikou komplikaci, protože například pacienti na invalidním vozíku mají omezené dechové schopnosti. A dopravovat se na vozíku k lékaři mnoho kilometrů je nejen obtížné, ale složité i z finančního hlediska, protože většina vozíčkářů nemůže využívat hromadnou dopravu. Je tedy odkázána na automobil, ale letos byly sníženy příspěvky na provoz motorového vozidla. Dovedu si představit, že mnozí zdravotně postižení budou z těchto důvodů případnou návštěvu lékaře velice zvažovat, což může mít skutečně fatální důsledky.\n- Dnešní akce byla médii označena jako politický protest, vy s tím nesouhlasíte. Proč?\nNaprosto nechápu, proč vládní představitelé nazývají tento protest politickým. Neviděl jsem tu jediného politika. Ale to nejsnazší, co může státní úředník udělat, je nazvat jakýkoli protest či projev nesouhlasu politickým, přestože ten dnešní byl ryze odbornou akcí proti vládnímu návrhu nastavení limitů dostupnosti zdravotní péče a snahou o lepší komunikaci s ministerstvem. Úlohou politika je mimo jiné komunikovat, a jestliže ministr zdravotnictví toho není schopen ani s občany, svazy pacientů, ani s lékařskými odbornými organizacemi, tak by měl odstoupit, což zde dnes zaznělo.


Těžká váha | Telly\nDomů Televize Program Filmy Těžká váha\nTěžká váha 86 %\nOrig. název: Cinderella Man\nRussell Crowe, Renée Zellweger, Paul Giamatti, Craig Bierko, Paddy Considine, Bruce McGill, Rosemarie DeWitt, Chuck Shamata, Ron Canada, Fulvio Cecere\nUprostřed Velké hospodářské krize, která ve 30. letech 20. století téměř srazila Ameriku na kolena, se zničehonic objevil hrdina, jemuž se díky pevnému odhodlání a železné vůli podařilo nejen vybojovat druhou šanci pro svou rodinu a sebe samotného, ale také stát se idolem celého národa. Tím hrdinou z lidu byl James J. Braddock (Russell Crowe), muž, který se i přes nepřízeň osudu měl brzy stát jednou z nejinspirativnějších legend v dějinách sportu. Na začátku 30. let byl tento bývalý boxer na dně – stejně jako zbytek americké populace, zasažené obrovskou ekonomickou katastrofou. Jeho kariéra se zdála být u konce, neměl z čeho zaplatit účty a jediná věc, na které mu v životě záleželo – jeho rodina – se ocitla v nebezpečí. Hluboko uvnitř však stále dřímalo jeho odhodlání. Láska, čest a silná vůle mu pomohly proměnit v realitu zdánlivě neuskutečnitelný sen. Braddock se pokusil využít poslední šance k záchraně své rodiny a vrátil se do ringu. Nikdo nevěřil, že má sebemenší šanci uspět, ale podceňovaný boxer začal vyhrávat jeden zápas za druhým. Z obyčejného člověka, který měl problém najít práci, se najednou stal téměř mýtický, neporazitelný hrdina a zároveň symbol nadějí a snů lidí, sužovaných hospodářskou krizí. Jeho strmý vzestup nakonec vyvrcholil soubojem, o kterém zpočátku nikdo ani nesnil: Braddock se postavil světovému šampiónovi těžké váhy Maxi Baerovi – nezastavitelnému boxerovi, který v ringu usmrtil již dva své protivníky.


Evropa jde proti koronaviru jednotně. Tvrdá omezení života má už i Británie | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nEvropa jde proti koronaviru jednotně. Tvrdá omezení života má už i Británie\nBenevolence bylo dost. Britská vláda premiéra Borise Johnsona ohlásila změnu kurzu a změnila dosavadní nezávazná doporučení, kterými se obyvatelé ostrovního státu příliš neřídili, na příkazy. autor: Reuters\nVelká Británie koronavirus opatření Evropská unie Johnson Boris Evropa\nKdyž britská vláda vyhodnocovala data o tom, jak lidé trávili poslední víkend, dospěla k jasnému závěru − Britové se příliš neřídili jejím doporučením, aby zůstali doma. V sobotu a v neděli bylo hezké počasí a lidé se často shromažďovali v parcích, kde v hloučcích popíjeli s přáteli. Nebo postávali kolem hospod a barů, které sice hosty už nesměly pouštět dovnitř, ale vydávaly jim nápoje přes otevřená okna nebo dveře.\nVláda tak zjistila, že její dosavadní strategie pro boj se šířením koronaviru nefunguje. A přitvrdila − premiér Boris Johnson v projevu k národu oznámil, že z dosavadních nezávazných doporučení se staly příkazy.\nLidé tak mohou vycházet z domovů jedině kvůli bezodkladným záležitostem, jako je nákup potravin, do práce by měli jezdit jen ti občané, kteří nemohou pracovat z domova. Vláda zavírá všechny obchody kromě těch nezbytně nutných, jako jsou potraviny či lékárny. Dětská hřiště v parcích budou nepřístupná. Nikde se nesmí shromáždit víc než dva lidé, pokud se nejedná o členy jedné rodiny či domácnosti. Na vše bude dohlížet policie, která bude nerespektování zákazů pokutovat. "Není pochyb o tom, že každý z nás je součástí tohoto boje. Každý z nás je povinen se přidat, abychom zastavili šíření nemoci," prohlásil Johnson.\nVelká Británie se tak po několika týdnech přidala k velké většině zemí Evropské unie, které proti šíření koronaviru bojují pomocí co největšího omezení kontaktů mezi lidmi. Prakticky všude jsou zavřené školy, restaurace a velká většina obchodů. Česko, Itálie, Francie či Řecko svým občanům, kromě několika nezbytných případů, přímo nařídily, aby zůstávali doma. V Německu či Dánsku jde jen o doporučení, zároveň se ale ani tam lidé nesmí shromažďovat a musí mezi sebou na ulici udržovat bezpečné rozestupy. O něco mírnější přístup k šíření koronaviru tak má jen několik menších států, jako je Nizozemsko a Švédsko.\nPrakticky celá Evropa se tak nyní řídí přístupem, který před ní aplikovala Čína, kde onemocnění vzniklo − snahou, aby se lidé stýkali co možná nejméně. "Jediné, na čem záleží, je zůstat doma a epidemii potlačit. Protože virus sám nemá nohy, aby se mohl šířit," připomněl profesor Roberto Burioni z milánské univerzity Vita-Salute San Raffaele.\nBritský premiér Johnson přitom až dosud na základě doporučení svých vědeckých poradců tvrdil, že snaha koronavirus co nejrychleji vymýtit pomocí striktního zákazu vycházení může být kontraproduktivní − jednak kvůli obrovským ekonomickým ztrátám, jednak kvůli tomu, že onemocnění by sice zmizelo, ale mohlo by se po nějaké době vrátit znovu.\nBritánie proto chtěla průběh nákazy pouze zpomalit a počítala s tím, že postupně onemocní velká většina Britů. Díky tomu by lidé vůči nákaze získali imunitu. Vláda nejdříve chtěla jen to, aby starší lidé zůstali doma v izolaci, což se mělo týkat také osob, které pociťovaly příznaky chřipky. Přísnější zákazy chtěla případně zavést až později během roku, aby se vyhnula případnému kolapsu zdravotnictví způsobenému nutností hospitalizovat tisíce vážně nemocných lidí.\nNakonec ale musel Johnson zavést tvrdá opatření mnohem dříve, než původně chtěl. Donutily ho k tomu analýzy expertů z londýnské univerzity Imperial College, naznačující, že pokud by pokračoval ve svém původním přístupu, v zemi by zemřelo 250 tisíc lidí a zdravotnictví by se zhroutilo. V reakci na to vláda zavřela bary a restaurace a lidem doporučila, aby nevycházeli. Ve svých odhadech počítala s tím, že v tom případě by nemoci podlehlo 20 tisíc osob. Odborníci ale následně přišli s několikanásobně vyššími odhady a zdravotnictví by podle nich i tak čelilo masivnímu náporu pacientů.\nCo možná největší omezení kontaktů mezi lidmi by sice mělo šíření koronaviru zastavit, problémem ale je, že poté co jednotlivé země přísné zákazy uvolní, onemocnění se nejspíš vrátí. To se děje v Číně, kde opět stoupá počet nakažených lidí. "Jakmile se veřejný život začne vracet k normálu, začne růst i počet nemocných," řekl německé televizi NDR virolog Christian Drosten, poradce německé vlády pro boj s koronavirem. Definitivně tak nejspíš pomůže až vyvinutí vakcíny, což může podle současných odhadů trvat nejméně 12 až 18 měsíců.


Honor 9 Lite - TECHQ - Recenze na elektroniku, software, užitečné tipy\nHome Hardware Smartphony Honor 9 Lite\nHonor 9 Litefull recenze\nNa trhu smartphonů se nechystá a Honor má ještě další nový telefon, který bude pokoušet ty, kteří hledají stylový telefon za přijatelnou cenu. Zde se podíváme na Honor 9 Lite v našem úplném přehledu.\nČestný sortiment se může trochu zmást, zvláště když do společnosti začleníte Huawei, mateřskou společnost firmy, zařízení.\nTakže Honor 9 Lite zní jako zkrácená verze vynikající Honor 9 a přestože je to do jisté míry, je to také nějaký druh mini nebo lehké edice Honor View 10 kvůli jeho obrazovce 18: 9.\nPřístroj je však nejblíže – prakticky totožný – s technologií Huawei P Smart, která se právě spustila na Vodafone. Čestná verze však bude skvělý způsob, jak vyzdvihnout stejný telefon na základě smlouvy zdarma. Novým konkurentem na trhu s telefonem je HTC Desire 12+.\nHonor 9 Lite: Cena a dostupnost\nHonor je známý pro výrobu atraktivních telefonů s důstojnými specifikacemi za zlomek ceny ve srovnání se soupeři. Oficiální cena pro 9 Lite je 199 liber což ji činí v rozmezí rozpočtového rozsahu trhu. Od té doby byla snížena na 169 liber.\nPro Black Friday 2018 můžete telefon dostat za pouhých 129 GBP až do 24. prosince.\nKoupit jej ve Velké Británii od společnosti Honor a vybraných prodejců včetně John Lewis, Amazon a Carphone Warehouse.\nHonor 9 Lite: Design a budování\nNeexistuje žádná rekonstrukce, pokud jde o Honor 9 Lite. To opravdu vypadá jako Honor 9, jeden z našich oblíbených mid-range telefonů vůbec, takže používá nyní známou kombinaci skla a hliníku.\nČestná řada telefonů značky Honor je díky skleněným předním a zadním krytinám a podpisu modré barvě velmi lesklá a okouzlující. Zrcadlový povrch – na modrých a šedých modelech – může být atraktivní ve fotografiích, ale rychle se otáčí otisky prstů a podobně.\nV designu skutečně vypadá jako nástupce Honor 9 kvůli přechodu na obrazovku 18: 9, která je v dnešní době hněvem. Proto vypadá podobně jako Honor View 10, který je větší.\nNot not nototot τη τηkyotkyky τη τη τηot τη notot τηotototot notot not not not τη notkykyky τηkyky τη τηky τη τη τη notky τηkykyky notky not τη not τη τη notky τηot not nototky τηot not τη not notot not τη τη τηky τηot notot τηkyky notkyky notky τηky τη τη τη not τη not notot τη τη not τη τη notky notot notot τηkykyky τηky τηkyot τη not notot τη not not To je docela obvyklé pro smartphone s poměrem stran 18: 9 a snímač je elegantně umístěn uprostřed a mimo kamery.\nKlesá kamera, ale je velmi malá a nezpůsobuje, že se telefon při pokládání na rovnou plochu skáká.\nNová obrazovka znamená, že Honor 9 Lite je o něco vyšší než běžný model. Je to okrajově silnější na 7,6 mm, ale je ve skutečnosti lehčí o 6 g na 149 g. Τη\nCelkově je Honor 9 Lite jedním z nejhezčích telefonů v oblasti designu a výstavby za méně než 200 liber. Určitě se necítí jako rozpočtové zařízení, ale může nabídnout dostatek, pokud jde o specifikace a výkon?\nHonor 9 Lite: Specifikace a funkce\nJak již bylo uvedeno, Honor 9 Lite je něco, co kombinuje stávající telefony. Nabídka věcí, které byste očekávali alespoň na úrovni středního rozsahu.\nHodně je podobné pravidelné Honor 9, ale ještě levnější nováček má stejnou obrazovku ve stylu 18: 9 k dispozici na View 10.\nTato obrazovka je 5,65 cm, takže se nachází mezi 9 a 10 z hlediska velikosti. Je to velká obrazovka s ohledem na fyzickou velikost sluchátka. Rozlišení o něco vyšší než 9 u Full HD + 2160×1080, aby vyhovovalo poměru stran 18: 9 a zachovalo hustotu 428ppi.\nCelkově je obrazovka IPS velmi pěkná a nabízí slušný jas, režim „oko pohodlí“ a měkčí barvy LCD panelu. Jsme velice ohromeni pro telefon na méně než 200 liber.\nNení žádným překvapením, že Honor 9 Lite má procesor nižší třídy než jeho kompakty, s Kirin 659 – jak je používán v Honor 7X – namísto vlajkové lodi 960 nebo 970. Je to ještě oktávový jader s dobrou rychlostí\nJsou očekávány další spec výřezy, ale získání 3 GB paměti RAM a 32 GB úložného prostoru je dokonale přijatelné a dostatečné pro většinu lidí, kteří kupují telefon v tomto rozsahu. A pokud je třeba přidat další úložiště, je vždy slot pro kartu microSD – až o 256 GB více.\nJak můžete vidět v našich benchmarkových výsledcích, překonává klíčové rivaly, jako je Moto G5 v Geekbenchu, ale Nokia 5 nabízí lepší grafický výkon díky obrazovce s nižším rozlišením.\nCelkově jsme zjistili, že výkon je hladký ve všeobecném použití, ale není to bezchybné. Hlavním problémem je, že fotoaparát může chvíli trvat, než se načte, a někdy jsme dokonce našli nabídku aplikace.\nPoužití paměťové karty bude mít druhý slot SIM, ale to nebude obtěžovat většinu uživatelů. Funkce Honor 9 Lite je vybavena konektorem LTE, NFC, Wi-Fi a GPS 11 b / g / n.\nKy not τη not nototot τη τη notot notot notot notot τη τηkyky τηot τη notky τηkyky τηky τηototky τη not τη τηkyot τη not τη nototky τη\nSnímač otisků prstů na zadní straně funguje dobře a může být použit pro různé věci než pro odemknutí telefonu. Mezi ně patří fotografování, přijímání hovorů, zastavení poplachů, procházení fotografií a vytahování oznamovacího panelu dolů – stačí je zapnout v nastaveních.\nKromě toho, že má „FullView“ displej, Honor opravdu prodává 9 Lite na základě toho, že má ne méně než čtyři kamery. Najdete kombinaci 13- a 2Mp fotoaparátu na přední a zadní straně.\nKaždý pár pracuje společně, aby poskytl to, co je běžně známo jako režim na výšku, kde snímač 13Mp zachycuje detail, zatímco snímač s nízkým rozlišením existuje pro hloubkový efekt. Přestože zadní kamery jsou stejné, jsou vybaveny automatickým zaostřením HDR a detekcí fází.\nHonor 9 Lite opět působí, pokud není dokonalý. Kromě toho, že fotoaparát chvíli trvá načtení a autofokusu nějakou dobu zabírá, výsledky jsou obecně dobré jak zezadu, tak zepředu.\nJak můžete očekávat od telefonu s rozpočtem, výkon s nízkým světlem není nic zvláštního, ale jak vidíte níže, režim HDR funguje dobře pro krajinu a režim portrétu dělá slušnou úlohu – nezapomeňte zapnout bokeh efekt, který rozostří Pozadí.\nJe pochopitelné, že zde není nic jako bezdrátové nabíjení a dokonce ani žádný USB-C. Notot nototot not not τηky not not not not τη not τηkyky not notot not Některé rychlé nabíjení by bylo hezké, ale možná to je příliš mnoho, než se na to ptát za tuto cenu.\nHonor slibuje celý den používání a to je to, co jsme zjistili při testování. Dokonce i venku a spoléhání se na 9 Lite pro Mapy Google a další nebylo dost, aby se vyhnul před spaním.\nHonor 9 Lite: Software a aplikace\nJe skvělé vidět, že Honor 9 Lite je dodáván s Android 8.0 Oreo z krabice. To je poslední verze, kterou mnohé z loňských telefonů, dokonce i Galaxy S8, ještě nebyly aktualizovány.\nHonor přidává Huaweiho EMUI 8.0 na vrcholu, který byl velkým problémem, ale časem se zlepšila překrývání.\nV dnešní době je to blíže k zásobám, jednodušší a jednodušší. Dostanete panel Chytrých karet Google prstem pryč od úvodní obrazovky, nádherné snímky zámku, které se mění při každém odemykání a možnost přizpůsobit telefon Témata.\nStále existují problémy i naopak, existuje příliš mnoho předinstalovaných aplikací, včetně ne méně než šest her a ve výchozím nastavení neexistuje žádný draw draw. Naštěstí jej můžete snadno zapnout v nastaveních.\nMůžete provést věci jako dvojité klepnutí a probuzení obrazovky, ale ve výchozím nastavení jsou vypnuty. Stejně jako app draw / menu, tak budete nejprve představit rozložení ve stylu iOS. ne každý bude mít rád SwiftKey, ale můžete snadno nainstalovat jinou klávesnici, pokud se vám líbí.\nNot τη not τη not not notot τη τη τηky notky τη nototot notky\nAndroid 8.0 Oreo s EMUI 8.0\n5.65in Full HD + 2160×1080 dotyková obrazovka 18: 9, 428ppi\nKirin 6590 octa-core procesor (4×2.4GHz, 4×1.7GHz)\nslot microSD karty (až 256 GB)\nDvě objektivy zadní kamery – 13Mp + 2Mp, video až 1080p\nPřední fotoaparát se dvěma objektivy – 13Mp + 2Mp\nBluetooth 4.24G LTE\nDual nano-SIM (používá slot SD)\n3000mAh neodstranitelná baterie\nPrevious articleJak nastavit domovský web Google\nNext articleRecenze Honour Play


Kudy z nudy - Rajská zahrada na Žižkově\nÚvod > Co chcete dělat? > Rajská zahrada na Žižkově\nzahrada Žižkov kavárna Vysoká škola ekonomická v Praze sad\nV pražské čtvrti Žižkov se rozkládá luxusní park Rajská zahrada, který láká k odpočinku, romantické procházce, zábavnému vyžití pro děti, sportování i příjemnému posezení s občerstvením pro všechny bez rozdílu věku.\nPraha 3 – Žižkov nabízí působivý kaskádovitý park s všudypřítomnou zelení, květinami, stromy, jezírkem a mnoha možnostmi sportovního vyžití. Dominantou protínající celý park jsou pískovcové schody, jejichž středem protéká umělá horská bystřina. Ve spodní části parku najdete hřiště pro děti, sportoviště s běžeckou dráhou včetně sprch a kavárnu. Navazuje oplocené hřiště, kde si můžete zahrát fotbal, basketbal či volejbal. Na dalších terasách je posilovna, hrací plocha pro petanque, pingpongové stoly a jezero, které je osázeno vodními rostlinami a vidět v něm můžete i vodní želvy. Zapůjčit si zde můžete i různé pomůcky ke sportování.\nNa vrcholu celého areálu je umístěn altán, který vám poskytne výhled nejen na Žižkov, ale téměř na celou Prahu. Snoubenci si dokonce toto místo často vybírají pro svůj svatební den.\nCelý areál je 24 hodin denně hlídán ostrahou a vstup je zdarma. Hlavní vstup do parku je umístěn v ulici Vlkova.\nPoznámka: Kavárna otevřena po - pá 10.00 -12.00 a 13.00 - 19.00; so a ne 10.00 - 19.00hod. Pronájem hřiště ve všední dny od 16.00 do 22.00 hod., o víkendech od 8.00 do 22.00 hod.\nTrasa ze stanice Praha hlavní nádraží k místu Rajská zahrada na Žižkově.\nTrasa ze stanice Husinecká k místu Rajská zahrada na Žižkově.


Jak zničit molice? - Abeceda zahrady\nObsah fóra ‹ Ochrana a péče, nářadí a pomůcky ‹ Choroby, plevele a škůdci\nJak zničit molice?\nod |Jarda 8. 5. 2016 22:29\nStříkám na ně Biolit, přímo na rostliny. Nejprve to byl jen pokus jestli rostlinky nespálím. Nastříkám přímo na rostliny a po cca. 5 minutách jim dám lehkou spršku, abych to dostal dolů z listu-bojím se, že by je to sežralo, přeci jenom to je asi síla. Je to téměř 100% okamžité a účinné. Hlavně nevýmýšlet žádné alchymistické blbosti.\nod chytrak 18. 5. 2016 09:25\nTak to ses borec jardo\nmýdlové a tabákové výluhy často na tyto prevíty zabírají. I na mšice. Funguje to tak, že to zalepí škůdcovo tělo a přestane asi dýchat, či co. Každopádně pozor! Zalepí to i kytku, takže na mladé kytky to není úplně vhodné, na starší ano. Důležité je postřikovat ZESPODU listu, kde se škůdci schovávají, ne zezhora.\nod Lenka Žáčková 20. 5. 2016 05:19\nv přemíře chemie, kterou zde všichni doporučují je přece jen zmínka o biologické ochraně parazitická vosička (Encarsia formosa), kterou lze proti molicím využít...\nPři její aplikaci je potřeba dodržet určité zásady, aby správně fungovala. Kropení není problém. Můžete dokonce normálně větrat, průměrná teplota by měla být alespoň 15 °C, vzdušná vlhkost 70 %\nPo dobu působení neaplikovat jiné insekticidy a fungicidy toxické vůči Encarsia formosa!!!\nProblém nastal v tom, že na rostlinách zůstalo stopové množství postřiků z předchozí aplikace a to bylo pro vosičky smrtelné! Je potřeba vždy zvážit postup ošetření rostlin, tzn. pokud se aplikují insekticidy, a následně teprve biologická ochrana, je potřeba počkat alespoň 10 - 14 dnů, než tyto stopy na rostlinách vymizí.\nParazitické vosičky jsou velmi účinným prostředkem biologické ochrany, pokud se dodrží postup aplikace. Doporučujeme také po celou sezónu rozvěsit žluté lepové desky, které signalizují výskyt škůdce a to i po aplikaci vosiček.\nVosičky se aplikují ve formě rozvěšení papírových štítků, na kterých jsou nalepena pupária s vosičkami. Jakmile se vosičky vylíhnou, na štítcích zůstanou prázdná černá puparia, která zůstávají nalepena na kartičkách! Jedná se o naparazitované larvy molic, ze kterých se líhnou vosičky, a na kartičce pak zůstává přilepen pouze prázdný obal (schránka), ze kterých se vosičky vylíhly.\nO tom, že jsou vosičky účinné se lze přesvědčit tak, že se na spodní straně listu začnou objevovat černá puparia molic – naparazitované vosičkou. Nenaparazitovaná puparia molic mají barvu bílou. Optimální procento parazitace je 80%.\nPokud je žádoucí kombinovat biologickou ochranu s postřiky, pak doporučujeme pouze takové, které jsou na přírodní bázi a tedy, neškodné k živým organismům.\nrostlinolékařská poradna http://www.bioagens.eu\nod Návštěvník 22. 6. 2016 06:08\nEvina píše: Na molice skutecne existuji jiz popsane pripravky. Pred par lety jsem vetsinu vyzkousela- byl to dlouhodoby, ale marny boj! Nakonec bylo nutno vsechny rostliny vyhodit- mnozi se dabelsky rychle!Dnes velmi prohlizim rostliny, neb molice, dle mych zkusenosti, nelze ani pri prepeclivem postupu uspesne zlikvidovat.\nPreji vice stesti!\nod kalamita 17. 6. 2017 09:28\nDobrý den,chtěla bych se podělit o náhodné zjištění,jak odpudit molice...konkrétně od rajčat. Nevím,zda je to náhoda nebo to opravdu funguje,ale postavila jsem v blízkosti rajských bobkový list a ,,magi" rostlinku v květináčích a nenašla jsem jedinou molici. Vloni mi molice zničily včechna rajčata,letos ani jedna! Magi rostlina je poměrně silně aromatická,tak mám za to,že je odpuzuje.\nod MonikaS. 12. 8. 2017 20:32\nZdravim vsechny zahradkare a pestitele, letos take resim problem s molicemi, konkretne na kostalovinach. Objevily se mi nastesti pouze pred sklenikem na zahone, ve skleniku ne (tam mam i kostaloviny, rajcata, papriky...tam jsem strikala proti housenkam belaska. Jelikoz chci konzumovat plody, jak dozravaji, poridila jsem si loni CANELU, skoricovy olej, a strikala je rozprasovacem zespodu listu. Zabrala jak proti zelenym housenkam od belasku, tak proti molicim. Ne hned, ale pri kazdem postriku se housenky a molice postupne udusily. Vajicka prestaly vznikat a nejhorsi listy jsem ze zahrady hned odstranila. Po par aplikacich jich bylo mene a mene, takze doporucuji tento prirodni zpusob.\nod RiVyk 22. 1. 2018 10:27\nKdyž si tak pročítám, jednotlivé příspěvky, ani v jednom jsem se nesetkal s tím, že by se chemické přípravky proti molicím měly střídat. Většina těchto savých ale i požerových škůdců (mandelinka bramborová), je po určité době rezistentní proti přípravkům. Takže se může stát, že po určité době, přestane být připravek účinný. Na trhu je sdostatek přípravků, které se dají použít. Taktéž dovedou být rezistentní i některé houbové choroby (např u broskvoní). Proto doporučuji chemické prostředky střídat. Jednou dvakrát jedním a pak přípravek změnit. Stojí to peníze, proto malopěstitelé kupujte malá balení přípravků, ale výsledek pak je zaručený i do budoucna.\nod rajsa 22. 1. 2018 11:08\nJá žádnou chemii nepoužívám-v bytě-, ale molice které jsem si na podzim přinesla s kytkama do bytu jsem spolehlivě zničila postřikem z tekutého mýdla a olivového oleje. Jak píše výš "chytrák" stříkat zespodu přímo na hmyz , opatrně , nenechat je uletět a opakovat po několika dnech-vylíhnou se další z vajíček. A při použití olivového oleje to kytku nezalepí\nod lamiska 6. 6. 2018 09:24\nChcete li se zbavit molice postavte v létě květinu poblíž mraveniště do zahrádky. Oni si s ní poradí. Přišla jsem na to náhodou, když jsem ibišek postavila pod strom a mravenců si nevšimla. Úplně mi ho uzdravili.\nod JJ 13. 10. 2019 08:42\nČervík píše: S roztočema nemám příliš dobré zkušenosti a s onou firmou také. (Biocont)\nS postřiků mám osvědčený Mospilan.\nPoužívám ve skleníky dravé vosičky z Biocontu už 20 let. A jenom jednou jsem je musel obnovit, když skleník přešel mrazem, (to nedokážou přežít).Těch 20 let jsem nemusel sáh Používám přípravky z Biocontu hlavně ve vinohradu a k plné spokojenosti.\nZpět na Choroby, plevele a škůdci\nCo kromě nádobí můžete mýt v myčce? Třeba boty a řadu dalších věcí


Ten osudový den doprovázelo historickou bitvu nedaleko Suchých Krut nebývalé horko. Slunce v nadhlavníku způsobilo, že Přemyslova úderná síla vystrojena mj. těžkými hrncovitými přilbicemi se stoupající teplotou značně trpěla, a to i přes to, že se právě několikakilogramová přilbice nasazovala až těšně před zahájením útoku. Další nevýhodou přilby bylo, že se neopírala o ramena, což by její váhu značně odlehčilo, ale měla uvnitř kožený závěs, aby ji rytíř na hlavě vůbec udržel. A konečně posledním neduhem této části výstroje se staly velmi úzké oční průzory, které sice bránily průniku kopí či dýky, ale nesly s sebou zhoršené dýchání a předně omezenou viditelnost bojovníka. A právě přehled o pohybech protivníků se ten den ukázal jako klíčový pro výsledek celé bitvy, neboť na bojišti se kvůli suchému a horkému počasí rozvířilo mnoho prachu, což už tak špatnou orientaci Přemyslových mužů ještě ztížilo.\nDo té doby skvělý vojevůdce Přemysl si v průběhu bitvy totiž nevšiml bočního výpadu (ten byl v té době považován za nerytířský, nečestný, neboť nebyl proveden frontálně) schované Rudolfovy zálohy a namísto přeskupení formace dál bojoval na stejném místě. Do té doby se zdálo, že má český král vítězství na dosah, neboť pod římskoněmeckým Rudolfem v jednu chvíli dokonce padl kůň a od smrti jej zachránila až jeho družina, když svého krále z bojiště odvlekla.\nŠtěstí a především věrnost rytířů Přemysla však právě po klíčovém bočním úderu zmizely. Panovník nestačil kontrovat a znovu sešikovat mužstvo. Vojskem českého krále se jako mávnutím kouzelného proutku začala šířit panika navíc umocněná výkřiky protivníka „Prchají, prchají.“\nPřemyslovi věrní se skutečně začali dávat na ústup, a tak se král železný a zlatý ocitl během několika málo okamžiků na bojišti bez posily, bez své ochranné družiny, jejíž protějšek před několika hodinami zachránil na druhé straně vřavy svého krále Rudolfa. I po pádu z koně se Přemysl srdnatě bil, a přestože nemusel na Moravském poli zahynout (mohl být totiž zajat a vykoupen, jak bývalo zvykem), sundal si z nepochopitelných důvodů těžkou přilbu, která jej doposavad chránila před údery nepřátel. O tom, kdo Přemysla Otakara II. zabil, se dodnes vedou spory, nicméně příčina je jasná. Po ohledání jeho ostatků se zjistilo, že smrtelné zranění mu způsobila rána mečem do lebky. Podle jednoho z kronikářů se na krále následně vrhli jako vosy rakouští vojáci, kteří mu zasadili několik bodných ran, to však již nelze s jistotou potvrdit ani vyvrátit. Stejně tak se nedá s určitostí tvrdit, zda za Přemyslovu smrt může jeden z jeho nejvěrnějších Milota z Dědic. Ten se podle některých kronikářů už před bitvou paktoval s Rudolfem, nicméně jiné prameny tuto verzi nepotvrzují, ba nakonec líčí Milotu jako srdnatého bojovníka, který se naopak pokoušel napadnout Rudolfovu útočící zálohu. Ostatně Milotu tenkrát nikdo ze zrady ani nepodezíral, natož aby se jej pokusil obvinit. Všechny tyto a další spekulace, které se po letech objevily, však již nic nezmění na tom, že jeden z nejslavnějších českých králů našel toho dne na Moravském poli smrt.


Domácí celozrnné těstoviny s kuřecím masem a pórkem - TopRecepty.cz\n200 200 g grahamové mouky, 1 vejce, voda dle potřeby - zhruba 70 ml\n300 g 300 g kuřecích prsou, sůl, hrubě mletý pepř, 12 g oleje, 75 g pórku, 12 g hladké mouky\nDo grahamové mouky dáme vejce, vodu a zpracujeme tužší těsto, které necháme asi 20 minut odpočinout. Pak vyválíme tenkou placku a kráječem na pizzu nakrájíme proužky, které dáme na utěrku proschnout.\nPokud nechceme při vyvalování podsypávat hladkou moukou, tak můžeme použít dvě větší mikroténové fólie, např. rozřízneme dva větší sáčky. Jinak je třeba mouku připočíst k energetické hodnotě.\nProschlé těstoviny vložíme do většího množství osolené vroucí vody a mírně vaříme dle potřeby, scedíme, propláchneme a necháme okapat.\nKuřecí prsa nakrájíme na kousky, osolíme, posypeme čerstvě drceným pepřem a zprudka orestujeme na horkém oleji. Poprášíme moukou, chvíli mícháme, zalijeme vodou, přidáme nakrájený pórek a vaříme, až je maso měkké. Použijeme nádobí s kvalitním povrchem.\nUvedené množství je na 3 porce, 1 porce obsahuje 1 631 kJ.\nEnergetické hodnoty si může každý spočítat i tady, kde je E-kalkulačka.\nMísto grahamové půjde použít i celozrnná pšeničná mouka, grahamová obsahuje otruby.\n30. 7. 2012 20:45\nDnes jsem chtěl překvapit svou přítelkyní těmito těstovinami, zakládá si na výrobcích z celozrné mouky atd. Měla z nich ohromnou radost a dokonce zachutnali i mně. Děkuji za rychlý, snadný a hlavně výborný recept\nMartik99: Mám radost, jsem opravdu ráda, že se povedly Výroba moc náročná není, mám udělané i strouhání do polévky - zavářku, místo nudlí.\n11. 1. 2012 13:49\nZkusila jsem si vyrobit domáco těstoviny podle tohoto návodu, jen z celozrnné mouky - a povedlo se! Jsou super, a ani to nedalo až tak moc práce, takže budu dělat častěji. Díky za inspiraci!!\nJeště jednou všem děkuji Jsem ráda, že se recept líbí\nKrásné a určitě moc chutné.\n6. 1. 2012 15:12\nSarovka: máš pravdu - tak to umí jen Maruška\n6. 1. 2012 14:53\nNápad, zpracování i fotka jsou naprosto dokonalé\n5. 1. 2012 21:22\nMaruško tak to je bomba parádní+19\n5. 1. 2012 20:59\nMaruško, nádhera - recept i fotka +\nMerylas: nic nepřeháním nezlob se na mě já to tak vidím\nJe to parádička +16\n5. 1. 2012 13:37\nDomácí zdravé těstoviny by si zasloužily bod samy o sobě, natož když jsou podávány tak, jako na obrázku .\nTo je senzační nápad a hned zítra budu realizovat Domácí nudle dělávám, ale nenapadlo mne je udělat z grahamové mouky. Celozrnou pšeničnou doma mám, tak to zkusím zatím z ní +14\nTen bič bych potřebovala také a prohánět nejlépe kolem celého sídliště, dvorek je málo\ntedy mery ty jsi ďábel...si jen tak jde, průbne celozrné těstoviny a tu je dobrůtka jako víno...klobouk dolu\nTématické fráze: celozrnné testoviny recept celozrne testoviny domácí těstoviny recept domácí těstoviny celozrnné těstoviny recept na celozrnné těstoviny domácí výroba těstovin celozrnné těstoviny recepty výroba domácích těstovin těstoviny z celozrnné mouky recept na domácí těstoviny domácí celozrnné nudle těstoviny z celozrné mouky výroba domácích těstovin recept výroba celozrnných těstovin recept domaci testoviny celozrné těstoviny recept recept celozrnne testoviny celozrnné nudle recept recept na vyrobu testovin\nSuroviny: voda, mouka hladká


Aktuality – ZUŠ Kojetín\nZápis nových žáků do hudebního oboru (výuka hry na hudební nástroje a zpěv) bude probíhat v budově ZUŠ Kojetín ve dnech 13. – 17. června 2022 a 20. – 24. června 2022 v době od 12. 00 – 16. 30 hod. Zájemci se mohou informovat i mimo výše uvedené termíny: – osobně v kanceláři školy – telefonicky ...\nPřehled akcí – červen 2022\nPřehled akcí – Květen 2022\nKrásné a radostné Velikonoce\nPřejeme vám krásné prožití velikonočních svátků, bohatou pomlázku a hodně radosti v kruhu rodiny i přátel.ZUŠ Kojetín\nJarní prázdniny budou ve dnech 14. – 20. 3. 2022. Výuka v těchto dnech nebude probíhat.\nŠkolní kolo soutěže – kategorie Sólová a souborová hra bicích nástrojů\nTaké v letošním školním roce proběhnou soutěže žáků ZUŠ vyhlášené MŠMT ČR. Dne 22. 2. 2022 proběhne školní kolo této soutěže v kategorii Sólová a souborová hra bicích nástrojů. Všem soutěžícím přejeme hodně štěstí.\nŠkolní kolo soutěže – kategorie Dechové nástroje dřevěné\nTaké v letošním školním roce proběhnou soutěže žáků ZUŠ vyhlášené MŠMT ČR. Dne 15. 2. 2022 proběhne školní kolo této soutěže v kategorii Dechové nástroje dřevěné. Všem soutěžícím přejeme hodně štěstí.


co nás čeká? :: danuše zábranská\nharmonizace člověka a prostoru\núvod > co nás čeká?\nMalá babička v Praze\nV srpnu navštívila Prahu Kiesha Crowther, známá jako Malá babička. Na nádvoří v Lichtenštejnském paláci se sešlo několik stovek lidí, aby si vyposlechli poselství pro nadcházející věk z úst této drobné blonďaté šamanky. Kiesha působila skromným dojmem, ale zároveň z ní vyzařovala síla, která nenechala nikoho na pochybách, že její slova inspirovaná moudrostí starých Mayů a Strážců moudrosti, ke nimž se Kiesha řadí, jsou pravdivá a nesou poselství Lásky.\nI když bylo horké slunečné počasí a sama Kiesha konstatovala, že ještě nikdy nepřednášela před publikem, které se jí rozpouští před očima, nikdo neodešel. Všichni jsme se snažili zapamatovat si každé slovo a nenechali si ujít příležitost získat do knihy Poselství pro Kmen mnoha barev vlastnoruční podpis Malé babičky. Její slova byla inspirující a nesla mnoho moudrosti pro všechny, kteří jsou účastníky této převratné doby. Některá z těchto poselství jsou tak závažná, že se je snažím předat co nejširšímu okruhu lidí a o totéž žádám i Vás, ctěné čtenáře. Můžeme tak předejít chaosu a panice, která by určitě doprovázela posun Země do vyšší dimenze, její přepólování a období, které s ním souvisí.\nTvář Země se mění\nNikdo už dnes nepochybuje, že Země mění svou tvář. Je mnoho věcí, které vlády svému lidu tají, a které nezveřejňují. O tom, že sever už dávno není tam, kde býval před lety, se mluví, ale o tom, co se děje na jižním pólu v Antarktidě, vlády mlčí. Všechny satelity byly odkloněny, aby nemohly pořizovat žádné snímky a když chtěl časopis National Geography, který má svůj vlastní satelit, vydat celé jedno číslo věnované Antarktidě, bylo mu vládou zabaveno. Ledovce masivně tají, v Grónsku letos poprvé roztál všechen sníh, u Japonska jsou v mořích miliony medúz a mnoho zvířecích druhů se ocitlo ve fázi vymírání. Ani vědci se netají tím, že pravidelně po 13 000 letech dochází k přepólování Země. Poslední přepólování proběhlo před 13 000 lety, takže se nacházíme přímo ve víru těchto zázračných událostí. Magnetické póly se posunují 8x rychleji než dříve, jejich posun je vědecky zachycen. Nad všemi kontinenty se objevují modré spirály, které podle dávných proroctví označují příchod Nového věku. K Zemi v cyklických fázích proudí mnohem vyšší energie, která může v lidském organismu způsobit bolesti hlavy, očí i nevolnost. Sama Země má 3x silnější energii, než dříve. Všechny signály naznačují, že přepólování Země a její vzestup do vyšší dimenze je na dosah ruky.\nPyramidy začaly zářit\nMalá babička vyprávěla o rituálech, které provádí vždy, když umísťuje zpět do Země krystaly, které jí byly svěřeny. Nikdy předem nezná místo, kde bude krystal uložen. Nejzajímavější byl poslední rituál v Egyptě, kdy byl krystal navrácen do velké pyramidy v Gíze. Jen pro porozumění, tyto krystaly byly ze Země vyjmuty v době, kdy se rozpadala Atlantida, a potomci Atlantů je střežili až do dnešních dnů. Nyní nastal čas, aby byly vráceny zpět do Země a propojily se mezi sebou navzájem, čímž zvýší energii Země.\nKrystal, který byl umístěn do pyramidy, začal vydávat těžko definovatelný zvuk, s čímž se Malá babička setkala poprvé. Po východu z pyramidy byli vojáky upozorněni na zvláštní úkaz, který překvapil všechny přítomné. Pyramida začala vyzařovat bílé světlo a po několika hodinách začala zářit další a další pyramida. Všechny pyramidy jsou postaveny na 50. rovnoběžce a tento krystal je začal propojovat.\nNení žádných pochyb o tom, že Země se přesouvá do jiných prostor. Mohu k tomu jen říci, že i vědci usoudili, že se Země v současné době nachází v jiném Vesmíru, než dříve. My víme, že se nejedná o Vesmír fyzický, ale energetický. Přesouvá se zatím pomalu, ale finální krok bude rychlý. Tento poslední krok je spojován s datem 21. 12. 2012, ale stařešinové upozorňují na to, že to může být dříve i později. Mohu k tomu dodat, že v astrologii tuto změnu označuje Pluto a Uran ve vzájemném vztahu a tato jejich transformační vazba se uvolní v roce 2015. Až do té doby budou probíhat na Zemi změny, které jsou jakousi bránou do Nového Věku.\nPři finálním kroku planety nastane na 24 – 36 hodin naprostá tma. Vypadne elektrický proud, zřejmě i satelity, a to může v mnoha lidech vyvolat strach a paniku. A zde je zapotřebí co nejvíce lidí upozornit na to, aby zachovali klid a zůstali ukotveni ve svém srdci. V této době se totiž až milionkrát zvýší intenzita toho, co budeme prožívat a téměř okamžitě se lidem budou plnit jejich představy a vize. Pokud by člověk upadl do strachu nebo jiné zhoubné emoce, dokázala by ho svou intenzitou zabít. Proto je nanejvýš důležité se předzásobit vodou, svíčkami a zásobou trvanlivého jídla a v toto období temna zůstat doma a hrát třeba hry.\nMůžeme si vizualizovat, jak bude Země vypadat, až se rozední, ale podle slov v knize Malé babičky, si takovou krásu nikdo neumíme ještě ani představit. Je důležité zůstat tam, kde právě budeme. Určitě se budou hýbat kontinenty, a tak se můžeme ocitnout v jiných klimatických podmínkách. Malá babička netajila to, že celý proces budou provázet zemětřesení a různé přírodní katastrofy, ale také ubezpečila všechny, že lidstvo přežije a přežije každý, kdo bude v tu dobu naladěn na vibrace svého srdce.\nPoselství pro lidstvo\nKaždý se může rozhodnout pomoci planetě v jejím přesunu a zároveň zvýšit své vibrace na mnohem vyšší úroveň. Jak říká Malá babička, jsme ti nejsilnější z nejsilnějších, kteří se rozhodli být zde v tento okamžik. Předala posluchačům několik pokynů, které je třeba dodržovat, aby toto pohnuté a zázračné období proběhlo v co největším klidu:\n1. Noste křišťál\nKaždý by měl na krku nosit křišťál. Tento drahý kámen má paměť, která v sobě zahrnuje veškerou moudrost Země. Skrze křišťál se pak propojujeme se Zemí a můžeme nejen čerpat, ale hlavně jí posílat svou lásku a vděčnost. Měli bychom si uvědomit, jak jsme Zemi zdevastovali a přesto nás stále miluje jako své děti, kterým poskytuje tělo, potravu a prostor pro přebývání. Země žádá, aby jí byly zpět vráceny drahé kameny. Je dobré v meditaci se soustředit právě na vděčnost k Zemi, představit si nějaký krásný kout, rostliny a zvířata, která milujeme a tento vděk a lásku pak vdechnout do křišťálu. Takto nabitý křišťál poté vhodit do nějakého vodního toku, čímž se energie přesunou do vody, která je poté roznese po celém svém toku. Voda, která se vypaří, ponese opět energii lásky a ta v podobě deště bude dopadat na vše živé. Takto můžeme nabíjet prostředí a vodní toky kdykoliv pocítíme potřebu.\nAby celý proces proběhl k naší spokojenosti, můžeme si už nyní vizualizovat, jak období temna prožíváme s úsměvem, v láskyplném ovzduší a v kolektivu lidí, na kterých nám záleží. Pokud má někdo strach, že nestihne dojet ke své rodině, je třeba si představovat, jak k nim dojíždí a tento přechodový čas pobývá mezi nimi. Vizualizace dokáže v této době opravdu zhmotnit naše představy.\n3. Vzpomeňte si, kdo jste\nJe třeba opět si vzpomenout na svůj Božský původ. Nejsme jen hromádka kůže a kostí, ale jsme tvůrčí božské bytosti, které jsou vzájemně spojeni společným původem. Jsme Kmen mnoha barev, v každém člověku přebývá Boží jiskra a všichni jsme spojeni vzájemným bratrstvím. Proto je směšné soudit někoho podle toho, jak vypadá, co nosí a jak se vyjadřuje. Je třeba milovat lidi takové, jací jsou, nepodléhat předsudkům a v každém vidět obraz dokonalosti. Nikdo neznáme duchovní cestu toho druhého, ani jaké podmínky ke svému růstu potřebuje. Proto bychom nikoho neměli odsuzovat, ani pomlouvat. Každý žije svůj život, který má takový řád, jež je pro toho dotyčného nejvhodnější. Měli bychom se oprostit od myšlení za druhé lidi a zároveň nevěnovat své myšlenky tomu, co si o nás druzí myslí. Do jejich myšlení nám opravdu nic není.\nOpět bychom si měli začít vážit starých lidí, kteří svou nabytou moudrostí během životní cesty zvyšují vibrace Země a tak i v době, kdy sedí s rukama v klíně, jsou jedni z nejprospěšnějších pro planetu. V dětech je třeba vidět božské bytosti, které nás přišli učit životu z úrovně srdce, je třeba jim naslouchat a pečlivě zaznamenávat to, co nám předávají. Dále bychom si měli uvědomit, že všichni mentálně postižení lidé jsou vtělenými anděly, kteří opět přišli zvýšit vibrace Země a proto si zvolili tuto podobu, která jim umožňuje žít v ústraní nedotčena chaosem vnějšího světa. Jen tak se mohou láskyplně soustředit na svůj úkol. Krátce řečeno, je třeba opět v sobě nalézt lásku ke svým bližním, ať už se chovají a vypadají jakkoliv.\nBrána k srdci otevřena\nV roce 2007 se otevřela brána, kdy mají lidé možnost přejít od života z hlavy k životu ze srdce. Je to podmínka pro přebývání ve vyšší dimenzi. Tato brána může být otevřena až osm let, ale nikdo neví, kdy se uzavře. Mayští stařešinové říkají, že v minulém přechodu se uzavřela právě při srovnání Země a Slunce do jedné přímky se středem galaxie, což nastane 21. 12. 2012. Poté už přechod nebude možný. Ten, kdo se rozhodne i nadále žít z hlavy, bude svůj další život prožívat na planetě, která bude mít mnohem hustější vibrace, než Země.\nMalá babička mluvila o mnohých dalších zajímavostech, o svém životě i o zajímavých místech na planetě. Stále zdůrazňovala a neskrývala svůj vděk k Zemi, svou lásku ke všem živým tvorům a víru v jeden společný Boží původ. Vyprávěla o svých setkáních s bytostmi z vesmíru i o nezměrné úctě, se kterou přistupuje ke zvířatům a rostlinám. Také se příznivě vyjádřila o Čechách, které jsou jedno z nejúžasnějších vibračních míst, jaké navštívila a vyzařují láskyplnou energii.\nJejí slova dodala každému naději v dobro a víru v krásnější život. Nikdo nevíme, kdy doba finálního kroku přijde, ale všichni se na ni můžeme připravit a předávat toto poselství dál.\ndanuše zábranská příkrá 314\n76315 +420777088889 danusezabranska@gmail.com\ngeomantie a radiestezie\ndanuše zábranská © 2018


Přehlídka diplomových prací 2019 – výsledky | iMaterialy\niMaterialy > Aktuality > Soutěže > Přehlídka diplomových prací 2019 – výsledky\nSe záměrem porovnávat úroveň kvality studia na vysokých školách architektury a příbuzných oborů pořádá každoročně Česká komora architektů Přehlídku diplomových prací. Letos to byl už 20. ročník. O ocenění se ucházelo 78 diplomantů. Práce hodnotila odborná porota v čele s předsedou Davidem Mateáskem. Dalšími členy byli architekti David Jiránek, Eva Kováříková a Jan Mléčka a historička umění a teoretička Martina Mertová. Porotci posuzovali především architektonickou kvalitu předložených prací.\nCo se týče témat, porota konstatovala, že na jednu stranu„v pracích studentů se protínaly úkoly z oblasti urbanismu, navrhování a rekonstrukcí staveb, krajinářské tvorby, ale i konceptuálního přístupu či virtuální reality, napříč pak rezonovala témata ekologie nebo recyklace“. Především u prací, které postoupily do finálového kola, se porotci shodli, že „byla radost je do detailu studovat“. Na druhou stranu ale porotci zmínili, že velké množství prací opustilo první a druhý stupeň hodnocení z důvodu absence některého z kroků, který je v tvůrčím architektonickém procesu nezbytný. „Analýza situace, zúžení na podstatné, zdůvodnění svého rozhodnutí, schopnost sumarizace, to všechno jsou fáze projektu, které sice možná provázely výsledná řešení, ale chybí-li ve finální prezentaci, student se automaticky ochuzuje o možnost postoupit do finále,“ upozornili porotci.\n● První cenu získal absolvent Fakulty architektury ČVUT Matěj Šebek za projekt Nové divadlo pro Jindřichův Hradec. Pod vedením Tomáše Novotného, Tomáše Zmeka a Jakuba Koňaty navrhnul nové městské divadlo ve znehodnocené zahradě bývalého františkánského kláštera v Jindřichově Hradci. Autor uvedl, že jeho snahou bylo „moderovat kontakt s klášterem a aktivovat jeho zahradu“. Porota ohodnotila, že návrh nového divadla pro Jindřichův Hradec „představuje kultivovaně, s citem pro genius loci a velmi kreativně zvládnuté zadání“. Ocenila „schopnost autora uvažovat o architektuře i z pohledu účelu takové stavby, tedy z pohledu návštěvy divadelní budovy a divadelního zážitku, který má do lidského života přinášet emocionální, citové a myšlenkové obohacení. Promyšlený architektonický a divadelní scénář tohoto návrhu je schopen takové prožitky iniciovat“.\nVítězný projekt získal finanční odměnu ve výši 25 000 Kč a exkurzi do centrály Zumtobel Group v Dornbirnu včetně návštěvy výrobního závodu a showroomu.\n● Druhou cenou byla oceněna Lenka Levíčková za práci Národní knihovna, zpracovanou pod vedením Michala Kuzemenského na Fakultě architektury ČVUT. Podle poroty autorka reagovala na zjitřené debaty o podobě a ideálním umístění Národní knihovny „originálním řešením fiktivní recyklace existujícího urbánního celku“, když navrhla přestavbu stávajícího hotelu Hilton. Porotci ocenili, že „autorka vnímá, že současná Praha potřebuje překódovat a odvážně tak mění funkci jedné stavby s cílem mobilizovat a vyčistit její okolí. Projekt je tak kvalitním příspěvkem do diskusí jak o budoucnosti pražských nábřeží, tak o smysluplnosti a umisťování nových veřejných staveb“.\n● Třetí cenu udělila porota absolventce Vysoké školy uměleckoprůmyslové v Praze Marii Štefanové za projekt Atlas prázdna. Pod vedením Romana Brychty navrhla průvodce po prázdné krajině na Libavsku. Porota práci charakterizovala jako „asi dvě stě čtyřicet míst prázdné krajiny okolo Libavska navlečených na tenké červené linii“.\n● Porota udělila také čestné uznání Adamu Novotníkovi, absolventovi Fakulty architektury ČVUT za práci Virtuální akademie vedenou Milošem Floriánem a Lukášem Kurillou. Porotu zaujal výběr tématu práce, která řeší návrh prostoru pro virtuální realitu s přesahem mimo obor architektury.\n● Zvláštní cenou Českých center ohodnotila porota Matěje Čunáta z Fakulty umění a architektury Technické univerzity v Liberci. Jeho diplomová práce Děčín 2070 – Vize pro Shrinking city se věnovala aktuálnímu tématu rozvoje měst a sídel a jeho udržitelnosti.\nZvláštní cenu společnosti Cegra obdržela Andrea Šetinová, absolventka Fakulty architektury ČVUT, za práci Vřídelní kolonáda Karlovy Vary. Zvláštní cenou společnosti Heluz byla oceněna absolventku Fakulty architektury ČVUT Andrea Pernicová za projekt Karlínské nároží – městský nájemní dům. Zvláštní cenu společnosti Zumtobel obdržel absolvent Vysoké školy uměleckoprůmyslové v Praze Miroslav Chmel za práci Divadlo hudby.\n11 vysokých škol, fakult či kateder (40 studentů z FA ČVUT, 11 z FS ČVUT, 8 z UMPRUM, 4 z AVU, 4 z FAST VUT v Brně, 3 z FA VUT v Brně, 2 z FUA TU Liberec, 2 z VŠB-TU Ostrava, 2 z FAPPZ ČZU (Praha), 1 z ARCHIP (Praha) a 1 ze ZF MENDELU v Brně)\nMezi oceněnými dominovaly pražské školy – Fakulta architektury ČVUT a Vysoká škola uměleckoprůmyslová v Praze. Jedinou výjimku tvořila práce absolventa Fakulty umění a architektury Technické univerzity v Liberci. Oproti předchozím ročníkům chybělo mezi finalisty zastoupení Akademie výtvarných umění v Praze. Porota letos ovšem upozornila i na problém „banálních zadání, slabých konceptů řešení a neuspokojivých finálních výstupů některých odevzdaných prací“, což snižuje úroveň soutěže z pohledu „přehlídky toho nejlepšího“ z českých architektonických škol. Přehlídka diplomových prací může naznačit také kvalitu konkrétních ateliérů – i letos viditelně uspěli diplomanti ze stejných ateliérů jako v předchozích ročnících.\nHodnocení poroty a autorské zprávy k oceněným projektům naleznete v příloze.


5. Meteorit Cup - Dolní Heřmanice - 8.6.2013\nZdarec HTgroup Meteoriťáci. Protože do mě reje čím dál víc lidí, že mi to s reporty poslední dobou nějak trvá a kdy už konečně sednu ke klávesnici a začnu psát postřehy ze závodů, vynasnažím se pro příště jako línej lajdák polepšit a ty mý cancy zkusím psát ihned druhý den po závodech, dokud je na mě ještě prach či bláto z tratě a smrdím celodenním potem. Takže věřte, že můj výklad bude opravdu jako živý. Bohužel jsem podnikatel, musím se přes týden starat o business a tak toho času není nazbyt. Ke všemu teď už nebudu vydělávat tvrdou měnu abych měl co do huby ale hlavně kvůli šťávě do nádrže protože jsem konečně vítězně po roce složil motorku a tak místo, abych vám psal reporty jsem se šel sám na celý minulý víkend projet. Snad mi tedy bude to prodlení článku odpuštěno :-). Už se bando mezi vás děsně těším.\nDost už ale sebezpytování a jdem vážení na věc. Oproti předchozím závodů se na nás tentokrát sluníčko usmálo a byť předchozí dny pršelo, v Heřmanicích se trať ještě musela kropit. Arteam se opět vynasnažil nachystat vše do puntíku a vybudovali i nový mycí kout, jen během dne ho nikdo nevyužil, v bufetu byla usměvavá obsluha a vadou na kráse snad mohla být jen komplikovanější příjezdová situace k trati, protože se opravovala jedna ze silnic z VelMezu do Heřmanic. To však pořadatelé Malí ovlivnit nemohli a tak alespoň včas dopředu po internetu instruovali, jak se na místo co nejjednodušeji dostat.\nJá tentokrát nezvykle dorazil až ráno a zatímco šel můj motokrosem posedlý otec chystat depo, já zdrhl do boudy budky a s Ráďou a Pavlem Berounem jsme mastili přejímku čítající 193 jezdců. Když jsme vylezli ven, mohl jsem leda tak mlsně pomlaskávat. Tréninky v plném proudu, povrch ideál, počasí paráda a všichni kolem vysmátí a v družném hovoru, prostě přátelská atmosféra a tak se mi to líbí.\nPři polední rozpravě byli jezdci opět preventivně upozorněni na pravidlo žlutých vlajek (diskuze k tématu na FB profilu Meteorit cupu, kam můžete psát veškeré vaše názory, nápady, dotazy či poznámky) a mohli jsme losovat o motocyklové ceny od firmy Motosport Milostný Třebíč, zelené energiťáky od nestárnoucího a stále zrychlujícího veterána Doda Doupovce a jeho megarivala Radka Roszičky, který opět věnoval jednu luxusní 120ku gumu.\nV průběhu pauzy ještě na trať vyjela cisterna a povrch lehce zkropila, protože se do toho sluníčko začalo obouvat. Než se ale mladé pušky alias Junioři nachystali na start, polovina toho stačila vyschnout a slíbené zaváděcí kolo pomalu ztrácelo na významu. Jelikož se sice závody dělají srdcem a hlavně hlavou, pro bezpečnost si to úvodní kolečko mlaďasi přecejen dali.\nPoprvé ten den jsem tedy mohl pozvednout startovací tabulku s 15ti vteřinami, tůrování motorů nabírá na intenzitě, napětí vrcholí, pět vteřin, všech 28 pilotů drží půl až třičtvrtě plynu, já odskakuji z tratě, žebřík padá a jako turbostřela se do čela dere Ondra Havlíček, hned vedle se mu tam cpe Filip Gros a bleskově se drží i skoro domácí Jirka Kružík. Havlíček a Gros stanovují hned od začátku velmi vysoké tempo a radost poslouchat Grosovu rozdivočenou dvácu neúnavně dotírající na prvního jedoucího závodníka. Za nimi se tvoří lehká mezera a dál to vodí Kružík jehož postupem jízdy zdolal zezadu jedoucí Andrusiv a malé Kružíkovo zaváhání stačilo i k tomu, aby se před něj dostal ještě Haruda. Velice mile překvapil Klouda, který začíná chytat v závodech stabilnější výsledky a postupně se stále zlepšuje.\nDruhá jízda těchto střelců byla neméně napínavá. Tentokrát se do čela žene Yamahář Kružík opět s Havlíčkem v závěsu a svými růžky potrápil soupeře i Musil. Sotva jsem doběhl ze startovní rovinky k trati, Kružík už z prvního místa stojí a marně se snaží nastartovat svůj stroj (zradila technika) a v čele ho tak střídá Musil. Je opravdu radost sledovat první pětici, protože všichni jedou pospolu a sebemenší zaváhání se trestá ztrátou pozice. Klouda jede druhý ale v dalším kole se před něj dostává opět stabilně jedoucí Gros, využívá své chutě po vítěztví a jdem rázem i do čela. Andrusivovi se v Heřmanicích taktéž daří a svého soka překvapil útokem v předposledním kole. Do cíle dojíždí jen asi s vteřinovou ztránou ve složení Andrusiv, Gros a Osička.\nKategorii 85+65 bohužel uvádět nebudu, protože dorazilo pouhých 7 jezdců. Nevím, čím to je zapřičiněno ale jezdí sem stále méně omladiny a tak je holt lavinový efekt spuštěn. Na jedny závody přijede o motorku, dvě méně, ostatní si řeknou, že to nemá cenu a příště taky nedorazí a tak to jde dále. Zkusme tedy vymyslet, jak tuto kategorii více zatraktivnit a přivést omladinu k tomuto úžasnému sportu. Náměty opět můžete psát na FB profil Meteorit cupu.\nDámský pohár - Vedoucí šanpionátu, Simonová jela společně s teamovou kolegyní Hromkovou na mistrovství světa a tak měla domácí Laňková o dvě vážné soupeřky ulehčenou práci. Ihned od startu nasadila vysoké tempo a začala se suverénně ostatním vzdalovat. Ani její největší rivalka Mlýnková na ni tentokrát nestačila a dokonce po menší chybě upadla hned v prvním kole. Druhou příčku tak obhajovala Kellerová a na její záda se tlačily Berounová s Vítkovou, jejíž výkon byl opravdu na hranici možností motocyklu, byť byla handycapována svým strojem z kategorie 85ccm oproti 250tkám. Menší obsah dohání umem a posílá pravidelně i když do protihrany i největší trojitý skok na trati. Obě závodnice dojíždějí i druhou Kellerovou avšak do cíle se již pořadí nezmění.\nDo druhé jízdy opět Laňková vyrazila stylem start-cíl, Mlýnková tentokrát nezaváhala a drží si na jistotu druhou pozici. Třetí Ehlová na dvoutaktní 125 se jezdeckým polem lehce propadá a střídá ji opět Kellerová. Ta však v jednom výjezdu zavadí o boční svah, zavrávorá, situace ihned využily Vítková s Berounovou a soupeřku předjíždí. Chyba se nevyhne i Berounové, která upadá v jedné z kolejí a tak se z bronzu opět může radovat Vítková.\nKategorie Elite aneb "nejlepší z nejlepších" hned po Openech, MX1 a Juniorech :-), zkrátka hobby senior. Tam to byl orchestr, jehož kapelmajstr byl Peťa Stupka. Teda ze začátku mu zatápěli Honza Tománek, který si střihl pomyslný Holeshot a hned za ním rakeťák Roman Koutný se Zbyňou Macalíkem ale Stupka je nezadržitelně zdolal přičemž se za ním pořadí lehce promýchalo a druhou příčku tedy nyní držel Tománek a po něm jde jak pitbul po buřtu Štolfa. Ani Weberovi, který startoval z páté pozice se chybička nevyhnula a propadl se až na 10. flek a ihned podobně následuje Tománek, jehož to stálo dalších pět pozic. Škaredý pád s choulostivým zraněním "pytle" (domyslete si jakého) měl Ryšánek na cílové lavici. Vše ale dopadá v rámci možností dobře a tak jsme se mohli naštěstí jen dobře zasmát. Stupka stále s desetivteřinovým náskokem v čele, o stříbro je řežba Štolfy s Macalíkem a brambory tentokrát kontroluje Bradáč před Nohou a Kulajtou.\nDruhá jízda měla podobný průběh s tím rozdílem, že byť Stupka opět vodil závod, již neměl tak suverénní náskok a skupinka Nohy, Štolfy a Bradáče se ho docela držela. Víceméně však jak odstartovali, tak také dojeli.\nKoho si dáme teď? Tak třeba Veterány. Už od rána jsem se těšil na souboj Novosada s Haráskem a nevím, zda existuje MX telepatie ale borci mi přání splnili, když Novosad střihl holeshot a Harásek po něm! Vydrželo jim to však jen dvě kola, protože první jezdec nejspíše padá (neviděl jsem) a dostává tak kolo, byť se pak do závodu připojil právě za Haráska, který již tou dobou měl 15 vteřin náskok na druhého Malého, na kterého zle dotírali Kölbl s Nesejtem avšak do šachovnicového praporu jej už nedokázali zdolat. V druhé jízdě si však všichni zúčastnění spravili chuťové pohárky. Novosad opět první a za ním Harásek, co tři zatáčky to zkouší do vedení ale nedaří se, byť mnohdy jen o chloupek. Třetí tentokrát dojíždí Kölbl a po nevydařené první jízdě si bodově přilepšil Doupovec čtvrtou příčkou namísto šesté z první jízdy.\nI AMAtéři MX2 byli plni překvapení, protože to, co se sehrálo po startu jsem viděl jen ve videích z youtube, naživo naštěstí nikoliv. Až do té chvíle, kdy se do sebe po startu dva borci zaklesli a jeden z nich se namotal tomu druhému doslova do zadního kola přičemž to podle šumů z depa odnesly kolenní vazy. Než jsme tu změť těl a techniky ze sebe vymotali, ostatní se mezitím po trati prohnali do druhého kola. Od startu do cíle všem ukazoval záda Petr Matyáš. Ve druhém kole jsme byli svědky vcelku ostrých soubojů, kdy jeden pilot v zatáčce zavírá druhého přičemž když se situace uklidnila, udělal se z jezdců souvislý vláček po celé trati a tak druhou příčku ukořistil Popovych a těsně za ním třetí Bouchal. Druhou jízdu Holeshotí Šmerda. Dlouho však vedení neudržel a vzápětí šli dopředu opět Popovych s Bouchalem a třetí tentokrát dojel Matysík.\n"Dospělí" AMAtéři MX 1 – zde si po delší době tréninkově zkusil konkurenci Josef Osoba běžně jezdící kat. Elite. Suverénně soupeřům ujel ale vzhledem k tomu, že zde není bodově hodnocen, vynecháme o něm povídání a soustředíme se na pravé "AMA" jezdce. Vybíral vede, za ním Velkomeziříčský Slavík, ten však tempo nevydržel a před něj zarputile jde Dočkal. Ze sedmé pozice se už hrne budoucí junior Šlechta a po pár kolech protivníky zdolává až ke zlaté pozici., druhý dojíždí Vybíral a třetí Dočkal. Druhou jízdu si jezdec na Hondě startovního čísla 277, Pavel Dočkal výrazně polepšil když mu ideálně vyšel start a nikým neohrožován si kontroloval vedoucí pozici. Tentokrát na něj nestačil ani Petr Gottvald a závodnické štěstíčko společně s umem se usmálo i na Romana Svobodu, který jen těsně vybojoval třetí pozici, když ho v cíli zkusil stáhnout ještě Šlechta.\nDo závěru již tradičně patřila kategorie MX1 Open kdy po celý den konkurenci nenalezl Vašek Kovář. V první jízdě mu chviličku sekundoval jen Brendl ale naději českého motokrosu se nedá vzdorovat a tak např. Již třetí v cíli dostal skoro jeden a půl minutovou ztrátu, přičemž přávě třetí jedoucí Dobeš jel opravdu velice pěkně. Do druhé jízdy Brendl nenastoupil a tak jsme kromě Kováře na špici mohli vidět i pěknou bitvu o druhé místo, která nejlépe dopadla ve prospěch Zimolky, hned za ním Dobeš a jen těsně Dvořák.\nCelkově se závody z mého pohledu vyvedly. Početná divácká kulisa byla svědkem moc pěkných sportovních momentů, počasí vydrželo, bufet se vyžral tuším až do morku kostí a i když jsem byl večer uplně grogy, byl jsem spokojen a příjemně unaven. Úplným závěrem chci poděkovat všem zúčastněným, jak závodníkům samotným, pro které je radost takové závody pořádat tak hlavně lidem "za oponou" tzn. Našim záchranářům, jmenovitě Aleně Riegrové a Honzovi Emmerovi (ostatní bohužel jménem neznám a tak jim poděkování prosím tlumočte :-). Všem časoměřičům ze skupiny Cobra time Františka Bočka z Plzně a traťovým komisařům dua Jurů Studeníků z automotodromu Brno. Bez všech vás by to vážení nešlo a jsme velice rádi, že do tohoto šíleného kolotoče jdete pokaždé s plným nasazením s námi.\nTímto už pro dnešek vážně končím, protože se mi pozadí a nejen to přilepilo vedrem k židli. Takže kamarádi, se všemi v sobotu ve Smrku u Třebíče ahoj !\nFoto k článku: Petra Srnská


Top 10 rakouských jídel - Haus Schneeberg, Salzburg\nDomov » Top 10 rakouských potravin\nRegion Hochkönig je proslulý svými kulinářskými lahůdkami a má mnoho horských restaurací s velkým výběrem jídel. Zde je našich 10 nejlepších rakouských jídel, které doporučujeme během pobytu vyzkoušet\nSkvělé, když lyžujete na sjezdovce nebo se vydáváte na túru do hor, protože je to opravdu plné!\nSmažené brambory, šunka, cibule, kousky klobásy, bylinky, přelité sázeným vejcem.\nK tomu můžete získat několik variant, včetně variant s černým pudinkem\nRozhodně nejoblíbenější horské jídlo!\nTradiční vídeňský řízek z Vídně je vyroben z tenkých telecích řízků, obalených a smažených na másle. Vzhledem k ceně a osobnímu vkusu se však řízek vyrábí také z vepřového, kuřecího nebo krůtího masa. Jídlo se podává horké potrubí s oblohou z citronu a petrželky. Na řízek můžete vytlačit trochu citronu. Jídlo se obvykle podává buď s tradičním bramborovým salátem, petrželkou, bramborami nebo hranolky. Wiener Schnitzel najdete doslova na každém místě, takže se nemusíte bát, že přijdete!\nNaše oblíbené rakouské jídlo!\nKaisersmarr'n jsou načechrané palačinky - vyrobené z palačinkového těsta a poté do nich přidáno rozšlehaný vaječný bílek, aby byl načechraný.\nPoté se rozdrtí na pánvi a podává se s moučkovým cukrem a buď s omáčkou Zwetschgen (švestka), jablko nebo brusinka (jako brusinka).\nJedná se o tradiční rakouské jídlo, které rodiny mají tendenci jíst o víkendech.\nObvykle jsou to 2 různé kusy pečeného vepřového masa, podávané s praskáním a tenká vepřová omáčka. Obvykle se podává se semmerlknödel (houskový knedlík) a kysané zelí (nakládané zelí)\nKasnocken jsou malé knedlíky kombinované s taveným sýrem. V Německu se „Nocken“ nazývá „Spaetzle“. podávají se jako příloha k pečeni. Lidé z Rakouska a z Allgaeu, bavorského okresu vedle rakouských hranic, vylepšili původní Spaetzle a vytvořili si vlastní odrůdu. Místo masa přidali sýr a vytvořili tak hlavní jídlo. V Německu se tomuto pokrmu říká „Kaesspaetzle“, zatímco v Rakousku se mu říká „Kasnocken“. Dnes jsou Pinzgauer Kasnocken pravděpodobně nejznámějším druhem sýrových knedlíků v Rakousku a jsou oblíbené mezi místními i turisty.\nLeberkäse je jako sekaná - vyrobená z nasekaného vepřového masa, hovězího masa a slaniny, rozemletého a tvarovaného do tvaru bochníku.\nPodává se buď v rolce jako rychlý oběd, nebo s pečenými bramborami nebo hranolky a nahoře se sázeným vejcem.\nOběd oráčů nebo tapas, vyrobený z místních produktů vařených a sušených šunek, sýrů, nakládané zeleniny.\nNěkdy má jako doplněk Krenův strouhaný křen.\nObvykle se podává s místním chlebem\nRakousko je proslulé svými knedlíky a kromě toho, že jsou doprovodem k jídlu, jsou někdy hvězdou jídla.\nNa obrázku je bauernský knedlík - naplněný šunkou, sýrem a cibulí a podávaný s omáčkou. Můžete také získat Spinat Knödel - knedlík se špenátem a podávaný se smetanovou omáčkou.\nExistují také sladké knedlíky - například plněné meruňkovým džemem (Marillen) a podávané s vanilkovým krémem.\nApfelstrudel nebo jablečný závin je pravděpodobně jednou z nejznámějších rakouských potravin v zahraničí. Apfelstrudel se skládá z velmi tenkého plátku pečiva plněného jablky, skořicí, strouhankou a často rozinkami. Obvykle se servíruje samostatně, ale může být také se šlehačkou nebo vanilkovou zmrzlinou nebo vanilkovým krémem. Existují i další varianty závinu, například Topfenstrudel (tvarohový závin), Nussstrudel (ořechový závin) a mnoho dalších.\nGermknödel je velký kvasnicový knedlík plněný Powidlem (švestkový džem) a podávaný s rozpuštěným máslem a mákem. Může se také podávat s vanilkovou omáčkou.\nVidíte, že mnoho Rakušanů to má jako svačinu na sjezdovkách, protože je to skvělé pro tankování!\nExistuje mnohem více chutných pokrmů, ale toto je našich 10 nejlepších rakouských jídel, které vám doporučujeme vyzkoušet, když jste tady!\nPokud byste chtěli další doporučení, dejte nám prosím vědět a my vám rádi poskytneme!\nMezi další oblíbené patří guláš, polévka Fritatten, polévka Leberknödel, Wurst (klobása, jejíž existuje mnoho odrůd!) A samozřejmě Sacher Torte.\nRegion Hochkönig nabízí kulinářské výlety podél Königstour na vlastní pěst webová stránka. Je to skvělý způsob, jak vyzkoušet místní jídla, zatímco lyžujete na horách!\nŠtítky:labužníkHolidayInMuehlbachAmHochkoenigMuehlbachAmHochkoenigSalzburgSalcbursko RakouskoDovolenáInMuehlbachAmHochkoenigPrázdninová polévka


Johnny Blue: nevidoucí muzikant a muzikál ve slepé uličce | Brno – město hudby\n31. březen 2015, 0:56\nMarie čistou láskou přemůže nástrahy samotného pekla a mamonem zaslepený Johnny získá zpět svou dívku. Divadlo předem proklamovalo bezmála faustiádu, soudnějšího diváka napadne spíše těžkopádné rozvedení Strakonického dudáka v revuálním balení. V nepřesvědčivě konstruovaném příběhu ale vlastně ani nevíte, čeho se divácky či posluchačsky chytit.\nMěstské divadlo Brno vyrukovalo s původním muzikálem nazvaným Johnny Blue. V titulu se skrývá jméno hlavního hrdiny a také název jedné z písní německého popového hitmakera Ralpha Siegla, jehož šestatřicet skladeb ve více než dvouhodinové produkci na Hudební scéně také zazní. Ředitel divadla a režisér Stanislav Moša se nyní ujal také funkce libretisty a překladatele Sieglových písňových textů.\nNechme stranou lákavé marketingové úvahy, co asi Mošu-autora vedlo k divadelní recyklaci tohoto hudebního materiálu. Siegel je na německé půdě hvězdou, autorem více než dvou tisícovek šlágrů, které několikrát bodovaly v soutěži Eurovize, a bývá proto také přezdívaný Mr. Grand Prix. Skladatel má také vazby k českému prostředí – v letech 1978 až 1982 byl producentem Karla Gotta u gramofonové firmy Polydor. A napsal mu také řadu písní jako je třeba Babička. Tento v Gottově podání roztleskávací kousek v muzikálu také zčásti zazní.\nDivadelní využívání hudebního populáru není ničím novým. Z nezměrné popularity skupiny ABBA těží muzikál Mamma Mia, který je podobně jako JohnnyBlue zřetězením písní pomocí romantického a poněkud řídkého děje. Nebo třeba komerčně úspěšný, ale kritiky zatracovaný titul We Will Rock You, který vznikl na motivy písní kapely Queen. Podobným útvarům se s trochou přezíravosti říká „juke box muzikály“ a můžeme využít i krásné české slovo „písničkál“. Zkrátka a dobře dění na jevišti je vlastně jen záminkou k živému provedení oblíbených hitů, a tak jste schopní i nastavovanému příběhu ledacos tolerovat. V muzikálu Johnny Blue také diváci ledacos snést a vydržet musí: nemotorným příběhem počínaje a jeho divadelním balením konče.\nSiegel u nás tolik (na)poslouchaný není, se zázemím fanouškovské základny se tady moc počítat nedá. Scénárista Moša měl navrch větší ambice, a sice naroubovat na tento líbivý ale fádní pop zábavnou a myšlenkově hlubší story – jak se říká muzikál s poselstvím či přesahem. Hraje a zpívá se tady o slepém pouličním muzikantovi Johnnym Blue, který má nesmírný talent a oddanou lásku dívky Marie. Cestu mu ale zkříží ďábel v podobě ženy Satany a navrch ještě vykutálený podvodníček, tady přítel z dětství autorem výmluvně pojmenovaný Mrcha Fred. Satana vykutáleného prospěcháře odstraní a nabídne hrdinovi handl. Za příslib jeho duše mu vrátí zrak, a navrch ho zasype světskou slávou i požitky, aby kšeft klapnul. Johnny dokonce vyhraje soutěž Světová píseň v Moskvě! Ale není třeba se bát: příběh legračně oscilující mezi moralitou, podobenstvím a pohádkou skončí překombinovaným happy endem. Marie čistou láskou přemůže nástrahy samotného pekla a mamonem zaslepený, i když vidící Johnny získá zpět svou dívku, své ryzí srdce a navrch mu zůstanou (i přes původní kontrakt s pokušitelkou) také funkční oči a zřejmě i peníze. Co více si přát, že?\nDivadlo předem proklamovalo bezmála faustiádu, soudnějšího diváka napadne spíše těžkopádné rozvedení Strakonického dudáka v revuálním balení. V nepřesvědčivě konstruovaném příběhu, jehož slabiny nepřekryjí ani nekomplikované cajdáky o lásce, vlastně ani nevíte, čeho se divácky či posluchačsky chytit. Dirigent Karel Cón sice Sieglovu muziku učesal v homogenně působícím aranžmá, které žánrově rozrůzněné písničky jakoby staví do jedné řady. Místy se však neubráníte dojmu účelového slepence, v němž je tato moralistní love story jen jakousi vycpávkou.\nA vratký příběh logicky rozkymácel také většinu nepřesvědčivých figur, ve kterých se protagonisté paradoxně často snaží hrát i to, co v nich není. Je to třeba případ Hany Holišové, zkušené a kvalitní muzikálové herečky, kterou scénář odsoudil do podoby jakési útrpné panenky, která se snaží manko svojí figury překlenout pomocí několika za sebou jdoucích písniček o lásce. Výsledkem je cukrkandlový dojem, Holišová tlačí na pilu, ale nemá moc co hrát. Jiří Mach v hlavní roli sice ukáže, že umí skvěle na dvanáctistrunku a foukací harmoniku, jeho polepšený hrdina má však ve finále rozměr jakéhosi poblouzněného středoškoláka, a nikoliv mladíka, který přes nástrahy lepé Satany skutečně a správně prohlédnul. A Satana Andrey Březinové je sice ďábelsky vyvedená, má předpisově hrozivé oči, když ale v rozkacenosti ve finále několikrát vykřikne dabovaně mužským hlasem je to spíše legrační než pekelně děsivé. Alan Novotný svého vyčůraného Freda raději skryl za hromadu vtípků (vévodí dvojsmyslné narážky na slepecký handicap) nejrůznější kvality. Pěvecky všem jmenovaným nelze nic vážnějšího vytknout, jen se tady nekomplikovaná hudba obtáčí kolem prostinkého příběhu, jehož barvotiskovost možná konvenuje použitému popu, ale méně již celkovému dojmu. Nic nepomůže ani pekelné kostýmování třicetičlenného orchestru, který sedí vzadu na jevišti vystrojený v košilích ozdobených šlehajícími plameny.\nDivadelní zpracování využívá osvědčených postupů tohoto typu hudebního divadla: velká revuální čísla se mechanicky střídají s realistickými civilními výjevy. Takže si milovníci podobné zábavy užijí jak roztančené šou, tak tklivé story o všemohoucnosti oddané a nic si nenárokující lásky. Čekají je ilustrativně didaktická čísla: píseň Řím je špikovaná defilé historických mocipánů světa od Kleopatry až po Stalina. Všechno v jednoduché scéně Petra Hlouška tvořené ocelovou konstrukcí obehnanou ze všech stran včetně stropu plátny, na něž se promítá zeleň šumícího parku, v případě Říma záběry z válečných a decimačních hrůz, které lidstvo přetrpělo, čí jiné obrázky umožňující rychlé proměny prostředí.\nMěstské divadlo Brno lze v jedné z dramaturgických i diváckých optik nahlížet jako obdivuhodný inkubátor původního hudebního divadla, z nějž už vzešla hezká řádka muzikálů různé kvality. I při autorském risku jakéhokoliv nového díla se nyní nemohu zbavit dojmu, že bavit publikum německým popem v neohrabaném příběhu je kontraproduktivní snaha o kultivování českého publika. Nemluvím o výchově diváků (to samozřejmě smrdí hloupou didaktikou, která na divadlo nepatří) jako spíše o formování jejich vkusu. Snaha o divadelní mainstream v případě muzikálu Johnny Blue naráží na limity příběhu i použitých songů. Hudební vkus nechme stranou, ten se u každého jedince napájí jinde a jinak, není tedy třeba si předem ošklivit muzikál na popovou notečku. V případě tohoto titulu je to však slepá ulička. O cestu pro originální, neotřelé autorské hudební divadlo tady nejde.\nStanislav Moša: Johnny Blue. Režie – Stanislav Moša, scéna – Petr Hloušek, kostýmy – Andrea Kučerová, autor písní – Ralph Siegel, hudební nastudování – Karel Cón, Ema Mikešková, choreografie – Hana Kratochvilová, scénické projekce – Petr Hloušek, Dalibor Černák, hudební aranžmá – Karel Cón. Johnny Blue – Jiří Mach, Marie – Hana Holišová, Satana – Andrea Březinová, Mrcha Fred – Alan Novotný. 28. března 2015, Městské divadlo Brno, premiéra.\nVedle Pražákova paláce vyrostl nedávno multikulturní prostor Praha, v Městském divadle Brno zase Karlštejn. Muzikál Noc na Karlštejně se přesunul z venkovní produkce na Hudební scénu, včera po poledni byla první veřejná generálka. To je dobrá příležitost, aby k představení přihodil několik nesouvislých postřehů člověk, který na muzikály běžně nechodí. více\nSezamová ulice si vyšla z televize do divadla\nMuzikál v Brně Hudba pro děti v Brně\nIkonické plyšové postavy jako Elmo, Bohoušek, Zoe, Bert, Bibo či Keksík vystupují v americké televizi už více než čtyři dekády. V zábavné muzikálové podívané mají ještě přidanou hodnotu jevištního života. více


Detska jidelni zidle medvidek - Plzeň - Bazoš.cz\nHlavní stránka > Děti > Nábytek pro děti > Inzerát č. 105905808\nDetska jidelni zidle medvidek\nDětská stolička - posuvná - [23.7. 2019]\nStolička s posunem až do výšky k jídelnímu stolu, velmi dobře omyvatelná. Používaná - po 3 dětech. Preferuji osobní odběr Popovičky u Prahy.\n251 70 3 x\nDětská židlička IKEA + PULT + POPRUHY - [23.7. 2019]\nProdám rok používanou dětskou jídelní židličku z Ikei s pultem a popruhy.\nDětská jídelní židle - [22.7. 2019]\nProdám dětskou jídelní židlicku.\nDětská jídelní židlička Ikea - [21.7. 2019]\nZachovalá,plně funkční. Upřednostňuji osobní předání.\nDětská jídelní stolička - [19.7. 2019]\nProdám dětskou jídelní stolicku 2v1.Lze rozložit na židličku a stoleček (pultik se dá odejmout). Polstr na židličce poničen- viz foto.


Černá tunika s netopyřími rukávy\nDámská tunika k legínám\nZelená dámská vzdušná tunika\nVěřte mi, že Daniela se rozhodně stane Vaší nejlepší kamarádkou. Pokud přemýšlíte o ženě s tímto jménem, trochu Vás zklamu. Ale nebojte, zklamané opravdu nebudete. Jedná se totiž o skvělou tuniku, kterou musí mít v šatníku každá z nás. Na první pohled tolik obyčejná, ale ve skutečnosti jedna z nejoblíbenějších druhů tunik vůbec!\nDámskou tuniku, ve tvaru obyčejného trička, která je nespoutaná svým volným střižením, si zamiluje opravdu každá. Navíc je volná jenom přesně tam, kde je to účelné. Samozřejmě přes bříško, boky a paže. A tak si ji nemusí bát obléknout ani ta z nás s trochu více kypřejšími tvary. Rozhodně doporučuji k upnutým, nejlépe černým legínám, které vás opticky zeštíhlí.\nDélka je, v závislosti na výšce postavy, velice lichotivá, a to většinou do půlky stehen. Tím dokonale zakryjete větší zadeček i širší boky. Příjemná je i prodloužená délka zadního dílu. Krátký kulatý výstřih a tzv. netopýří střih rukávů skvěle dokresluje celý model. Určitě oceníte pestrou škálu barevných provedení.\n94%viskóza, 6% elastan\nOdkaz na prodejce kde lze koupit produkt Dámské triko/tunika Daniela z lehkého materiálu.\nDámská šifónová tunika s krátkým rukávem


Auta ve městech zvyšují riziko povodní\nAuta ve městech zvyšují riziko povodní na FiftyFifty.cz. Články, recenze, povídky, stále nové soutěže, hry, horoskopy na týden atd.\nMagazín pro ženy i muže > Auta ve městech zvyšují riziko povodní\nJe právě ± 25.01.2022 21:07\n> Auta ve městech zvyšují riziko povodní\nSouvislost mezi přibývajícími auty a přibývajícími povodněmi nemusí být každému na první pohled zřejmá, avšak jasně vyplývá z diagramů zprávy nazvané Životní prostředí ve městě, kterou tento týden zveřejnila britská Královská komise pro znečištění životního prostředí.\nRostoucí počet automobilů vede ke zvýšené poptávce po silnicích a parkovacích místech, ukazuje diagram. Kvůli tomu přibývá zpevněných, nepropustných povrchů, které nedokážou vsakovat dešťovou vodu. Ta pak odtéká do kanalizace a při přívalových deštích zvyšuje riziko bleskových povodní, píše Independent. Avšak úřady se podobnými komplexními interakcemi ve svých plánováních nezabývají.\nKrálovská komise vyjádřila překvapení nad tím, že britská vláda dodnes nemá žádnou strategii, jak souhrnně řešit dopad bydlení, dopravy a spotřeby energie ve městech na znečištění. Přitom právě ve městech dnes žije 80% obyvatel Británie, napsal Independent. Chtělo by to "komplexní" politiku, oznámila Komise.\nSir John Lawton, předseda Královské komise, označil nedávné zpřísnění britských norem pro výstavbu jako krok správným směrem. "Avšak musím říci, že rétorika zatím neodpovídá tomu, co vidíme v reálu. Znečištění v zastavěných oblastech opět stoupá, protože počet aut a dalších vozidel na silnicích roste a vláda to vůbec nezvládá řešit," řekl podle Independentu.\nSir John Lawton dále uvedl, že se "velmi obává", že britská vláda nebere dostatečně vážně environmentální aspekty rozsáhlé výstavby domů, které mají vzniknout na jihovýchodě Anglie, píše deník. "Nejsme přesvědčeni o tom, že by úřady měly promyšlenou celou řadu věcí, které budou muset řešit v souvislosti s novou výstavbou na jihovýchodě, např. zásobování vodou, adekvátní nabídku veřejné dopravy či urbanistický návrh celých oblastí, aby se lidé mohli někam snadno dostat, aniž by potřebovali auto," dodal. Zpráva říká, že technologie pro zlepšení životního prostředí ve městech už existují, ale zatím nejsou dostatečně využívány.\nPodle článku Michaela McCarthyho v deníku Independent ze dne 7. 3. 2007\nZdroj: Hanka Hermová, Ekolist


Ochránkyně chce zachovat včasnou finanční pomoc obětem trestných činů - statnisprava.cz\nstatnisprava.cz > Právo a zákony / Obrana a bezpečnost > Ochránkyně chce zachovat včasnou finanční pomoc obětem trestných činů\nOchránkyně chce zachovat včasnou finanční pomoc obětem trestných činů\nMinisterstvo spravedlnosti navrhuje změnu zákona o obětech trestných činů. Žádá prodloužit tříměsíční lhůtu, během které musí posoudit žádosti obětí trestných činů a pozůstalých po těchto obětech o finanční pomoc. Smyslem finanční pomoci je zmírnění negativních a traumatických dopadů na oběti. Aby byla pomoc účinná, musí být také včasná. Ombudsmanka proto nesouhlasí s návrhem, který by lhůtu pro vyplácení pomoci prodloužil na dobu neurčitou.\nMinisterstvo chce prodloužit tříměsíční lhůtu k vyřízení žádosti o dobu nutnou k „obstarání podkladů pro rozhodnutí z trestního spisu“. Ochránkyně však dobu tří měsíců považuje za zcela adekvátní. Pokud má přesto ministerstvo obtíže s včasným obstaráním všech nutných dokumentů, nemůže tento svůj problém přenášet na oběti trestných činů. Těm je naopak třeba pomáhat a ulehčovat jejich situaci.\nOběti trestných činů nebo jejich pozůstalí již trpěli dost. Nelze proto akceptovat, že by se jejich problémy ještě prohlubovaly prodlužováním lhůty, ve které se jim dostane finančního odškodnění.\n„Finanční pomoc je nakonec to nejmenší, čím obětem trestných činů můžeme pomoci. Stejně důležitá je včasná zdravotní a psychologická pomoc,“ dodává veřejná ochránkyně Anna Šabatová.\nTéma: Právo a zákony / Obrana a bezpečnost, Zdroj: Veřejný ochránce práv, Logo: facebook.com/ministerstvospravedlnosti\n10.09.2015 (autor Redakce)\nDalší k tématu Právo a zákony / Další k tématu Obrana a bezpečnost


Poznejte zemi opuncií, arganového oleje i arabských vůní | Pro Ženy CZ\nMarocké království, země, kde se už od nepaměti střetávají různé kultury, evropské, africké i arabské. Možná se vám, v dnešní nejisté a ne příliš klidné době, může zdát Maroko nebezpečnou a neatraktivní zemí. Opak je pravdou. Maroko je jedna z nejbezpečnějších zemí severní Afriky. Ačkoliv není zemí příliš bohatou, mnoho financí z vládní kasy putuje do zajištění bezpečnosti v zemi. Není divu, turismus je pro Maroko ekonomicky velmi důležitý.\nTato země vám nabídne nejen výpravy do pouště, ale také koupání na pobřeží Atlantského oceánu nebo zdolání pohoří Atlas, jehož nejvyšším vrcholem je Džubal Tubkal, nacházející se na západě Maroka, měřící 4 167 m. n. m..\nMaroko leží na samém severozápadním cípu afrického kontinentu. Potkáme zde více než 32 mil. obyvatel rozprostřených na území velkém přes 446 tis. km2. Hlavní město Rabat, ležící na pobřeží Atlantského oceánu, při ústí řeky Bú Regret, osídluje více jak 1,7 mil. obyvatel. Úředním jazykem je v Maroku arabština a od roku 2011 i berberština, ale dobře se zde domluvíte i francouzsky a španělsky.\nPokud patříte mezi méně dobrodružné turisty, jistě vás uspokojí město Agadir. Toto město je hlavním turistickým letoviskem a důležitým přístavem. Ne nadarmo se nazývá perlou marockého pobřeží. Leží na pobřeží Atlantiku, turisty láká téměř 10 km dlouhou pláží, lemovanými malými krámky s místními produkty, a azurovým mořem. Pláže jsou čisté, široké, s mnoha kavárnami. Není překvapením, že každý hotel, a že jich tu není zrovna málo, má kus pláže vyhrazenou pouze pro své hosty. Zastavit se můžete i v legendárním městě Casablanca ležící cca 500 km od města Agadir.\nPokrm ve špičatém hrnci\nAž z 98 % převažující muslimské náboženství (sunnitští muslimové) má vliv nejen na život a zvyky Maročanů, ale také na samotný jídelníček. Rozhodně si zde nepochutnáte na vepřovém, za to si užijete především skopového. Mimo v arabské kuchyni známých jogurtů, ovoce a zeleniny, je pro obyvatele Maroka národním „pokrmem“ tajine (tažin). Pokrm je v uvozovkách záměrně, jelikož se nejedná o pokrm, nýbrž o nádobu, ve které se pokrm připravuje. Pokrm samotný má mnoho podob. Každá hospodyňka si jej upravuje dle své fantazie, ale základ zůstává stejný, maso, zelenina, rýže (u berberů více oblíbený kus kus), koření a to vše dušené ve velké keramické nádobě se špičatým poklopem, položené přímo do ohně. Nečekejte, že vám k pokrmu nabídnou příbory, místo nich slouží domácí arabský chléb, jenž je součástí každodenního stolování.\nOběda se účastní celá rodina, pro Maročany je to velmi důležitý zvyk, stejně tak i jídlo ne 3x, ale 4x denně. Snídaně, společný oběd, kolem páté další chod v podobě sladkých arabských moučníků a večer, kolem desáté, večeře. Nesmíme zapomínat ani na pitný režim, který se tu dodržuje pomocí, vody, džusů z pomerančů a velmi populárního marockého mátového čaje. Nečekejte ovšem mátu, jak ji znáte u nás, tedy tu pytlíkovou. Marocká máta má osvěžující silně mentholovou a velmi sladkou chuť. Milovníci kávy si přijdou také na své, lépe řečeno milovníci bílé kávy. Marocká káva, Noss Noss, v překladu znamená půl kávy, půl mléka.\nZajímavostí je arganový olej, využívaný v kuchyni i kosmetice. Olej je velmi vzácný, získává se ze stromů argania spinoza, které se pěstují pouze v jižní oblasti Maroka.\nKulinářský zážitek na „shromaždišti mrtvých“\nNavštívíte-li Maroko, nesmíte rozhodně vynechat jedno z nejkrásnějších, nejživějších a nejexotičtějších měst Afriky, Marakkéš, černou perlu jihu. Střediskem dění ve městě je náměstí Djemaa El Fna, údajně v překladu znamenající „shromaždiště mrtvých“. Ještě v 19. století toto náměstí sloužilo k veřejným popravám, kdy hlavy mrtvých byly napichovány na kůl pro výstrahu ostatních. Nemusíte se bát, historie se změnila, dnes je toto náměstí přes den poloprázdné, večer se pak změní v nejrušnější část města. Obchodníci, baviči a pouliční restaurace, nabízející rozdílné pokrmy, připravované přímo před zraky hladových kolemjdoucích. A navíc pokrmy velmi levné. V přepočtu za pár stovek korun se tu můžete najíst až k prasknutí. Bolest břicha z přejedení pak utiší opět zmiňovaný mátový čaj. Bavit vás u toho budou pouliční herci, klauni, hudebníci, akrobati, krotitelé hadů, cvičitelé opic, lidový vypravěči, věštci i žongléři. Nakoupit můžete kůže, koření, bylinky i výrobky tamních obyvatel. Čím více se blíží půlnoc, tím se stává náměstí rušnějším. Zážitek je to opravdu nevšední.\nMaroko je země rozmanitá. Svůj odpočinek zde najde téměř každý, od klasického plážového turisty, až po dobrodruha. Obecně lze ovšem říci, že Maroko je zemí pro ty, kteří se nebojí rozdílných kultur a hygienických podmínek. Nejen ve městě, ale i v přírodě můžete potkat vyhozené odpadky nejen podél cesty, to pro místní není nic neobvyklého. Kdo do země opuncie, datlí a oliv zavítá, pozná naprosto jiný svět, jinou kulturu, jiný způsob života, pro někoho možná až lenivý. Čas tu ubíhá mnohem pomaleji, než jsme zvyklí. Je to však svět fascinující a netradiční.\nChcete vyrazit na cesty, ale nemáte ještě koupenou cestovní tašku? Stačí si vybrat zde.


PQF soubor - Jak mohu otevřít soubor .pqf? [Krok-za-krokem] | FileSuffix.com\nPřípona souboru PQF\nNíže uvedená tabulka poskytuje užitečné informace o příponu souboru .pqf. To odpovídá na otázky, jako například:\nCo je .pqf soubor?\nJaký program musím otevřít soubor .pqf?\nJak může být soubor .pqf jste otevřeli, upravovat nebo tisknout?\nJak lze převést .pqf soubory do jiného formátu?\n🔄 Převaděče souborů .pqf\n🚫 .pqf% soubor související chyby\nPQW formátu popis ještě není k dispozici\nAplikace: Corel WordPerfect Office\nTyp mime: application/vnd.corel-presentations\nPQW související odkazy:\nPQW související rozšíření:\nJiné typy souborů mohou také použít příponu souboru .pqf.\n🚫 Přípona souboru .pqf je často nesprávně uveden!\nlqf, pf, pq, pqb, pqc, pqe, pqr, pqt, qf, qpf\nOpenEdge ABL Database Parameters Data\n🔴 Nelze otevřít soubor .pqf?\nPokud nevíte jak nastavit asociace souboru .pqf, podívejte se na ČKD.\nPokud máte užitečné informace o příponu souboru .pqf, napište nám!\n<< Přípona souboru .pqe\nPřípona souboru .pqh >>\nFileSuffix.com » Prohlížeč » Údaje soubory » PQF soubor


Vyřazení vozidla z registru - Autoweb.cz\nautoweb.cz > Autoporadna > Právní poradna > Vyřazení vozidla z registru\npůvodní dotaz z odpovědí\nDobrý den. V naší ulici již několik let stojí osobní automobil který má již prázdné kola. Majitel o.s. již zemřel a jeho rodina – syn by to chtěl vyřadit, ale nemůže najít jakékoliv doklady od vozu ( velký technický a ORV ). Má k dispozici jen registrační značky. Lze nějakým způsobem vyřadit vozidlo z registru bez jakýchkoliv dokladů ?\nAuto někdo zdědil. Být dědicem, tak jdu na Registr vozidel a nechám si vystavit duplikáty dokladů a s nimi to auto pak vyřadím z registru\nJe to kamarád známého.\nCo jsem se ho ptal, tak údajně žádné dědictví nebylo protože téměř nebylo co dědit a možná i z důvodu aby se nemusela platit dědická daň.\nTo vozidlo je stará škodovka.\ntakže v tomto případě se s tím nedá nic dělat a čekat než se vozidlo rozpadne ?\nJinak než projednáním v dědictví to nenabude.


Seniorovi hrozí za ubití Mongolky patnáct let vězení - Zlínský deník\nSeniorovi hrozí za ubití Mongolky patnáct let vězení\nZlín /AKTUALIZOVÁNO/ - Až patnáctileté vězení hrozí pětašedesátiletému Vladimíru Majzlíkovi ze Zlína za to, že na přelomu února a března vopilosti surovým způsobem ubil na ubytovně svou jednapadesátiletou mongolskou přítelkyni.\nAž patnáct let. Pětašedesátiletý Vladimír Majzlík čelí obvinění z toho, že letos na přelomu února a března surovým způsobem ubil svou jednapadesátiletou mongolskou přítelkyni. Foto: DENÍK/Matej Slávik\nPodle obžaloby měl senior svou partnerku mlátit minimálně týden. Cizinka nakonec první březnový den podlehla vážným poraněním mozku a mozkového kmene. Majzlík se nyní před senátem zlínské pobočky Krajského soudu v Brně od čtvrtka 25. června zpovídá z trestného činu těžké ublížení na zdraví.\nMongolka si podle zpráv lékařů prožívala doslova muka už týden před svou smrtí. To Majzlík slavil zrovna své pětašedesáté narozeniny. Při bouřlivých oslavách, které trvaly několik dnů, opakovaně ženu mlátil. Přestože Mongolku slyšela řada sousedů volat o pomoc, nikdo nevolal policii.\n„Když chtěla pět dnů před svou smrtí z bytu odejít, chytil ji za ruku a odhodil ji na zem. Žena se přitom uhodila o zárubeň dveří. Obžalovaný ji pak dotáhl do postele, kde se už o její zdravotní stav nezajímal,“ konstatoval státní zástupce Leo Foltýn. Dodal, že až 1. března Majzlík zjistil, že žena už nedýchá a teprve pak běžel pro pomoc.\nMajzlík včera u soudu tvrdil, že své partnerce Květě, jak jí říkal, nechtěl ublížit. „Když pila, byla agresivní. Občas do mě kopala, tak jsem jí dal po papuli a pěstí. Ani nevím, kolikrát a které dny to bylo. Jednou jsem jí odtáhl domů a ona spadla na zem. Bouchla se a zranila se na rtu. Já ji to utřel a uložil ji do postele,“ vypovídal senior v přípravném řízení.\nDalší den prý podle jeho slov byla v pohodě. „Dokonce mi vypila láhev slivovice. V sobotu si zase stěžovala na bolest hlavy, tak jsem jí šel za vrátnou pro prášek,“ tvrdil v přípravném řízení senior.\nV neděli, tedy v den, kdy ženu nalezl mrtvou, ráno vstal a šel zamést chodník. „Květa ještě spala. Vrátil jsem se dopoledne a ona ležela ve zvratcích. Měla zapadlý jazyk, tak jsem se jí snažil několik desítek minut oživovat. Dával jsem jí masáž srdce a umělé dýchání. Pak jsem běžel pro pomoc,“ tvrdil Majzlík.\nJeho slova potvrdila i vrátná, která ten den měla službu. „Přiběhl za mnou, že prý se Květa asi udusila zvratky a ať zavolám policii a záchranku,“ vypověděla včera svědkyně.\nSousedé, kteří žili v okolí bytu, kde pár bydlel, se shodli na tom, že u nich byl alkohol a hádky, včetně bití na denním pořádku. „Bydlím nad nimi, a kolikrát to byla hrůza. Řval na ni sprostá slova a mlátil ji. Slyšel ji volat o pomoc. Já chtěl volat policii, ale neměl jsem odvahu. Několikrát jsem se Květě snažil domluvit, ať to oznámí, ale ona ho ještě hájila,“ sdělil jeden ze sousedů. Dodal, že naposledy slyšel volat ženu o pomoc v pátek, tedy dva dny před smrtí.\nI Majzlíkův kamarád potvrdil, že on sám viděl, jak obžalovaný svou přítelkyni zbil pěstí. „Občas jsem ji viděl zbitou a s modřinami. Je to sice kamarád, ale chlastá,“ řekl zase včera u soudu svědek, který přišel před senát v podnapilém stavu.\nLíčení pokračuje i v pátek ráno, a to výslechem dalších svědků, včetně odborníka ze soudního lékařství. Ten má sdělit, zda žena zemřela na následky pádu nebo hrubého násilí.


Nový Zéland: Nejkrásnější scenérie jižní polokoule i země bílého oblaku – epochanacestach.cz\nNespoutaná země plná vysokých hor, sopek, ledovců, divukrásných pláží a unikátní maorské kultury. Nový Zéland jako by byl směsí toho nejlepšího, co dokáže naše planeta nabídnout. A od doby, kdy do kin vstoupila slavná fantasy trilogie, to snad už navždy bude země Pána prstenů.\nNový Zéland, pojmenovaný kartografy v 17. století po Zeelandu, jedné z nizozemských provincií, se skládá ze dvou velkých ostrovů – Severního a Jižního – a mnoha dalších menších ostrůvků. Je součástí Novozélanského království, jehož panovnicí je královna Alžběta II. Britové se zde tak cítí jako doma a pro cestovatele z celého světa to má tu výhodu, že se tu domluví anglicky.\nPůvodními obyvateli jsou ale tajemní Maorové, kteří dnes tvoří asi 15 procent obyvatelstva. V jejich jazyce se Novému Zélandu říká Aotearoa, tedy Země dlouhého bílého oblaku.\nMaorský název údajně připomíná hustá seskupení mraků plujících nad ostrovy, které ve středověku pomohly maorským objevitelům Nový Zéland najít. Prvním evropským objevitelem se pak stal Abel Tasman v roce 1642.\nOd té doby je Nový Zéland lákadlem pro dobrodruhy, samotáře, umělce i milovníky žánru fantasy. S oblibou trilogie Pán prstenů anglického spisovatele Johna R. R. Tolkiena, jejíž filmové zpracování se zde natáčelo, vzrostl počet návštěvníků národního parku Tongariro, představitele Mordoru, zelených strání regionu Waikato, kde vznikaly scény ze Středozemě, i kaňonu Skippers, představujícího koryto řeky Anduiny.\nCelkem bylo při natáčení použito přes 150 různých novozélandských lokací. Některé cestovní kanceláře nabízejí i celé zájezdy v duchu Pána prstenů, není ale snad nutné dodávat, že nevšední zážitek si člověk nejlépe užije, pokud zvolí cestu po vlastní trase.\nKam na pivo s hobity?\nZdaleka největším lákadlem pro fanoušky Pána prstenů je malebné městečko Hobitín, jehož kulisy můžete najít u města Matamata v regionu Waikato na Severním ostrově. Ačkoli filmaři z této oblasti v roce 2003 odešli, hobití vesnice zde už zůstala.\nOd té doby byla použita ještě jednou v roce 2011 při natáčení trojdílného filmu Hobit, dnes už ale slouží především turistům. Nejdostupnější filmová místa se dále nacházejí kolem hlavního města Nového Zélandu Wellingtonu. Okolní lesy ztvárnily rozdílné lokace, jako třeba okolí Železného pasu, ale i půvabnou elfí Roklinku. Naopak záběry z království Rohan vznikaly v okolí hory Mount Sunday na Jižním ostrově. Místo nabízí nádherné výhledy do okolní krajiny, po natáčení zde (bohužel či bohudík) nezbylo nic.\nZa elfy se musíte vydat na Jižní ostrov k městu Twizel, setkat se s krásnou Galadriel můžete u severních břehů jezera Wakatipu.\nNejsou to ale jen tyto filmové kulisy, které stojí za návštěvu. Ve skutečnosti je toho mnohem více, co může Nový Zéland nabídnout. Pohádkové scenérie přímo vyzývají k uskutečnění delších treků s batohem na zádech a spaním ve stanu.\nOstrovní země potěší i ty, kteří si libují v dobrodružství, ale do kapsy mají hlouběji. Na drtivou většinu treků je navíc vstup zdarma. Vyzkoušejte projít třeba hluboké lesy na ostrově Great Barrier Island, Queen Charlotte Track na Jižním ostrově nebo trasu Round the Mountain v parku Tongariro, kde na turistu narazíte jen výjimečně.\nNaopak populární Abel Tasman Coastal Track, který vede podél pobřeží a zavede vás mezi mořské laguny, vegetaci novozélandské džungle i zlatavé pláže, s vámi pravděpodobně absolvuje lidí více, a to i z toho důvodu, že trasa je nenáročná a vyžaduje překonání malého převýšení.\nDohromady měří 60 kilometrů a pokoříte ji za 3 až 5 dní.\nPoznejte novozélandskou divočinu\nPodobně dlouhou dobu zabere cesta kolem jezera Waikaremoana na Severním ostrově. Nabízí úžasné výhledy a je hodnocena jako středně náročná. Měří 46 kilometrů. Pokud chcete spatřit symbol Nového Zélandu, nelétavého ptáčka kivi, vydejte se na Heaphy Track na západním pobřeží Jižního ostrova.\nDalší známý trek Routeburn je zasazen do Národního parku Mt. Aspiring a procházejí ho hlavně ti, kteří touží poznat divokost novozélandské přírody. Na této 32 kilometrů dlouhé trase mezi horami spatříte vodopády, fjordy, vysokohorskou vegetaci a s trochou štěstí zahlédnete i divoce žijící papoušky.\nNa trecích si dávejte pozor na počasí. Na Novém Zélandu je totiž dost nevyzpytatelné a turisti by tak neměli podcenit důkladnou přípravu, včetně vhodného oblečení, pláštěnky, kvalitních trekových bot, ale třeba i opalovacího krému a pokrývky hlavy.\nPokud se vydáte na některou ze známějších túr, ověřte si předem její obsazenost, a pokud bude třeba, rezervujte si vstup a případně i kemp nebo chatu.\nNástrahy pro cestovatele\nPříprava na cestu po Novém Zélandu je poměrně náročná, nechcete-li strávit celou dovolenou v hotelovém pokoji. Pokud se zde chystáte řídit auto nebo karavan, musíte si ještě před odletem na dopravním úřadě s rozšířenou pravomocí vyřídit mezinárodní řidičský průkaz.\nPokud to nestihnete, přímo na Novém Zélandu si můžete nechat udělat oficiální anglický překlad řidičského průkazu. Cena je ale několikrát vyšší než u první možnosti. Nezapomeňte také, že se zde řídí vlevo!\nDalší nástrahou může být připojení na internet. Přístup na wi-fi v podnicích většinou bývá dost limitovaný a ani mobilní data často nejsou záchranou. Internetové připojení je totiž na řídce osídleném Novém Zélandu málo kvalitní.\nJestli se chystáte do divočiny, vybavte se pro jistotu osobním lokátorem, s jehož pomocí vás v případě nouze mohou najít záchranáři. Příjemnou zprávou je ale to, že na většině míst se dá pohodlně platit kartou a prodávané zboží je podobné tomu evropskému.\nHlady tedy v této ostrovní zemi rozhodně neumřete.\nTasmánie – australská perla na pomezí oceánů\nKromě Nového Zélandu objevil Abel Tasman také ostrov na jih od Austrálie, který po něm byl pojmenován Tasmánie. Ta podle mnohých cestovatelů nabízí ještě intenzivnější zážitky. Při výletech po zdejší panenské přírodě, hustých pralesech a vysokých horách totiž často nepotkáte ani živáčka. Zato zde můžete potkat některé unikátní živočichy jako tasmánského čerta, ptakopyska, tučňáky a několik druhů klokanů. Také Tasmánie má své vyhlášené treky. Nejznámější je asi sedmidenní Overland track, měřící cca 70 kilometrů, který vás provede přes některé z nejvyšších vrcholů Tasmánie národním parkem Lake St. Clair. Po cestě spatříte ledovce, vodopády i křišťálová jezera. Milovníci historie si v Tasmánii také přijdou na své. Během 19. století sem bylo deportováno na 70 000 odsouzenců z Evropy. Proslulou trestaneckou kolonii Port Arthur je možné navštívit 60 kilometrů jižně od hlavního města Hobart.\nTags Cyklistika Hory Ostrov Příroda