PIVNÍ PARTYZÁN: června 2015\nMálokteré naše město prodělalo v posledních sto letech tak smutný a destruktivní vývoj jako Teplice. Jejich historie i atmosféra dnešních ulic na mne vždy působila neuvěřitelně smutným až skličujícím dojmem. Teplický život, vlastně dodnes, ovlivňovaly tři navzájem propojené faktory: národnostní promísení, lázeňství a těžba uhlí. A nedá se vlastně jasně říci, zda pozitivně či negativně. Jak kdy. Po roce 1945 však tento komplex dostal zcela novou podobu, která se táhne vlastně dodnes, a výsledkem tohoto procesu jsou smutné Teplice takové, jak je známe i dnes.\nI v Teplicích se dnes najdou pěkná místa. Čtyři podlaží domů na Zámeckém - z logiky\nurbanistického vývoje města vlastně vedlejším - náměstí svědčí o bohaté historii.\nZ kdysi výstavného a bohatého města, Malé Paříže, jak se tehdy říkalo, se za těch sedmdesát let stalo prapodivné torzo města bez identity a bez schopnosti najít nový smysl svojí existence. Historické náměstí před radnicí bylo v období normalizace znásilněno téměř kompletní demolicí historické zástavby, nahrazené zoufalou nekoncepční výstavbou objektů obchodu a služeb. Dlužno dodat, v letech posledních znova částečně nahrazených ještě nekoncepčnějšími obludami obchodních center. Teplice a s nimi i jejich identita ale mizely plošně. Na místě zcela zaniklé staré židovské čtvrti v centru města vznikal od poloviny 20. století nikdy v podstatě nedobudovaný lázeňský park. Území kolem někdejšího Lázeňského náměstí či Mlýnské ulice, spojnice mezi historickým jádrem Teplic a výstavnou lázeňskou čtvrtí Šanov, dnes představuje smutné torzo zdemolovaných domů, které připomíná více než cokoliv jiného opuštěnou průmyslovou periferii a vůbec ne centrum lázeňského města.\nTo není záběr z nějakého opuštěného města, ale nedostavěný komplex balneoprovozu,\nkterý už třicet let hyzdí hluboce zařízlé údolí Mlýnské ulice v centru Teplic. Sousedy mu\ndnes tvoří pouze ruiny někdejších měšťanských domů po obou stranách ulice.\nOsud Teplic bohužel v podstatě kopíroval i osud zdejšího pivovarnictví. Když pominu jeho nejstarší dějiny (první z raně novověkých pivovarů se mj. nacházel od 16. století v dnes téměř kompletně zbořené Dlouhé ulici), začala se nová kapitola vaření piva v Teplicích, respektive v jejich dnešní čtvrti Trnovany, psát po roce 1906, kdy byl pod tělesem železniční trati při tehdejší Haupt Strasse vystavěn (na místě staršího tradičního trnovanského provozu) nový velký knížecí pivovar. Jeho silueta se stala na dlouhá desetiletí důstojným svědkem všech, kdo do města z tohoto směru přijížděli. Typická vodárenská věž, sladovnický hvozd i pseudogotická architektura místního stavitele Karla Riegera pak na celé století uchvacovaly milovníky architektury a samozřejmě i milovníky piva. I když pivo se tu posledních čtyřicet let už nevařilo.\nTrnovanský pivovar na archivní fotografii. Zdroj: http://vcpd.cvut.cz.\nS výstavbou kombinátu v Mostě-Sedleci byly pozavírány všechny okolní provozy, včetně toho trnovanského, respektive teplického. Druhotně využívaný pivovar se sladovnou pak od roku 1976 bez potřebných oprav čekal na svůj nový život. Anebo na smrt. Zatímco objekty samotného pivovaru zmizely z povrchu zemského již v 80. letech 20. století, sladovna, jejíž stavební historie sahala zřejmě až do barokního období, se držela déle. Bohužel ani změna režimu nepřinesla změnu v přístupu k průmyslovému dědictví a Ministerstvu kultury ani nikomu jinému nestál tento bezesporu zajímavý areál za to, aby byl prohlášen památkou a roku 2007 se přes ostré protesty nejen odborné veřejnosti poroučel k zemi. Na jeho místě se dnes, podobně jako v nedalekém Chomutově, nachází kvalitní architektura bezpohlavního supermarketu a parkoviště. Když není stará hodnota nahrazena novou, je to vždy smutné. Nějak podobně na mne dnes působí celé Teplice.\nRealita dnešních Teplic - obchodní centra nenahradila pouze starý pivovar, ale\nzabírají dnes velkou část někdejšího historického jádra města.\nPřestože sem mé kroky míří z jistých důvodů v posledních letech mnohem častěji než při dřívějších ojedinělých zastávkách, nikdy jsem se tu moc nezdržoval, někdy jsem něco času věnoval vyhledáváním toho lepšího, co zde z historie zbylo, jindy zase nějaké té dekadentní procházce těmi smutnějšími ulicemi. Na dobré pivo stejně nebylo kam zajít, takže… Takže mne překvapila, nabudila a do budoucnosti doširoka oči otevřela letmá zpráva někdy z konce loňského roku, že v Teplicích se chystá minipivovar. A ne ledajaký! V někdejším vznešeném varieté Schwan na hlavní obchodní třídě města, dnes shodou okolností jménem sloučené s ulicí, kde kdysi stával i starý pivovar, v kompletně zrekonstruovaných secesních prostorách a s ambicí navrátit alespoň trochu městu zašlou slávu někdejších zábavních podniků. To, že pivovar získal pojmenování Monopol dle potravinářského obchodního domu zde sídlícího v době minulého režimu je jen takovou pěknou třešničkou na dortu k příběhu Teplických dějin (o to zajímavější, že jméno Monopol místo získalo již před druhou světovou válkou, kdy objekt sloužil jako kino a divadlo). Tak nebo tak, na toto jsem byl opravdu zvědavý. První teplický mini! A jaký vůbec bude? Na otevření jsme si museli počkat delší dobu a pro mne nakonec ten den D nastal až minulý pátek.\nKrásně obnovené výkladce zvou k navštívení.\nAsi s tím budu už v tomto příspěvku otravný, ale když jsem natěšený procházel vstupní chodbou k pivovaru, trochu mne polila hrůza a děs. Nakašírovaný obraz teplické ulice někdy z počátku 20. století. Falešné výkladce, nápisy a cedulka „Schönbauer Str.“. Toto jsem už někdy jinde viděl a asi to je nějaká dětská nemoc všech současných hostinských romantiků přenášet tímto způsobem bezpohlavně své hosty někam, kam je to v podstatě úplně zbytečné. V tomto případě navíc okořeněné tou komplikovaností místních dějin, kdy mne na cestě do pivovaru z 21. století, který pojmenování převzal po obchoďáku z druhé poloviny století 20., provází německé nápisy. Postmoderní koktejl do těch nejmenších detailů. Naštěstí jsem se ale nenechal odradit a odvážně vstoupil – a chybu jsem rozhodně neudělal. Na druhé straně dveří už bylo všechno v pořádku a já se nechal naplno pohltit komplexem secesní rozkoše, parádní večerní atmosféry a také výborného piva.\nZa novým pivovarem stojí určitě kapitál (podpořený nejednou dotací) a v interiéru to bylo vidět. Kompletně zrekonstruované secesní štuky, zábradlí i všechny detaily, honosný, ale přitom přívětivě působící výčep se zázemím, dominující měděná lesknoucí se varna na jedné z galerií nad prostorem. Marně přemýšlím, kdy jsem se naposledy někde v pivovaře cítil tak dobře. Tahle rekonstrukce se prostě povedla. Celý prostor podniku je propojen několika schodišti a chodbami, které obklopují centrální pivnici přesahující obě patra. Když jsem se pořád dokola fascinovaně rozhlížel po té secesní nádheře, nedokázal jsem pochopit, proč je ten úchvatný prostor na táccích pivovaru vyvedený v tak podivném post-expresivním výrazu, který veškeré secesní detaily spolehlivě vymazal.\nJak pohřbít nejsilnější devízu prostor pivovaru aneb podoba interiéru na táccích...\nObrázek na podtácku jsem tedy raději rychle zakryl objednaným pivem. Na čepu pět druhů všech možných stylů, tak to mám rád. Návštěvník, pokud se nechce zbytečně zrychtovat (anebo zmonopolizovat? ;) ), má možnost piva okusit prostřednictvím 0,1 l vzorků, které jsou ale pro mne nepochopitelně nabízeny pouze čtyři. Takový košt pak trochu ztrácí svůj význam, který spatřuji právě v tom, že si návštěvník odegustuje celé portfolio a následně objedná pivo, které mu nejvíc chutnalo, ale třeba se to ještě změní. Já, ač jsem již dříve měl světlý 12° ležák "Monopol" a svrchně kvašený 14° "Ale", jsem chtěl u zdroje postupně vyzkoušet také všechno, a tak jsem se odvážně postupně pustil do objednávání třetinek. Nebudu to natahovat, když napíšu, že jsem byl více než spokojen. Návštěva v Monopolu byla opravdu jednou z těch, kde nebylo pivo jen do počtu a kompletní nabídka byla víceméně vyrovnaná a kvalitní.\n... a její vzhled ve skutečnosti.\nO tom, že mi světlý ležák chutnal jsem na blogu už psal. Podobně dobrý a pitelný byl i spodně kvašený polotmavý 11° "Karlík". Co mne překvapilo možná vůbec nejvíc, byla ale jeho ochucená višňová varianta "Višeň". Dával jsem si jí vlastně jen z povinnosti, abych ochutnal vše, ale nakonec z toho bylo asi nejlepší ochucené české pivo, výrazně převyšující obdobnou nabídku. Použitá višňová šťáva v pivu zanechala jen příjemně nakyslou ovocnou stopu bez zbytečného lepkavého a umělého dojezdu. Asi bych nikdy nevěřil, že něco takového napíšu, ale toto mi opravdu chutnalo. Za nejslabší z nabídky považuji stále "Ale", který mi opět moc nejel. Byl dost neejlový, navíc v lísku psaný jako pivo belgického typu, se kterým (imho) neměl ale společného vůbec nic. Na závěr jsem si nechal pšenici. Všichni vědí, že fazóna weizenů je dávno pryč, a o to víc mne potěší, když minipivovar nějaký nabídne. O to víc, když je dobrý, jako ten teplický – svěží, příjemně aromatický a pitelný. To se opravdu povedlo a myslím, že Monopol má v tomto směru dobře našlápnuto.\nI pěkné logované sklo ke všem druhům piva\npatří k úrovni pivovaru Monopol.\nSvědčil o tom i fakt, že v tom pátečním podvečeru byly na všech stolech rezervační cedulky, prostor celé restaurace hučel jako v úle a lidé se u stolků střídali jak postavy na orloji. Tak to má být! Pivovar Monopol je navíc prostorem, kam může zajít skutečně každý. V konceptu podniku není jen pivovar s restaurací, ale i stylová kavárna a vlastní pekárna, jejíž produkty jsou samozřejmě zapojeny do jídelního lístku (ve kterém mi frekvence slůvka "naše" přišla skoro až otravná, jakoby mělo být nějakou zvláštní obdivující hodnotou - a ne samozřejmým faktem, že to, co nabízíme je "naše"), ve kterém mne, mimochodem, zaujala dvě zajímavá bezmasá jídla. I to mi dotvořilo můj pozitivní pocit z místa.\nA ano, abych jenom nechválil, všechno má své mouchy. Ač na place bylo číšníků jak pro celou armádu, každou chvíli se na kraji výčepu vršilo špinavé sklo, které dlouho nikdo neodklízel. Dodatečně hulvátsky vysekaný otvor pro spad na mláto (který je jinak dokonale vymyšlený) v čedičové podlaze, kolem nějž se prochází do místností za varnou, působí spíš jako následek nějaké ošklivé havárie než jako součást vycizelované pivovarské technologie. A v materiálech pivovaru jsou klasicky jak nejrůznější nesmysly o pivu (pohádku o tom, že ejly se hodně chmelily proto, aby námořníci neměli na lodích chuť na sex, jsem slyšel poprvé – a docela mne rozesmála), tak podivné konstrukce z dějin (tento secesní dům byl postaven kolem roku 1850) apod. Vcelku se ale jedná spíš o takové začáteční omyly, které snad nebude těžké odstranit či napravit.\nAle belgického typu? No, nevím. Ceny piv, které se\nna fotku nevešly však potěší asi každého.\nNapravit pokřivenou cestu teplických dějin bude asi těžší. Nesnadno se mi odcházelo z příjemného světa pivovaru Monopol do reality zdejších ulic. Nechaje za zády tu secesní nádheru jsem se opět utopil v reklamním smogu kdysi výstavné Masarykovy třídy. Když jsem se tak rozhlížel kolem sebe a přemýšlel, popadl mne najednou strach, jestli sem to vetešnictví, které v chátrajícím domě ještě nedávno působilo, nesedělo nějak tak lépe. Zahnal jsem své ošklivé myšlenky a raději se podíval někam nejasně před sebe. Třeba je to ta první vlaštovka, třeba to přece jen půjde. Třeba se jednou změní myšlení lidí, jejich vztah k městu i k druhým. Třeba jednou bude zase lépe a Teplice opět vyrostou do své dlouhá léta ztrácející se krásy. Nezbývá, než věřit, že další vlaštovky budou následovat a že na to nebude pivovar sám. Byla by určitě škoda, kdyby na to lepší, co v sobě toto město ještě stále skrývá, měl mít monopol.\nTěžko, přetěžko, se nám odcházelo z této nádhery domů. Určitě se brzy vrátíme!\nŠtítky: industriální architektura, pivní místa, restaurační pivovary\nFESTIVAL MINIPIVOVARŮ: Z HRADU JSEM SE VRÁTIL SPOKOJENÝ\nAkce, které se konají každý rok, jsou pro blogera radostí i starostí zároveň. Radostí, že je o čem psát, to je jasné. A starostí pak, o čem psát, když je to každý rok stejné. Na druhou stranu, vnímám jak povinnost něco napsat, protože prostě od čtenářů blogu cítím očekávání, že něco napíšu – a že by zkrátka bylo divné nenapsat nic. Tak to pojďme zkusit.\nCíl cesty je jasný. Před výstupem na hradní kopec jsem si udělal řádnou žízeň přes\nsluncem rozpálenou Prahu.\nFestival minipivovarů na Pražském hradě. Povinná akce v kalendáři každého, kdo chce mít přehled o tom, co nabízí průřez současné „organizované“ minipivovarské nabídky. A také pro každého, kdo se chce ukázat, někoho potkat, pokecat nezávazně i závazně. Prostě být u toho. Letos v pátek, kdy jsem akci navštívil, to bylo 1200 lidí. Vyprodáno. Možná by neškodilo pro příště tento počet omezit nebo vyjednat větší prostory, bylo to už na hraně.\nFronta u vstupu se po 14 hodině protáhla na půl hodiny, o festival byl zájem.\nJinak to ale bylo příjemné, co Vám budu povídat. Akce, které se konají každoročně, jsou pro mne, pro člověka, který tolik rád vzpomíná, příležitostí srovnat s předchozími ročníky, vzpomenout, co tu prožil v dřívějších letech, a tak. Festival se konal již počtvrté, s mou účastí potřetí. V roce 2013 jsme absentovali z důvodu výletu do Lotyšska. Podruhé jsem festival navštívil s mou ženou, která mne doprovázela stejně jako loni, ač nemohla konzumovat (loni z důvodu pokročilého stupně těhotenství, letos logicky z důvodu povinností mateřských). Stejně jako loni děkuji pořadatelům festivalu, že jí umožnili korektně akci navštívit zdarma.\nSprávně pivně vychovávat je nutné odmala. ;)\nAle i ten, kdo „musel“ zaplatit si nestěžoval. Koncept zůstal stejný a možnost konzumovat „neomezeně“ za paušální vstup je skvěle nastavena a hlavně dává návštěvníkovi svobodu volby, stejně jako svobodu v téměř nulovém čekání na objednávaný vzorek, nezdržovaném placením ani ničím podobným. Vzorků letos bylo, alespoň dle předfestivalových informací, 139 ze 70 pivovarů (včetně několika hostů i ze Slovenska). I když ono to pak na místě stejně bylo jinak. Někdo nepřijel, některé pivovary dovezly něco jiného, a tak údaje v praktickém bločku, který každý obdržel s degustační skleničkou, ne vždy „seděly“ s reálnou nabídkou. To snad ale tolik nevadilo, hlavně, že bylo z čeho ochutnávat.\nPrůřez českým minipivovarským světem.\nZ festivalu jsem odcházel vícenásobně spokojen. Ono se to asi skrývá ve svobodě té volby. Díky ní se člověk stává šťastným zejména v tom, že případná možná kritika se obrušuje, zdá se nepodstatnou a stav věcí vlastně logickým důsledkem nějakého vývoje. O čem mluvím? V posledních měsících čím dál tím víc slýchám o tom, že současná česká minipivovarská scéna upadá, piva z minipivovarů jsou často pod úrovní snesitelnosti, a tak dále, a tak dále. Nepopírám, že řada rychlokvašených provozů bez potřebného zázemí, znalostí a zkušeností produkuje nekvalitní a nedobrá piva, pořád jsem ale vnitřně přesvědčen, že těch, které svou produkcí dělají pivovarskému řemeslu čest, je mnohem více. A Festival minipivovarů na Pražském hradě mi to jen potvrdil.\nNa Střelecké cestě pod Královským letohrádkem bylo našlapáno.\nOchutnal jsem všeho všudy asi 35 vzorků – a ano, minimálně prvních 25 bylo pečlivě zvolených – ale ve valné většině jsem byl spokojen. Vzhledem k neuvěřitelnému pátečnímu vedru jsem volil hlavně lehčí piva a zejména ejly a to, co jsem pil, opravdu nespadalo do kategorie zoufalství. Jo, nebudu lhát, dvě piva jsem nedopil, u několika jsem významně zvedl ukazováček, ale povětšinou jsem zvedal jiný prst. Palec. Mozaiku by pak samozřejmě měla doplnit informace, že pivovarům, na které dlouhodobě, s prominutím a s velkou nadsázkou, zvedám z důvodu jejich zoufalé produkce prostředníček, jsem se zdálky vyhnul, ale o tom to právě je. Současná česká minipivovarská scéna je již tak bohatá, že člověk už si zkrátka může vybírat, co chce pít a to je na tom právě to skvělé.\nVýborný byl lehký 8° Ale "Trudi" z Potštejna, Summer Red Ale ze Strahova, stejně tak 10° Ale "Jiskra" z Jihlavy, anebo ležáková desítka z Lobče. Speciálně bych se zastavil u piv z pivovaru Mazák v Dolních Bojanovicích. Už dříve jsem je zaregistroval a ve svých neexistujících poznámkách si je označil jako za dlouhodobě skvěle pitelná a nadprůměrná. A stejně nadprůměrná byla jejich piva na Hradě, z nichž zejména single hop ejl s chmelem Columbus řadím mezi nejpovedenější piva festivalu vůbec. O to větším – pozitivním – překvapením pro mne bylo, když jsem zjistil, že tam sládkuje můj dlouholetý kamarád Míra Dobeš, kterého jsem až do pátečního odpoledne měl zafixovaného pouze jako nadšeného domovařiče. Život je plný překvapení a jsem rád, když převažují ta příjemná. A příjemný byl samozřejmě i páteční pokec s Mírou.\nTypický minipivovarník? Míra Dobeš z pivovaru\nMazák v Dolních Bojanovicích.\nAsi druhý hlavní důvod, proč jsem se z Hradu vracel spokojen. Návštěva tady splnila i příjemnou povinnost se potkat s řadou více či méně blízkých známých, které člověk více či méně dlouho neviděl. Ideálně se seznámit s někým novým, něco se dozvědět, nebo jen tak nezávazně poklábosit. Někomu to možná přijde jako samozřejmost, ale už jsem to tady na blogu někdy psal. Možnost setkávat se je jednou z největších radostí, kterou mi svět piva přináší. Pátek na Hradě splnil tato očekávání po všech stránkách. A radost mi samozřejmě udělalo i to, že za mnou během toho slunečného pátečního odpoledne přišlo několik lidí (známých i zcela cizích), kteří mi chtěli jen sdělit, že rádi čtou tento blog.\nSvět piva je o setkávání, v tomto případě s Radkem Mrkosem z Břevnovského pivovaru a\nHonzou Hervertem (nejen) z pokusného pivovaru Chmelařského institutu v Žatci.\nI právě proto jsem v úvodu zmínil tu podvědomou povinnost report z Festivalu minipivovarů na Pražském hradě opět napsat. Vědomí toho, že blog je čten a že je snad i oblíben je pro mne teprve tím pravým důvodem, proč ho píšu a proč jsem se na to za ty více než dva roky ještě nevykašlal, ač ne vždy to bylo a je jednoduché. A určitě to nebude jednoduché ani do budoucna, jedno vím ale jistě. Už nyní se těším, až budu muset za rok zase přemýšlet, co o festivalu minipivovarů napsat. Letos to bylo zkrátka (zase) fajn a nevěřím, že by tomu mělo být příště jinak.\nŠtítky: pivní akce, reportáže, svět piva\nPIVOVAR NÁRODNÍ: NOVÉ NADĚJNÉ MÍSTO NA PIVNÍ MAPĚ STARÉ PRAHY\nCelý úterní den jsem trávil v centru Prahy na jedné z akcí pořádaných Institutem pro památky a kulturu, o.p.s., který se zabývá obnovou a využíváním památek, ale také jejich financováním. A právě financování obnovy památek je věnována akce "Máme vybráno", jejíž již čtvrtý ročník se odehrál na tradičním místě, v působivém barokním refektáři kláštera dominikánů u sv. Jiljí na Starém Městě. Každý rok jsem využil obědové pauzy či podvečerní přestávky mezi konferenčním dnem a společenským večerem na to, abych zaskočil na jedno rychlé pivo. V uplynulých letech vždy na to stejné místo - však jsem to měl za rohem - ke Třem růžím. Letos mi však osud do cesty postavil jen den před tím otevřený nový pivovar na strategickém místě, a tak jsem se rozhodl změnit své návyky a prozkoumat tu novinku.\nSlavnostní vyhlášení výsledků soutěže Máme vybráno.\nOno je to možná přehnané tvrzení, o žádný pivovar se ve skutečnosti ještě nejedná, ale brzy už bude lépe. Pivovar Národní je zatím jen místem, kde se čepuje pivo uvařené jinde, obrandované vlastní etiketou. Zda se jedná o skutečně vlastní várku nebo pouze o jinak pojmenované pivo (vzhledem k tomu, že je pivo vařené v Kácově, nezdá se mi objem jejich varny s možnou výtočí zde zcela v rovné úměře a tím pádem věřím spíš druhé možnosti, ale těžko říci). Ve jménu pivovaru je explicitně řečeno, kde se nový pivovar nachází a až bude mít vlastní pivo, z mého pohledu se jedná o geniální tah. Tomu místu zkrátka nějaký podobný podnik chyběl. Vždy když jsem se tady potuloval, chyběly mi příležitosti, kam zajít na pivo. Tak, aby mi neprovětralo peněženku způsobem devastačním, aby na mne obsluha nekoukala jak na vetřelce, aby chuťový zážitek splňoval alespoň trochu standard. Kavárna Velryba mne nikdy moc nebrala, Krušovickou pivnici na Národní třídě (ano, fakt jsem tam chodil) mi zavřeli a všechny minipivovary na Starém Městě v sobě skrývaly minimálně jeden z nedostatků výše řečených.\nBude to v Pivovaře Národní jinak? První letmé dotyky ukazovaly, že by šance být mohla. Obsluha korektní a neodměřená, cena piva, podávaného pouze do 0,4 l "půllitrů" na úrovni více než korektní (35 Kč). Je otázka, zda se nejedná jen o zaváděcí cenu a s vlastním pivem půjde nahoru, uvidíme, každopádně na tomto turisticky atraktivním místě zdražení předpokládám (je ale otázka o kolik? ;) ). Pokud by se nejednalo o nějakou pálku, chodil bych sem opravdu rád, i pro nádhernou velkou zahrádku pod vzrostlou lípou - takové v centru Prahy zoufale chybí.\nPřestože zahrádka i interiéry restaurace působily ještě nedodělaným dojmem, cítil jsem se tu dobře. Restaurace vyvedená v pěkném dřevě, moderní designy z tradičních materiálů mám rád. Pěkný výčep, velký gril součástí restaurace. Jo, tady se bude pít opravdu dobře. Navíc velmi pěkný a kompletně zpracovaný design materiálů - je vidět, že za novým podnikem stojí kapitál. Snad jen poznámka na okraj, síla je v detailech, a tak mne spíš pobavilo, že v tom dokonalém designovaném podniku se na podtáccích objevil překlep. ;)\nA co pivo? Vznešeně a pro mne lehce odpudivě zvané "Czech Lion" je podáváno ve variantě světlá 11° filtrovaná i nefiltrovaná a k němu ještě filtrovaná polotmavá 13°. Za pivem stojí zkušený sládek Jaroslav Košťák, který svého času působil i v Průhonicích U Bezoušků, odkud je i současná varna na Národní a nakonec, pokud se nepletu, tak i jeden ze spolumajitelů pivovaru je totožný. Byli jsme tu opravdu jen na skok, doslova na jedno. Nefiltrovaná 11° byla nadstandardní. Výborně pitelný čistý ležák, ale na druhou stranu až možná trochu fádní. Vypil bych jich klidně deset, ale dnes si už nevybavuji nic, co by mne na něm zaujalo. Uvidíme, jak bude chutnat pivo uvařené tady, ale na uhašení žízně v horkých parných dnech v rozpálených pražských ulicích to bylo fajn.\nNefiltrovaná světlá 11° na příjemné zahrádce.\nCo dodat? Pivovar Národní je určitě zajímavý podnik, který může výrazným způsobem zahýbat s pivní mapou centra Prahy. Jen tak dál, určitě se rád vrátím, až bude navařeno "vlastní" a ta návštěva myslím rozhodne, jestli se sem budu vracet i nadále. Já věřím, že ano.\nBude se kam možné ukrýt z letních rozpálených pražských ulic?\nPS: Moje návštěvy v Praze jsou teď na jaře ještě hektičtější, než ty loni na podzim. Na pivo zajdu sice skoro vždy, ale obvykle tak, jako toto úterý - na skok a za roh. Stále se upínám do příštích časů, kdy se objeví nějaký klidnější den, ve kterém budu mít příležitost zajít někam, kam to již dlouho plánuji. Třeba do obnoveného a rozšířeného Dna Pytle. Tak dlouho jsem chtěl za klucíma (zdravím!) zaskočit na dolní Nové Město, až mi zavřeli a přesunuli se jinam. Věřím ale, že až ten klidnější den přijde, Dno Pytle bude prvním místem, kam zajdu v klidu posedět a pokecat - dlouho jsme se neviděli a hlavně co jsem slyšel, opravdu to stojí za to! ;)\nPivním světem aktuálně hýbe kauza Patron. Přiznám se, že tuto novou značku jsem před časem okrajově zaznamenal, ale neměl jsem tu čest ji ochutnat. Proto jsem musel včera trochu tápat, než jsem přišel na to, o co se konkrétně jedná a jaký měl být smysl celé akce. Ve stručnosti. Pivovar Gambrinus, respektive skupina Plzeňský Prazdroj, se rozhodla trochu prozkoušet pivní veřejnost a do několika hospod, jak klasických, tak ochutnávkových, nechali v anonymních sudech zavést pivo Patron, které se tvářilo jako nové pivo z nového minipivovaru kdesi z jihu Čech. Ve skutečnosti se však jednalo pouze o přeetiketovaný Gambrinus. Smysl akce byl jediný: ukázat, že pivaři všech kategorií hodnotí obsah podle značky a nikoliv dle skutečnosti.\nKdyž se nad tím zamyslím, přijde mi to jako celkem podařený vtípek vzhledem k tomu, že otázkou hodnocení ochutnávaných piv na základě jejich značky jsem se nejen tady na blogu již dříve zabýval a popravdě je to jedna z věcí, která mne v pivním světě nebetyčně štve. Proto se přiznám, že mne ten nápad opravdu docela pobavil. Všechno však má své limity, a když o tom přemýšlím více, docházím k závěru, že ve skutečnosti se ta reklama plzeňským marketingově moc nepovedla. Proč?\nDle reklamy lidé, když vidí/slyší o novém pivu z minipivovaru, okamžitě hodnotí pozitivně jeho kvalitu, použité suroviny, chuť, mají z něj pocit, že je za ním skutečná práce atd. Pokud by ale dostali pivo s logem Gambrinusu, hodnocení by bylo – a také často je – přesně opačné, odsuzující. A ano, vše skutečně jen na základě viděného loga či etikety. Závěr reklamy tak zní „nehodnoťte pivo pouze prvoplánově dle obalu“ a reklama tak měla pivu Gambrinus "vrátit dobrou pověst". Tady ale právě nastává celý její problém. Ač je postavena tak, aby budila zdání, že Gambrinus je skutečně kvalitním pivem, ve skutečnosti nic takového neříká. To, že lidé hodnotili Gambrinus přelepený logem Patron, jako kvalitní pivo nic nehovoří o daném pivu, ale pouze a jen o nich. Lidé skutečně hodnotí (nejen) pivo dle značky a takové hodnocení pak není skutečně objektivní. Což ale nakonec říká i sama reklama, která tak vlastně vyvrací sama sebe.\nCelkově na mne reklama tak spíš, než jako poukázání kvality piva Gambrinus, působila prostě jako poukázání na pivo Gambrinus. Rozvířila vody české pivní společnosti, i já tady o ní teď na blogu píšu. Ale píšu tady o ní popravdě rád. Vždy jsem rád, když se rozjede nějaká debata, která dokáže alespoň trochu nabourat stereotypy českého pivaře. Popravdě, už vícekrát jsem se zamýšlel nad tím, že mi vadí subjektivizace reality a hledání chyb tam, kde nejsou (mimochodem, zářným takovým příkladem je opravdu zoufalý a ostudný článek o Plzeňském Prazdroji na Beerwebu, o kterém jsem s jeho autorem poměrně dlouho – a neúspěšně – diskutoval).\nSkutečně nehodnotím, zda je Gambrinus kvalitní pivo, lidem ale zřejmě chutná. Já se přiznám, že ho téměř nepiji. Co mi na Gambrinusu, respektive na Plzeňském Prazdroji, vadí, jsou úplně jiné věci, než to, že produkují nejprodávanější pivo na trhu. Vadí mi jejich chování spojené se zavíráním řady regionálních pivovarů na začátku 90. let. Vadí mi jejich nepříliš čistý způsob obchodního boje a některé další kroky. K hospodářskému vývoji to asi patří, vím to, ale mně jako Pivnímu Partyzánovi se to zkrátka nelíbí. Ale nic s tím asi neudělám, respektive jediné co mohu – a to dělám, jak jen to jde, že kupuji piva z malých a menších pivovarů a nepodporuji (nejen) PP nákupem jejich výrobků.\nRád bych to zakončil vypůjčenou citaci z blogu mých kolegů Pivníků. Byli jedněmi z těch, kteří Patrona ochutnali, aniž by tušili, odkud pochází. Jak jsem napsal v úvodu, Patrona jsem nepil, tak nedokážu posoudit, avšak jejich charakteristika ochutnaného piva je dle mne tou nejpřesnější, jak si představuji, že ta kvalitnější piva z tuzemských velkopivovarů opravdu mohou chutnat – ať se nám to líbí nebo ne. „Trošku prázdnější pivo, ale je příjemně aromatické, čisté a výborně pitelné.“\nŠtítky: glosy, pivní kultura, průmyslové pivovary, svět piva\nLOBEČ - VOJKOV - TRÁVNÍČEK: PŘÍJEMNĚ NABITÝ PIVNÍ VÍKEND\nPivní Partyzán má za sebou jeden z nejnáročnějších víkendů za dlouhou dobu. Ale to není stížnost, to je holý fakt, který v sobě popravdě skrývá jen samé krásné věci, o které bych se s Vámi nyní rád podělil. Už jen ten fakt, že se do jednoho víkendu dokázalo vejít tolik příležitostí, které tady chci reflektovat na blogu je sympatický. A co víc. Když pominu, že všechny navštívené akce samozřejmě spojovalo pivo, spojovalo je toho mnohem více, často tak skrytě, pod pokličkou. Určitě láska k historii a jejímu vnímání v současnosti je věcí, kterou mají tři výše psaná místa společnou. Pak to určitě bude vztah k místnímu životu a jeho rozvoji. A v neposlední řadě? V neposlední řadě mají Lobeč, Vojkov a Trávníček společnou jednu věc: ve všech případech se jedná o malé odlehlé vesničky a počty jejich obyvatel se počítají na desítky, maximálně (a to doslova) pár stovek. A to je na tom možná to nejkrásnější: mít v jednom víkendu důvod navštívit takováto tři místa, kde se ale skutečně něco děje a má to smysl hovoří o jediném: v téhle zemi stále více a více ožívají smysluplné projekty, které vrací život, jeho duch, možnost se potkávat ad. i do těch nejmenších obcí. Chci věřit, že to tak půjde i dál a naše společnost, sociálně znormalizovaná a rozbitá desítkami let temna, nahrazených lety divokého spotřebního stylu života v sobě zase najede potřebný klid a chuť budovat kulturně-společenské aktivity, potkávat se se sousedy, ale i ze zcela cizími lidmi, bez nějakých zvláštních nároků na všudypřítomný materiální zisk. A k tomu všemu, a myslím, že se na tom shodneme, pivo zkrátka tak nějak patří. Pojďte tak nyní vzpomínat se mnou. Je na co.\nA nemohu začít nikde jinde, než v Lobči. O této malé vesničce ztracené v údolíčku východně od Kokořínských lesů jsem tady na blogu psal už několikrát a zřejmě by bylo házením sladu na zeď znovu vysvětlovat proč. Však si to v archivu blogu najděte sami. Zdejší obnovený pivovar, od tohoto víkendu navíc skutečně, posvěceně, obnovený, je jedním z těch nejkrásnějších - a v našich končinách bohužel zatím poměrně ojedinělým příkladem přístupu k historickému dědictví při formě i obsahu. Příběh manželů Prouzových už byl vícekrát propírán na nejrůznějších webech jak zaměřených na architekturu, tak na pivovarnictví, tak na památkovou péči. Ono to všechno totiž může fungovat jen ruku v ruce a tady se to zkrátka povedlo.\nSlavnost obnovení pivovaru v Lobči přinesla i přes nepřízeň počasí velký zájem diváků.\nNebudu to rozepisovat zbytečně a ani nechci zbytečně paušalizovat, ale příběh pivovaru v Lobči by měl být učebnicovým příkladem "jak to dělat" a "jak se toho nebát". Vím, že je to těžké, vím, že ne každý na to má srdce a tu správnou náturu a vím, že teprve budoucnost zpětně ukáže, že to tak bylo správně. Každopádně já Prouzovým (a celému jejich týmu) bezmezně fandím a držím palce, aby čím dál tím víc lidí mělo důvod se do Lobče vracet, nebo alespoň někde ochutnat jejich pivo.\nPivovarský výčep je v dobrých rukou.\nJe to tak, i my se do Lobče vrátili a pivo ochutnali. V sobotu dopoledne, bohužel jen na skok a bohužel za nepříliš příznivého počasí byla přestřižena pomyslná páska obnovení pivovaru a provedeno skutečné vysvěcení jeho prostor. Dej Bůh štěstí, nic více k tomu dodat snad není nutné. Více než tisícovka návštěvníků němě hovořila o tom, že o Lobeč je zájem a tak se mi snad mé přání vyplní.\nHistoricky minimálně druhé, obnovené však první,\nObnovení pivovaru slibovalo celodenní program, my stihli právě jen zmíněné svěcení a pár úvodních slov, ale věřím, že i přes ten nepříjemný déšť se v Lobči vše podařilo a organizátoři akce byli spokojení. My za tu chvíli rozhodně ano, toto místo prostě dýchá takovou atmosférou, že tady ani špatně být nemůže. A co pivo? Vždyť k obnovení pivovaru patří i vlastní pivo! Lobečtí mají u mne ještě jeden veliký plus. Nešli cestou jiných pivovarů, které si (ač je to z ekonomického hlediska asi pochopitelné) nechávají vařit jinde, dokud nemají sestavenou svou technologii a nezískají potřebná povolení. Lobečské pivo, které bylo na otevíračce na čepu bylo skutečné, poctivé a hlavně vlastní. Ze spodně kvašeného 10° otevíracího piva jsem měl pouze malý lok, ale pokud Tomáš, zdejší sládek, udrží takovou kvalitu, tak smekám. Ale, který jsem si vzal s sebou v PETce na cestu a vypil ho až ve Vojkově, mi na první napití tolik nechutnal, ale nakonec jsem se jím docela propil. Zaujal mne minimálně tím (a netuším, zda to byl záměr), že nepřipomínal ani u nás běžně dostupné americké ejly, ani ležákové ejly z českých pivovarů. Kolegové Pivníci ho dokonce přirovnávají spíš k ejlům anglickým. Ty nemám tolik napité, tak se neodvažuji srovnávat, každopádně lobečský Ale si rozhodně dám brzy rád znova. Stejně jako světlý 12° ležák a Dry Stout, které se na čep dostaly až v pozdějších hodinách, a tak jsme o ně přišli. Jo - a chválím skutečně nádherné etikety - ale to už je prostě jen ten střípek, který dotváří celkový dojem z Lobečského pivovaru.\nKompletní nabídka pivovaru.\nPřed polednem rychlé rozloučení a spěcháme mílovými kroky směrem jižním, do Vojkova. Ano, i o Vojkovu jsem na blogu již několikrát psal. To místo dýchá historií a zdejší bývalý pivovarský sklep pod barokním špejcharem, oba v rukou manželů Kramperových, ožil v další kulturně-společenské centrum, které krůček po krůčku přispívá k oživení českého venkova. A pro mne příležitost prezentovat něco z výsledků vlastního historického bádání, něco z bádání současného společenského fenoménu pivo a ochutnat něco z produkce Domácího pivovaru Partyzán.\nVojkovský špejchar, vstup do pivovarského sklepa a večerní sluníčko k tomu.\nNa Vojkově tak v sobotu večer probíhá druhý ročník komponovaného večera. Loni jsem v zevrubné reportáži popsal, jak to vypadalo a ono k tomu letos není moc co napsat víc, protože to bylo velice podobné a také se to podobně povedlo. Zcela zaplněný pivovarský sklep, skvělá atmosféra, hromady známých, prostě správný kolorit pro úspěšnou akci.\nDobrá nálada ve zcela zaplněném sklepě (díky za fotku kolegyni Šárce).\nPřednáška z dějin pivovarnictví na téma porovnání pivovarů v Benešově a na Vysokém Chlumci v souvislostech snad bavila i poučila, stejně jako komentovaná degustace piv (Negi, díky za asistenci, počítám s Tebou zase za rok ;) ). Je skutečně zbytečné se rozepisovat více, pokud by Vás podobná témata zajímala, přijeďte do Vojkova za rok, určitě se bude konat další ročník. Zváni jsou i příslušníci rodu domovařič, neboť jak jsem během výkladu zmínil, domácí vaření piva je dle mne nejkrásnější způsob trávení volného času a budu rád, když nás ve Vojkově podobně zaměřených bude více a více (letos se sešly kromě Partyzána ještě dva vzorky - původcům děkuji za ochutnávku, právě domácí pivo a přístupy k jeho vaření jsou dalším krásným dokladem skutečné pivní rozmanitosti).\nVše je připraveno ke komentované degustaci.\nPodařený večer, který byl zároveň oslavou narozenin paní Partyzánové pak zakončil příjemný akustický koncert našich kamarádů a následné noční popíjení výborných piv, která jsme letos s ohledem na téma přednášky volili z dotčených pivovarů. Do Vojkova se budu vždycky rád vracet a opakovaná velká účast na přednáškách o pivu a pivovarnictví mne opravdu těší.\nKulturní program na závěr večera.\nV neděli dopoledne bohužel musíme Vojkov urychleně opustit, avšak nelituji toho, máme před sebou ještě jednu akci, která, ač primárně není pivní, mne hodně zajímá. Honza Havelka, předseda spolu Dubáci, který se zaměřuje na obnovu kulturně-společenského života na Českodubsku, mj. např. pořádáním kulturních akcí či záchranou místních památek (a jiných zajímavých objektů) se na mne obrátil s prosbou, zda bych mu nepomohl s jednou drobností v rámci "Poutě mezi dvěma Jány". Samozřejmě s drobností pivní.\nPodstávkový Beranův hostinec na Trávníčku.\nDubáci v loňském roce zakoupili objekt tzn. Beranova hostince v maličké obci Trávníček, který je krásně dochovaným (respektive, on jeho stavební stav je zoufalý, ale krásně dochovaný mám namysli v tom, co doposud chátrající objekt v sobě nejen stavebně skrývá) příkladem podstávkového domu, v tomto případě stavebního typu z jižního Podještědí. A právě u Beranova hostince se konala nedělní část akce spojená s narážením dřevěného sudu, který dodali Černokostelečti a který skrýval jejich 13° Černou svini. A právě kvůli naráženi sudu mne Honza kontaktoval, zda bych mu s tím "nepíchl". Jak jsem psal, do programu se mi to moc nehodilo, ale vzhledem k tomu, že pro podstávkové domy mám velkou slabost, vzhledem k tomu, že aktivity Dubáků jsou mi sympatické a nakonec i vzhledem k tomu, že Ještěd je společný nám tady v Liberci i Dubákům na jeho druhé straně, souhlasil jsem. Stejně jako jsem souhlasil s tím, že si k narážení připravím nějaké krátké povídání z historie piva a pivovarnictví.\nHonza Havelka se ujal úvodního slova.\nNebudu lhát, že nakonec jsem byl rád, že jsem kývl. Možná stárnu, nevím, ale atmosféra na Trávníčku byla skvělá a bylo to opravdu velice příjemně strávené odpoledne. Program postavený na vzpomínání na staré místní zvyky, stylová hudba, lidé v krojích a samozřejmě pivo. Jsme přece v hostinci. Respektive zatím jen před hostincem. Jeho stavební stav je bohužel skutečně zoufalý a moc moc držím Dubákům palce, aby se jim jejich plán jeho obnovy vydařil a aby se na Trávníčku již brzy čepilo (Honza při procházení archivních dokumentů k hostinci narazil v souvislosti s ním na tento historický výraz) pivo opět z historického sklepa.\nHonza čepí Černou svini z dřevěného vysmoleného sudu.\nNaražení Černé svině proběhlo za velkého zájmu přihlížejících, který svědčil o tom, že na Trávníčku mají lidé o podobné akce velký zájem. Velký zájem pak doprovázel i mé krátké a improvizované povídáni, nechtěl jsem lidi moc dlouho nudit v jejich odpoledním potlachu. Pověděl jsem něco málo k čepování piva a jeho uskladnění v historii a poté se zamyslel nad tím, jak pivo asi "tenkrát" chutnalo. Zvědavý ale popravdě jsem víc na to, jak bude chutnat na Trávníčku v budoucnosti.\nVlevo fronta na pivo, vpravo Horačky na hnoji. ;)\nNásledovalo krátké popovídání s Honzou (těším se brzy zase na viděnou, máme si toho určitě hodně co říci), rozloučení a v odpoledních hodinách odjezd směrem severním na "naší" stranu Ještědu. Skončil zatím nejnáročnější a nejnabitější víkend tohoto roku, ale když o tom přemýšlím: kdyby takto byly nabité všechny víkendy, nezlobil bych se - minimálně by to hovořilo o naplnění toho němého smyslu, na který si nemůžete sáhnout, ale který víte, že tak prostě má být. Jako to bylo v Lobči, na Vojkově i na Trávníčku. A kde to bude příště? Nechám se překvapit. Příjemně.\nŠtítky: degustace, historie, homebrewing, industriální architektura, minipivovary, památky, pivní akce, pivní cesty, pivní kultura, pivní místa, reportáže, svět piva, ze života


Tiskárny během lockdownů a poté (3) Ceny - ITBiz.cz\nCo udělal lockdown s cenami (nejen) tiskáren a proč? Nedostatek je vždy příležitostí k licitaci s cenou. Stačí se dojít přesvědčit do obchodního řetězce – výjimkou nebyl zjara květák za stovku, jablka jsou až pětkrát dražší než banány (ty se sklízejí na rozdíl od jablek po trsech), nahoru s cenou šlo skoro všechno.\nKdo tohle dělal za války, tomu říkali keťas, a po válce byl zpravidla odsouzen nebo lynčován. Proč by ale neměly v uplynulém období zdražit tiskárny? Moc to nehrozí – jsou už dlouho komoditou, a když někdo zdraží, tak si zákazník odnese například z Alzy papírovou krabici s uchem od někoho jiného nebo si ji nechá dovézt.\nCo také udělá celá situace s pronájmy tiskáren a spotřebním materiálem? Mimochodem – prakticky jediná Lenka Niemiecová z Oki se dotkla právě spotřebního materiálu, přestože Oki je falešným spotřebním materiálem zasahována snad nejméně ze všech dotazovaných.\nEpson, Marcel Divín: Aktuálně stále držíme 99 % cen na úrovni před pandemií a v tomto chceme i nadále pokračovat.\nCanon, Michal Petro: Očekáváme standardní pohyb cen bez větších výkyvů.\nBrother, Zdeněk Kapusta: V současné době si myslím, že většina firem zatím vyčkává. Pokud bude stávající situace pokračovat ještě delší dobu, budou muset všichni výrobci promítnout zvýšené náklady při výrobě a dopravě do cen. Ceny se budou zvyšovat každopádně, otázka je pouze o kolik procent.\nOki, Lenka Niemiecová: V segmentu profesionálního kancelářského tisku nečekáme výrazné výkyvy s výjimkou posunutých dodávek způsobených nedostatkem čipů. Samotná tisková zařízení budou o něco dražší, náklady na tisk nižší. Samozřejmě vliv bude mít kurz koruny.\nZájem o pronájmy je stabilní, při běžném prodeji se očekává prodloužená záruka a u vyšších modelů bezplatný záruční servis přímo u zákazníka. Prodejci se budou dále snažit zajistit, často prostřednictvím zvýhodněných služeb či kontraktů, aby zákazníci používali a originální spotřební materiál, který je zárukou dlouhodobě bezproblémového a kvalitního tisku a zároveň výrobcům přináší předvídatelný obrat.\nHP, Marek Sojak: Společnost HP ceny a jejich vývoj nekomentuje.


Tmavomodrá lněná košile Olymp se světle modrým vzorem - krátký rukáv\nKošile je tmavomodré barvy, kterou prosvítají světlejší tóny. Len dodává košili typický "zkrabatělý" charakter. Vzor košile je v kontrastní světle modré barvě. Košile má světle modrý vnitřní límec. V jeho střední části je barevný květinový vzor lemovaný zespoda úzkým bílým proužkem s červeným prošitím. Knoflíčky košile jsou tmavě modré s matnou horní stranou. Košile je příkladem ideální letní košile do horkého počasí.


Ve výchozím nastavení se šablony grafu ukládají do složky /Users/uživatelské jméno/Library/Application Support/Microsoft/Office/Chart Templates. Díky tomu jsou vaše vlastní typy grafů kdykoli k dispozici v části Templates (Šablony) na kartě Charts (Grafy). Pokud svoji šablonu grafu v části Templates nevidíte, vyhledejte pomocí Finderu soubor s příponou .crtx a přesuňte ho do složky Users/uživatelské jméno/Library/Application Support/Microsoft/Office/Chart Templates. Pokud používáte Mac OS X 7 (Lion), je složka Library standardně skrytá. Abyste si ji zobrazili, klikněte ve Finderu na nabídku Go (Jít) a pak podržte klávesu OPTION. Když vkládáte graf do Wordu nebo PowerPointu, otevře se Excelový list, který obsahuje tabulku se vzorovými daty.\nVe výchozím nastavení se šablony grafu ukládají do složky /Users/uživatelské jméno/Library/Application Support/Microsoft/Office/Chart Templates. Díky tomu jsou vaše vlastní typy grafů kdykoli k dispozici v části Templates (Šablony) na kartě Charts (Grafy). Pokud svoji šablonu grafu v části Templates nevidíte, vyhledejte pomocí Finderu soubor s příponou .crtx a přesuňte ho do složky Users/uživatelské jméno/Library/Application Support/Microsoft/Office/Chart Templates. Pokud používáte Mac OS X 7 (Lion), je složka Library standardně skrytá. Abyste si ji zobrazili, klikněte ve Finderu na nabídku Go (Jít) a pak podržte klávesu OPTION. Viz taky\nVe výchozím nastavení se šablony grafu ukládají do složky /Users/uživatelské jméno/Library/Application Support/Microsoft/Office/Chart Templates. Díky tomu jsou vaše vlastní typy grafů kdykoli k dispozici v části Templates (Šablony) na kartě Charts (Grafy). Pokud svoji šablonu grafu v části Templates nevidíte, vyhledejte pomocí Finderu soubor s příponou .crtx a přesuňte ho do složky Users/uživatelské jméno/Library/Application Support/Microsoft/Office/Chart Templates. Pokud používáte Mac OS X 7 (Lion), je složka Library standardně skrytá. Abyste si ji zobrazili, klikněte ve Finderu na nabídku Go (Jít) a pak podržte klávesu OPTION. Uspořádejte v listu data, která chcete zobrazit v grafu.


Neffos X1 Lite - 16GB, šedá TP904A24EU | CZC.cz\nÚvodní stránka Mobily a navigace Mobilní telefony Dotykové Neffos GSM TP-LINK Neffos X1 Lite, 16GB, 2GB RAM, šedá\nNeffos X1 Lite - 16GB, šedá https://iczc.cz/8b0c6lssikiq9a99sr6v4bsol1_1/obrazek 222310 TP904A24EU Neffos\nNeffos X1 Lite - 16GB, šedá TP904A24EU\nNáš kód: 222310 *222310*\nElegantní smartphone za příjemnou cenu. Dotykový 5" IPS displej s HD rozlišením 1280 x 720 bodů, 8jádrový procesor MediaTek Helio P10 až 1.5GHz, 2GB RAM, 16GB interní paměti, fotoaparáty 13 Mpx (PDAF, f/2.0) a 5Mpx, slot pro microSD karty, Wi-Fi, Bluetooth, GPS/Glonass, baterie 2550mAh, Android 7 Nougat. Další informace\nZažijte pohodlí s chytrým telefonem Neffos X1 Lite, jehož zajímavý design zajišťuje pohodlné a příjemné držení. Zaujme úzkým profilem spolu s 5“ HD displejem. Samozřejmě je vybaven vším co očekáváte. Poskytuje velmi pěkný výkon 8jader procesoru, kvalitní fotoaparáty a podporou českých LTE frekvencí. Solidní telefon za rozumnou cenu.\nDržet v ruce Neffos X1 Lite je příjemný zážitek a určitě vám skvěle padne do dlaně. Dvojitě zakřivený zadní kryt přirozeně kopíruje dlaň a vyvolává velmi příjemný pocit. Neffos X1 vyniká malou tloušťkou a je opravdu stylovým kouskem hardware.\nDisplej telefonu si zakládá na tenkých rámečcích a navíc je opatřen 2.5D zaobleným tvrzeným sklem pro lepší ochranu. S technologií IPS panelu si užijte si skvělé podání barev, široké pozorovací úhly a vysoký kontrast. Užijte si zábavu s krásným obrazem telefonu Neffos X1 Lite.\nSe zadním 13Mpx fotoaparátem získáte dokonale ostré fotky a zachytíte důležité životní okamžiky, jako nikdy předtím. Pojme mnohem více světla díky objektivu f/2.0 a poskytuje jasné a ostré snímky i v obtížných světelných podmínkách také díky funkci nočního fotografování. S automatickým zaostřováním PDAF zachytáte i tu nejrychlejší akci. Druhý fotoaparát s 5 MPx snímačem vám zase umožní vytvářet jednoduše oblíbená selfie a nechybí mu ani režim okamžitého zkrášlení.\nSmartphone je vybaven 8jádrovým procesorem MediaTek Helio P10 s taktem až 1.5 GHz a 2 GB operační paměti. S tímto výkonem zvládnete v klidu hry, přehrávání videa, prohlížení fotografií, fotografování, poslouchání hudby, brouzdání po internetu a komunikaci přes sociální sítě. Užijte si rychlejší reakce a podporu multitaskingu pro více spuštěných aplikací současně. O vaše data se stará paměť s kapacitou 16 GB. Díky tomuto úložišti můžete mít v telefonu uloženo množství hudby, fotografií i videa a kapacitu paměti můžete snadno rozšířit pomocí micro SD karty. A samozřejmě nechybí ani podpora rychlých datových přenosů v sítích LTE.\nDíky Neffos X1 Lite už nikdy nebudete muset řešit problém, kam s druhou SIM kartou nebo s druhým telefonem, který vám zabírá akorát tak místo v kapse a přidělává vrásky na čele. Tento smartphone je vybaven sloty pro dvě SIM karty, takže vám na vše stačí jen jedno zařízení. Můžete tak mít pohromadě své soukromé i firemní telefonní číslo.\nChytrý telefon Neffos X1 Lite je poháněn 8jádrovým procesorem MediaTek Helio P10 MT6750 s frekvencí 4x 1.5 GHz a 4x 1 GHz, který je doplněn o 2 GB operační paměti. Interní paměť nabízí kapacitu 16 GB a můžete ji rozšířit pomocí karet microSD. Dotykový displej má velikost 5" a HD rozlišením 1280 x 720 bodů. Fotoaparát v zadní části nabízí 13 MPx snímač (PDAF, f/2.0) a přední fotoaparát je vybaven snímačem s rozlišením 5 MPx. Z moderních technologií nabízí Bluetooth, Wi-Fi, GPS/Glonass přijímač. Podporováno je připojení k mobilním sítím 2G, 3G a LTE. Do senzorové výbav patří: Fingerprint Sensor, Compass, Gyroscope Sensor, Accelerometer, Ambient Light Sensor, Proximity Sensor. V konektorové výbavě nechybí 3.5mm stereo jack pro sluchátka a micro USB. Provoz zajišťuje dobíjecí baterie s kapacitou 2550 mAh. Operační systém tvoří platforma Android 7 Nougat.\nModel procesoru: Mediatek Helio P10 (4x1.5 GHz/4x1.0 GHz)\nKód výrobce: TP904A24EU\nDDeris Cz DDE\nDDeris Cz19. 12. 2017 15:22\nDobrý den, zajímá mě jestli tento telefon má zabudované tvrzené sklo, nebo ho dáváte jako součást balení? Případně jestli musím dokoupit samostatně?\nazirek11. 10. 2017 13:26\nmá tento telefon 2 sloty na sim kartu + slot na microSD kartu nebo je jeden slot na sim sdílený s paměťovým?\nMá přístroj uživatelsky vyměnitel… více


Informace o zpracování osobních údajů - Oficiální stránky obec Mírov\nObec Mírov tímto dle č. 13 a 14 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27.4.2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) poskytuje informace o zpracování osobních údajů v rámci své působnosti:\nMírov 47, 789 53\nTelefon: 583 429 176, +420 608 887 831\n- plnění povinností v samostatné a přenesené působnosti dle příslušných právních předpisů,\n- plnění povinností vyplývajících z uzavřených smluv a postupu před uzavřením smlouvy např. se zaměstnanci, nájemci, dodavateli, odběrateli apod.,\n- plnění povinností vyplývajících z veřejného zájmu správce.\n- splnění právních povinnosti,\n- splnění smlouvy nebo opatření před uzavřením smlouvy,\n- ochrana životně důležitých zájmů subjektu údajů nebo jiné fyzické osoby,\n- splnění úkolu prováděného ve veřejném zájmu nebo při výkonu veřejné moci,\n- oprávněný zájem správce či třetí strany,\n- souhlas subjektu údajů.\n- na přístup k osobním údajům (čl. 15),\n- na opravu svých osobních údajů (čl. 16),\n- na výmaz (čl. 17),\n- na omezení zpracování (čl. 18),\n- na přenositelnost údajů (čl. 20),\n- vznést námitku (čl. 21),\n- podat stížnost u Úřadu pro ochranu osobních údajů (čl. 77),\n- kdykoli souhlas odvolat, aniž je tím dotčena zákonnost zpracování založená na souhlasu uděleném před jeho odvoláním (čl. 7).\n- do datové schránky správce,\n- poštou s úředně ověřeným podpisem na adresu správce uvedenou výše,\n- osobně na podatelnu správce, přičemž subjekt údajů je povinen prokázat svoji totožnost předložením průkazu totožnosti,\n- e-mailem se zaručeným elektronickým podpisem na podatelna@obecmirov.cz


Petzl Spatha - nůž s otvorem pro karabinu - PandaOutdoor.cz\nVýbava Turistické vybavení Nože, survival sady, pilky Jednoduché nože Petzl Spatha - nůž s otvorem pro karabinu\nČÍSLO ZBOŽÍ: PND410058\nOtevírací nůž Spatha je konstruován tak, aby mohl doprovázet lezce na každé jeho cestě do skal. Tvar kombinovaného ostří se zoubky umožňuje snadné řezání lan a popruhů. Má otvor pro připojení karabinou k úvazku. Snadno se otevírá zdrsněným kolečkem i v rukavicích a jednou rukou.\npro registrované 645 Kč\nNůž s otvorem pro karabinu Petzl Spatha černá\nOtevírací nůž Spatha je konstruován tak, aby mohl doprovázet lezce na každé jeho cestě do skal. Horolezecký nůž na lana a smyčky.\nTvar kombinovaného ostří se zoubky umožňuje snadné řezání lan a popruhů. Má otvor pro připojení karabinou k úvazku. Snadno se otevírá zdrsněným kolečkem i v rukavicích a jednou rukou. Nůž je opatřen pojistkou proti zavření.\nParametry Petzl Spatha:\nDélka: 115 / 175 cm (otevřený)\nMateriál: nerez ocel, polyamid\nOpinel VR N°08 Inox Finská bříza 8,5 cm zavírací nůž (limitovaná edice)\nOpinel VR N°12 Inox Slim 12 cm zavírací filetovací nůž (buk)\nMikov Crocodile 243-NH-1/C zavírací nůž se sponou\nOpinel N°08 Inox Tour de France, Engraving, 8,5 cm zavírací nůž\nMikov Crocodile 243-NH-1/B zavírací nůž se sponou\nOpinel VR N°09 Inox - kapesní zavírací nůž (baleno v blistru)


SRDCE VYŠEHRADU PO 80 LETECH « Druidi.cz\nZveřejněno 11.5.2018 uživatelem zdena\nPo sedm desetiletí se špičkoví evropští mágové, okultisté, čarodějové i geomanti pokoušeli tento program odstranit, ale marně. Na ochranu prostoru a „vysílače“ byly použity magické rituály, formule a pečetě přesahující západní okultní zkušenosti. Během několikaměsíční práce se velké skupině desítek zasvěcenců podařilo tento prostor postupně odblokovat a vyčistit, a tak může nastat nejkrásnější fáze celého ozdravného procesu prostoru Prahy a celé České republiky. Počínaje nedělí 13. 5. v 18 hodin startuje série hromadných léčení pražské krajiny zvukem ÓM, technikou zvanou „óm healing“, neboli „óm chanting“. K tomu je potřeba stovek lidí, kteří fyzicky hlasem rozvibrují celý prostor a ten uvolní staré programy a vibrace uložené v morfogenetickém poli (stejně jako pára opustí hrnec s vroucí vodou). https://www.druidi.cz/pozvanka/prozareni-krajiny/


Kdo vyhrává ve Sportce - vyhrát je možné první až pátou cenu, ve\nKdo vyhrává ve Sportce\nJak vyhrát 400 milionů ve Sportce? Víme, která čísla\nTAJEMSTVÍ ČÍSEL: Manželé z Chrudimska vyhráli ve Sportce 400 milionů. Náhoda? Samozřejmě! Ale nejsou čísla jako čísla! Některá štěstí přinesou, jiná se téměř vůbec nelosují! Jak jít štěstí naproti? Návod zveřejnila sama Sazka\nNo ve sportce max dvojnásob ceny tiketu, spíše na losech vyhrávám, za los na 50 Kč mám většinou aspoň 500 Kč, za los za stovku většinou tisícovku ale vím že známá hodně sází Korunku a tam vyhrává čast\nTéma kdo vyhral ve sportce na wiki.ahaonline.cz. Přečtěte si veškeré aktuální informace o tématu kdo vyhral ve sportce - nejnovější články, aktuality, fotografie, videa. Kompletní zpravodajství na wiki.ahaonline.c\nSportka, Eurojackpot - vyhrál někdo? - Diskuze - eMimino\nMáte ve svém okolí někoho, kdo vyhrál ve Sportce? Myslím výhru, která stála za to, o tom se s ní pochlubit. Uzamčená otázka. ohodnoťte nejlepší odpověď symbolem palce. Odpovědět Zajímavá 0 před 3405 dny Sledovat Nahlásit. Sdílet Poslat e-mailem. Diskuze:.\nSportka slaví 50 let, nejvíc vyhrává šestka. Touha vyhrát balík peněz nutí Čechy zaškrtávat šestici náhodných čísel a hazardovat s penězi už padesát let. Kdo měl v roce 1957 štěstí, mohl za 3 Kčs vyhrát až 40 tisíc korun. Kdo tipuje správně dnes, může se během pár okamžiků stát dolarovým milionářem\nVyhrála jsem ve Sportce. Co teď? Ahoj a z jistých důvodů mi nechte prosím anonymitu. Už asi dva roky si poměrně pravidelně sázím stejná čísla v jednom sloupci, vždy na 6 týdnů a bez šance, takže to není ani nijak velká investice. Nejsem určitě žádný gambler. A dneska mám poslední platný den, tak jsem si sedla k.\nJednou tu byla diskuze, kde si pani na los nebyla jista, zda vyhrala, vyhrala 200 tis cca. Kamarád vyhrál ve Sportce před cca 10 lety 370.000.-. My 2× ve sportce třetí cenu, bylo to vždy něco málo přes 20 000. Fakt je ale ten, že jsme poslední cca 2 roky sázeli pravidelně ty mimořádné pátky a 2 krát nám to padlo tak\nV případě že se podaří některému soutěžícímu uhodnout všech 6 čísel ze 6 ve hře Sportka, získává tím nárok (kromě 10 % z oněch 50 % vybraných vkladů) také na Jackpot. Pokud navíc vsadil 10 sloupců a hru Šance, vyhrává i Superjackpot\nSazka zavádí doplňkovou loterii pro sázející s plným tiketem, současně ale zdražuje sloupeček na 20 korun. ilustrační foto | Foto: Aktuálně.cz. reklama. Praha - Sportka od středy zavede doplňkovou loterii pro sázející s plným tiketem. V každém tahu bude po dobu dvou měsíců losována věcná prémie v podobě automobilu\nAhoj,k čemu vlastně slouží dodatkové číslo ve Sportce?Vysvětlit prosím jako tříletýmu dítěti.Díííky Doplňuji: aha,takže jak na 1. tak i na 2. místo je potřebe vlastně uhodnout 6 čísel,vlastně.To jsou ale kulišáci,teda\nLoterie a hry, stírací losy, kurzové sázky | Sazka.c Máte ve svém okolí někoho, kdo vyhrál ve Sportce? - poradna, odpovědi na dotaz Na této stránce naleznete veškeré odpovědi na dotaz na téma: Máte ve svém okolí někoho, kdo vyhrál ve Sportce?. Hledáme pro vás ve více než 500 000 odpovědích. Dále zde naleznete další zajímavá související témata. Další informac\nKdo vyhral ve sportce - vše o tématu Ahaonline\nOd té doby jsem Sportce věrný a nevynechám jediné slosování. Nic jiného jsem si nikdy nevsadil, začal své vyprávění šedesátník z Jihočeského kraje Sázející z jižních Čech vyhrál ve Sportce 60 milionů\nisterstva financí, které vykonává státní dozor\n94 milionů ale není první fantastická výhra, která letos ve Sportce padla. Díky tiketu, vsazenému v dubnu v Praze, si muž z Ústeckého kraje přišel na víc než 192 milionů. Pro výhru se zastavil v půlce května s manželkou a prozradil, že část peněz rozdá rodině a známým a další část pošle na charitu\nPřečtěte si o tématu kdo vyhral or sportce.Abychom vám usnadnili vyhledávání zajímavého obsahu, připravili jsme seznam nejoblíběnějších článků s klíčovými slovy kdo vyhral or sportce, které hledáte.V naší encyklopedii najdete články, fotografie i videa k tématu kdo vyhral or sportce\nVýhra ve Sportce tedy závisí na štěstí. Není možné se spoléhat na to, že čím déle hráč sází, tím se pravděpodobnost jeho výhry zvyšuje. Naopak skoro jisté je, že čím více člověk prosází, tím větší celkovou ztrátu ze hry bude mít\nO tom, že vyhrál ve Sportce, řekl svým nejbližším přátelům. A vlastně ani nemusel moc přemýšlet, co s penězi udělá. Už dlouho se toužím přestěhovat do lepšího bydlení a tohle přání se mi teď díky Sportce splní, řekl zástupcům Sazky senior Kdo by nebyl rád, kdyby vyhrál v loterii? Jackpot ve Sportce nebo hned Eurojackpot? Možná snad ten, který již vyhrál a netouží už tolik po penězích, protože zkrátka to, co vyhrál, mu bohatě stačí. Na druhou stranu jsou však i lidé, kteří vyhrají několikrát a stále jim peníze nestačí\nVyhrát ve Sportce je triviální úkol. Stačí vsadit tolik tiketů, kolik existuje kombinací a výhra je vaše. Kombinací je celkem (49 nad 6) = (49*48*47*46*45*44)/(6*5*4*3*2 *1)= 13.983.81 A ta náhoda, že vyhrála dvakrát druhou, to je fakt k neuvěření. Já vyhrála 2× třetí cenu ve Sportce, poprvé to byly asi čtyři stovky, podruhé teď v létě 750,- Jinak max. se mi vrátilo pade za los. Babička sázela Sportku celý život, protože jí cikánka vyvěštila z ruky výhru první cenu. Nevyhrála nikdy nic.\nBlackjack se dnes hraje s tzv. žolíkovými kartami. Základní princip hry je, že hráč chce mít hodnotu karet blíže 21 než krupiér, ale přitom 21 nepřekročit. Vyhrává ten, kdo má v ukončení hry v ruce nejvyšší součet, aniž by překročil 21. Hráč, který má vyšší součet, je tzv. trop neboli přes Je před námi konec týdne, proto Vás tímto zveme na naši víkendovou diskuzi s tématem: Víkendová diskuze: Kdo soutěží, vyhrává - nebo spíše ne? Již nějakou chvíli probíhá soutěž Foto-Vize, kterou zaštiťuje české zastoupení Canonu spolu s firmou Centrum FotoŠkoda. Ale co vy? Jste soutěživí a nenecháte si žádnou takovou ujít, nebo si myslíte, že stejně.\nZnáte někoho, kdo někdy vyhrál ve Sportce? Názor z\nA kdo ví, třeba se mu podaří trefit jednu z nejvyšších výher i v dnešním slosování. Anebo se to poštěstí právě vám. Proto si přes den nezapomeňte pořídit tiket Sportky. A když na něm budete mít správná čísla, čeká na vás výhra ve výši 92 milionů korun. Klikněte si pro vstupenku do slosování na tento odkaz A kdo ví, třeba se mu podaří trefit jednu z nejvyšších výher i v dnešním slosování. Anebo se to poštěstí právě vám. Proto si přes den nezapomeňte pořídit tiket Sportky. A když na něm budete mít správná čísla, čeká na vás výhra ve výši 92 milionů korun. Klikněte si pro vstupenku do slosování na tento odkaz ZD\nMáte ve svém okolí někoho, kdo vyhrál ve Sportce\nJak nám prozradil, vyhrává celkem často, tentokrát se mu však odměnila Sportka za věrnost opravdu královsky. V nedělním slosování trefil desítky milionů, konkrétně 60 322 129 korun. Jak ke štěstí na benzínce přiše Jinak také neznáme nikoho s vyšší výhrou. Výherci existují. Znám jednoho, který občas vyhrává přes 50.000,- jednou dokonce 120.000,-. Má to ale jeden háček: sází v průměru tak 2.000,- denně, ale je schopen vsadit i 20.000,-. bývalý kolega vyhrál před lety, už nevím, asi 8 nebo 17 miliónů ve sportce Tyhle výhry mi ukázaly, že se ve Sportce opravdu vyhrává, svěřuje se muž. Není divu, že peníze investoval do dalšího slosování. Peníze rozdám dětem. Jeho slova se potvrdila před nějakou dobou, kdy mu Sportka nadělila fantastických 5,3 milionu korun. Vsadil jsem si v tabáku. Nesázím tam pravidelně Jedná se o Siilinjärvi, jehož český překlad zní Ježkovo jezero. Tady si společně vsadilo hned padesát přátel. Volba padla na loterii Eurojackpot, ve které se tehdy hrálo o maximální jackpot ve výši 2,38 miliardy korun. Každý z padesátky sázejících přispěl na společnou sázku částkou 10 eur, tedy zhruba 250 Kč\nNe osud je řízen tím kdo jej zorganizuje. Pokud budeme mluvit o sázkových číselných loteriích nehledejte osud v éteru ale v organizátorovi vaší sázky. A nezapoměňte že každý s kým se o něco sázíte je ve výhodě , pokud tuto sázku navrhl a vymyslel Vsaďte si nově s přáteli skupinovou sázku Sportky a Eurojackpotu. Loterní společnost Sazka spouští novinku s názvem Skupinové sázení. Společné sázky s přáteli, kolegy nebo rodinou jsou nyní u loterií Sportka a Eurojackpot ještě jednodušší. Skupinové sázení dává možnost poskládat tiket s přáteli, kolegy v práci. Nechce se mu s ní vůbec mluvit. Nezvedá ji to. Když ale volá asi už po desáté, přeci jen v něm začne hlodat svědomí, jestli se jí náhodnou něco nestalo. Zdvihne telefon a na druhém konci slyší rozrušenou babičku, jak mu sděluje, že ten los, který spolu minulý týden podali ve Sportce, vyhrává sto miliónů. Cože?? Hlavní výhrou je pak 1 500 000 USD, tedy přes 32 000 000 Kč. Jen pro srovnání, ke dni 22. 6. 2021 se v nejpopulárnější české loterii od Sazky hraje o 113 400 000 Kč. K očkovací loterii se postupně připojují i další státy. Například New York, New Jersey, Maryland, Ohio a další\nTipuje se šest čísel ze čtyřiceti devíti. Losuje se ve středu a v neděli vždy dvakrát - čísla pro první a druhý tah. Na jedné sázence je možné vyplnit šest sloupců. Minimální vklad je dvanáct korun. Vyhrává každý, kdo uhodne alespoň tři vylosovaná čísla vyjma takzvaného dodatkového v jednom tahu 777 Sportka je nejznámější loterie společnosti Sazka v České republice. SPORTKA 777 se poprvé losovala v roce 1957 a ihned začala být fenoménem. Sazka a. s. je na svou loterii náležitě pyšná nejen díky stovkám milionů korun, které lze ve Sportce vyhrát, ale hlavně díky stovkám tisíců klientů, kteří pravidelně Sportku sází\nS průměrnou velikostí penisu mezi osmi až deseti metrů, Modrá velryba vyhrála titul pro největší penis na světě. Nicméně, ve vztahu k jeho tělu je vlastně její penis docela průměrný. I když poměr 1:10 penisu k tělesné délce je vedle člověka pořád úchvatný. Člověk má průměrnou velikost penisu k tělu 1:12 # Ve Sportce lze hrát o Bonus. Bonus je společný pro oba tahy hry Sportka. Podmínkou pro získání Bonusu je nutnost správného tipování 1. pořadí v I. nebo II. tahu hry Sportka a současně uhodnutí posledního čísla hry Šance. Sázející pro svou účast v Bonusu musí splnit podmínku účasti\nSportka slaví 50 let, nejvíc vyhrává šestka - iDNES\nTéma sportky na wiki.blesk.cz. Přečtěte si veškeré aktuální informace o tématu sportky - nejnovější články, aktuality, fotografie, videa. Kompletní zpravodajství na wiki.blesk.c Kolik cisel vyhrava ve sportce? Příspěvek od Michal Fater » úte 17. bře 2020 13:02:13. Kolik cisel vyhrava ve sportce? Nahoru. 1 příspěvek • Stránka 1 z 1. Podobná témata. Odpověd Téma sportka na wiki.blesk.cz. Přečtěte si veškeré aktuální informace o tématu sportka - nejnovější články, aktuality, fotografie, videa. Kompletní zpravodajství na wiki.blesk.c\nVe Sportce se aktuálně hraje o jackpot ve výši 18,6 milionu korun. Reklamní slogan, který láká sázející na hru Eurojackpot (nesousiví se hrou Sportka; losuje se každý Šestičíslí se losuje pokaždé současně se slosováním Sportky, respektive Tento řáde I ve sportce někdo vyhrává. O tom dobrým a povedeným lidi mluví raději než o tom co všechno jim v životě nevyšlo. Každý kdo sází se vždycky chlubí výherním tiketem, ale to že předtím předcházelo 10 proher v řadě raději pomlčí\nVyhrála jsem ve Sportce\nVyhrává každý čtvrtý. Rozdíl však bude ve výhrách. Zatímco v současné sportce vyhrával zhruba každý 33. sázející, Fortuna nabídne hru, v níž vyhraje každý čtvrtý. Je to (nejen) marketingový tah, který zabere, soudí experti na loterijní trh Kdo bojuje - vyhrává. 25,777 likes · 21 talking about this. Chtěla bych svým příběhem inspirovat lidi , kteří se občas cítí mizerně , že s úsměvem a pozitivním myšlení jde zvládnout v životě vš Občas jsem vyhrál výměnu losu, nebo 5. pořadí ve sportce, ale nikdy mě nenapadlo, že bych mohl vyhrát větší obnos peněz. Co se týče čísel, vždy jsem zaškrtával náhodně bez rozmyšlení, nebo to nechal na volbě terminálu, ale v tento okamžik jsem začal uvažovat nad čísly\nSportka - nejčastěji tažená čísla / nejčastěji losovaná čísla Sportky 2019. Kdo by nechtěl předem znát čísla, která budou tažena ve Sportce, nejoblíbenější loterii v Česku. To vám v tomto článku sice neřekneme, zato se ale dozvíte, která čísla byla Jak vyhrát v ruletě: 8 pravidel na co dát pozor. Pokud i přesto se chystáte hrát ruletu, je nutné se držet několika pravidel, které vám zvýší pravděpodobnost výher a sníží riziko vysokých proher. Toto jsou pravidla pro hru rulety. Volba rulety. Máte-li na výběr mezi americkou a evroou, zvolte evroou s méně políčky Mateřská láska je pohon, který obyčejné lidské bytosti dovoluje činit nemožné ♥ photo @FilipGre� Kdo je tajemný výherce 192 milionů, které ve Sportce padly v dubnu? Pochází z Ústeckého kraje a je mu přes čtyřicet. A překvapivě se o svou výhru přihlásil až po měsíci, a.\nVyhrál jste již někdo ve Sportce, či jiné soutěži\nVytvořili proto relativně jednoduchý základ pro strategii, ve které až šest hráčů dobývá území. Kdo zabere nejvíc, vyhrává. Autor: Gale Force 9. Tento koncept je sice velice prostinký a lze jej bez problémů naroubovat na jakýkoliv svět, jenže funguje a to je to hlavní A proč by někdo měl vědět kdo vyhrál, je to anonymní jako ve sportce. ,lidé se účtenkovky skoro neúčastní.Losuje se několik tisíc výher.1x jsem obdržela 100 kč.Ptám se tedy,kdo vyhrává,když né já? tedy výsledek stejný jako ve Sportce - jen s tím rozdílem, že zde mě sázka nic nestojí, tedy jsem na nule a.\nKdo by nechtěl předem znát čísla, která budou tažena ve Sportce, nejoblíbenější loterii v Česku. To vám v tomto článku sice neřekneme, zato se ale dozvíte, která čísla byla nejčastěji tažena v roce 2019 Výsledky posledních losování nabízí možnost ověřit si, zda váš tiket vyhrává V lásce vyhrává ten, kdo má míň rád, zpívá Jakub Smolík v písni Až se ti bude zdát. Hezky se ta písnička poslouchá, má docela pěknou melodii a koneckonců i poslouchatelný text, ale vždycky, když ji slyším, mám chuť zvolat: Ale vždyť to není pravda! Autor té písně se domnívá, že dává cennou radu mužům, kteří mají špatnou zkušenost nejspíš jako. Rekordní jackpot ve sportce ve výši 200 700 000 korun by mohl padnout už v neděli. Jde vůbec o nejvyšší sumu, kterou u nás kdy bylo možné vyhrát! Sázkové šílenství tak vrcholí a šéfové loterijní společnosti si mnou ruce. Ta tam je totiž nedůvěra k sázkám v době, kdy Sazka kvůli rozhazovačnému bývalému řediteli Aleši Hušákovi téměř zkrachovala\nNa Heurece využíváme personalizaci a cílenou reklamu. Na základě vašeho chování na Heurece personalizujeme její obsah. Kliknutím na Rozumím nebo jinam souhlasíte také s využíváním cookies a předáním údajů o chování na webu pro zobrazení cílené reklamy na dalších webech Otec ve Sportce za 20let vyhrál cca 3x...ukažte mi nějakou hru kde se často vyhrává Já vyhrála v Účtenkovce 4x a z okolí znám několik podobných případů 4-6výher po 100kč.Nevím co tím manželka myslí,že jen lidi oblbujou? (já teda hodně dlouho, možná nikdy ,neviděla žádnou reklamu na učtenkovku) hodně lidí o tom.\nVe které hře padají nejčastěji milionové výhry a jaké další loterie se vyplatí hrát? Kdo bral ze všech Čechů úplně nejvíc, kdo se stal vůbec prvním loterním milionářem a která hra vygenerovala toho s pořadovým číslem tři tisíce? Královna Sportka Sportku Češi zkrátka milují a není se čemu divit, že se jí často přezdívá Loterní [ Kdo hraje srdcem vyhrává. 3 231 To se mi líbí · Mluví o tom (1). Místní firm Podstatné ale bude vysvětlení, kdo vlastně tiket koupil, kdo vyzvedl peníze a kdo je tedy faktickým výhercem peněz. Státní zástupkyně Miroslava Prokešová v přednesené obžalobě popsala, že muž (ročník 1979) v červnu 2018 vyhrál ve Sportce 659 918 korun\nFormuška - karetní hra. Formuška je málo známá, ale pozoruhodná karetní hra, kterou lze hrát na body nebo o peníze. Hra je velmi rozmanitá, skládá se z několika částí. Nejprve se bojuje o to, kdo kolik přispěje do banku, a poté o to, kdo si z něj kolik odnese. Formuška může být ceněna hráči, které by snad omrzelo. Korunka na 3, 4, 5: Kdo necílí na milionové výhry, ale spokojí se i s částkou za pár desítek tisíc korun, ten sáhne po jedné ze tří variant Korunky, ve které sází na 3 až 5 čísel. Kupříkladu v Korunce na 3 už za 1 uhodnuté číslo vyhraje svoji vsazenou částku nazpět Dino Kdo páruje vyhrává, Kdo páruje vyhrává společenská hra v krabici 24x24x5cm Objevte, jak funguje vaše myšlení a myšlení ostatních. Zapojte představivost a pobavte se při prezentac Za léta nakupování na CZC mám hromadu bodů, které už ale nejdou uplatnit jako sleva na další nákup. Místo toho už delší dobu funguje takzvaná výherna, kde se dají body vsadit. Znáte osobně někoho, kdo zde něco vyhrál? Osobně jsem vůči těmto typům soutěží skeptický, ale jelikož CZC už asi nezavede zpět slevy za body, je to jen způsob, jak se bodů zbavit\nAno štěstí hraje velkou roli .Asi jako ve sportce .Spousty lidí sází , občas každý vyhraje nějakou tu stokorunu , ale tu velkou výhru vyhrává jeden z milionu.nicméně všichni doufají v příští tah . Ve Sportce padla výhra 192 milionů korun - Forum2 The term was originally introduced in the 1930s and early examples include the Sports Saloon versions of the Rover 14 and Rover 16. The term sport sedan was initially used in North America for luxury import sedans (i.e. BMW, Audi, and Mercedes-Benz) Kdo by nechtěl třeba vědět. Ve druhém tahu byla tažena tato čísla: 3, 4, 31, 36, 40, 41 a dodatkové číslo 24 Výsledky posledních losování nabízí možnost ověřit si, zda váš tiket vyhrává. Kontrola vsazených čísel je snadná a ukáže vám, zda jste dalším z více než 900 milionářů, které už Sportka vyrobil Kdo hraje srdcem vyhrává. 3,231 likes. Local Busines\nPůjčovna svatebních šatů pro plnoštíhlé.\nHanebný pancharti štrúdl.\nAmazing Grace bagpipes rock version.\nClarios Volná místa.\nJak probíhá střídání ročních období v českém roce.\nJak se zbavit oteklé nohy.\nLufthansa Brno kontakt.


A což tak je zrušit? • RESPEKT\nA což tak je zrušit?\nČlánek Kotva pro chudé země (Respekt č. 21/2000) se zabýval ekonomikami, které místo centrální banky používají tzv. měnový výbor. Tento tradiční systém, v němž má měna pevně stanovený kurz a stát nepůjčuje bankám ani neintervenuje na devizovém trhu, dnes zjevně zažívá obrození; po vzoru Hongkongu ho zavedla řada států. Existuje však i jiná, ještě starší alternativa: centrální banku zrušit a nezavádět místo ní nic. V ekonomických učebnicích se označuje jako free banking, volné či svobodné bankovnictví.\nV minulém století fungoval tento systém v celé řadě států - jako už klasický příklad se uvádí Skotsko a do jisté míry i Spojené státy americké. A že se nejedná o záležitost minulosti či pouhý teoretický koncept, o tom svědčí například přednáška amerického ekonoma Jerryho L. Jordana loni v březnu v Praze. Nejde o žádného fanatického odpůrce centrálních bank, právě naopak - Jordan je předsedou federálního rezervního systému ve státě Cleveland a z titulu své funkce se podílí na rozhodnutích Rady guvernérů americké centrální banky Fed o měnové politice. Jordan navrhuje zrušení paragrafu, podle nějž je jediným zákonným platidlem na území USA americký dolar, a privatizaci federálních zlatých rezerv. Těchto dnešních asi 800 tun zlata by stát rozdal občanům. Každý by dostal poukaz v hodnotě jedné trojské unce zlata, a komu by se podařilo shromáždit jich čtyři sta, mohl by je…


Co to znamená, když dítě začne „štěkat“? Záchranář radí, jak na laryngitidu – Maminka.cz\nVíte, co se děje, když se u dítěte náhle objeví děsivý štěkavý kašel? Jde o laryngitidu. Co dělat a jaká je první pomoc? Poradí záchranář Vít Samek. Podívejte se na video.\nŠtěkavý kašel a dušnost jsou příznaky respiračního onemocnění zvaného laryngitida, které není u dětí ničím neobvyklým. Jde o akutní zánět hrtanu, který vás může hodně vyděsit.\nSledujte záchranáře Víta Samka v pořadu Na vlastní otvor, který uvádí internetová televize Mall.tv\nTémata: Děti, Zdraví, Kašel, Dělníci života, Laryngitida, Dušnost, Záchranáři, První pomoc, Internetová televize, Vít Samek\nKabát s páskem béžový\nChlapecké POLO tričko 10/11 let\nTENŠÍ ZIMNÍ ČEPICE\nƸ̵̡Ӝ̵̨̄Ʒ letní softshellové kalhoty 10/3 Ƹ̵̡Ӝ̵̨̄Ʒ\nTmavomodré kytičkované tričko\nÚnik moči v těhotenství a po porodu dnes 6:54 6 adipex...zlatá vajíčka dnes 6:49 698 Problémy s přetahováním předkožky u 3… dnes 6:43 18 Druhé těhotenství těsně před nástupem do… dnes 2:04 0\nPoslanci po bouři prodloužili stav nouze do 14. února. Zase prošel…Praha řeší očkování proti covidu, chce jednat s Blatným: Nemáme žádný…Svůdná Silvia Kucherenko se svlékla a ukázala silikony! Kolik za…\nŠlehačkový nepečený dortCibulová pomazánkaTaštičky se sýrem cottage\nHlivická 418, PrahaPrimeart s.r.o. - 27612007Z malého temného bytu vytvořili útulný domov ve skandinávském stylu


Jak se k údajnému rasismu po zápase Rangers vs. Slavia staví skotský tisk? - Ruik\nJak se k údajnému rasismu po zápase Rangers vs. Slavia staví skotský tisk?\nSlavia podala ve čtvrtek večer v Glasgow skvělý výkon, který je ovšem zastíněný řadou okolností. Konkrétně mám samozřejmě na mysli přes čáru hrající hráče Rangers, jejichž frustrace z vlastní neschopnosti eskalovala po zápase incidentem Kamara vs. Kúdela. Jak na situaci reagují britské servery?\nVe Velké Británii se samozřejmě bere rasismus velmi vážně. Tak k tomu přistoupila i britská média, jenomže kde je pravda?\nKúdela údajně svému soupeři řekl následovné: „Řekl jsem mu „You’re fu*king guy“. Bylo to řečeno v emocích po dvou červených kartách a řadě brutálních zákroků soupeře, ale naprosto odmítám rasismus.“\nOstudný výkon Rangers a možný rasismus následně neunesl Glen Kamara, mimochodem podle serveru Glasgow Live nejlepší hráč skotského týmu v zápase (známka 7), který v útrobách stadionu napadl Kúdelu.\nSvých hráčů se logicky zastal i Steven Gerrard: “Já doufám, že se to neututlá a nezahrabe pod koberec. Cítím se naštvaný. Znám Glena, věřím mu a jsem na 100 % na jeho straně. Je to extrémně znepokojující, že se to ve fotbale pořád děje. Něco se s tím musí dělat, ale to musí ti nade mnou.”\nBývalý vynikající záložník Liverpoolu a anglické reprezentace se stejně jako ostatní členové klubu Rangers FC Kamary zastávají. Podle nich je to skvělý a férový chlapík, který má velký smysl pro spravedlnost.\nAktuálně pětadvacetiletý Kamara se narodil ve finském Tampere a roky strávil v akademii Arsenalu. Do Skotska zamířil v roce 2017, kdy ho přivedl celek Dundee FC a v lednu 2019 ho prodal za 55 tisíc euro do Rangers.\nPro server Glasgow Times Evening komentoval zápas i David Weir, který uznal, že Rangers zkrátka nebyli dost dobří a Slavia postoupila zcela právem.\nVšeobecně se však místo špatného výkonu Rangers řeší pouze tato situace a jen dva lidé vědí, kde je pravda. Faktem však zůstává to, že Skotové emočně utkání vůbec nezvládli a jejich chování musí být potrestáno, ať už Kúdela řekl Kamarovi cokoliv.\nZdroj: Glasgow Times Evening, Glasgow Live\nPetr Majevský 19.3.2021 V 12:53\nNebudete se mnou souhlasit,ale zakrýváním úst při slovech ke Kamarovi svědčí spíše ve prospěch tvrzení,že mu řekl něco rasisitického.Šlo mu o to,aby nemohl být po mluvě prozrazen případným odeziratelem rtů.Jinak by si ústa nezakrýval.Jinak rasisimus udržují při životě právě černoši,kteří všechno,co se jim nelíbí,převrátili v rasismus.Právě z tohoto důvodu nemám černochy a hnědočechy příliš v lásce,že pokaždé,když se jim něco nelíbí,tak začnou o rasismu a diskriminaci.Kúdela tvrdí,že mu nic rasistického neřekl.Jenže jsem ještě neslyšel o člověku,který by právě v této třaskavé době v klidu přiznal rasistický výrok.Slavia do řečí mezi hráči vůbec neměla vstupovat.Něco jiného byl zákrok na brankáře a fyzické napadení.\nsalto 19.3.2021 V 16:01\nTo, že si zakrýval ústa svědčí o tom, že k němu šel s rozmyslem co mu řekne. Ať se tedy nediví, nepláče a následně nežaluje, že Kamara dal nějakou výchovnou.\nV tomto případě věřím Kamarovi a Kúdela lže.\nRangers zřejmě chtěli Slávii rozhodit svou daleko za hranou tvrdou hrou. Ke cti Slávie, že se nezalekli.\nBohužel díky hloupému Kúdelovi se píše o Slávii jako o rasistech a ne jako o týmu jenž hraje progresivní fotbal.😒\nlubos 19.3.2021 V 16:08\nSpíš to není kvůli Kůdelovi, jemuž se nemůže po osmém neodpískaném faulu na jeho osobu nikdo divit, ale je to především díky rozhodčímu, který absolutně zápas nezvládl a kvůli zákeřné, prasecky hrající a histericky reagující svini z Finska !!\nčinčila 19.3.2021 V 18:48\nK tomu se může vyjadřovat jen ten kdo byl přímo u toho, jinak to jsou jen hloupé BLM spekulace.\nHynek 20.3.2021 V 13:28\nTvl a nad jakým hrobem brečíš? Viděl jsi ten zápas? Neměl být dohrán. Měli padnout minimálně další 3 červené karty. Fotbal jsem hrál 25 let a v návalu emocí bych mu řekl asi klidně i rasistickou urážku. Ty necháš kopat do svého kamaráda a budeš stát opodál a budeš si říkat, vždyť to je v poho. Když nefaulovali, tak provokovali. S tím jsi v poho? Veškerý sport je o emocích. A když ti někdo řekne “You are fucking white guy”, tak ho zažaluješ? Asi ne.\nZdendas 22.3.2021 V 21:11\nAsi jak píšeš. Pokud si někdo myslí, že by měl jít za ním a říct mu: “ty zlobivý chlapče, nemám tě rád za to, že kopeš do mého spoluhráče”, je na omylu, že by se ho nějak nedotkl. Nadávka byla na místě, jen si za ní měl stát. klub by ho potrestal a nerozviřovalo by se tak hloupě, že slavisti lžou. Klidně mohl přiznat, že těch faulů už bylo moc a že to psychicky nezvládl. Nakonec potrestal ho sám čerňoch, když mu dal do drně. Fifty fifty by měla říc UEFA a potrestat sudího, že to nechal dojít tak daleko.\nPepé 19.3.2021 V 12:53\nBí a bí a bí slávistu do hlavy nabralo nový rozmněr 🙂\nOndřej 19.3.2021 V 18:50\nklasický tupý fotbalový fanoušek:)\nBery 19.3.2021 V 13:04\nKudela mu prý řekl: “I Příbram nám dala 3 banány.” Ale jeho angličtina není moc dobrá a ten finskej černoch z toho rozuměl jen ty banány a průser je na světě.\nOndřej 19.3.2021 V 18:49\nJaroslav 19.3.2021 V 15:31\nOno je obtížné si přiznat, že ve Skotsku není vše nablýskané jak si mysleli. Po zblbnutí BLM Skotům věřit těžko. Takové voodo postiženi, což může být i špatný pohled\nMiroslav 19.3.2021 V 15:57\nGratulace Slavii. Skotové hráli jak prasata a vina je i na rozhodčím, protože k vyloučení mělo dojít mnohem dřív. Kúdela si to mohl odpustit, i když ho plně chápu, protože Skotové (teda spíš černoši ve skotském týmu provokovali a na něco takového čekali). Ještě doporučuji, aby Kúdela řekl, že pusu si zakryl proto, aby toho chudáčka nenakazil – to je v této době neprůstřelné. K rasismu se nevyjadřuji, protože zejména černoši to celé obrátili na ruby-i u nás více opálená část obyvatel, a to za naprostého souhlasu vládnoucích elit. V podstatě říct – pokopal ho ten černoch nebo pokopal ho ten běloch je v jednom případě rasistické vyjádření. V kterém vyjádření je ten rasismus?\nRobert Robur 19.3.2021 V 16:16\nJednou mě v Praze zastavil černoch. Mladý kluk, max pětadvacet. A jestli jako neznám, jak se dostane do jakéhosi hostelu. To bylo v době, kdy byl svět ještě normální, asi před dvěma lety. Slušně jsem mu odpověděl, anglicky vládnu docela slušně, že je mi líto, ale že mi název toho podniku bohužel vůbec nic neříká. Čímž jsem se toho dle přízvuku britského chlapce evidentně zle dotkl. Nato vyslovil památnou větu, kterou mi tahle včerejší groteskní událost připomněla: “ty to moc dobře víš, ty jedna bílá rasistická svině, ty mi to jen nechceš povědět.” A bylo vymalováno, moje vina byla jednoznačně prokázána.\nZdenek 19.3.2021 V 16:16\nSkotové hráli jako prasata, o tom nemá cenu se bavit. Kudela se zakrytými ústy choval jako největší hrdina, a když si to s ním chtěl Kamarád vyřídit tak utek za Tvrdíkem aby ho ochránil…\nLumír 20.3.2021 V 18:37\nTak teď jsem z toho úplný kok*t.Nebo pi*a? Nebo nejsem vlastně rasista vůči sám sobě??????Nemám podat trestní oznámení sám na sebe???? Jak se to vlastně dozvím????\nKdyž mi někdo ublížuje a nemám možnost se nějak bránit!!!! Vynadám mu do zk*rvených pi*usů, nebo ko*otů, nebo vyje*aných z*rdů, nebo bílejch opičáků, starejch kozlů!!!!. Je to jenom urážka?????Nebo rasismus???? Které slovo je vlastně to rasismus???? Želva, koza, slon tygr, opice, had, komár nebo zmije jedovatá????? Nebo že by barva, bílá, ,fialová ,rudá, oranžová, šedá, černá, modrá????? Jak je vlastně definován rasismus?????? Ví to vlastně vůbec někdo ,když se tak tím pořád někdo ohání???? A proč je slovo konkrétně opice horší než kterékoli sprosté slovo?????Proč je to horší než ublížení na zdraví???? Přečtěte si prosím co je rasismus a jak je definováno!!!!\nZdá se mi to, nebo se tady praktikuje rasismus naruby!!???\nPetr Dvořáček 20.3.2021 V 21:09\nPřesně tohle mě taky napadlo, že pokud by mu řekl ty čůr.ku tak je to v pořádku, ale pokud mu řekne ty opičáku, tak je to problém… Hodně zvláštní a navíc, jak správně poukazujete, jak je definován rasismus? Např. slovo negr není také rasistické, ale pouze zkrácenina pro negroidní rasa.\njan 20.3.2021 V 19:42\nCo je to za trenéra,který 90minut kouká,jak jeho miláčkové,místo aby hráli fotbal ,kopou a rozdávají údery soupeřovým hráčům.Ubohý alibista.Přestávám si ho vážit!!\nHonza 20.3.2021 V 22:27\nVětšina špičkových fotbalistů má hluboký rozdíl mezi rozumem a fotbalovým uměním,jak jinak pochopit jednání Kůdely když krátce před koncem, při přečíslení a vedení provokuje soupeře který na něco takového čeká.\nFrantišek 22.3.2021 V 13:39\nPlně souhlasím. Kúdela je blb a primitiv. Doufám, že ne, ale kdyby Slavii vyloučili, jak by jí nahradil 40 milionů Chlan\nRoman 21.3.2021 V 10:51\nKúdela je lhář myslím si, že to že mu řekl opice je jasný, spíš co mě zaráží že slavie dostane brutállně nakopáno a řeší se to že někdo někomu řekl opice. Rasismus je špatnej ale horší je když někdo úmyslně likviduje hráče na hřišti a hrozí velké zranění a banda blbečků z ostrova řeší slovo opice ať jde gerrard do prdele jestli se zastává tohohle humusu co se dělo na hřišti je to zbabělej hajzl co se schovává za rasismus !!!!\nKerim 21.3.2021 V 10:54\nkromě rodičů nikdo nikdy nikde nenutil ZPĚVÁKY SPORTOVCE a HERCE aby sportovali zpívali hráli-jako daňový poplatník živnostník a minoritní občan protestuji proti tomu aby z peněz daňových poplatníků byli dotováni sportovci herci zpěváci provoz jejich divadel koncertů a stadionů-jenom neschopné politické loutky zejména fašisti v roce 1936 si přivlastnili sport a VIP herečky a stejně režim bolševický jako svoji osobní reklamu ale mně daňového poplatníka živnostníka nereprezentují jejich reklamu jsem si svobodně nevybral nepřál a nechci..SPORT ZPĚV HERECTVÍ je jenom jejich čistě soukromá osobní aktivita profese od které očekávají lukrativní výdělky a příjmy…jedná se o soukromníky nikoliv státní zaměstnance a je zrůdnost jakéhokoliv státu dotovat aktivity z peněz daňových poplatníků současných pěveckých hereckých VIP promiskuit a sportovců jako to dělali komunisti a fašisti\nDnešní sport anaboliky úplatky a ovlivňování výsledků kolektivních sportů a touto špínou prolezlý SPORT je ještě větší špína než politika a dnešní pokleslý zábavný seriálový dekadentní průmysl podporovaný politickými loutkami a zavoranými vyvorálky z našich daní je protispolečenská činnost a rasistická selekce soukromého podnikání jedněm dotace ano druhým dotace žádné ….a dotacemi si stát z těchto lidí dělá státní zaměstnance…když dotovat sport herce zpěváky, tak proč né instalatéry, pokrývače, pekaře prodejce zboží a další soukromníky !!!\n…prohlédněte si perfektní divadla špičkové sportovní stadiony fotbalové hokejové tenis cirkusy-spousta reklam světel spousta sponzorů..Vodafon, 02, Skanska, Metrostav, Škoda, Coca cola a další vč státních DOTACÍ co sypou peníze do tohoto pomíjivého zábavného chvilkového opojení malé části agresivitou zlobou a netolerancí nabitých fanoušků čítajících mizivé promile obyvatel ČR\n…a pak zavítáte v Praze 4 Krči do Thomayerovi nemocnice nebo na Vinohradech či Na Bulovce a prakticky v každé nemocnici s hrůzou vidíte jak se budovy nemocnice rozpadají před vašima očima po 32letém kapitalistickém sametovém hospodaření\n…a nikde na budovách nemocnice není reklama sponzorů Vodafon,O2, Skanska, Metrostav, Škoda, Coca cola, Škoda, ČEZ Kaufland a další a další co sypou peníze do zábavy\na pak zjistíte že špičkový vědec či lékař a nejen na evropské ale i světové úrovni co operuje v ČR lidem srdce mozek ledviny zachraňuje nemocné a pomáhá rodit děti má měsíční příjem proti zábavném fotbalistovi tenistovi hokejistovi golfistovi cyklistovi tenistovi…má příjem o 100 000% nížší než tito sportovní nevýrobní šašci produkující pouze zábavu a předvádějící se pro mizivý počet fandících násilím nabitých pomatených fanoušků a české blbé ovce jim fandí fandí a fandí\n….a zemře li vědecký pracovník Akademie věd ČR nebo špičkový lékař chirurg…tak po něm neštěkne žádný mediální šašek….ale když zemře herec zpěvák sportovec….tak o tom média píší a natáčejí spoty celé týdny…a to se nestydí dávat v TV reklamu s hereckými loutkami jak fandí hokeji z přepychového VIP salonku plného jídel a alkoholického pití…a lékař po 8 hodinové operaci si tak akorát zaleze do lékařského pokoje 4x3m2 a uvaří si kafe\njakékoliv zprávy a informace o existenci zejména soudružského kolektivního agresivního sportu ve mě budí stejnou agresivitu jako mají ti jejich fanoušci co ničí na veřejnosti majetek druhých a které za peníze daňových poplatníků musí umravňovat policie ČR\n….nesouhlasím se selektivními státními dotacemi jenom některým vyvoleným nic hmotného (pouhou chvilkovou zábavu) nevytvářejícím soukromníkům nesouhlasím s dotacemi z mých státu odevzdaných daní a 21%DPH….nesouhlasím s dotacemi sportovcům hercům zpěvákům neziskovým neprůhledným organizacím a církvím\nJiří 21.3.2021 V 14:47\nMirku, napsal jsi to skvěle. Souhlasím s Tebou do posledního písmene. Jen je škoda, že lidé, kteří by to mohli změnit na to kašlou, protože by jim to nepřineslo žádné zisky.\nJirka 21.3.2021 V 16:50\nJak už jsme se mohli podruhé přesvědčit, tak “ostrovní” fotbal v podání dvou soupeřů Slávie byl slabý a výkony těchto mužstev a hráčů před zápasy vychvalovány i se slavným Gerrardem. Události na hřišti a po něm ve Skotsku musel každý soudný člověk vyhodnotit jako ostudu Rangres bez ohledu jestli je Čech, Skot nebo Japonec a není to o tom, co řekl nebo neřekl Kúdela (mohl si to odpustit nebo mu to říct jinde). Bohužel stížnosti Slávie UEFA ani fotbalový svět nevyslyší a proč? Tak, to víme, co nebo kdo hýbe světem a my v ČR to nejsme.\nLidi nehodnotím podle pleti, ale na tohle jednostranné protěžování proti rasismu dojede brzy celá Západní Evropa a to samé se děje i v ideologii náboženství.\nRené 24.3.2021 V 12:39\npepan 22.3.2021 V 10:35\nje třeba pana Kamaru posuzovat shovívavě, neboť Sierra Leone odkud pochází je objektivně hodnocena jako třetí země na světě s nejnižším IQ, číselně 64, tedy dle starší psychiatrické kategorizace je to úroveň následující /zdroj WIKI/:Mentální retardace označuje výrazně sníženou inteligenci oproti průměru populace daného věku, která má většinou vliv na schopnost vést běžný život. Původní rozdělení mentální retardace v termínech debiil (50–69), imbeciil (IQ 35–49) a idiiot (IQ pod 35) se dnes z důvodu velmi pejorativního významu nepoužívá. Mentální retardace se proto rozlišuje na lehkou (IQ 50–69) atd.\nZdendas 22.3.2021 V 21:21\nVčera jsem se dočetl, že ani Milan Baroš to neměl lehké ve Francii, když si jako rasista zakrýval nos na znamení, že černošský hráč na hřišti smrdí. Nevím co je na tom rasistického, pokud je to pravda?\nMůj děd byl v roce 1959 budovat socializmus na Kubě a vyprávěl jak v obchodě stál ve frontě a po chvíli ucítil smrad. To přišel černoch do obchodu a stoupl si na konec řady. Smrad, že slabší povahy odcházely. Tímto se zastávám Milana baroše a jsem zřejmě i já za rasistu. Vždyť i ten Kamara se včera nakonec jako ten opičák zachoval, když Kúdelovi dal přesdžku. Jako by mu řekl: měl jsi pravdu, já to vím…\nRené 24.3.2021 V 12:36\nByla tady doba, kdy rodič, který dal dítě na fotbal, viděl a musel počítat s tím, že s vysokou pravděpodobností se jeho mládě ve zdraví nedožije fotbalově ani juniorky. Zákroky bez skrupulí přímo likvidační a navíc, byla to standardní “taktická” věc. O rozhodčích a vztazích funkcionářů nemluvě. To je asi tak 30 let dozadu.\nPak přišla doba, kdy to samé dítě se sportovně nedožilo spěchu ne kvůli své kvalitě, ale svým nedostatečným “tlačenkám” a “mázám”, těm samým funkcionářům.\nPak přišlo silné vedení přímo svazové – rozhodčí a majitelé klubů mají stálý vedlejší příjem – a vlastně se ví jak ta liga dopadne, jen divák byl za šaška a plátce šaškárny.\nBěhem celého toho období rodiče standardně vidí, jak pár desítek ožralých a vztek si vybíjejících magorů si říkají FANS, ULTRA FANS a kdoví jak, jezdí i s podporou klubů na zápasy a samotní fotbalisté jim za to divadlo na konci zápasu tleskají. Rasismus? Jakmile nastoupil někdo “barevný”, bylo to hned slyšet….opakovat se mi ty výrazy nechce. Řešení? Dlouho nebyla, ani se nechtělo, ale ke cti práce druhým musím říct, že se podařilo jaksi tyto NADFANOUŠKY vykopat kam patří.\nKúdela je opravdu hlupák, to ať se neuráží, emoce dělají asi dost, sport je o emocích, ale jako všude jinde jste za ně zodpovědný.\nRangers? Z údajně vyspělé země? Přijde mi to jako součet všech těch popsaných období, vše v jednom. Fotbalisté už ale nejsou jen sportovci, jsou to jen a jen zaměstnanci. Každá výhoda má své nevýhody. Surovost byla pro mě když jsem viděl tolerována (mě v práci nikdo nemůže likvidovat beztrestně) a i když se dá polemizovat co je součást hry a co je taktický plán, přesto, samotný fotbal skrze rozhodčího na místě toto toleroval.\nVšechno se nějak vyvíjí, ale tady se nám vývoj nějak sečetl. Odporně sečetl.\nMůj názor nakonec?\nKúdela a Gerard na křeslo a test pravdomluvnosti, jasné hned.\nRangers? Dodatečné potrestání toho co rozhodčí nechce vidět.\nRasismus? Jakou podobu si chceme vybrat? Černou, bílou, žlutou? K tomu jediné. Silně rasistické země nám dnes dávají předlohu jak se máme chovat, protože svatý je jen ten kdo tak žije, ne ten kdo se tak pojmenuje a dělá z fotbalu šaškárnu.\nOpravdu se těší rodiče, až jejich dítě půjde dělat fotbal?\nPetr 28.3.2021 V 18:40\nPokud někomu půjdu říci, že je zm.d, zakryji si ústa jednoznačně.\nchachek 1.4.2021 V 0:58\nTady za chvíli bude rasizmus i bílej na bílýho, navíc, znám cigána, co se jmenuje Bílý, a čecha, co se jmenuje Černý, ale tady , bílej řekne bílýmu, “ty vole, ten černoch vod nich, to je kurva, hraje zákeřně, a ten druhej bílej na to ” si rasista, to se řekne, a ten první mu na to “ty si debil, co to meleš”, a ten druhej se urazí, podá trestní oznámení, protože už toho teda bylo dost v tom hovoru, a bude se to dlouze vyšetřovat,a cigán Bílý si bude klepat na čelo a říkat “ty vole ty gádža sou debily” a ti na to “to je rasizmus”, a řeknem to, jsme na to citlivý, a do toho Černý přijde a řekne “jsem nejlepší”, a ti černí na to, že to je povyšování a to je taky rasizmus, a ty vole za chvíli nikdo nebude vědět, co v tý spleti vůbec je, natož, co je pravda a co rasizmus a co blbost.


De Gaulle musel čelit nesmírně silnému hrdinovi lidu – Lvu od Verdunu, který se ve své senilnosti pokoušel zcela ignorovat posvátné spojenectví s Británií a kolaboroval s nacisty (kvůli tomu, připouštím, chápu Putinovo Rusko). Toto rozhodnutí, které bylo učiněno, nemá nic společného s Pétainem, nebo s tím, co Mattis nyní označuje za „špatné aktéry“. De Gaulle chtěl místo toho svobodnou Francii.\nMattis nemá v žádném případě takové ambice, i když existuje spousta Lavalů a Weygandů, kteří jen čekají na to, až si Trump vybere jednoho z nich jako svého dalšího ministra obrany. Kromě toho, historie by neměla poskytnout Trumpovi a Mattisovi takový epický výhled.\nKoneckonců, žádný Trumpův tweet nelze srovnávat s Pétainovým heslem z roku 1916 „Dostaneme je!“ („on les aura“), a důstojný, chladný a pečlivý de Gaulle by se nikdy nepropůjčil k tirádě, ve které se angažoval Mattis v San Diegu v roce 2005:\n„Jdete do Afghánistánu, jsou tam chlapi, kteří fackují ženy asi pět let, protože nenosí závoj. Víte, těmto chlapům už stejně nezbyla žádná mužnost. Takže je to sakra spousta legrace je střílet. Vlastně je to spousta legrace bojovat. Víte, je to krucinál hodně velká sranda. Je zábava střílet některé lidi. Budu tam přímo vepředu s vámi, rád se rvu.“\nA Mattis byl šťastný, že se „rve“ s Íránci politicky, a také byl stejně spokojený, když nechal Saúdy, aby bojovali za něj – alespoň v Jemenu. V roce 2017 oznámil Saúdské Arábii, že „všude, kam se podíváte, jestli jsou v regionu problémy, najdete Írán“. Dokonce se domníval, že „Írán není nepřítelem ISIS“, což je prohlášení, kterým dokázal buď svou nevědomost, nebo lživost. Není divu, že ho později okouzlil korunní princ Muhammad bin Salmán.\nTo všechno je součástí ufňukané školy žurnalistiky, která věří – poté, co se projevilo Trumpovo šílenství – že armáda by mohla ovládat tohoto muže v blázinci. Představa byla taková, že zatímco by Trump mohl „zapálit“ svět, tito důvěryhodní generálové, veteráni amerických válek za demokracii – v Afghánistánu a Iráku – by nás mohli všechny ochránit před nepříčetností demokraticky zvoleného prezidenta. Je to hrozný a nebezpečný příběh, v němž všichni tajně spolupracovali, zvláště Arabové. Lepší je generál Neguib nebo plukovník Nasser, než zkorumpovaný starý král Farúk; mnohem bezpečnější je polní maršál Sísí, než labilní člen Muslimského bratrstva, jakým je Muhammad Mursí; bezpečnější (jak se zdálo v roce 1969) byl plukovník Kaddáfí, než král Idris.\nNa myšlence, že se vojenští vůdci mohou stát spasiteli, je zprvu něco přitažlivého, ale zároveň i hluboce nemorálního (to se samozřejmě týká i Pétaina), a také to, že ti, kteří prolévali krev, musí mít jedinečnou schopnost nastolit mír nebo vytvořit spravedlivou společnost. Z ničeho nic, jen před třemi měsíci, Mattis obeznámil veřejnost s tím, že neustále čte Hovory k sobě od Marka Aurelia. „Důvod, proč jsem měl stále v batohu tuto otřepanou knihu, kterou jsem si čas od času vytáhl,“ řekl americkým vojenským kadetům ve Virginii, „byl ten, že mi to umožnilo dívat se na věci s malým odstupem“. Všichni Američané by si měli tuto knihu přečíst, bylo jeho poselství, „zvláště ve Washingtonu D.C., s celou tou politickou ,ignorancí’, od níž se snažím držet ministerstvo obrany dál“.\nAle skutečné poselství bylo určitě trochu jiné. Asketický filozof a císař římské říše – který vládl v době, kdy říše pokrývala větší část území, než kdykoliv předtím v dějinách – věřil spíše v bezútěšný svět povinností a služby, a téměř agnosticismu; to má ve skutečnosti daleko od Mattisovy katolické výchovy. Marcus Aurelius strávil většinu života vedením války – včetně parthsko-římského konfliktu, kdy byl zničen Ktésifónt jen pár kilometrů od Bagdádu – a jeho syn byl chladnokrevný Commodus (ve filmu Gladiátor ho ve slavné scéně usmrtil Russell Crowe).\nSpíše to vypadá tak, že jeho kariéra má nepatrnou paralelu s Arielem Šaronem, nechvalně známým, nemilosrdným a domýšlivým izraelským generálem, který poté, co mu bylo prokázáno, že je „osobně“ zodpovědný za to, že nezabránil masakru 1700 palestinských civilistů ze strany libanonských křesťanských spojenců Izraele v roce 1982, byl oslavován jako mírotvůrce – když zemřel. Šarona – „Buldozera“ nebo „Řezníka“, podle toho, zda jste poslouchali Izraelce nebo Araby – který byl nejdůležitějším zastáncem izraelského kolonizačního projektu na Západním břehu Jordánu (jež se pouze urychlil, když odstranil židovské kolonie z Gazy), postihla na konci života mrtvice, po níž byl osm let v kómatu.\nNa druhé straně Jásir Arafat odstartoval kariéru na západě a v západních médiích jako největší palestinský teroristický vůdce v Bejrútu, ale když se zúčastnil šarády v Oslu, která byla předem určená k zániku, stal se mírotvůrcem. On, který kdysi tasil meč, nabídl světu zbraň nebo olivovou ratolest, a chtěl přimět lva, aby pobýval s beránkem atd. Ale jakmile Američané, zvláště Bill Clinton, přesvědčili veřejnost o tom, že Arafat odmítl poslední „mírovou nabídku“ z Camp Davidu, Arafat se opět stal největším teroristou nebo „izraelským bin Ládinem“. Tak ho popsal Šaron.\nA tak vůdce Organizace pro osvobození Palestiny – nenáviděný, poté milovaný, potom zase nenáviděný – musel vydržet měsíce v obležení v zesměšňovaném hlavním městě Ramalláh; zemřel v Paříži a jeho pohřeb byl v Jeruzalémě odmítnut. To byl osud člověka, jehož tělo se muselo obracet ještě předtím, než bylo uloženo do hrobu. Kaddáfí to měl v životě podobné. Byl to terorista, když poslal zbraně armádě IRA, a když ho políbil Tony Blair, stal se mírotvůrcem; poté se opět změnil na krvežíznivého tyrana, a David Cameron a jeho kámoši se rozhodli ho bombardovat. Dokonce napsal absurdní pseudo-filozofickou Zelenou knihu.\nTakže se všemi těmito vojenskými představiteli – oscilujícími mezi válkou a mírem, a vychvalovanými jako obránci Izraele nebo „Palestiny“, Ameriky nebo arabismu – je to tak, že poté, co drží v ruce zbraň nebo olivovou ratolest, nebo Hovory k sobě Marka Aurelia, nebo poslouchají houslové sonáty, anebo si čtou ve své vlastní nabubřelé próze, je pravděpodobně nejlepší nápad na chvíli své generály odložit. Za poslední dva roky jsme tu měli nápor generálů, kteří se schovávali před Trumpem, všichni byli velmi horliví, pokud šlo o službu a povinnost, a údajně „krotili“ nejvyššího blázna, než odstoupili. V reálném světě by politici měli držet generály na uzdě. Nikoli naopak.\nOriginál: Trump vs Mattis: Watch Out When Men of War Come to the Rescue vyšel 28. prosince 2018 na ICH.\nKlíčová slova: Armáda a vojenství, Blízký východ, Geopolitika, Kritika politiků


28.9. RODINA A PŘÁTELÉ: Do divadla: Hrdina západu\nV sobotu měla v Divadle v Dlouhé v Praze premiéru hra irského dramatika J.M.Singa Hrdina západu. Je to skvělé představení, které byste si neměli nechat ujít.\nJohn Millington Synge se narodil v Dublinu v roce 1871 a zemřel v roce 1909. Hra The Playboy of the Western World je z roku 1907. Byla poslední, která se za jeho života dočkala uvedení - a zároveň i vlny odporu ze strany irských nacionalistů. Byl to údajně "největší skandál v dějinách irského divadla".\nCož je malá ilustrace pitomosti nacionalismu a nacionalistů.\nHrdina západu (jak přeložil titul Martin Hilský) je komedie s dvěma zásadními tématy: jedním tématem je kuráž, druhým lidské osamění. Synge vnímá kuráž jako vlastnost, které si Irové váží nejvíce - titulní hrdina (hraje Miroslav Táborský, skvěle!) je kurážný Ir, nebo snad domněle kurážný a nakonec skutečně kurážný. Jeho protihráčka, dívka na vdávání (hraje Klára Sedláčková, skvěle!!) se snaží uniknout samotě, ostatně jako všechny ženy, vystupující v této hře. Co je větší hodnota, ocenění kuráže anebo únik ze samoty? Tuto otázku postavy řeší v různých variantách příběhu bohatého na zvraty.\nPolský režisér Janusz Klimsza pojal Hrdinu západu jako ztřeštěnou nadsázku. Inscenoval ho už potřetí a je vidět, že svého irského dramatika umí. K dynamismu inscenace patří i jazyk - Martin Hilský je autor nejnovější jazykové interpretace Shakespeara a suverénně zvládá převedení sto let starého textu do moderní jazykové polohy, aniž by utrpěl dobový kolorit. Scéna Martina Víška (kostýmy vytvořila Eliška Zapletalová) ctí tradici klasického "kukátkového" divadla a zároveň dává prostor k akční grotesce, a že se k ní Janusz Klimsza uchýlil nejednou.\nV tom je veliké osudové štěstí dramatické tvorby - zatímco text je a zůstává takový, jak ho autor ve své době napsal, divadelní hru je nutno vždy znovu objevit a interpretovat a stvořit znovu v souladu s dobou, ve které se inscenace buduje. Takže si dovedu představit, že když někdo řekne nezasvěcenému divákovi o přestávce, že se dívána představení hry sto let staré, že odpoví:\n"Nejste vy ten chlápek co ho potrkal beran když támhle na kopečku síknul trávu na loučce starý Meggie O´Harový?"