Asijské zápisky – od Inle Lake přes Hsipaw do Mandalay – Hondzíkova cesta\nAsijské zápisky – od Inle Lake přes Hsipaw do Mandalay\nIn Cesty do světa, JV Asie 2009\n20.3.2009 – Inle Lake, přesun do Mandalay\nO co více slibovala naspídovaná Číňanka jaká bude snídaně, a to byla slabší. Těch pár palačinek (slovy dvě) by nemohlo zasytit ani hubené Barmánce. Ještě štěstí, že existují indické čajovny, kde se dá po ránu krásně dojíst samosou nebo koblihami. Ještě před výletem na lodičce jdeme koupit lístky na dnešní večer do Mandalaye za 10000 kyat na šestou odpolední, takže tak kolem sedmé bychom snad mohli vyjet.\nKyaw, náš dnešní průvodce a lodník v jedné osobě, nás již vyhlíží. Slíbili jsme mu 9 nebo 10 dolarů dle toho jak se bude snažit. Trošku velkopanský přístup je na místě, páč to jsou poměrně slušné peníze a dost dobrý zisk za pár hodin popojíždění. Kam pojedem a co bude dělat je těžké určit, nechávám to tedy na Kyawovi, ať nás vezme kam uzná za vhodné.\nPrvní zastávkou je pravidelný trh u Phawng Daw Oo pagody. Na pagodu samotnou nezbývá čas, všechny nás tak pohltil trh, že zapomínáme na čas. Konečně kupuji Shan shoulder bag, z 5 dolarů usmlouvané na půlku. Je to zde sice výrazněji více turistické než v Kalaw, ale i tak je tento trh velmi pěkný, barevný a zajímavý. Dáváme kokosák, různé pamlsky a docela si to zde užíváme.\nInle má přezdívku „první turistické místo v Barmě“ a je to poznat, na Barmu hodně turistů (což znamená v porovnání s ostatními země, že tu není skoro ani noha, ale přesto) a hodně prodavačů suvenýrů a různých tretek. Nejmarkantnější je to v specializovaných suvenýrových obchodech na jezeře, kde se prodává např. hedvábí, kovodělné výronky atd a kde jsou všechny ceny pouze v dolarech. Pro srovnání, taška přes rameno stojí normálně kolem dvou až tří dolarů, v těch „obchodech“ po mě včera slečna chtěla 18 dolarů a strašně se divila, když sem se tomu hlasitě vysmál. Scénář těchto návštěvy těchto obchodů je vždy stejný: nebohý cizinec je přivezen nic netušíc k obchodu, následuje úvodní čajík a prohlídka. Nutno ovšem dodat, že tu nikdo nikomu nic nenutí a je to vše poměrně klidné. Jakmile turista vstoupí, začne čilý ruch, ženy začnou jako na povel tkát, kovotepci tepat a stařeny kouřit místní doutníky.\nProstě divadlo, nicméně některé věci jsou docela zajímavý, např. jak se dělají doutníky apod. Klasickou poslední fází prohlídky a nakupování je znechucení nad cenami v dolarech, lelkování a odjezd.\nMnohem zajímavější je průjezd vesničkami, které jsou tvořeny domky a chatrčemi na kůlech na jezeře. Vedle baráků jsou zaparkovány lodičky, jediný dopravní a dostupný prostředek jak se dostat na pevninu, jak nakoupit nebo jak dojet na pole. Políčka jsou taky zvláštní, všechny jsou totiž přímo na vodě a plavou. Pole je tvořeno plovoucími ostrůvky z jakýchsi plavoucích travin, které nadnášejí hlínu a samotné rostliny, především rajčata.\nChtě nechtě masový turismus dožene každého, minimálně při obědě, kdy jsme jako telata dovezeni do turistické restaurace a teď obědvejte. Ceny kolem 2-3 dolarů a jídlo docela slušné. Po obědě už moc času nemáme, potřebujeme totiž být ve vesnici tak kolem čtvrté, tak přes několik opět naprosto úžasných plovoucích vesniček jedeme do posledního atrakce a to je „Jumping Cat Monastery“, kde už ale všechny skákající kočky pomřely. Aby se nějak udržel byznys, mají tu aspoň několik lenivých roztomilých koťat. Kočka jako kočka, nicméně pro zájezďáky, kterých tu je většina, je tohle i tak „amazing“ a „wonderful“.\nNásleduje odjezd do Nyaungshwe a zaplacení – dávám nakonec Kyawovi deset doláčů, docela se snažil. Oboustranná spokojenost, krom toho, že jsem se opět spálil. Vyzvedáváme batohy, suché a čisté věci (ano, stala se ze mě pradlenka) a jde se na stanoviště pick-upů. Dodávka je zde, lidi se scházejí a L+L šli hledat něco k jídlu. Auto nám nakonec neujelo, ale přesto jsem tento přístup nepochopil, osobně raděj stihnu bus a najím se někde po cestě, než si komplikovat život a nechat si to ujet…\nDoprava je zde opravdu na místní poměry drahá, půl dolaru za deset kilometrů je hodně. Schwenyung je klasická „dirty hole“, kde nic není a kde není třeba se zdržovat, pakliže se ovšem nečeká dvě hodiny na bus. Čekání si krátíme posezením u cukrové třtiny, pojídáním banánů a to je vše co se zde dá dělat. Bus místo v šest přijel sedm, myslím, že to nikoho vůbec nepřekvapilo. Jízda opět stojí za to, za prvních šest hodin jsme ujeli 180 km. Stoupání do hor je opět zážitkem, kdy se suneme za pomalými kamiony a vyhýbáme se dírám ve zbytcích asfaltu. Místní zvrací a já usínám…\n[3300 kyat – loď, 1500 kyat – polívka, 2500 kyat – taška, 500 – kokos, 400 kyat – mega trs banánů, 10 000 kyat – bus, 200 kyat – cukrová třtina, 500 kyat – pick-up]\n21.3.2009 – Mandalay, Hsipaw\nPrvní 120 km trvalo šest hodin, dalších 170 km už jenom hodiny tři – výsledkem je příjezd do Mandalay ve 04:00 ráno. Taxikáři, nejrůznější naháněči, tma a chaos. Klasika ale co teď? Po chvíli vyjednávání a dohadování se zdá, že máme dvě možnosti. Buď si vzít taxi za cca 5 dolarů na Hsipaw bus station a odtud minibusem nebo počkat a jet odtud velkým autobusem za 8000 kyat. Zdá se to být dost předražené, ale moc možností takhle po ránu nemáme. Bereme přímý bus a jdeme do čajovny na snídani. Sotva stačím vypít čaj s mlíkem a bus je tu, místo o půl šesté přijel už v pět, inu zázraky se dějí i v Barmě.\nVýsuvná televize, klimoška, hlášení ve dvou jazycích (druhým byla čínština) a i na místní poměry šílený řidič. Se zastávkou v Pyin U Lwin jsme v Hsipaw už kolem jedenácté.\nMoc guesthousů zde v nabídce není, bereme profláklý Mr. Charles GH, jako obvykle smlouvat se nedá (i když je GH poloprázdný) a proto je cena 6 dolarů za osobu v třílůžáku. Přístup, který tu panuje je klasicky orientovaný na peníze, i když se snaží, aby tu byla ta správná „backpackers atmosphere“, není to ono…Kapitolu o Hsipaw a guesthousu je snad psaná přímo na objednávku, protože úžasně friendly Mr.Charles je ve skutečně poměrně nerudný a otrávený týpek, který jakmile zjistí, že z tebe moc peněz nevydoluje okamžitě ztrácí zájem a dává to hodně okatě najevo. Ptali jsme se na možnost nějakého výletu, Mr.Charles si nás prohlídl, spočítal si kolik by to trhlo a potom začal líčit kam by se šlo. Namítli jsme, že továrnu na doutníky jsme už viděli dvakrát, zda nemá v záloze něco jiného. Na to odpověděl, že si můžeme udělat výlet sami a už se o nás nestaral, což bylo asi jedině dobře.\nS jídlem je to někdy v Barmě dost obtížné. Jednak výběr, jenž je kolikrát strašně omezený nebo jídlo vypadá jednoduše nepoživatelně a i já jsem lehce na pochybách, když vidím, že ty hrnce s jídlem stojí na slunci evidentně mnoho hodin nebo spíše dní. Bohužel odpoledne většinou moc jiný výběr není. A taky ceny, proč dávat za něco dva dolary, když vím, že normální cena je tak dolar. I dva dolary nejsou moc, ale jde o princip. Takže to kolikrát dopadá, že nemůžeme vůbec nic najíst, buď mají zavřeno nebo nevaří nebo je to nechutná šlichta nebo chtějí za jednoduchou polívku s kouskem zeleniny dolar. Jako u Mr. Fooda, který je si moc dobře vědom, že je v Lonely Planet a tím pádem má zajištěný stabilní přísun dolarových cizinců. Na jeho předraženou polívku kašlem a jdem o kousek vedle, kde mají sice menu za dva dolary, ale je to menu, z kterého se nají minimálně dva. Hromada mističek, čerstvé zeleniny, neomezeně rýže a trocha kuřete. Jídlo bylo docela dobrý, ale vysvětlit natvrdlé obsluze, že když máme dva talíře, je to pořád stále jedno jídlo, bylo hodně obtížný.\nPřes příjemnou Mahamytmuni Paya jdeme na výlet za město na výhlídku zvanou Five Budha Hill. Orientace dle mapky v LP je jako obvykle zmatečná – směr výpadovka na Čínu a za mostem doleva do kopce, kupodivu jsme to našli. Kdyby nebyl opar, byla by to i docela pěkná vyhlídka. Takhle je to jenom ten opar. Dostali jsme od mnichů čajík, zapsali se do návštěvní knihy (za poslední rok jsme teprve pátí Češi, zde na vyhlídce) lehce jsme pomeditovali a nazpět do města. Šťáva z cukrové třtiny se asi nikdy neomrzí.\nDeník, Myanmar Beer – jedno z nejhnusnějších piv co jsem kdy pil, jakousi divnou pachuť jsem cítil ještě druhý den ráno (údajně i tak stále mnohem lepší než čínské pivo) a spát.\n[1000 kyat – oběd, 8000 kyat – bus do Hsipaw z Mandalay, 200 kyat – třtina, 1600 kyat – Maynmar Beer, 350 kyat – snídaně, 500 kyat – polívka]\n22.3.2009 – Hsipaw\nDnešek nezačal vůbec dobře. Druhá hodina ranní ohlásila běhavku, no budiž, s tím se dá ještě žít, páč pohotovostní Endiaron je vždy na blízku. Horší bylo ranní probuzení a pocit jako kdybych dostal nafackováno, zároveň byl po opici, někdo mi dal na nohy závaží a ještě jsem dostal pořádnou chřipku. Moc dobře jsem tušil, že bych měl zalehnout a ani se z postele nehnout, leč jsem se nedal a doufal, že to nějak „rozchodím“. Ještě k tomu jsem na snídani potkal staré známé Portugalce Joannu a Migela, z čehož jsem měl docela radost, takže jsem se vybičoval a šlo se ven. A to byla chyba a velké trápení hned o začátku. Jakžtakž jsem se držel a doklopýtal přes několik vesniček až k místu oběda, což byl v podstatě obchod, kde nám paní uvařila nudle se zeleninou. Zde už jsem jenom bezvládně ležel na křesle, potil se (studený pot, divné v tom vedru) a do toho se nějak snažil komunikovat english. Docela peklo, evidentně dál nemá cenu jít, rozhoduju se vrátit a nějak to vyležet. Dobré, že tu má motorku kdekdo, za dolar se nechávám svézt až k hotelu. Dobrá volba, je mě vážně hodně divně. Portugalci a l+L pokračují dále k vodopádům. Prvně jmenovaní se za chvíli vrátili nazpět, Lenka s Laďou hodně dlouho bloudili, ptali se, vraceli se, stopovali, až nakonec našli poměrně malý vodopádek. Prostě trapný potůček, takže nic moc.\nNa diety nevěřím, respektive zde to nemá cenu. Pokud jen trochu můžu tak jím normálně a snažím se pít co to jde. Výsledkem je spokojený žaludek a mnoho nočních sezení na záchodě. 🙂\n[1000 kyat – svezení motorkou na hotel, 400 kyat – večeře, 500 kyat – polívka]\n23.3.2009 – vlakem do Pyin U Lwin\nRáno je mi relativně líp, mám i docela chuť na jídlo, ale jinak neponechávám dneska nic náhodě a vyzbrojuji se na vlakovou cestu Endiaronem a Paralenem. Teprve čas ukáže, zda už jsme na tom líp…\nOpouštímě Hsipaw, které se nikomu z nás nijak zvlášť nelíbilo a jedeme do Pyin U Lwin, ovšem nikoliv jako doposud autobusem, je totiž čas vyzkoušet barsmké vlaky. Vlak je docela příhodný, odjíždět by měl kolem deváté a v Pyin U Lwin (130 km) by měl být kolem čtvrté odpolední. I z toho co jsme slyšeli do Portugalců a i z vlastního přesvědčení bereme nejnižší ordinary class za 2 dolary, kde bude zajisté mnohem více legrace než v prominentní first class za 6 dolarů.\nJestli se v Barmě něco naprosto nezměnilo od dob Britů, tak je to železnice, která je totálně zapomenutá v čase. Jakákoliv údržba kolejí, oprava čehokoliv, nic takového se zde nekoná. Výdejna jízdenek připomíná silně prvorepublikové časy se všemi těmi táhly a výdejem jízdenek přes průklepový papír. Platí se samozřejmě, jak je u všeho co je státní, v dolarech, úředník si poctivě přepusije snad celý pas a vystavuje jízdenky na Mr. Jan, Mrs. Lenka atd.\nVlak by měl údajně přijet mezi devátou a půl desátou. Skutečně o půl desáté se přikolíbal. Následuje tradiční divadlo a mumraj, nástup a výstup, nákup a prodej a vykládání a nakládání pytlů, beden, zeleniny, ovoce, motorek, zvířat atd. Jako vždy velká legrace. Narozdíl od místních máme k jízdence ještě rezervačku, takže tím pádem můžeme v klidu vykopnout babku co si na našich sedadlech ustlala a spokojeně se usadit.\nJízda kolíbavka začíná. Hned od začátku nabíráme, za zběsilého kolíbání (cca plus minus metr) konstantní rychlost někde mezi 10 km/h a 20 km/h, sem tam to strojvůdce rozjede víc, ale to už opravdu reálně hrozí vykolejení, kdy poskakování a kolíbání dosahuje obřích rozměrů. O zábavu je ve vlaku postaráno, každou chvíli prochází nějaký prodejce, ať už jídla nebo nejnovější mastičky na potenci. Když nezpívají ožralí Barmánci za námi, přijdou na řadu místní lidoví umělci. A když už náhodou nic neděje, tak následuje zastávka, a to je vždy divadlo samo pro sebe. Hojně se prodává jídlo, pití, sušenky, ovoce a zelenina. Ti nejchudší z nejchudších prodávají vodu ze studně.\nOdvážnému štěstí přeje, na oběd dávám zajímavě vypadající zelí se zeleninou. Pálí to jak čert, ale jinak dobré. Místní se můžou umlátit smíchy, a to mně to už s hůlkama docela jde. 🙂\nJak plyne čas, i my se měníme, ze zpočátku zvědavých obličejů se stávají otupělé a neustálým kolíbáním unavené ksichty, které se těší až budeme v cíli. Příjemným rozptýlením je mohutný Gokteik viadukt, úchvatný most přes údolí starý více než sto let. Prý je ze strategických a vojenských důvodů zakázáno most fotit, na to kašlem a fotíme o sto šest.\nDo Pyin U Lwin přijíždíme prakticky na čas, kolem půl páté. Městečko ležící 1060 m.n.m. vypadá na první pohled velice sympaticky. Není tu vedro, není tu klasický bordel, pěkná architektura, městem projíždí desítky barevných kočárů tažených koníkem, všude klid a pohoda, jako bychom ani nebyli v Barmě. Cestou k vybranému Golden Dream hotelu míjíme plno hotelů, když se ptáme na cenu, odpovědí je nám, že nemají licenci a tím pádem, že nemůžou ubytovat cizince. Škoda. Golden Dream je poměrně jednoduchý indošský hotel, já bych bral hned, páč už sotva pletu nohama, Lenka ne, takže jdeme jinam. A nutno dodat Grace hotel 2 byla lepší volba. Za tři dolary mám pro sebe malou špeluňku se záchodem a sprchou na chodbě.\nInternet je tu v takové kondici, že už se mě nezobrazí ani můj gmail.com…\nAni nevím jak do sebe soukám asijskou klasiku: smažený nudle se zeleninou, zapíjím colou a zalehávám, páč zdravý rozhodně ještě nejsem…:-(.\n[2USD – vlak z Hsipaw, 1100 – večeře, 3 USD – ubytko, 300 – net, 600 – voda, 650 – hnusný čínský sušenky]\n24.3.2009 – Pyin U Lwin\nOpět po ránu zpívám oslavné písně na indošské čajovny, čaj s mlíkem, samosa, parata, koblížky, to mě vždy potěší a nakopne do dalšího cestovatelského dne.\nDneska máme v plánu nasávání té pravé koloniální atmošky, to znamená hlavně koukání po těch pravých „old colonial houses„, jízdu drožkou a třeba i návštěvu Kandawgyi Garden, kde má růst i Gingko Biloba, a to už je na pováženou J. Plán je to rozhodně výborný, ale moc se nám jej nepodařilo zrealizovat.\nJednak je Pyin U Lwin strašně rozpláclé město, všude je to daleko a mě není rozhodně dobře. Hledáme ty colonial houses a pořád nic, starší učitel angličtiny říká, že za rohem je už uvidíme. Dávám aspoň cukrovou třtinu na povzbuzení, ale ani to moc nepomáhá. Anglické vilky nikde, místo nich jsou zde spíše obrovské haciendy místních boháčů, které moc staroanglické vily nepřipomínají. Je to spíše realita Barmy, kdy se tu boháči prohánějí v Landcruiserech a zbytek země nemá skoro nic.\nZahradu Kandawgyi jsme nakonec našli (po několika kilometrech chůze), ale nešli dovnitř. Původní vstupné bylo kdysi 1000 kyat a 2000 kyat za kameru, což bychom asi obětovali, nicméně doba se mění, takže nyní stojí vstup 5000 kyat a 1000 za kameru. Já rozhodně dovnitř nejdu, páč bych se tam akorát někde natáhl na trávník a prospal se, a to by byl drahý spánek a stejně tak L+L. Zahrada bude určo pěkná, ale co je moc to je příliš, zvlášť, když místní platí pouhý dolar (5x méně!!).\nPostává tu jediný drožkař, tak zkoušíme za kolik by nás vzal do centra. Chce dolar za každýho, smlouvat nehodlá, tak má smůlu. Je to opravdu někdy divný, místo aby místní aspoň něco vydělali, tak raděj lpí na původní ceně a dál jsou bez peněz. Zkoušíme ještě demonstrativně odejít, ale chlapík se nechytá, takže má prostě smůlu. Zkoušíme stopovat, takřka okamžitě nám staví partička v jeepu a bere nás až k hotelu.\nZvažujeme co dál v Pyin U Lwin a nakonec se rozhodujeme ještě zůstat, i vzhledem k tomu, že dopoledne zrovna moc nevyšlo podle představ a taky proto, že nemá cenu pořád jezdit a někam se hnát. Takže já mám volbu jasnou, totální relax a odpočinek. Lenka s Laďou jedou k vodopádům, které jsou – jak mám posléze možnost vidět na fotkách – hodně super a docela jim to závidím.\nPo paralenovém spánku vyrážím ven, přece jenom je mě už snad líp (nebylo!) a jenom tak ležet a čumět na své čtyři stěny mě moc nebaví. Moc jsem nevěřil původní informaci z hotelu, že sdílené taxi stojí min. 20 dolarů za celé auto, tak jsme to šel prozkoumat na vlastní pěst a bohužel se to potvrdilo, 6-7 tisíc kyat za osobu se mě zdá na 60 km poměrně hodně, takže asi se pojedeme levnějším pickupem. Místní internetová kavárna dostává druhou šanci a tentokrát s lepším výsledkem, na gmail.com jsem se dostal a na své stránky jsem se po půlhodině taky překvapivě probojoval.\nZjišťuju, že asi přestávám jíst maso, protože na dnešním menu je opět rýže se zeleninou a pořád mě to chutná. Na hotelu se společně přejídáme papayou a tím dneska končím, zítra po ránu se jede na Mandalay.\n[200 kyat – třtina, 300 kyat – rýže se zeleninou, 400 kyat – snídaně, 100 – ananas, 700 kyat – net, 600 kyat – cola, 3 USD – ubytko]\n25.3.2009 – z Pyin do Mandalay\nPo klasické snídani u Indů máme dneska na plánu přesun do Mandalay. Shared taxi za šest až sedm dolarů na osobu jsme jednomyslně zavrhli, pojedeme pickupem za výrazně nižší cenu: 1500 kyat. Dávat sedm dolarů za 60 km je blbost, zvláště v Barmě. Nevýhodou dopravy pick-upem je, že se musí vždy čekat, až se auto zaplní a i potom se hojně zastavuje, kdy přistupují další lidé, a nakládá se další tovar. Teprve až počet osob a materiálu dosáhne cca dvounásobku toho co si Evropan dokáže představit, je plno. No a potom se ještě různě zastavuje, přeskládává, vystupuje a za pár hodin jsme v Mandalayi. Štěstí nám přeje, když se daří vystoupit hnedle vedle hotelů a uniknout tak náročnému dusání a hledání hotelu během polední výhně. Zkoušíme Royal GH, mají ještě plno, ale pozděj odpoledne by vše mělo být již připravené. Jdeme tedy počekat do nedaleké kavárny, cola a banánová palačinka za dolar byla výborná volba. Je mně už zase hodně divně, nechávám tudíž L+L svému osudu a se zastávkou na grepový juice jdu zpátky na GH zalehnout do postele.\nTřílůžák jak se dalo čekat, ještě není ready, po prohlídce dalších místností, beru pro sebe vykachlíkovanou kobku v přízemí za 4 dolary a pro L+L přenechávám dvoják za šest dolarů. Moje cimra sice vypadá jako vězeňská cela, ale momentálně je mě to úplně jedno, bral bych cokoliv, kde se dá spát.\nKolem třetí se dávám jakžtakž dohromady a razím za L+L směr Královský palác. Kdo nám vnukl tento výlet, toho bych poslal do horoucích pekel. Palác včetně vodního příkopu okolo má tak odhadem 3×3 km, což v praxi znamená nekonečné ve vedru a smogu kolem výpadovky. Palác má sice několik vstupních bran, ale jak je v Barmě zvykem, pro cizince je povolen vstup pouze jednou branou, z centra tou nejvzdálenější. Hned co jsme přiklusali k vstupní bráně, jsme odchyceni a nasměrování k pokladně, kde máme zaplatit 10$ vstupné. Pevně doufám, že podobnou chybu už na své cestě neudělám. Nejenom, že jsem se musel hned u vchodu pekelně pohádat se soudružkou u pokladny, poté co odmítla vzít moji lehce pomačkanou jedno dolarovou bankovku, ale hlavně Královský palác je naprosto o ničem a jsou to vyhozené peníze. Je to, jako kdyby byl zbořen Pražský hrad a místo něj postaveno replika ze dřeva a vlnitého plechu. Lístek za deset dolarů platí i pro další pagody a královská města v okolí, smůlou ovšem je, že nikde jinde kromě Královského paláce je lístek nekontroluje. Po fiasku v paláci jdeme směr Mandalay Hill, kde byl měl být dle našeho skvělého průvodce úžasný západ slunce. I když víme, že přes opar a smog nic vidět nebude, snaha tu je. Nicméně vše marné, nenašli jsme ani vstupní cestu na kopec, takže se otáčíme a po opačné straně Královského paláce si dáváme zpátečních několik kilometrů směrem náš guesthouse. Provoz výrazně zhoustl a ještě k tomu není skoro nic vidět, protože na veřejné osvětlení se v Mandalayi nějak pozapomnělo, takže bezva procházka. Hlavní ulice jsou obecně jakžtakž v tomto směru ok, ovšem vedlejší jsou povětšinou jenom tma, sem tam osvětlená domácí zářivkou nebo projíždějící motorkou nebo autem. Silnice připomíná stínové divadlo, kdy většina motorek, aut, kol a lidí je neosvětlena, sem tam projede poloosvětlené auto nebo motorka, ale jinak jsou vidět spíše jenom obrysy lidí, kol a motorek ve zvířeném prachu. Do toho se přidávává hluk z agregátů, který celé představení zvukově dokresluje.\nNa večeři jdeme k Nepálcům, dávám Parni roti, což je placko-omeleta s různýma mističkami se zeleninou a pálivýma směskama. Jídlo ani nedojídám, jasné znamení, že ještě zcela ok nejsem. Vynahrazuji si to banánovým lasí a jde se spát, odpočívat a spát. Noční život obecně v Barmě spíše nic než moc, takže spánek se slepicemi je povětšinou ta nejlepší varianta.\n[3USD – ubytko Pyin U Lwin, 1500 kyat – pick up, 400 kyat – snídaně, 500 kyat – grepový džus, 1100 – banana pancake + cola, 10USD – vstupné, 2000 kyat – parni roti + lasí ]\n26.3.2009 – Mandalay\nMoji nejlepší kámoši posledních dnů, Paralen s Modafenem jdou opět do akce a zdá se, že pomáhají. Už je taky na čase, dneska máme na plánu cyklovýlet do bývalých královských měst.\nProč se kola nedají půjčit přímo v guesthousu, ale u podnikavého pána, je záhadou. Každopádně za 1500 kyat máme vypůjčené kola na jeden, i když kola je asi silné slovo. Jedná se o typ obstarožní „ukrajina“, na kterých tady jezdí všichni. Naštěstí okolí Mandalaye je placka, tak to snad nějak zvládnem.\nNejvětší legrace je ovšem asijský provoz ala všichni jezdí všude, kromě jednosměrky, kam jsme zajeli jenom my tři a hned tak ze začátku způsobili trochu zmatku a dvě lehké cyklo kolize. Jinak se po městě jede poměrně dobře, i když pořád někdo troubí (ne na nás!) a je tu krapet větší provoz než když se jedu projet kolem Tišnova. První pauza následuje ještě v Mandalayi u slavné Mahamuni Paya, která je jednou z nejsvětějších pagod celé Barmy. Osobně mám ale tuto pagodu až na spodním žebříčku navštívených pagod, hodně lidí, hodně divných lidí a pořád po mě někdo chtěl peníze. Vtipné jsou velkoformátové fotky zachycující návštěvy nejvyššího generalissima v pagodě, hustý závan starých sovětských časů. Reputaci si u mě ovšem Mahamumi Paya zachraňuje nabídkou koblih plněných kokosem, což přebíjí veškeré zklamání z přecpané pagody. Bylo by fine, kdyby někoho v ČR napadlo plnit místo hnusné marmelády koblihy kokosem…asi utopie, ale bylo by to dobré :-).\nŠlapeme jako o závod, předjíždíme všechno a všechny, až do té doby jednoho z nás napadne se zeptat, kde je ta naše Amarapura. Jeden ukazuje doprava, druhý doleva, třetí neumí číst a čtvrtému Amarapura a U Bein’s Bridge nic neříkají. Takže otáčíme stroje zpět směr Mandalay a zkusíme to najít znovu. Ptáme se hodně poctivě, až se nakonec daří a před námi se vynořilo jezero Taungthaman a údajně nejdelší týkový most na světě – U Bein‚s Bridge. Chyba byla, že jsme se opět moc spoléhali na to, že údaje v Lonely jsou v pořádku. Chlapík u mostu po mě chtěl peníze za zaparkování kola, čímž mě docela rozesmál…vtipálekJ. Poctivě jsme přešli 1,2 km na druhou stranu, abychom mohli konstatovat, že tu rekonstrukci dost zmršili, a že je tu hodně málo vody. Prostě dlouhý, lehce nestabilní dřevěný most.\nMnohem zajímavější byla návštěva pagody hned u mostu, kde piknikovala skupin místních žen včetně jedné mnišky, které nás pozvaly na piknik, ať si přisedneme. Škoda té jazykové bariéry, takhle se jenom usmíváme, ochutnáváme a fotíme.\nA opět nasedáme na kola a přes alej, kterou jsme dneska už dvakrát jeli, se vydáváme do dalšího z královských měst – Inwa (Ava). Překvapivě nebloudíme. Akorát najednou silnice končí, sráz a řeka. Asi tu ještě nedávno byla cesta nebo most, teď je tu místo toho přívoz. Příležitost dělá byznys, takže k nám hned klusá místní výběrčí a inkasuje 1500 kyat za cestu tam a zpět. Místní jako vždy beztak nic neplatí.\nDobře, že máme kola, protože chrámy a vůbec všechno co je zajímavé, je na Inwě docela rozházené a jinak bychom si museli najmout drožku, což je zbytečné, ne tak zábavné a taky drahé. Jezdíme nazdařbůh po okolí sem a tam, někde jenom projedeme, jinde se zastavíme něco vyfotit nebo jak se stalo u jedné pagody, jsme pohoštěni čajíkem a banány. Pohoda a klídek. Ovšem prodejci suvenýrů a pohledů jsou všude, i tam kde spočítáš cizince za den na prstech jedné ruky. S Laďou kupujeme na půl pohledy kvality jako kdybych si je vytiskl doma, ale lepší v Barmě nejsou a patrně ani nebudou. Američan co přijel drožkou, si mě fotí a obdivně vykřikuje, že je to:“cooool“, asi ještě nikdy nejel na kole…. 🙂\nZpátky na převoz a poctivě do pedálů, den se krátí. Času už moc nemáme, ale zvědavost nám nedá, takže jedeme přes Mekong se podívat aspoň zdálky na Sagaing – stúpy všude kam se podívám. Nemá cenu pokračovat, tohle by bylo na dlouho a mandalajská odpolední špička nečeká. Únava, hlad a najeté kilometry, vše se začíná sčítat dohromady, takže jsem docela rád, když nějak za světla dorazíme nazpět, vrátíme kola a konečně slezem z těchto kostitřasů. Ještě před vrácením kol jedeme na vlakáč poinformovat se a případně rovnou koupit lístky na zítřek do Baganu. Dle informací jede vlak v devět večer, na místě bude kolem šesté ranní a stojí 10 dolarů, takže značka ideál. Platíme v dolarech, ovšem lístky nedostáváme, jenom jakési potvrzení o tom, že jsme zaplatili. Lístky prý budou zítra.\nKola vrácena, žaludek uspokojen rýží se zeleninou, chuťové buňky uspokojeny pomocí lasí s medem a spát…\n[1500 kyat – kolo, 10USD – vlak, 2×100 kyat – meloun, 200 kyat – papaya, 600 kyat – večeře, 700 kyat – shake, 4USD – ubytko, mnohokrát voda]\n27.3.2009 – Mandalay\nRoyal Guesthouse není špatný hostel, rozhodně jeden z těch lepších, snídaně jsou rozhodně ale jeho nejslabší částí. Menu je klasika jako všude jinde plus nazelenalý, vše v mini porcích bez možnosti přidání. Za toust nebo cokoliv navíc se platí. Takže zase k Indům na dojedení se. Ježdění na kole bylo už více než dost, dneska je na programu výlet lodí do dalšího z bývalých královských měst, Mingunu. Když nevyšla loď do Baganu (rychlá loď je strašně drahá, tzn. více jak 30$ a stejně údajně teď nejezdí), tak snad tahle hodinová vyjížďka bude malou kompenzací.\nVýměnu dalších peněz mám ze včerejška již pořešenou, takže můžeme jít rovnou do přístavu. Mimochodem tahle výměna byla úplně jiná, než ta v Rangúnu, zde to mělo poměrně oficiální nádech. Nemuseli jsme měnit někde na ulici, ale našli jsme cestovku, kde jsme byli uvedeni do zadní místnosti. Ihned jsme se domluvili na částce i kurzu, na přepočítávání jsem dostal pomerančový džus, vše sedělo hned na první přepočet a bylo vyřízeno.\nMingun jetty není nic jiného než malý, zašlý a špinavý přístav na břehu Ayerwaddy, kde kasírují turisty. A to hned nadvakrát, zaprvé 4500 kyat za cestu (3 x více než v roce 2005) a za druhé „vstupné“ v hodnotě 3$. Opět se dá ušetřit a vstupnému se vyhnout, stačí oželet výstup na Mingun Paya. Opět jsme trochu jako ovečky ve stádu, neboť tahle loď je samozřejmě pouze pro dolarové turisty, bohužel žádná jiná možnost moc není. Místní loďky jsou buďto jenom pro místní a je těžké nebo prakticky nemožný se o nich dozvědět nebo vůbec nejedou, případně nikdo neví, odkud a kdy jedou.\nJe nás možná deset cizinců včetně holandského páru co s námi šel trek z Kalaw k Inle, je to docela příjemné se takhle po čase zase vidět a porovnat zážitky. Za hodinku poklidné plavby jsme v Mingunu, kde nás prodejci suvenýrů už netrpělivě očekávají. „Postcards, Water, Cold Water, Cola“ a další cetky a cetky…pořád dokola, vše prodávané především dětmi školního věku s různou mírou vtíravosti.\nKdysi v 18. Století dostal král Bodawpaya nápad postavit gigantickou 150m vysokou pagodu, nějak to ale nejspíš úplně nedomyslel, protože za pár let zemřel a z původních plánů zbyly jenom trosky, respektive jenom gigantický podstavec. Ten o pár let později doničilo zemětřesení, takže je nyní z podstavce velké zbořeniště, kam se dá po schodech vystoupat a kde se platí vstup 3 dolary. Kdyby nebyl opar, byl by z Mingun Paya i pěkný výhled. Kousek dál je pro změnu 90-ti tunový největší funkční zvon na světě, dá se do něj vlézt a zazvonit, bezva. Ještě větší je údajně v Rusku (kde jinde, že?), ale ten není funkční. Nejpůsobivější z mingunských atrakcí je sněhobílá Hsinbyume Paya, jenž je i na obálce průvodce.\nZbytek času do předem oznámeného odjezdu lodě trávíme potulováním po vesnici a sledováním jak se kopou buráky (dost pracně) a jak se koupají vepříci v řece. Divil jsem se hned dvakrát, za prvý, že prase umí plavat a za druhý, že prase může být tak růžové. V jednu jedem nazpět do Mandalay, když nic jiného projížďka lodí byla docela příjemná změna oproti autobusové klasice.\nNa zbytek odpoledne máme program stanovený Lenkou a nebyl rozhodně nepříjemný, spíše naopak. Lenka se totiž chtěla podívat do jedné z místních škol (je zde i sirotčinec), které jsou provozovány za podpory mezinárodních organizací a chtěla by zde zkusit najít děti vhodné pro adopci na dálku. Z přístavu tedy bereme místní druh taxi – modrou mini Mazdu na druhou stranu města, kde jak doufáme, najdeme někoho odpovědného za školu a především anglicky mluvícího, abychom mohli probrat vše potřebné. Lenka se bude ptát a já překládat. Ředitel školy (mnich) je evidentně zvyklý na návštěvy tohoto druhu, takže poměrně rychle chápe o co nám jde a bere nás do přilehlého sirotčince. Čekáme na vychovatelku/třídní učitelku, která by nám měla představit jednotlivé děti. Lenka by ráda vybrala holku ve věku 10 až 12 let, která ztratila oba rodiče. Jak se dozvídáme, převážná většina sirotků je obětí cyklonu Nargis, jenž udeřil na Barmu před rokem a vyžádal desítky tisíc obětí. Nakonec se Lence daří vybrat tři holky, pro které snad najde v Německu adoptivní rodiče na dálku. I když tu jsou zřetelné vidět „západní“ peníze, je to zde takové smutné a depresivní, nicméně pro děcka je to zde pořád neskonale lepší a perspektivnější než zůstat na ulici a prodávat vodu nebo pohledy.\nZbytek dne do času odjezdu vlaku do Baganu trávíme po městě hledáním něčeho dobrého k jídlu (nakonec to spravily čapátí a jahodové lasí) a Internetu (ten jsem nenašel). Paní z vlakových informací nám včera říkala, že máme být na nádraží minimálně hodinu před odjezdem. Zdá se nám to zbytečný, ale co už, kvapíme zpátky na guesthouse vyzvednout batohy…ovšem člověk míní, Barma mění. Na recepci máme totiž vzkaz, že vlak do Baganu byl dneska zrušen. Překvápko, volám ještě na nádraží, kde nám potvrzují, že se nejedná o vtip, ale že vlak byl doopravdy zrušen. Takže co teď? Buď si zaplatíme ještě jednu noc v hotelu a pojedeme ráno a potom se dostaneme do Baganu docela pozdě nebo dneska zkusíme chytit ještě nějaký bus. Buď jak buď, klušu nejdřív s Lenkou na nádr si to vyjasnit a zjistit příčinu, možnosti atd. Vlak byl zrušen z důvodu deště, bouřky a tím pádem jsou patrně na trati vyvrácené stromy, podemleté koleje atd. Dolary nám bez problému vrátili (ještě štěstí, že už nemám jízdenky, to bychom měli asi smůlu) a ještě k tomu aktivně zarezervovali lístky s na noční bus do Nyaung U (Baganu) prakticky za stejnou cenu. Není moc času nazbyt, rozhodujeme se rychle. Za 5000 kyat bereme taxi nejdříve na hotel pro bágly a hned obratem na autobusák. Pršelo asi 10 minut a je tu skoro potopa.\nHned jak jsme viděli náš bus směr Bagan, bylo jasné, že bude veselo. Stará vysloužilá herka asi z Číny, která slouží nejdřív jako náklaďák a teprve potom jako bus. Střecha se prohýbá, záď je plná nevímčeho, pytle s moukou v uličce do výšky sedadel a před busem chumel čekajících cestujících. Za cenu 8500 kyat, což je 8,5 dolaru je to velký peklo, ale patrně nemáme jinou možnost. Lenka je z toho docela špatná, Laďa vypadá smířeně a já se docela těším, i když je jasný, že na spánek můžeme v klidu zapomenout. Nastupuje se podle seznamu, čím výše je dotyčný na seznamu, tím víc dozadu se musí posadit. Naštěstí my jako lehce protekční cizinci jsme až na konci seznamu a tudíž máme „docela pohodlný“ místa vepředu. Venku se zvedá písečná/prachová bouře a my vyrážíme rychlostí max 20 km/h na dalekou cca 200 km dlouho cestu. Ze začátku si poměrně trochu naivně namlouváme, že takhle pomalu jedeme proto, že hodně prší a tím pádem řidič nic nevidí, páč nemá stěrače. Když přestalo pršet, svádíme pomalou rychlost na popadané stromy a větve, kterých je na silnici hodně. Když jsme nakonec vyjeli z bouřkové oblasti, i Laďa nakonec uvěřil, že dvacet kilometrů a v očích smrt bude naše maximum. Koneckonců průměr dvacet kilometrů v hodině odpovídá, 200 km = 10h. jako třešnička na dortu je půlnoční prasklá pneumatika a její náročná 1,5h výměna. Postupně jsem vybojoval prostor pro natáhnutí nohou a snažím se o něco jako spánek…asijská cesta autobusem pokračuje…\n[8500 kyat bus, + 10$ – vráceno za vlak, 1660 – taxi na autobusák, 4$ – ubytko, 4500 kyat – loď, 3$ – vstup, 200 kyat – zmrzka, 450 kyat – čapátí, 700 kyat – lasí, vody a snídaně – 1300 kyat]\nBarmaJV Asie deník\nFotky kambožské – Battambag, Angkor Wat a Phnom Penh\n-;: I am very thankful to this topic because it really gives up to date information ;~,


1. Díl - 4 tipy jak být skvělou tchýni\nTchýně umí být někdy pěkně protivná až nesnesitelná. Tento pojem je starý, jako lidstvo samo. Panuje tvrzení, že slovo tchýně vzniklo spojením dvou slov tchoř a svině. Všichni víme, že vtipů na tchýni existuje nepřeberné množství. Ne vždy musí být však tchýně zlá, pomlouvačná a jedovatá. My si dnes prozradíme 4 tipy, jak být skvělou tchýni stůj, co stůj. Pravdou je, že jsem se do tohoto bádání pustila proto, že i já sama mám syna ve věku, kdy ze mě každým dnem může být (spojení dvou slov) tchýně.\nNajděte ve všem plusy…\nNyní zapomeňte na to, jak jste o své synáčky pečovaly vy. Je více než jasné, že nikdo jim nebude schopen nikdy dát více lásky než vy. To že jste nikdy neolizovala dudlík, že jste vychovala syna v době, kdy se poctivě žehlilo a vyvařovalo je nyní vedlejší. Prostě nová doba si žádá nové metody. To jak se vaše snacha bude starat o své potomky (vaše vnoučata) je čistě její věc. Nesnažte se jí do toho mudrovat a dělat chytrou. Nikdo o to vážně nestojí. Můžete si to říkat sama pro sebe, ale na své okolí se usmívejte. Čerpejte z toho výhody. Vlastní děti máte vychované a už si teoreticky můžete užívat s vnoučátky jen her, procházek a radovánek. Netoužila jste po tom celou dobu?\nZdržte se poznámek…\nVšichni určitě vědí, že nikdo nevaří tak dobře, jako maminka. Kuchařka ošlehaná léty praxe. Nikdy se však nesnažte snachu poučovat, a už vůbec ne zasahovat do jejího kuchyňského prostoru. Možná, že vaše snacha neumí tak perfektní guláš, ale pokud se vás sama nezeptá na radu, své recepty jí nevnucujte. Vzpomeňte si, jak i vy jste před léty musela tvrdě bojovat o své místo v rodině. Když k nim půjdete na návštěvu, nikdy nekontrolujte, jak má uklízeno. Nejste žádná inspekce, ale babička a matka jejího muže.\nNebuďte, jako Kelišová…\nPřesto, že se vám některé věci nemusejí na vaší snaše líbit, neřešte jí za jejími zády. Vám by pravděpodobně také nebylo příjemné, kdyby se o vás tajně hovořilo. Ať už jsou to narážky, že jí zůstalo hodně kil navíc po dětech, že je příliš hubená, jak se obléká, že je nepořádná či naopak úchylná na úklid. Máte-li s manželkou vašeho syna nějaký problém, řešte to přímo z očí do očí. Vykládáním to sousedům či synovi stejně nic nezměníte.\nNajděte něco, co vás spojuje…\nVaše snacha je o mnoho let mladší než vy, pochází z jiné rodiny a bude mít jiné návyky. To však neznamená, že z vás nemohou být dobré přítelkyně. Vy se naučíte něco od ní, protože důležité je jít s dobou, ona naopak uvítá rady do života starší kamarádky. Mnohem milejší je takovéto spojení, než mít věčně válečnou sekyru zaseknutou ve futrech. Místo rozdílů najděte něco, co vás spojuje. Může to být nějaký sport, četba, háčkování, záliba v módě. O takové tchýni se každé snaše jen zdá. Buďte tedy i vy báječnou tchýni.


Plnicí zařízení na podlahu – Domácí opravy\nChcete-li vytvořit podlahu PUR na bázi polymerního složení, měli byste mít celý arzenál nástrojů a stavebních materiálů. Souprava by měla obsahovat určité položky a materiály. Báze cementu je ideální pro vytvoření podlahy pro následné obklady, bez ohledu na typ. Jinými slovy, taková plnicí podlaha je nejobvyklejší potěru s přidáním změkčovadla, díky němuž se drží rychleji než jednoduchý cement a má vynikající pevnost.\nTakové podlahy se používají tam, kde je potřeba odstranit řadu mechanických defektů.\nS plnícím perem se píše lehce, protože díky inkoustu snadno klouže a nemusí se na pero vyvíjet takový tlak. Pera jsou vyrobena z materiálů příjemných na dotek. FlexFeed30 je stolní poloautomatické plnicí a víčkovací zařízení, které zajišťuje konstantní dotažení víček, omezuje vznik zranění z opakovaného namáhání (RSI) a je vhodné. Dávejte pozor na malém svahu závěrečných vazbami na výjezdu na průtoku vody.\nUvádí konkrétní práci kterým se betonovou podlahu nemá právo vyráběta to jak na zemi, připravit předem troskami hromadu písku, a železobetonových desek. Velký výběr Stěrky a plnicí hmoty naleznete online na OBI.\nZařízení VyZa2-ST je stojanová varianta. Pracovní výšku je možné nastavit v rozmezí 70 – 90 cm. Stroje – plnici zarizeni bazar. Stojan zařízení je třeba postavit na pevnou podlahu. Prodejte snadno a rychle na Bazoši. Přes půl milionů uživatelů za den.\nNajděte co potřebujete ve. Vlastnosti zařízení podlahy na dřevěných lagátech v soukromém. V případě malých prasklin měl koupit akrylový nátěr a tmel na podlahu, stejně jako betonokontakt. Zpočátku, každá štěrbina Ošetřená půda, pak betonokontaktom (kde je povrch drsný povrch), a pak se ucpané tažení nebo tažení napuštěné tmelem. Po vysušení podlahy tsiklyuetsya. Contents1 Jak vyrobit podlahu ohřátou vodou1.\nNastavení teploty chladicí kapaliny1. Materiály pro podlahu s teplou vodou1. Trubky pro okruh podlahového vytápění a stylingu2 Sálavé podlahy s rukama: kompletní průvodce pro instalaci potrubí a potěr2.\nVyhřívaná podlaha a svrchník3 Sálavé podlahy s rukama3. Obecně platí, že pneumatické plnicí stroje nahrazují elektrické součásti za součástky, které běží na stlačeném vzduchu. Tak proč používat vzduch místo elektrické energie? V relativně malém počtu případů nemusí být elektřina potřebná k provozu plniče láhve jednoduše k dispozici v budově nebo v oblasti, kde se výroba uskuteční. Ne, děkuji, na standardní webové stránky HYDAC.\nCOM používá cookies, které podporují co nejlepší uživatelskou práci s webovou stránkou. Použitím naší internetové stránky vyjadřujete souhlas s použitím cookies na Vašem počítači. V ČR dnes jezdí téměř 4 tisíce vozidel na stlačený zemní plyn (CNG). Zapomeňte na zdlouhavé vylévání podlahy betonem či cementovou stěrkou, které je zároveň rizikové z hlediska prasklin.\nVyrovnejte podlahu rychle a elegantně suchou cestou pomocí lehkého keramického kameniva Liapor (keramzitu). Plnicí zařízení na podlahu dózy. Hrubou podlahu v dřevěném domě: výběr z pravidel, způsob a zařízení. Plnění doma CNG plnicí zařízení – pomalé plnění.\nPlnění CNG do vozidel se provádí přímo pomocí plnicího zařízení (bez tlakových zásobníků). V RD potřebuji udělat podlahu. Nyní tuto místnost rekonstruui včetně. Nyní je naším úkolem posunout stroj do volného prostoru, nejprve položit celofán nebo hadry, což bude nutné, aby se zbývající voda v zařízení nerozšiřovala na podlahu. Je samozřejmé, že jste již měli připravené hadice. Výše uvedené pokyny pro aplikaci jsou doporučeními založenými na našich vlastních testech a zkušenostech.\nVýhodami tohoto zařízení kromě jednoduchosti a spolehlivosti je např. V HORNBACHu se vše točí okolo stavby, bydlení a zahrady. S našimi projekty porostete. Jedná se o nejjednodušší a nejrychlejší instalaci spojenou s nejnižšími investičními náklady. Vhodné je pro uživatele s jedním až šesti vozidly na CNG. Automatické plnicí zařízení na podlahu láhve 30ml 100ml kapalinové plnící stroje.\nDoporučená doba plnění vozidel: přes noc. Pro vyšší stupeň automatizace plnění je big-bag umístěn na vážícím můstku opatřeném válečkovou dráhou a zařízení může být doplněno i zásobníkem a podavačem prázdných palet a odsunovými válečkovými nebo řetězovými drahami plných big-bagů. Petainery jsou novým druhem obalů na nápoje, přinášejícím do pivovarnického průmyslu stejnou revoluci, jakou byly PET láhve. Nabízíme plničky petainerů.\nPrevious Post Katastrální úřad brno\nNext Post Vlhky dum


I v době pandemie podporujeme odborný růst našich poradkyň | Společnost pro ranou péči, z. s.\nJde nám o kvalitu\nStimulační IQ kostka – návod\nVidí vaše dítě správně?\nI v době pandemie podporujeme odborný růst našich poradkyň\nV pátek 9. dubna jsme zahájili kurz stimulace zraku pro naše poradkyně, který prohloubí jejich odbornost v práci s dětmi se zrakovým postižením. V souladu s naší filozofií soustavně pracujeme na tom, aby naše poradkyně rozšiřovaly své dovednosti a abychom vzájemně sdíleli bohaté vědomosti a příklady dobré praxe. Dlouhodobě spolupracujeme s očními lékaři a dalšími zdravotnickými profesemi k dosažení stavu, kdy v centru pozornosti stojí dítě a jeho rodina a kolem nich je vybudován tým vzájemně spolupracujících odborníků.\nKurz se uskuteční během letošního a následujícího roku a je rozdělen na dva stupně: první stupeň se zaměřuje obecně na metodiku stimulace zraku a je určen nováčkům i všem poradkyním, které ještě ucelené vzdělávání ke zrakové stimulaci neabsolvovaly. Na něj bude navazovat druhý stupeň: kurz instruktora stimulace zraku, jehož výsledkem budou nové odbornice schopné provést například funkční vyšetření zraku, tedy klíčové vstupní vyšetření s měřitelnými výstupy pro individuální práci s každým dítětem.\nNyní zahajujeme první lekce online, formu vzdělávání budeme nadále přizpůsobovat aktuální situaci. Věříme, že se v průběhu roku podaří realizovat prezenčně praktické nácviky, které vyžadují osobní přítomnost poradkyň. Lektory kurzu budou jak stávající instruktorky stimulace zraku naší společnosti, tak externí přednášející, například oční lékaři z různých regionů České republiky.\nVelké poděkování patří Nadačnímu fondu Českého rozhlasu, díky jehož finanční podpoře z projektu Světluška můžeme kurz realizovat.


Myslivost - Je nás málo!\nÚvod > Časopis > MYSLIVOST / Stráž myslivosti > 2003 > Srpen / 2003 > Je nás málo!\nJe nás málo!\nIng. Stanislav KOŽNAR\nV reakci na článek “Divočáci…a jak dál?” mi dovolte vyjádřit rovněž své názory a poznatky k této problematice. Předesílám, že s většinou již publikovaných názorů ve zmíněném článku a ohlasů na něj, souhlasím.\nAle k věci. Kdo se zajímá o černou zvěř mi potvrdí, že stavy této zvěře se za poslední období (úmyslně neuvádím časový údaj, protože je v každé lokalitě různý) neustále zvyšují. V polních honitbách, kde byl divočák ještě před 30 lety vzácností, je s jarní rostoucí vegetací a zemědělskými plodinami pravidelným hostem. Úměrně počtu prasat divokých se zvedá i počet jich ulovených kusů. Přesto to nestačí a redukce chovu této zvěře stále pokulhává za skutečnou potřebou únosných početních stavů.\nDovoluji si tvrdit, že k úspěšnému a intenzivnímu lovu černé zvěře, kromě toho co již bylo v článcích uvedeno, je zapotřebí uplatňovat tři základní podmínky:\n1. Něco o černé zvěři vědět a znát - způsob života, chování, spády apod. v různých ročních obdobích v závislosti na prostředí (zde jde především o již zmiňované polní komplexy ne dvanáctihektarové, ale více než stohektarové) - nebo mít štěstí!\n2. Něco pro to udělat - umístění (výstavba) vhodného mysliveckého zařízení, časté přemisťování, úprava výhledu pro střelbu a něčím je vylákat (to je to nejsložitější - přikrmování, padliny, vnitřnosti - újeď.).\n3. A hodně, hodně trpělivosti!\nI přesto není nikdy úspěšnost lovu této zvěře zajištěna.\nRuku na srdce, kolik členů v našich sdruženích a honitbách se věnuje pravidelnému a intenzivnímu lovu černé zvěře? Kolik je jich ochotno věnovat svůj čas ke splnění alespoň dvou ze tří uvedených podmínek? Za svoji osobu otevřeně říkám - je nás málo!!!\nA tady vidím tu hlavní příčinu současného početního stavu černé zvěře. Návrh na "výpomoc městských myslivců" považuji osobně za zcela scestný. Jednak to snižování stavů černé zvěře nepomůže a hlavně v současných podmínkách "přerozdělení" honiteb nikdo nebo málokdo vpustí do honitby samotného, cizího myslivce, nečlena.\nAle zpět k černé. Musíme si totiž velmi rychle uvědomit, že nemusí dlouho trvat a černá zvěř se stane velmi vážným celostátním problémem. Nikdo z nás si nepřeje, aby přirozenou redukci provedl mor prasat. Škody s tím spojené by nezasáhly jenom nás myslivce, ale i chovatele domácího zvířectva a v neposlední řadě i stát prostřednictvím nákladů na veterinární opatření. A že náklady v takovém případě by byly obrovské není nutno zpochybňovat.\nPřes všechny tyto, doufám pevně, že ne varující skutečnosti musíme mít stále na paměti nutnost a potřebu věnovat černé stejnou pozornost jako ostatní zvěři. Tím myslím jak po stránce chovatelské, tak především při správném "průběrném" odstřelu, nikdy nedopustit lov na potkání!\nVšechno je v nás lidech. Upřednostňovat a zvýhodňovat ty, kteří se lovu černé zvěře intenzivně věnují a získávat k nim i další členy MS. To stejné platí i o honitbách cestou MZe, ČMMJ, KÚ a obcí s přenesenou působností (podpory, dotace, zástřelné aj., taková "prevence" vyjde v konečném součtu vždy levněji).\nDále si musíme uvědomit kde nejvíce černá zvěř škodí. Je to v lesních komplexech nebo na polích? A z toho už sama o sobě vyplývá potřeba redukce i tam, kde není a ani nemůže být černá zvěř plánována. A všude tam je třeba dát mysliveckým hospodářům důvěru v tom, že když naplánují odstřel i dospělých kusů této zvěře, sami nejlépe ví, co je pro danou honitbu únosné, o kolik silných kusů ten který rok počty černé zredukovat a ne automatické vyškrtnutí z plánu lovu orgánem státní správy řízení myslivosti (§ 36, odst. 5, zák. č. 449/2001 Sb.). Sami nejlépe víme jak složité je černou slovit, natož ji plánovat a plán splnit. Zde by měla panovat jistá vůle a tolerance. Nikdo z nás si nepřeje, aby necitlivými zásahy a přehnanými požadavky černá zvěř z našich honiteb vymizela.\nNa závěr dovolte ještě několik návrhů k zamyšlení - výjimek pro černou zvěř (v souladu s ustanovením § 45, odst. 2, zák. č. 449/2001 Sb.):\n- připravit a v nutných případech přechodně povolit užívání účinných lákacích prostředků do krmiva (§ 45, písm. O, zák. č. 449/2001 Sb.) tyto prostředky zajistit péčí MZe a distribuci provést např. cestou ČMMJ tak, aby se dostaly všude tam, kde o ně bude zájem. Vylákat černou a mít možnost ji pozorovat i ve větším, počtu je základním předpokladem správného provádění průběrného odstřelu,\n- na žádost majitele nebo uživatele pozemku, po dohodě s uživatelem honitby povolit za přísných, předem stanovených bezpečnostních podmínek (počty osob, stanoviště, vzdálenosti apod.) lov černé zvěře při sklizni zemědělských plodin (§ 45, písm. R, zák. č. 449/2001 Sb.).\nPřes toto opatření, vzhledem ke škodám páchaným černou zvěří na zemědělských plodinách a jeho případné účinnosti při lovu, vidím jako velmi odvážné.\nZáměrně se nezmiňuji o lovu naháňkami, nadháňkami a nátlačkami. Velmi rád se takových lovů účastním pro zpestření lovecké sezony. Mám však na tento způsob odlovu svůj ne příliš příznivý názor a byl bych velmi nerad, aby kdokoliv v budoucnu začal tyto druhy lovu prosazovat jako jednu z hlavních a účinných možností redukce stavů černé zvěře.


Je těhotenský test stoprocentní? Ahoj Mourrisone, jsem zoufalá, v lékárně jsem si koupila těhotenský test a vyšel mi pozitivně. Je to jistý, že jsem těhotná? Strašně se bojím. Mája\nDeskovinky recenzují: Lorenzo il Magnifico Pojďme se společně vrátit o několik století do minulosti, do časů, kdy malebné Florencii vládly bohaté rody. Do časů italské renesance.\nCo mám dělat, když potkám kluka, kterého chci? Ahoj Mourrisone, chtěla bych se seznámit s nějakým klukem, ale nevím, jak to mám udělat. Co mám dělat, když takovýho potkám? Díky za rady. Marina\nMašinky v ABC #6: Kapitalistická invaze do NDR Pokračujeme v našem slibu, že si postupně budeme představovat lokomotivy a další součásti kolejišť, které už bychom mohli zařadit mezi „film pro pamětníky“.


Albi Hřejivé botičky - Béžové | 4kids\nAlbi Hřejivé botičky - Béžové\nHřejivé boty s vůní levandule, které zahřejí Vaše studené nohy a zároveň uleví od bolesti, a které využijete při sezení u počítače, televize nebo v posteli. Boty stačí vložit na 2 minuty do mikrovlnné trouby a nasadit. Boty hřejí a příjemně voní po dobu dvou hodin.\nBoty jsou plněné sušenou levandulí a lněnými semínky.\nBoty se zahřívají 2 minuty při výkonu 600-1000 W pouze v mikrovlnných troubách.\nVrchní část bot lze rolovat, protiskluzová podrážka.\nNelze prát, pouze otírat .\nMateriál: 100% polyester - plyš, lněné semínko, levandule\nDélka stélky: cca 25 cm\nRozměry: cca 28 x 11 x 14 x cm\nPohlídat produkt Albi Hřejivé botičky - Béžové


informace o plemeni anatolského ovčáka: temperament, fakta, náklady na štěně a další\nAnatolský ovčák je vzácné plemeno, které rozhodně není vhodné pro všechny rodiny. Pokud však máte to štěstí, že jste jednou z mála rodin, které by tomuto muži vyhovovaly, pak vás čeká skutečně prospěšný vztah.\nAnatolský ovčák také nese několik dalších jmen, například Kangal, Coban Kopegi a Karabash, ale pokud jste nebyli v Turecku nebo nežili na pracovním ranči v Americe, je nepravděpodobné, že byste se s tímto krásným setkali, ale impozantní pes. Je členem klubu velkých chlapců a jako takový potřebuje velký domov a ještě větší dvorek, nejlépe s hejnem na ochranu.\nV psí říši se debatuje o tom, že Anatolský ovčák je oddělené plemeno od Kangalů. Většina puristických plemen je Anatolský ovčák zcela odlišné plemeno od Kangalů, i když pocházejí z podobných chovných a historických linií. AKC sloučila kangalského a anatolského ovčáka a považujte je za stejné plemeno. Přečtěte si tohoto komplexního průvodce Anatolského ovčáka, abyste zjistili, zda by vyhovoval vám a vašemu životnímu stylu.\njedenáct Náklady na chovatele a štěňata\n12 Záchrana a přístřešky\nAnatolský ovčák je starodávné plemeno, se svými předky molosserů sahajících do roku 2 000 př. n. l., a je pojmenován po zemi, ze které pochází, Anatolii v centrální části Turecka. Byl chován jako strážce stáda a je tradičně ponechán na měsíce, aby hlídal své stádo jednou rukou, a je jeden z nejvíce nezávislých špičáků na planetě. Po štěňátku je krmen jen zřídka a má se krmit a bránit se ve volné přírodě, ale samozřejmě dokáže rozlišovat mezi svým stádem a jinými zvířaty. On je obyčejně nalezený ve službě putování po obrovském terénu Turecka s kolem krku měl kovový límec který ho chrání před predátory.\nAnatolský ovčák poprvé přišel do Ameriky ve třicátých letech minulého století, kdy byl nadán tureckou vládou, a byl poprvé použit jako rančový pes chránit stáda ovcí před vlky a medvědy. V roce 1973 zákon o ohrožených druzích (ESA), který chrání ohrožené druhy, včetně vlka, zlepšil popularitu Anatolian Shepherda jako strážce stáda díky jeho jedinečná schopnost vyděsit predátory bez nutnosti jim ublížit. Stále je zvoleným americkým kovbojským kolegou a navzdory změnám v ESA, pravděpodobně zůstane vyvoleným.\nV roce 2019 ho americký Kennel Club (AKC) zařadil jako 90th nejoblíbenější plemeno psů v Americea celkově je popisován jako loajální, nezávislý a rezervovaný. Pokud jste ještě nikdy nesetkali anatolského ovčáka (a nebojte se, většina lidí to neudělala), nezapomeňte se na to podívat Stránka Instagram protože poskytuje skutečný pohled na jejich nápadnou velikost a osobnost, a to jak v práci, tak v rodinném domě!\nAnatolský ovčák je pracujícím opatrovníkem a jeho pracovní morálka je jeho první a nejdůležitější osobnostní vlastností. Šíleně zastrašuje ty, kteří jsou mimo jeho rodinnou smečku a stádo, a má hlasitá dunivá kůra což obvykle stačí k vyděšení podobných gepardů a vlků, aniž byste s nimi museli fyzicky bojovat. Pokud samozřejmě dravec ignoruje svou kůru a pokračuje v útoku, udělá to bránit své stádo nebo rodinu až do konce, pokud je to nutné. Je to jeden z nejochrannějších psů na planetě, a to je třeba zvážit, pokud si jednoho z těchto chlapů přivedete do rodinného domu, protože i když nemusí být používán jako pracovní pes, tato vrozená vlastnost nebude nikdy vycvičena z něj.\nS tím, co bylo řečeno, má místo ve správném rodinném prostředí a je hravý se svými spolužáky a rodinou. Přes svou impozantní fasádu je to velmi jemný pes, který je milující a večer si užívá spánku u nohou svého pána. On je klidný pes který je velmi nezávislý a je rád, že většinu dne stráví odpočinkem v zahradě, aniž by musel být poblíž své rodiny. To je skvělá zpráva pro ty, kteří preferují méně potřebného psa, který nebude vaším stínem.\nKvůli svým vrozeným sklonům k ostražitosti velmi chrání svoji rodinu a jako takový je velmi podezřelý ze všech který není v jeho bezprostředním obalu. Je bdělý a vždy ve službě. I když kamarád přijde navštívit rodinný dům několikrát za měsíc, je nepravděpodobné, že by s nimi byl přátelský, a je pravděpodobnější, že bude vždy sedět z dálky s pozornýma očima na batohu. Neočekávejte, že bude vítat návštěvníkya mnoho majitelů Anatolian Shepherd varuje své hosty, aby si z něj nedělali starosti, pokud to nedovolí.\nAnatolský ovčák je intenzivní pes, který potřebuje silného a pevného vůdce to bude vnášet do domova disciplínu a hranice. Dospěje kolem 2 let a právě tentokrát začaly vzkvétat jeho strážní tendence a autoritativní rysy. Je to smečkový pes s vrozeným smyslem pro hierarchii ve své smečce, a proto mu musí rozumět i jeho lidská rodina balení mentality za účelem vytvoření harmonického prostředí.\nSamec Anatolian Shepherd bude měřit až 29 palců vysokýod tlapky po rameno, zatímco samice Anatolian Shepherd měří až 27 palců. Samec bude také vážit mezi statným 110 a 150 liber, zatímco ženy budou vážit mnohem méně mezi 80 až 120 liber. Je to velký a impozantně vypadající pes, a ne ten, s nímž byste se chtěli setkat sami, pokud se náhodou ocitnete v jeho polích!\nOn je drsně vypadající pes, ale ten, kdo nese sebe s inteligencí a mocí. Má velkou hlavu s velkými rozevíracími ušima. Má širokou tlamu, která sahá až k tmavě hnědým nebo jantarově zbarveným mandlovým očím. Je to proporcionální pes se silným krkem a hlubokým svalnatým trupem. Jeho ocas je dlouhý a na konci se kroutía ve stavu pohotovosti se jeho ocas ještě více utáhne a zkroutí. Jeho plný standard plemene poskytuje podrobné informace o jeho vzhledu. Vzhledem k jeho velikosti byl Anatolian představen jako mateřské plemeno pro amerického doga (návrhářský pes) před více než 30 lety. Byl také přidán do řádku, aby vytvořil Americký vlčák.\nKabát Anatolian Shepherd je tlustý a je střední délka který měří přibližně 1 palec dlouhý. Vlasy kolem krku mají tendenci být o něco delší a silnější než zbytek těla a jsou drsné na dotek.\nPřichází jeho kabát 8 rozpoznaných barev včetně žíhané, modré plavé, plavé, šedé plavé, játra, červené plavé, bílé a také jeho nejznámější barva, kterou je světlý sušenka s černá obličejová maska. Existuje také řada dalších znaků, které může jeho kabát vzít, což je uvedeno ve výše uvedeném standardu plemene.\nAnatolský ovčák je pes se střední energií, ale tím, kdo je cvičení. Liší se od ostatních psů v tom, že nevyžaduje, aby byl vycházen na procházku jako takovou, protože se místo toho bude cvičit při potulkách a ochraně svého majetku. Díky své samosprávné chůzi bude aktivně cvičit mezi 45 a 60 minutami cvičení denně. I když by nebyl proti tomu, aby šel na procházku se svým pánem, musí být umístěn v domě s alespoň 4 akry půdy, aby se mohl potulovat. Jednoduše, pokud nemáte zemi, pak Anatolian Shepherd pro vás není vhodný.\nTato země musí být uzavřené a vyztužené, protože se bude pokoušet o útěk, pokud bude mít pocit, že za oplocením existuje hrozba pro jeho rodinu. Měl by být použit 6 stop dlouhý plot s dalším 2 stopová podzemní bariéra což mu zabrání vykopat se. I když nemusí nutně kopat, aby unikl, kope, aby se bavil po celý den nebo aby byl v pohodě, takže je vždy dobré být na bezpečné straně. Samozřejmě by mu měl být poskytnut přístup k úkrytu venku, který ho chrání před extrémními živly.\nJakmile bude jeho strážná směna dokončena a on se potuloval podle svých představ, připojí se na večer ke své rodině a odpočine si s ní. Z tohoto důvodu by měl být umístěn pouze v a větší dům, kde je pro něj místo. I když je mírumilovný a klidný pes, díky své naprosté velikosti je není vhodný pro rodiny s mladšími dětmia v ideálním případě by měl být zařazen pouze do rodin s mnohem staršími dětmi, nejlépe ve středoškolském věku.\nPokud jste nebo chcete domácnost s více domácími mazlíčky, pak je nejlepším způsobem přivést Anatolského ovčáka do vašeho domova jako štěně, protože vyroste s vědomím, že ostatní zvířata jsou součástí stáda. Zavedení dalších zvířat do rodiny, když je dospělý, není vždy úspěšné. V ideálním případě by měl být v rodině, která ho bude pracovat bude ztracen, pokud nebude mít svůj účel. Je také pravděpodobné, že začne být neklidný a jeho ničivé chování brzy začne, pokud nebude mít co dělat.\nNavíc, pokud není používán na farmě k ochraně stáda, mnoho majitelů poznamenává, že ho najdou při ochraně nejmladších členů rodiny a dalších rodinných mazlíčků. To může způsobit problémy v rodinném prostředí, protože i když může mít dobré úmysly, přehnaná ochrana kteréhokoli člena rodiny může být nebezpečná a je třeba se jim za každou cenu vyhnout. Včasné a úspěšné školení v mladém věku samozřejmě pomůže tomuto chování odradit.\nAnatolský ovčák vyžaduje mnohem víc intenzivní trénink než průměrný pes, a proto není vhodný pro majitele psů poprvé. V ideálním případě, pokud máte malé zkušenosti s anatolskými ovčáky nebo podobnými hejny strážných psů, pak by bylo velmi užitečné vyhledat pomoc u profesionálního trenéra psů se zkušenostmi s tímto plemenem jako s konvenčními metodami výcviku psů u toho chlapa nebudou fungovat. Potřebuje vůdce pevné firmy, ke kterému může vzhlížet.\nAnatolský ovčák bude potřebovat nejbližší možná socializace aby se seznámil s co nejvíce různými situacemi a zvuky. Je obzvláště důležité představit ho neznámým lidem a psům, aby se zvýšila jeho šance na zdvořilost kolem nich. I když nikdy nebude příliš přátelský, může být vycvičen na dobře vychovaný čokl se správným tréninkem. Skvělý způsob, jak ho seznámit se psy všech tvarů a velikostí, je vzít ho do tříd štěňat nebo do místního psího hřiště, jen se ujistěte nenechat ho na vodítku ve veřejném prostoru.\nAnatolský ovčák dospívá ve věku 2 leta jeho strážní tendence se do té doby plně nerozvinula, jako štěně nemusí vykazovat silné strážní tendence, které jsme popsali v tomto článku, ale nebojte se, budou se vyvíjet přirozeně. Aby byl strážcem hejna, nevyžaduje žádné školení, protože se z něj přirozeně stane.\nCelkově bude efektivní výcvik mladého štěněte udávat tón vašeho společného života, takže je naprosto nezbytné, abyste to dělali a dělali to správně. Je také velmi důležité si uvědomit, že v důsledku staletí opatrovnictví stád a specifických chovatelských postupů není možné potlačit jeho strážní tendence prostřednictvím výcviku, takže pokud hledáte psa, který není tak ochranný, měli byste se zcela vyhnout Anatolskému ovčákovi.\nAnatolský ovčák je velmi zdravé plemeno psa jehož hlavním zájmem je Dysplázie kyčle a loktů, což se vzhledem k jeho velikosti očekává. Renomovaní chovatelé budou chovat pouze zdravé psy a jeho skóre kyčle a loktů bude uvedeno na jejich zdravotních certifikátech. Dalším problémem, na který je třeba dávat pozor, je Entropion, který je charakterizován sklopením nebo zvrásněním dolních víček směrem dovnitř, což způsobuje podráždění, bolest a zhoršení zraku. Jeho životnost je mezi 11 a 13 lety v průměru.\nAnatolský ovčák je citlivý na anestezii, takže než se podrobí jakékoli léčbě u veterináře, nezapomeňte mu to připomenout. I když to pravděpodobně bude vědět, Anatolský ovčák je vzácné plemeno a jako takový se s ním Veterinář možná nikdy nevypořádal.\nAnatolský ovčák bude konzumovat kolem 4 šálky jídla denně jakmile dosáhne dospělosti ve věku 2 let a jídlo by mělo být zaměřeno na velké až mimořádně velké psy. Jeho požadavky na krmení se samozřejmě budou měnit, jak stárne a zvětšuje se, ale pokud máte jakékoli pochybnosti, určitě si promluvte se svým veterinářem. Samozřejmě, jako u každého velkého psa, účty za jídlo se skládají, nezapomeňte to vzít v úvahu, než ho přivítáte ve svém domě.\nAnatolští pastýři hon na sebe když hlídají své stádo, nebuďte překvapeni, když na vašem dvorku uloví malé zvíře, pokud má trochu hlad.\nObecně by měl být kartáčováno několikrát týdně aby udržel kabát ve zvládnutelném stavu a zabránil tomu, aby se u vás doma shlukly vlasy. Během jarních a letních měsíců se jeho prolévání zesiluje, takže se každý den budete kartáčovat, abyste udrželi kabát zvládnutelný. Samozřejmě, pokud je pracovník na ranči, bude potřebovat kartáčování mnohem méně.\nJako pes, který je po většinu dne přirozeně mimo domov, přijde do styku s parazity a blechami, takže je důležité držet krok s jeho vakcínami a každoročními kontrolami. Ostatní návyky týkající se péče, jako je stříhání nehtů a čištění uší, jsou stejné jako u jiných psů, nezapomeňte zkontrolujte ho každý týden.\nAnatolský ovčák je jedinečný pes, který má různé potřeby.\nKvůli svému tvrdohlavému pruhu není vhodný pro majitele psa poprvé.\nJe to velký chlapec, který potřebuje velký dům, s minimálně 2–4 akry uzavřené půdy.\nAnatolský ovčák by měl být používán jako stádo nebo strážce hospodářských zvířat.\nJe nejšťastnější, když pracuje, není to jen společenský pes.\nSvou rodinu a majetek velmi chrání.\nPokud má pocit, že jsou v ohrožení, neváhá zaútočit a bránit se.\nAnatolský ovčák je v domácnosti jemný a klidný a rád relaxuje se svou rodinou.\nJe podezřelý z cizinců, proto je nutné použít oplocené a vyztužené oplocení.\nOplocení je zásadní, aby bylo zajištěno, že nemůže uniknout, ani do něj nemohou vstoupit ostatní.\nJe mírným shazovačem a jako takový není vhodný pro rodiny s alergiemi na psy.\nAnatolský ovčák je vhodný pouze pro rodiny se staršími dětmi.\nPokud jste domácí mazlíček, měl by být vychováván jako štěně spolu s jinými zvířaty.\nVaším prvním bodem při hledání renomovaného chovatele anatolského ovčáka by měla být návštěva Chovatelská stránka AKC, protože si vybrali hrst renomovaných chovatelů po celé zemi. Anatolský ovčák je vzácné plemeno psů a jako takové tam je není hojnost chovatelů, takže byste měli být připraveni cestovat. Průměrné náklady na štěně Anatolian Shepherd jsou kolem 1 000 $ od renomovaného chovatele a jeho velikost vrhu bude mezi 5 až 10 štěňaty.\nAlternativně můžete hledat chovatele online, ale musíte to zajistit důkladně je prozkoumáte a přečíst si o nich recenze. Bezohlední chovatelé se často pokusí vydat jiné psy a směsi jako Anatolians, a prostě to nejsou.\nAnatolský ovčák, i když je to vzácné plemeno, se často nachází v útulcích, protože majitelé jsou často ohromeni tím, že ho vlastní, a zcela podcenili jeho potřeby a požadavky. The Síť pro záchranu národního anatolského ovčáka seznam adoptivních psů a podrobnosti o regionálních kontaktech, pokud si chcete adoptovat.\nAnatolský ovčák je krásný a laskavý pes, který je opravdu jemný obr, pokud není vyprovokován. Nechcete být poblíž, pokud je, protože je to brutální a děsivý pes, pokud má pocit, že jeho rodina je ohrožena. Ale s tím, co bylo řečeno, je jedním z nejlaskavějších a klidnějších psů, když relaxuje se svou rodinou. Tato kombinace je pro některé lákavá a pro jiné děsivá.\nNení vhodný pro průměrnou rodinu, takže pokud nezapadnete do faktury a pokud nebude pracovat a nebude mít alespoň 4 akry půdy, aby se mohl potulovat, pak rozhodně není pro vás. Pokud dokážete uspokojit jeho potřeby, je fantastickým strážcem stáda a ochráncem rodiny a je sladkou duší těm, kteří jsou v jeho bezprostředním obalu. Celkově vzato je to roztomilý chlapec, který potřebuje ten správný domov!


Palais Tinmel - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Marrakech\n1 & 4 Derb Khettara-Kaa El Mechraa Quartier Zaouia Abbassia Marrakech Morocco, Medina, Marrakech, Maroko, 40000 - Zobrazit na mapě\nMáte dotaz pro Palais Tinmel?\nSousedství Medina Medina Gueliz Medina Gueliz Gueliz\nPalais Tinmel – podrobnější informace\nPalais Tinmel se nachází přímo v centru dění, Marrakech tak budete mít jako na dlani. Toto 4hvězdičkové ubytování je snadno dostupné z letiště, od kterého je vzdálené 10Km. Díky výhodné poloze je zařízení výbornou základnou pro turistiku v této destinaci.\nZařízení je tvořeno 10 pokoji a z každého z nich vyzařuje příjemná atmosféra a pohoda. K dispozici vám je například golfové hřiště (v dosahu 3 km), venkovní bazén, krytý bazén, masáž a další vybavení. Palais Tinmel vám v destinaci Marrakech nabízí vše, co potřebujete a ještě mnohem víc.


Babiš vložil akcie firem do svěřenských fondů. Dohlížet na ně bude i Monika – Forum24\nAgrofertAndrej BabišBohuslav SobotkaMonika BabišováSynBiolzákon o střetu zájmů\nMinistr financí a předseda hnutí ANO Andrej Babiš dnes vložil akcie svých firem Agrofert a SynBiol kvůli zákonu o střetu zájmů do svěřenských fondů. Babiš to oznámil v tiskovém prohlášení. Správci fondů jsou předseda představenstva Agrofertu Zbyněk Průša a právník Alexej Bílek. Dohled nad nimi bude vykonávat tříčlenná rada, jejíž členkou je i Babišova životní partnerka Monika Babišová.


Do Xbox Game Pass míří Halo 3 nebo Destiny 2 | Grunex.com\nDo Xbox Game Pass míří Halo 3 nebo Destiny 2\n15. 9. 2020 15:30 Gaming\nXbox Game Pass se rozroste o další várku her. Už dnes si můžete vyzkoušet zahrát populární PC hry na svém mobilu, v příštích dnech do nich přibyde ještě několik kousků, jako například Halo 3.\nPojďme ale od začátku. 17. září zamíří na PC druhý díle extrémně populární RTS série Company of Heroes, který ani po několika letech nezestárl. V multiplayeru můžete své síly poměřit s kamarády, v singleplayeru zase zažít silný příběh.\n22. září se dočkají jak hráči na PC, tak na konzolích. Na PC zamíří remasterovaný díl třetího Halo, který nabídne upravený matchmaking, dedikované servery i nové módy. Na konzole zase dorazí Destiny 2 i s expanzemi Shadowkeep a Forsaken.\nO dva dny později se předplatitelé Game Passu mohou těšit na Night in the Woods a Warhammer: Vermintide 2.


Vyladěné garáže budoucnosti – Novinky.cz\nVyladěné garáže budoucnosti\nNejen vstupní dveře, ale i garážová vrata jsou vizitkou majitele domu. Obě by měla spolu ladit. V nabídce najdeme víc typů, dvoukřídlá vrata klasik už neletí. Budoucnosti kralují dálkově ovládaná bezpečnostní multifunkční designová garážová vrata.\nstředa 5. března 2008, 14:24\nKandidují na královský titul „high technology“. Jsou totiž dokonale vyladěná. Pokud se dnes skloňuje inteligentní dům ve všech pádech, jeho součástí jsou i garáž a její vrata.\nJde o vyladěný systém vysokých technologií, pohodlí, komfortu, designu, ekologičnosti a ekonomičnosti. Není divu - jsou schopny vyřešit mnoho úkolů najednou: otevře se brána i garáž, zapne se osvětlení objektu a případně spustí i bezpečnostní systém, alarm.\n.: Bezpečnostní sekční vrata chrání proti sevření prstů.\nCo nás čeká na trhu?\nNapříklad vrata sekční, která jsou dělená po sekcích. Mají široké vodorovné lamely, jež jsou spojené na rybinový zámek a zajíždějí pod strop garáže. Vyrábějí se z různého materiálu. Od jednoduchých ocelových lamel, přes dvojité ocelové vypěněné až po masivní dřevěné nebo kazetové.\nNebo vrata rolovací, která ve vodítkách také zajíždějí pod strop garáže. Jsou vyrobena z drobných, většinou hliníkových lamel. Každá tato lamela, tvořící ohebný zámkový spoj s další lamelou, je vypěněna tepelným izolantem.\nV nabídce jsou i vrata výklopná. Zde je křídlo vrat v jednom celku a vyklápí se pod strop. Tato vrata se vyrábějí zmnoha materiálů, v nejrůznějších barvách a designech. Dodávají se buď jednoduchá, popřípadě s vloženou tepelnou izolací.\nNebo jsou to vrata posuvná, vhodná zejména pro obloukové či nepravidelné půdorysy garáží. Mají svislé lamely, které jsou vedené spodními a horními vodítky a zajíždějí do strany. To ovšem výrazně snižuje využitelnost prostoru garáže. Výrobci dodávají obvyklý rozměr vrat do šířky 5000 mm (pro dvougaráž). Výška vrat je v rozmezí 2000-2200 mm.\nVrata bývají na motorový pohon s možností manuálního ovládání zevnitř pro případ výpadku proudu a jsou vybavena vícebodovým zablokováním při uzamčení proti vloupání eventuálně s dalšími speciálními zámky.\nPři jejich pořizování bychom si měli především ověřit, zda splňují důležité bezpečnostní standardy. Na druhé straně by majitelé starých vrat neměli odkládat přezkoušení jejich bezpečnosti odborníkem.\n.: Vynikající vzhled a bezúdržbové provedení vrat je pro majitele garáží to nejdůležitější.\nMezi nejdůležitější bezpečnostní prvky, které zamezují zejména zranění dětí, patří ochrana proti sevření prstů v oblasti vratových článků. Vsunutí ruky zase zabrání boční uzavřené zárubně.\nU dálkově ovládaných vrat by rozhodně neměla chybět funkce automatického přerušení chodu při najetí na překážku. Díky ní dojde v případě, že hrana vrat narazí při zavírání na jakýkoli předmět, k zastavení pohonu a vrata povyjedou o kousek zpět nahoru.\nVelkou pozornost je třeba věnovat zajištění tažných lan a pružin, jež zamezuje pádu vratového křídla. Tato pojistka je obzvlášť nezbytná u svisle se otevírajících sekčních vrat.\n.: Bezpečnost a příjemný design.\nCo říkají evropské normy\nNově vyráběná vrata by měla odpovídat přísné evropské normě pro garážová vrata EN 13241-1, která je platná od 1. 5. 2005. Spolehlivý výrobce nám na požádání předloží certifikát o dodržování požadované normy. V případě starších vrat je nutné provést důkladnou revizi jejich bezpečnosti. Budou-li při přezkoušení shledány závažné nedostatky, měla by být vrata co nejrychleji vyměněna. Zamezí se tak možnému zranění osob, především dětí.\nNejvětším nepřítelem je koroze\nNa zárubních garáže se objeví rez. Ještě nedávno zde bylo pouze jedno řešení -ocelovým kartáčem rez obrousit a přetřít barvou. S velmi zajímavým nápadem přišla firma Hörmann.\nPata, jež kryje celou dolní část zárubně, zabraňuje přímému kontaktu s vlhkostí nebo agresivními chemickými látkami a díky tomu zamezuje vzniku koroze. Vlhko, častý a vytrvalý déšť i dlouhotrvající zimy ukrajují neviditelně ve spodní části zárubně z její životnosti. Podstatným faktorem je i kvalita podlahy a stěn. Ve starém zdivu se někdy vyskytuje ledek vyvolávající korozi, spojovací potěr může mít agresivní chemické složení. Kovovým částem neprospívá ani absence parního uzávěru ve zdivu garáže.\nOpačný problém -přílišná čistota\nRezivění zárubní garážových vrat způsobuje i extrémní čištění obkladaček nebo kabřince kyselinou. Před vstupem do garáže by navíc neměl chybět odtok vody. Déšť, sníh a posypová sůl se jinak dostávají na kolech vozidla dovnitř, kde nepozorovaně poškozují jednotlivé stavební prvky.\nIzolace - lék na únik tepla\nKvalitní izolace otvorových výplní se vyplatí. Na trhu se objevuje stále více výrobků a materiálů určených ke snižování tepelných ztrát. Základní informaci nám poskytuje koeficient tepelné prostupnosti U (W/m2K), který udává, jaké množství tepla uniká plochou 1m2 materiálu při daném rozdílu teplot. Čím je hodnota tohoto součinitele nižší, tím je izolační vlastnost materiálu lepší.\n.: Nedílnou součástí inteligentního domu je také garáž, vybavená všemi bezpečnostními prvky.\nCo je tepelný koeficient?\nÚnik tepla přes otvorové výplně tvoří přibližně 30 % z celkových tepelných ztrát objektu. V souvislosti s těmito čísly se zájem majitelů budov upírá zejména k tepelné izolaci oken a dveří. Zapomínat bychom neměli ani na izolační vlastnosti garážových vrat. V případech, kdy je garáž součástí domu, znamená pořízení tepelně izolačních vrat výrazné úspory nákladů na topení.\nNa trhu už delší dobu bodují sekční vrata Almma, otvírající se svisle nahoru pod strop. Proč? Uspoří mnoho místa před i za vraty. Navíc umožňují vysoké provozní zatížení a hodí se jak pro privátní, tak i průmyslové využití. Jsou tepelně izolovaná. Hitem jsou i vrata LOMAX, vyráběná již patnáct let. Jsou přátelská k životnímu prostředí a mnoha prvky z nerezu bojují úspěšně s korozí. Jsou vyráběná podle vysokých standardů designu a high technologií.\nTaké šumperská firma AKTOS OKNA, která vyrábí okna a dveře, si přibrala jako doplňkový program výrobu garážových vrat. Je to už velmi propracovaný inteligentní systém s vícekanálovým dálkovým ovládáním. Velmi nízkým součinitelem prostupu tepla se vyznačují dvoustěnná vrata EPU 40 a LPU 40 od společnosti Hörmann.\nJejich vratové křídlo se skládá ze sendvičových sekcí, tvořených pláštěm z pozinkované oceli a vnitřní výplní z bezfreonové polyuretanové pěny. Čtyřstranná elastická těsnění a podlahové těsnění spolehlivě chrání proti povětrnostním vlivům. Izolační vlastnosti zvyšuje také těsnění mezi jednotlivými vratovými články.\nVrata EPU 40 disponují po obvodu tloušťkou sekcí 42 mm a vnitřní tloušťkou 20 mm. Díky tomu je u kompletně zabudovaných vrat součinitel tepelné izolace 1,8 W/m2K. Ještě lepších hodnot (U=1,3 W/m2K) dosahují vrata LPU 40, která se vyznačují konstantní tloušťkou sekcí 42 mm.\nU jednostěnných nezateplených ocelových vrat ETE/LTE je, pro srovnání, uváděna hodnota tepelného prostupu 6,4 W/m2K. Z toho důvodu se doporučují spíše pro samostatně stojící garáže, kde se nekladou vysoké nároky na tepelně izolační vlastnosti.


Tajemství: 8 nejmagnetičtějších věcí ženského šatníku podle mužů - Móda - 2020\nTajemství: 8 nejmagnetičtějších věcí ženského šatníku podle mužů\nMuži přitahuje naše vnitřní sebedůvěru. Muži jako ženy, kteří mají rádi sebe. Atraktivní žena je žena, která ví, jak být člověkem - se svými vlastními zájmy, zálibami a hádankami, se svým vlastním světem. My ženy vytváříme krásný obraz sami a muž se zamiluje do své finální verze. To samozřejmě není jediná věc, která láká muže. Naše oblečení může přilákat muže, kterého se vám líbí, a zdůraznit zájem o něj. Móda se mění, mění se pohledy na krásu, ale jak ukazují průzkumy, mužská myšlenka přitažlivosti žen zůstává nezměněna.\nŠaty s řezy na ramenou\nVýřezy na ramenou vzrušují mužskou fantazii. Pro zimní variantu je ideální pro šaty s polovičními zavřenými rameny. Zvýrazněte svou krásu a křehkost.\nBrýle se dlouho staly módním doplňkem, který nosí i ti, kteří mají dobrý zrak. Přitahuji ženy s brýlemi - ženský obraz je pro ně zároveň nepřístupný a bezbranný. Naštěstí, dnes, obrovský výběr různých rámů, a mnoho sbírat celé sbírky. Například Evelina Khromtchenko má více než tucet párů a všechny se harmonizují se svými oděvy různými způsoby.\nKrajka v oblečení\nKrajka halenka vypadá zároveň jemně a sexy. Krajka je jednou z nejvíce magnetických tkanin pro muže. Prolamované blůzy a nastavit si na romantickou náladu, že váš vyvolený bude cítit.\nHalenka LOST INK, Blouse LOST INK,\nMuži zbožňují hladkou lesklou texturu kůže, nebo možná jen kožené oblečení - je to šíleně erotické? Angelina Jolie raději nosí koženou sukni s bílou blůzou - mimořádnou a elegantní. Mimochodem, kožená sukně jde dobře s hrubými svetry a jasnými barvami, které jsou v tomto roce velmi důležité.\nO'stin sukně, O'stin sukně,\nBílá - barva čistoty a přesnosti, která je ženská a atraktivní sama o sobě. U mužů je celé asociativní pole: letušky, zdravotní sestry, učitelé ... Většina mužů považuje tyto obrazy za velmi atraktivní a sexy.\nMango halenka, Mango halenka,\nTěsné legíny nebo šortky, sportovní topy, vlasy shromážděné v culíku - to vše vypadá pro muže velmi atraktivní. Muži podvědomě začínají sympatizovat s krásným tělem ženy a ženy, která je praktikuje.\nSportovní oblek Jolifashn. Sportovní oblek Jolifashn.\nSpodní prádlo pro muže - jako dárkový obal. Vyberte si model, ve kterém se budete cítit pohodlně, a barva prádla řekne muži, jakou náladu jste v dnešní době.\nJehlové boty způsobují, že mužské srdce bije rychleji. Lze kombinovat černé boty s vysokými podpatky s ležérními džíny a klasickými šaty. Pod sukně a šaty v chladném období, stylisté doporučují výběr těsné černé punčocháče.\nCopyright 2020 \_ none \_ Tajemství: 8 nejmagnetičtějších věcí ženského šatníku podle mužů


1 Strana: 1/10 Prezenční listina Přítomni: Dorko, Dvořáček, Horáček, Jarošová, Krupa, Kubančáková, Lux, Martínek, Mrázková, Pálmaiová, Plevová, Porubän, Rychlý, Sikorová, Sochorová, Svrčinová, Zatloukalová Hosté: Dítě Omluveni: Chmelová, Molnárová, Neiser, Šácha Neomluveni: Štigler Přítomných akademiků: 12 Přítomných studentů: 5 Akademický senát byl dle VaJř AS LF OU usnášení schopný. Program zasedání: 1. Návrh na projednání Strategického plánu LF OU pro rok Předložení stručného shrnutí závěrů auditu na LF OU (XII/2016) 3. Různé Zahájení jednání AS LF OU se účastnilo 17 senátorů. Předseda senátu (dále jména osob bez titulů, vědeckých a vědecko-pedagogických hodností) na úvod zasedání AS LF OU všechny přivítal. Přivítal hosta dnešního AS LF OU, a to prof. Dítěte, pověřeného vedením LF OU. Předseda senátu informoval všechny přítomné o pořízení audiozáznamu pro potřeby zápisu. Předseda senátu všechny senátory seznámil s návrhem programu AS LF OU. Na základě následného hlasování o programu (ANO NE ZDRŽEL SE), byl navrhovaný program schválen. Hlasování: 16 pro, 0 proti, 0 zdržel se. Jeden člen AS LF OU nehlasoval. Výsledek hlasování: souhlas. Usnesení: AS LF OU souhlasí s návrhem programu, program AS LF OU je přijat. V úvodu jednání AS se přihlásil o slovo senátor Lux. Konstatoval, že od své první účasti na jednání AS v říjnu se zajímá o správnost kooptace náhradníka za odstoupivšího člena senátu, kdy nabyl dojmu, že nebyla provedena správně. Proto žádá o nezávislé právní stanovisko k legitimitě jednání senátu a jeho usnesení. Jedná se o stále nejasnou situaci ohledně náhradníka za odstoupivšího senátora dr. Richtera. Nárok na toto místo už na zmíněném říjnovém zasedání uplatnil - jak všichni, kdo se tohoto\n2 Strana: 2/10 jednání zúčastnili, ví Dr. Machytka. Na minulém jednání AS jsme se od p. předsedy dozvěděli 2 podstatné věci: 1. V současné době jsou podány dokonce snad už 2 soudní žaloby týkající se tohoto problému, 2. právní stanovisko, o které tady 3 měsíce žádám, je k dispozici a má je p. rektor a právní odd. Rektorátu. Uvádí, že na otázku na p. předsedu, zda s ním můžeme být seznámeni, dostal odpověď, že zatím ne. Domnívá se, že v případě, že soud zpochybní složení našeho senátu, jsou všechna jeho usnesení neplatná. Říkal to před odvoláním děkana, znovu a ve světle nových skutečností podaných žalob to zmiňuje i před volbou děkana nového, jehož volba může být rovněž zpochybněna. Klade otázku, jestli jsme si tak jisti, jak to soud všechno rozhodne? Ale kdybychom si byli tak jisti, asi by nám p. rektor to právní stanovisko dal přečíst. Pravděpodobně to není tak jednoznačné. Informuje, že minulý týden se dozvěděl, že podobná situace loni vznikla na HGF VŠB TU. Byla tam zpochybněna volba nového děkana, protože se voleb zúčastnil někdo, kdo neměl. P. rektor Vondrák do rozhodnutí soudu veškerá personální rozhodnutí pozastavil. Ptá se, jestli by to nebylo správné řešení i pro naši situaci. On sám dnes proto nebude hlasovat. Předseda senátu senátoru Luxovi doporučil, ať se s tímto požadavkem obrátí přímo na p. rektora, zda tento bude ochoten před případným projednáváním kooptace u soudu ochoten šíře prezentovat právní analýzu, kterou si nechal vypracovat v této věci právním odborem rektorátu. AD1) Předseda senátu uvedl bod jednání a předal slovo prof. Dítěti, který přiblížil předložený strategický plán LF OU pro rok 2017 (Příloha). Předseda senátu poděkoval prof. Dítěti a otevřel diskusi. Senátor Horáček zmínil, že je zde vidět prohloubení spolupráce LF OU s FNO a dotázal na pojem praktická atestace. Prof. Dítě na dotaz odpověděl a přiblížil oblast atestací na LF OU. Senátorka Svrčinová se dotázala prof. Dítěte na vybrané body dlouhodobého závěru ve vztahu k časovému plnění. Prof. Dítě vysvětlil časovou posloupnost, splněné jednotlivé kroky a další možnosti záměru. Předseda senátu poděkoval a dotázal se na další diskusi. Předseda senátu uvedl, že AS LF OU bere na vědomí Návrh Strategického plánu LF OU pro rok AD2) Předseda senátu uvedl bod jednání. Prof. Dítě stručně shrnul výsledky auditu (Příloha) a zdůraznil chyby, které byly zjištěny jak v ekonomické, tak procesní a technické oblasti. Senátorka Svrčinová navrhla navíc provést externí audit.\n3 Strana: 3/10 Senátor Horáček uvedl, že není možné, aby se nedohledala dokumentace 130 projektů, kdy jich bylo nalezeno pouze 13. Navrhl další možná řešení dohledání dokumentace. Prof. Dítě doplnil, že byly podniknuty kroky k jejich nalezení, avšak zatím bezvýsledně. Senátor Martínek uvedl, že věří vedení OU a jejímu auditu. Sám za sebe pro externí audit není. Senátor Horáček se přiklání k názoru senátora Martínka. Prof. Dítě doplnil, že byla oslovena bývalá vedoucí projektového oddělení Ing. Tereza Moravcová, Ph.D. za účelem předání požadované dokumentace, která však na dva určené termíny nepřišla. Senátorka Svrčinová se dotázala na další procesní postup proběhlého auditu, a termín. Prof. Dítě odpověděl, že termín stanoven nebyl a on plán sestavovat již nebude, protože v nejbližší době proběhne volba nového děkana LF OU a toto bude již na novém vedení. Předseda senátu požádal o hlasování AS LF OU o požadavku na prof. Dítěte, případně již nového děkana LF OU, aby se ten obrátil na rektora OU s upřesněním dalšího postupu v řešení zjištění na základě proběhlého auditu na LF OU (XII/2016). Hlasování: 15 pro, 0 proti, 0 zdržel se. Dva členové AS LF OU nehlasovali. Výsledek hlasování: souhlas. Usnesení: AS LF OU žádá prof. Dítěte, aby vznesl požadavek na rektora OU s upřesněním dalšího postupu v řešení zjištění na základě proběhlého auditu na LF OU (XII/2016). AD3) Předseda senátu uvedl poslední bod jednání. Předseda senátu navrhl senátorům, že z pozice své kompetence navrhuje pozvání bývalého předsedy AS LF OU dr. Bužgy, který by vysvětlil návrh kandidáta do voleb AS LF OU, který ke dni nebyl členem akademické obce. Předseda senátu otevřel diskusi, kde se senátoři vyjadřovali k danému přednesenému návrhu a shodli se na pozvání dr. Bužgy. Senátor Lux se dotázal předsedy senátu na požadavek rektora OU o uvolnění právního stanoviska ve věci kooptace. Proběhla vzájemná diskuse, po níž předseda senátu přítomné ujistil, že bude o dané záležitosti pana rektora informovat. Předseda senátu předal slovo senátorce Jarošové, která AS LF OU seznámila se svojí kandidaturou na děkana LF OU. Předseda senátu poděkoval za vystoupení a senátory seznámil s kandidáty na jmenování děkanem LF OU. Dále předseda senátu všem připomněl nadcházející termíny:\n4 Strana: 4/10 - pondělí v 15 hod. v ZY 373 proběhne Shromáždění Akademické obce LF OU - pondělí v 17 hod. v ZY 127 proběhne volba děkana LF OU - předběžný termín dalšího jednání AS LF OU v 16 hod. v ZY 127. Předseda senátu poděkoval prof. Dítěti za dosavadní vedení LF OU. Zapsala: Babičová, Plevová Verifikoval: Dvořáček V Ostravě Přílohy Příloha 1 Prezenční listina Ostatní přílohy (materiály) uvedené v tomto Zápise k jednotlivým bodům programu jsou přístupné akademické obci LF OU na Portálu OU, jako přílohy k jednání.\n5 Strana: 5/10\nPrezenční listina. Program zasedání: 1. Návrh na odvolání děkana LF OU\nStrana: 1/6 Prezenční listina Přítomni: Dorko, Dvořáček, Horáček, Chmelová, Jarošová, Krupa, Kubančáková, Lux, Martínek, Mrázková, Neiser, Pálmaiová, Palová, Plevová, Porubän, Rychlý, Sikorová, Sochorová,\nStrana: 1/5 Prezenční listina Přítomni: Dorko, Dvořáček, Horáček, Chmelová, Jarošová, Krupa, Kubančáková, Lux, Martínek, Mrázková, Neiser, Pálmaiová, Palová, Plevová, Pohlídalová, Porubän, Rychlý, Sikorová,\nZápis ze zasedání AS OU\nPrezenční listina Zápis ze zasedání AS OU 21. 3. 2016 Přítomni: Badošek, Červenková, Seberová, Kusák, Rumpel, Eliáš, Vajgl, Václavíková, Honová, Mostýn, Popelka, Zapletalová, Martínek, Dvořáček, Hladík,\nAkademický senát Farmaceutické fakulty v Hradci Králové Univerzity Karlovy v Praze Zápis z 23. zasedání konaného dne 23. dubna 2014 od 14:00 hodin v zasedací místnosti děkanátu Přítomni: K. Breiterová,


DOPRAVA – Informace nejen pro podnikatele - Krajská hospodářská komora KHK\nDOPRAVA – Informace nejen pro podnikatele\nNovela prováděcí vyhlášky k zákonu o silničním provozu\nRada schválila jasnější a flexibilnější pravidla týkající se najímání nákladních vozidel\nCSPSD: Tachografy to mají spočítané\nNěmecko se připojilo k protokolu e-CMR\n29.12.2021, Zdroj: Fulsoft / Verlag Dashöfer (www.fulsoft.cz)\nNovela zákona o silničním provozu si vyžádala novelu jeho prováděcí vyhlášky.\nVe Sbírce zákonů ČR byla zveřejněna vyhláška č. 509/2021 Sb., kterou se mění vyhláška č. 294/2015 Sb., kterou se provádějí pravidla provozu na pozemních komunikacích, ve znění vyhlášky č. 84/2016 Sb.\nVydáno dne: 23. 12. 2021\nÚčinné od: 1. 1. 2022\nPrvní je změna ustanovení § 17 zákona o silničním provozu, která zavádí bezpečný boční odstup při předjíždění cyklisty v rozsahu nejméně 1,5 m, v místě s nejvyšší dovolenou rychlostí nepřevyšující 30 km.h-1 je vzdálenost bezpečného bočního odstupu při předjíždění cyklisty nejméně 1 m. Vzhledem k tomu, že podle vyhlášky není možné předjet cyklistu na tzv. plné čáře, mohou se začít tvořit dlouhé kolony. Pokud by nebyla upravena dopravní značka V 1a, docházelo by k narušování bezpečnosti a plynulosti provozu na pozemních komunikacích. Cílem novely je umožnit řidičům cyklisty předjíždět bez porušení zákona a ohrožení bezpečnosti cyklistů, přičemž stále platí, že řidič nesmí předjíždět v případech stanovených v ustanovení § 17 odst. 5 zákona o silničním provozu, např. pokud nemá dostatečný rozhled.\nDruhou změnou je vznik nového speciálního označení pro vozidla domácí zdravotní péče. Osoby, které obdrží označení vozidla „lékař ve službě“ nebo „domácí zdravotní péče“, nemusí po dobu nezbytně potřebnou dodržovat zákaz stání a zákaz stání vyplývající z dopravní značky „zákaz stání“; přitom nesmí být ohrožena bezpečnost a plynulost provozu na pozemních komunikacích.\n13.1.2022, Zdroj: Rada Evropské unie (www.consilium.europa.eu)\nRada EU odsouhlasila před Vánoci revidovaná pravidla týkající se používání najatých vozidel pro nákladní dopravu. Očekává se, že Evropský parlament pravidla schválí v nejbližší době.\nSchválená reforma objasňuje pravidla, harmonizuje právní rámec a zmírňuje omezení týkající se používání těchto vozidel. Větší flexibilita při najímání vozidel zvýší efektivitu dopravy a přispěje k hladkému fungování jednotného trhu. Mimoto bývají najatá vozidla novější, bezpečnější a šetrnější k životnímu prostředí.\nZemě EU budou muset nová ustanovení začlenit do svých vnitrostátních právních předpisů do 14 měsíců od vstupu této směrnice v platnost.\nTato skutečnost je zohledněna v harmonogramu pro zavedení dodatečných kontrolních opatření požadovaných prvním balíčkem opatření v oblasti mobility.\nDnešní výsledek hlasování znamená, že Rada přijala svůj postoj v prvním čtení. Právní akt musí být nyní před vyhlášením v Úředním věstníku EU přijat Evropským parlamentem ve druhém čtení.\nRada a Evropský parlament dosáhly politické dohody ohledně tohoto návrhu dne 26. října 2021. Výbor stálých zástupců Rady (Coreper) tuto dohodu potvrdil dne 12. listopadu 2021.\nReforma týkající se najatých vozidel je součástí prvního balíčku opatření v oblasti mobility, který Komise předložila v květnu 2017 a jehož cílem je dosáhnout čistší, konkurenceschopnější a sociálně spravedlivější dopravy. Rada schválila svůj vyjednávací postoj v červnu 2021.\nSměrnice, kterou se mění směrnice 2006/1/ES o užívání vozidel najatých bez řidiče pro silniční přepravu zboží – postoj Rady v prvním čtení\nSměrnice, kterou se mění směrnice 2006/1/ES o užívání vozidel najatých bez řidiče pro silniční přepravu zboží – odůvodnění Rady\n14.12.2021, Zdroj: Centrum služeb pro silniční dopravu (www.cspsd.cz)\nOd srpna tohoto roku známe přesnou podobu nového smart tachografu verze 2 (V2). Protože tachografy, které se v současnosti do vozidel montují, neplní požadavky Balíčku mobility I, musí být postupně nahrazeny.\nVýměna se netýká všech vozidel, ale pouze těch, se kterými se provádí mezinárodní doprava. První na řadě budou od 31. 12. 2024 analogové tachografy, spolu s digitálními tachografy I. generace (vozidla registrovaná před 15. 6. 2019). V srpnu roku 2025 už budou muset být vyměněny tachografy také u vozidel vybavených smart tachografy V1 (současný typ). Jako poslední přijdou na řadu malá užitková vozidla od 2,5 tuny, a to od června roku 2026.\nA od kdy musí být smart tachografy V2 povinně v nově registrovaných vozidlech? I tento termín už je známý, jde o 21. 8. 2023. To je pochopitelně nejzazší termín. Pokud budou k dispozici první schválené tachografy smart V2, bude snahou výrobců vozidel zavést je do provozu co možná nejdříve.\nBalíček mobility I je se svými požadavky neúprosný, a pokud se má provádět automatický záznam překročení hranic nebo například záznam místa, kde byla provedena nakládka a vykládka vozidla, bez nových zařízení se neobejdeme.\nMůže se zdát, že uvedené termíny jsou velmi vzdálené. Zejména dopravci a provozovatelé vozidel by ale měli mít jasno a s novými požadavky počítat. Pro řidiče máme jednu relativně blízkou novinku k zapamatování přes vánoční svátky. Od 2. 2. 2022 platí povinnost zaznamenání překročení státních hranic u vozidel vybavených digitálními tachografy a smart tachografy V1.\nŘidič je od tohoto data povinen zastavit po překročení hranic na nejbližším možném místě a prostřednictvím tachografu zadat symbol země, do které s vozidlem vstoupil. Zadání se provede jako další začátek pracovní doby. V tachografu a na kartě řidiče tak může být za celý pracovní den několik symbolů zemí pro začátek pracovní doby, ale pouze jeden symbol pro její konec. Řidiči vozidel s analogovým tachografem takový záznam provádějí již od roku 2020, a to vyjmutím kotoučku a ručním zaznamenáním symbolu země na něj.\n18.1.2022, Zdroj: Organizace spojených národů\nNěmecko jako páteřní tranzitní země EU patří nově k zemím, jež přistoupily k protokolu k elektronickému nákladnímu listu e-CMR, který umožňuje snadnější a efektivnější odbavení zboží.\nPravidla pro mezinárodní silniční přepravu zásilek stanovuje Úmluva o přepravní smlouvě v mezinárodní silniční nákladní dopravě (CMR). Jednotlivé strany přepravy – dopravce, řidič a příjemce – používají nákladní list CMR, v němž jsou odpovídající údaje o zásilce a její přepravě. Do roku 2008 byly nákladní listy výhradně v papírové podobě.\nV roce 2008 byl přijat Dodatkový protokol týkající se elektronického nákladního listu, který umožňuje jednodušší a efektivnější mezinárodní přepravy. Tento protokol je účinný od 5. června 2011. Dosud k protokolu přistoupilo 30 zemí – Bělorusko, Bulharsko, Česká republika, Dánsko, Estonsko, Finsko, Francie, Írán, Litva, Lotyšsko, Lucembursko, Moldávie, Německo, Nizozemí, Norsko, Omán, Polsko, Portugalsko, Rumunsko, Rusko, Slovensko, Slovinsko, Spojené království Velké Británie, Španělsko, Švédsko, Švýcarsko, Tádžikistán, Turecko, Ukrajina a Uzbekistán .


Whisky (Whiskey), Glenlivet | DOPRAVA ZDARMA NAD 2500 Kč | E-shop Global Wines & Spirits\nChivas Regal 4×\nEliajah Graig 1×\nJack Daniel’s 6×\nWilliam Lawson's 0×\nO původu whisky se přou Irové a Skotové. Legenda o svatém Patrikovi praví, že svatý Patrik přišel do Irska zatočit s ďáblem, položil základy křesťanství a zasvětil Iry do tajemství destilace tzv. živé vody. V pradávném jazyce irských a skotských Keltů - gaelštině, se živá voda překládá jako Uisige Beatha, později Usqua a ještě později whisky. Odtud tedy původ názvu. První písemné prameny však můžeme najít ve Skotsku a pocházejí ze 12. století. Kde je pravda se dnes už pravděpodobně nedozvíme.\nObliba whisky stoupla během středověku a to zejména mezi movitějším obyvatelstvem včetně královských paláců. Whisky vytlačovala velmi drahé francouzské nápoje jako bylo víno či brandy. Protože po whisky stoupala poptávka, v Irsku a Skotsku došlo tehdy k velkému nárůstu výroby. Whisky tamější obyvatelstvo provázela od kolébky až do hrobu. Podávala se porodním bábám, kapala se na hlavy novorozenců při křtech, nesměla chybět na důležitých rodinných událostech a připíjelo se s ní na šťastný návrat rybářských lodí. Někdy se používala dokonce i jako poslední pomazání.\nV 17. století se začaly objevovat snahy o zdanění výroby whisky. Ve Skotsku došlo k extrémně vysokému zdanění, jehož důsledkem byl nárůst černého trhu. Počet ilegálních skotských palíren se odhaduje na stovky. Výrobu whisky částečně znovu umožnil až v 19. století tzv. Small Stills Act a skotský zákon z roku 1923. Ani v Irsku nebyla historie výroby whisky růžová. V důsledku boje irských církevních hodnostářů proti alkoholismu nebyl v 19. století o whisky příliš velký zájem. Ve 20. stoleté zase došlo k oddělení Irska od Britského království a to znamenalo embargo na irskou whiskey. Další ránou byla ve 20. letech prohibice v USA.\nV současné době se whisky těší velké celosvětové oblibě. Ve Skotsku existují zákony, které přikazují, aby jako skotská whisky byla označována pouze whisky vyrobená z tradičních surovin. Musí zrát 3 roky a obsah alkoholu ve stočené whisky smí být minimálně 40 %.\nZákladní kategorizace whisky je standardní směs (blended whisky), výběrová směs (premium whisky), čistá sladová whisky (single malt), směs sladových whisky (vatted malt).\nJak whisky správně pít\nAčkoliv je pití kvalitní whisky záležitostí spíše movitějších vrstev, dopřát si kvalitní a dobrou whisky může každý. Abychom si mohli whisky vychutnat na maximum, je důležité dodržet pár základních pravidel. Zejména platí, že whisky se popíjí a ochutnává. Její chuť necháváme rozplynout na celém jazyce i ve zbytku ústu.\nWhisky s ledem nebo bez?\nAčkoliv se mnoho lidí domnívá, že whisky se pije výhradně s ledem, nejlépe si ji vychutnáte, pokud má pokojovou teplotu. Ledem otupíte její jemnou chuť.\nLze whisky ředit?\nPokud by byla chuť whisky na někoho příliš silná, je možné ji naředit. Bublinky v sodě ale neblaze ovlivní chuťový zážitek, lepší je tedy použít kohoutkovou vodu odstátou na pokojovou teplotu, přičemž se z ní vypaří i chlór.\nSprávná sklenice na whisky\nSprávná sklenice na ochutnávání whisky má nožičku a je vyrobená z poměrně tenkého skla, které se nahoře zužuje. Tento tvar sklenice je důležitý pro zachování správného aromatu. V případě standardního popíjení lze použít nízkou sklenici válcového tvaru s masivním dnem.


Rituály šťastných lidí, které fungují. Naučte se je taky! | Pro ženy | Blesk.cz\nPro ženy > Láska a vztahy > Rituály šťastných lidí, které fungují. Naučte se je taky!\nMáte pocit, že vám štěstí utíká mezi prsty a pořád to není ono? Možná neděláte to, co byste měli. Těchto několik rituálů praktikují šťastní lidé každý den a za všech okolností. Dokážete je napodobit? Zkuste to!\nŠťastní lidé dobře spí a od rána jsou pozitivně naladění\nNevím, jak jste na tom vy, ale když se špatně vyspím, cítím se už od rána pod psa. Bolí mě záda, za krkem a vůbec se mi nechce koukat na svět kolem sebe pozitivně. A to je chyba. Skutečně šťastní lidé spí aspoň sedm hodin denně a nevstávají v pět hodin ráno, když ulehli ve tři. Snažte se dobře a kvalitně spát, aby se vám vstávalo veseleji. A ještě něco: šťastní lidé se snaží naladit se už od rána pozitivně. I proto mají větší šanci, že takový bude celý den. Myslete na hezké věci, na to, co vás těší, a uvidíte, že se začnete usmívat.\nVíte, jak se naučit říkat ne tak, abyste nikomu, včetně sebe, neublížila a jak vlastně vypadá manuál "zlobivých" holek? Dočtete se to v novém čísle magazínu Blesk pro ženy, které koupíte na novinových stáncích, nebo jednoduše objednáte ZDE.\nŠťastní lidé meditují\nNemusíte meditovat tři hodiny v kuse, stačí, když si utvoříte ranní meditační rituál, kdy zavřete oči a nenecháte se rozptylovat povinnostmi, které vás čekají. Meditace je super zvyk, jak vyčistit hlavu a naučit se soustředit. Samozřejmě, že to chce cvik, ale dá se to naučit. Zaměřte se na dýchání, postavte se třeba před zrcadlo a zeptejte se sami sebe, co byste ten den dělali, kdyby byl váš úplně poslední. Pak budete mnohem jasněji vědět, čeho chcete ten den dosáhnout.\nŠťastní lidé se věnují fyzické aktivitě\nExistuje bezpočet důkazů, že cvičení je přínosné nejen pro vaše tělo, ale i pro vaši mysl. Přesto podle nedávného výzkumu se jen jedna třetina amerických mužů a žen věnuje pravidelné fyzické aktivitě. U nás jsme na tom o chlup líp, ale pořád nic moc. Jestli chcete být šťastní a zdraví, musíte se hýbat. Nemusí to být zrovna cvičení v posilovně, klidně jen svižná chůze. Cvičením se totiž snižuje úzkost, stres a deprese, takže budeme ve finále šťastnější.\nŠťastní lidé čtou a učí se nové věci\nChcete-li být v životě produktivní a úspěšní, musíte se neustále učit. Nejběžnější rituál nejúspěšnějších lidí je číst a zase číst. A začínají už ráno, třeba jen patnáct minut, ale tahle doba stačí na to, aby do sebe nasáli nějaké nové informace. Svět pak uvidí moudřeji a jinak.\nŠťastní lidé neřeší minulost a chyby, kterých se dopustili\nŠťastní lidé mají jednu společnou věc. Velmi zřídka vyjadřují lítost nad svou minulostí. Vědí, že život se žije teď a tady a že přítomnost je tím, nad čím má smysl přemýšlet. Nenechávají se unášet minulými nebo včerejšími neúspěchy. A pokud už udělají nějakou chybu, dokážou sami sobě odpustit, protože vědí, že odpuštění je klíčem ke šťastné budoucnosti. Hezké přesvědčení, jen se to naučit. Pro mě jeden z nejtěžších rituálů.\nŠťastní lidé si udělali ze štěstí zvyk\nVěděli jste, že až čtyřicet procent našich každodenních činností je zvyk nebo rutina? Polovinu času tedy jedeme na autopilota. Šťastní lidé umí radost, všímavost i vděk zakomponovat do těchto rutinních věcí. A moc jim to pomáhá, zejména ráno po probuzení.\nŠťastní lidé se ráno nenechají rozptylovat\nŠťastní lidé vědí, že rozptýlení v podobě esemesek či e-mailů už od rána je nejrychlejší cesta k tomu, že den nebude pozitivní. Šťastní lidé jsou ráno vděční za to, že se můžou v klidu nasnídat, můžou si popovídat s dětmi nebo partnerem – a teprve pak vyrazí do práce. Všechno, co se týká pracovních povinností, může počkat na později. To jim pomáhá zvládat lépe úkoly, schůzky a termíny.\nKlíčová slova: láska a vztahy, sex, rituály, rituály šťastných lidí, co dělají šťastní každý den, meditace, fyzická aktivita


Teprve pětkrát v historii prošel český hráč cutem na European Tour, která se řadí mezi dvě nejvyšší světové série. Třikrát se to povedlo Filipovi Mrůzkovi, ale vůbec poprvé se tak stalo na turnaji mimo české území. Prvním byl v roce 1994 Jiří Janda na Chemapol Trophy Czech Open na Karlštějně, kde skončil na 68. místě.\nNa stejné pozici byl před dvěma lety na D+D Real Czech Masters na Albatrossu Filip Mrůzek. Ještě o pět míst výš se tam v leaderboardu nacházel amatér Vítek Novák. Loni na Albatrossu byl Mrůzek dvaašedesátý. Nyní na Open de Portugal se mu podařilo potřetí v kariéře udělat cut na European Tour a nakonec z toho byl i nejlepší český profesionální výsledek v historii.\nHráč Relmostu, na jehož sponzorskou pozvánku v Portugalsku startoval, vyrovnal v neděli svůj výborný čtvrteční výsledek 68 ran (-5). Jednu ránu pod par zahrál i v pátek, což znamenalo bezpečný průchod cutem. A nejen to, Mrůzek měl na dostřel TOP 10.\nV sobotu však přišlo jedno nepovedené kolo, konktrétně druhá devítka, na které Mrůzek přišel o všech šest ran, které si do té doby nastřádal. Propadl se do sedmé desítky a na útok na TOP 10 musel zapomenout.\nSlíbil si však, že v neděli znovu zabojuje, a tak i udělal. Na první devítce zahrál tři birdie, jen devátá jamka znamenala, jak se později ukázalo, jediné bogey dne. To ale bylo zapomenuto po sérii tří berdíků na 12, 13 a 14. Mrůzek již pak neztrácel ani neskóroval, podepsal skórkartu a šel čekat, jak turnaj dopadne. V neděli totiž startoval mezi prvními.\nA protože lépe než on zahráli poslední kolo jen čtyři hráči, vystoupal Mrůzek až do elitní padesátky. Nakonec zaostal za vítězným Angličanem Mattem Wallacem o 16 ran, když poslední kolo zahrál o ránu lépe než on.\nMrůzek skvěle zvládl 32 jamek, na European Tour je blízko TOP 10