HOLKAMODROOKATA: Spisovatelé vážně i nevážně - soutěž\nMusím se přiznat, že poslední dobou mám trošku černé svědomí. Jsem samá recenze a úplně zapomínám, že blog má být taky zábava. Abych to alespoň trošku napravila, připravila jsem pro vás takový malý vážně-nevážný vědomostní kviz o knižní ceny.\nVybírat můžete z těchto tří titulů: Poslední, Vegetariánka a Závěje.\nHodně blogerů si dává jako podmínku sledování profilu. Přijde mi to trošku jako vydírání a osobně se mi to moc nelíbí. Takže sledování není podmínkou, ale pokud mrknete třeba na můj profil na Instagramu, Twitteru nebo začnete odebírat můj blog, budu moc ráda.\nPokud chcete být zařazeni do slosování, stačí správně odpovědět na všechny kvizové otázky, vybrat si jednu z knih a samozřejmě nechat na sebe kontakt.\nKviz najdete ZDE\nNa otázky můžete odpovídat do 30.4. Následující den proběhne losování.\nTakže oprašte svoje znalosti o soukromí českých klasiků a hurá na to ;-)\nKateřina Miklíková 29. dubna 2017 7:09\nTahle soutěž mě bavila! Až jsem se divila, na co všechno jsem si byla schopná vzpomenout :)\nJitka Kadlecová 1. května 2017 3:44\nMagdaléna 29. dubna 2017 7:33\n8/10, super. To je slušné řekla bych. Jinak sleduji a všude, doufám, že budou další. :)\nJitka Kadlecová 1. května 2017 3:45\nUrčitě. I jsem byla překvapená, kolik bylo správných odpovědí :-) Určitě zas něco vymyslím ;-)\nAires´s world of books 29. dubna 2017 9:53\nVýborná soutěž a kvíz :) Děkuji za ni :)


čeští vojáci Archivy - Válečná videa\nNATO cvičení v Německu – aktualizováno\nBěhem listopadu 2013 probíhalo v americkém vojenské výcvikovém prostoru (U.S. Army Garrison Hohenfels), nedaleko města Hohenfels, vojenské cvíčení, kterého se zůčastnilo několik zemí Severoatlantické aliance. Z České republiky dorazilo cca … .\nFotovideo kompilace AČR http://www.youtube.com/watch?v=EuTE_85wk7M\nKompilace fotek českých (československých) vojáků v letech 1914 – 2008. Československé legie v 1. světové válce Prvorepubliková armáda Čeští a Slovenští vojáci v 2. světové válce Československá lidová armáda Československá … .\nDokument k 10. výročí vstupu ČR do NATO. V dokumentu jsou zachyceny portréty 5 lidí, kteří zastupují českou armádu v rámci Aliance. Dokument vznikl na začátku roku 2009 a vystupují … .\nKábul – Afghánská mise 2008\nČeský dokument o Vojenské polní nemocnici.\nSOG – Afghánská mise 2008\nČeský dokument o SOG (Special Operation Group).\nLógar – Afghánská mise 2008\nČeský dokument o PRT (Provincial reconstruction team).\nČeská patrola střežící silnici z Kábulu do Lógaru\nVideo z večerních zpráv ČT1.\n601.skss – výycvik a nasazení\nZábery z výcviku a nasazení 601.skss\nVideo o armádě České republiky\nKomentář tvůrce videa: “Pro všechny příznivce i odpůrce armády České republiky. Mojí snahou je, aby se veřejnost seznámila s děním v armádě z jiného zorného úhlu, aby pochopili, že armáda … .\nČeši v Afghánu kompilace\nČeští SOG v Afghánistánu\nČestí vojáci v Afghánistánu\nStřepiny – Výběrové řízení 601. SKSS


Blogy - Lukáš Holubec: Estráda s mloky | i-divadlo.cz\nÚvod » Názory » Blogy » Estráda s mloky\nvydáno: 3.1.2019, Lukáš Holubec\nDramatik a dramaturg David Košťák upravil pro Divadlo D21 Válku s mloky Karla Čapka. Alegorické dílo z roku 1936 je natolik povedené a zásadní, že může být nastudováno de facto v jakékoliv době a vždycky bude či spíše může mít silný aktuální akcent. Jak si ale s poselstvím, jež si Válka s mloky v sobě nese, poradili na scéně, kterou jsem po zralé úvaze nominoval do Top 3 v kategorii Divadlo roku v Anketě divadelních kritiků 2018?\nRežie se ujal umělecký šéf Jakub Šmíd a divadelním žánrem, jenž pro zpracování Války s mloky zvolil, se stal kabaret. Tedy styl, který mi nikdy k srdci nepřirostl. Nicméně jsem věřil, že pro zdejší soubor může tento druh divadelní produkce být takřka ideální, jelikož se jedná o hravé umělce, jimž není cizí zpěv či tanec. A ano, díky obsazení mne Válka s mloky v Divadle D21 bavila. Nicméně jsem postrádal nějaký zásadnější přesah, které si dílo Karla Čapka jistě zaslouží.\nPravdou je, že atmosféru kabaretu se v Divadle D21 podařilo vystihnout dokonale. Svůj nezanedbatelný podíl na tom má Lenka Odvárková, jež je podepsána pod scénou a kostýmy. Hudební a pohybovou spolupráci pak poskytli pánové Zdeněk Dočekal a Kryštof Šimek. A z „mločího tance" společně s výběrem hudby od skupiny Midi Lidi jsem byl opravdu potěšen. Ze všech možných druhů kabaretu připomínal ten v Divadle D21 berlínský. Což bylo, předpokládám, úmyslem. Především z důvodu, že v úpravě zůstal odkaz na naše německé sousedy. Ať už přímo v podání postavy Josefa Goebbelse nebo v podobě konferenciéra, kterého ztvárnila Kristýna Podzimková nádherně surově. Upřímně jsem nečekal, že někdy budu mít z jakékoliv postavy, kterou tato křehká, subtilní herečka ztvární strach, ale povedlo se.\nSpolečně s Kristýnou Podzimkovou byl pro mne hvězdou večera také Marek Zeman. Tohoto studenta 6. ročníku hudebně dramatického oddělení Pražské konzervatoře jsem neznal a musím ho vyzvednout za skvělé zapadnutí mezi ostatní již zkušené herce. Absolutně nebylo znát, že je to jeho první spolupráce se souborem Divadla D21. Abych byl ovšem spravedlivý, zbývající trio Hana Mathauserová, Michal Dudek a Petr Pochop přirozeně rozhodně nezklamalo a přispělo velkou měrou, že se jedná, jak už je v D21 zvykem, o herecky vyváženou inscenaci.\nNevím, nakolik bylo zásluhou režiséra Jakuba Šmída a nakolik účinkujícími, že vznikla příjemná, hravá, vizuálně zajímavá inscenace, jež nešetří vtipem, sarkasmem, a v níž jsou písně, tanec a práskání biče rozkoší pro divákovo akustické vnímání, ale předpokládám, že to je vzácná symbióza, která potvrzuje, že spojení Jakub Šmíd a Divadlo D21 bylo a je správnou volbou.\nVálka s mloky je povedenou inscenací. Výše jsem vyjmenoval vlastně poměrně dost toho, co mne na představení bavilo, ale abych mohl povýšit svůj zážitek z pěkného a půvabného na výjimečný nebo mimořádný, musel bych osobně slevit ze svých očekávání, jimž vévodila naděje, že se dočkám osmdesát let po smrti Karla Čapka ostrého, apelativního divadla, nebojícího se konfliktu. V Divadle D21 zvolili jiný přístup, jistě zajímavý a rozhodně stojící za zhlédnutí.


VisuMax - to nejlepší pro vaše oči - VisuMax.cz - femtosekundový oční laser\nwww.VisuMax.cz»VisuMax - to nejlepší pro vaše oči\nFemtosekundový oční laser VisuMax je používán předními očními klinikami v České republice, ale i zahraničními očními klinikami. Obecně je považován za nejprogresivnější laser ve své třídě.\nS reputací staletí trvající produkce optických systémů nejvyšší kvality, zůstává Carl Zeiss Meditec vedoucí firmou na poli precizní optiky pro lékařské přístroje i pro průmysl.\nS příchodem excimer laseru the MEL 80TM a femtosekunodvého laseru VisuMax Carl Zeiss Meditec určil nový a doposud nepřekonaný standard kvality laserové korekce dioptrických vad\nFemtosekundový oční laserový systém VisuMax umožňuje chirurgovi v průběhu operace, při které je odstraňována dioptrická oční vada, vytvořit velmi přesný rohovkový lalok (ochranou vrstvičku rohovkové tkáně). Samostatně nebo v kombinaci s laserem MEL 80 nabízí technologie laseru VisuMax vynikající klinické výsledky a velký komfort pro pacienta.\nPokud jste se dozvědělili, že nemůžete podstoupit LASIK protože vaše oční rohovka je příliš tenká, přesnost a šetrnost VisuMaxu vám dnes umožní splint váš sen o životě bez brýlí.\nPro posouzení kvality očního femtosekundového laseru jsou důležité následujícíc paramtery:\nmožnost zrakové kontroly lékařem v průběhu tvorby rohovkové lamely,\nschopnost vytvářet postranní řez (side cut - výrazně přispívá k stabilitě flapu - flap je fixován jako poklice na hrnci)\nmožnost plynulého nastavení tlouštky lamely\nplošná nebo zakřivená aplanační plocha\nzda kontaktní tlak přesahuje nebo nepřesahuje tlak v cévách sítnice - tj. zda pacient v průběhu zákroku ztrácí zrak či neztrácí.\n1) VisuMax firmy Zeiss\nLaser nejmodernější konstrukce pracuje s polokulovitou kontaktní plochou, která nevyžaduje aplanaci rohovky - pacient je schopen celou dobu zákroku sledovat fixční světlo a rohovková lamela je tak automaticky fixována na osu vidění.\nLékař je schopen kontrolovat průběh zákroku operačním mikroskopem nebo na monitoru, tlouškta flapu je plynule nastavitelná v rozmezí 80 až 300 mikronů, laser vytváří nastavitelný postranní řez včetně reverzního postrnního řeru.\nHlavní výhodou laseru je automatická centrace laloku na optickou osu a pokročilost konstrukce. Neváhodou je vyšší cena zařízení\n2) Intralase firmy AMOStarší a osvědčená konstrukcer laseru umožnuje plnou kontrolu průběhu zákroku, plynulou změnu tlouštky flapu, vlivem plošné aplanace rohovky přesahuje peroperační nitrooční tlak arteriální tlak v oku a tak pacient v průběhu zákroku přechodně ztrácí zrak, postranní řez je plynule nastavitelný.\n3) DaVinci firmy Ziemer\nJednoduchá a nenáročná konstrukce laseru neumožnuje lékaři sledovat rohovku v průběhu zákroku, řez rohovky je letmý bez stabilizačního postranního řezu, tlouštka flapu je nastavitelná jen ve 3 stupních, průměr flapu je ovlivnitelný pouze velikostí podtlaku, plošný tlak na oko přesahuje arteriální tlak očních cév a vede k dočasné ztrátě zraku v průběhu zákroku.\nVýhodou tohoto laseru je nízká cena a kompaktní konstrukce, kterou některá procoviště využívají k převážení laseru mezi jednotlivými klinikami. To ale vyžaduje důkladné seřízení a kontrolu laseru vyškoleným technikem po každém převozu.


Dětská čtyřkolka nebo terénní vozidlo? | Nakupnet24.cz\nDětská vozítka jsou trendem moderní doby! Nejen, že jsou díky nim procházky pro děti atraktivnější, ale také jsou svižnější a nijak zdlouhavé. Vyberte i své malé ratolesti jezdícího společníka, který ji bude doprovázet na cestě životem. Jenže jak si to správné vozítko vybrat?\nVýběr plyšáka nebo stavebnice je poměrně snadný, ale výběr dětského vozítka tak jednoduchý není. Při výběru se řiďte věkem dítěte, které umí mnoho prozradit. Doporučovaný věk u vozítek pak berte pouze orientačně. Každé dítě je jiné, každé dítě se pyšní jinému vzrůstu a stejně tak je každé jinak těžké.\nVýběr dětského vozítka vám také usnadní to, k čemu bude využíváno. Budete jej využívat jenom na procházky po asfaltové cestě nebo s dítětem a jeho novým vozítkem budete chodit do přírody? Zatímco některá vozítka jsou ryze pro domácí využití, jiná zvládnou procházku a další pak i výlet do terénu. V každém případě se dívejte na kvalitu vozítka. Pouze ta kvalitní s vámi zůstanou celé dětství vašeho dítěte.


Garnýže od nás vám budou sloužit mnoho a mnoho let – Nehty-Eva\nGarnýže od nás vám budou sloužit mnoho a mnoho let\nPro dokonalý vzhled každého interiéru a hlavně pro příjemné pocity a spokojené návraty je potřebné věnovat pozornost nejen jednotlivým kusům nábytku, ale rovněž vhodně zvolit bytové doplňky. Vyváženost, harmonii a eleganci dodají každému prostoru záclony a závěsy. A k nim samozřejmě patří i stylové garnýže.\nObraťte se na služby e-shopu, který nabízí víc, než jen obyčejné nakupování. Vybrat si můžete ze širokého sortimentu bytového textilu i stínící techniky. Vybrat si můžete i záclony či závěsy a nechat si je ušít, jak potřebujte. Pro celkový dojem nezapomeňte na moderní a se stylem interiéru ladící garnýže.\nRozmanitá nabídka specializovaného e-schopu myslí na všechny zákazníky a jejich potřeby, přání a vkus. Kvalitní garnýže jsou v nabídce zastoupeny jak v provedení kovovém, tak i dřevěném. Pro ty nejnáročnější je tu ještě nabídka vysoce luxusních typů.\n← Užijte si na své dovolené spoustu moře a sluníčka!\nNic nevydrží věčně →


Zelený strop je bezpochyby vrcholem každé místnosti; vždy vypadá zajímavě a nestandardně. Tento design dodá místnosti jedinečnost, přirozenost a přirozenost.. Vlastnosti zelené Je třeba vzít v úvahu určité funkce. Pro dobře osvětlené místnosti lze použít tmavě zelené stropy. Můžete s nimi bezpečně vytvářet různé experimenty, kombinovat je s dekorem v sytějších barvách, například s nábytkem,... Read More\nZelený strop je bezpochyby vrcholem každé místnosti; vždy vypadá zajímavě a nestandardně. Tento design dodá místnosti jedinečnost, přirozenost a přirozenost..\nJe třeba vzít v úvahu určité funkce.\nPro dobře osvětlené místnosti lze použít tmavě zelené stropy. Můžete s nimi bezpečně vytvářet různé experimenty, kombinovat je s dekorem v sytějších barvách, například s nábytkem, závěsy nebo textiliemi..\nPro místnosti umístěné na severní straně jsou vhodnější světle zelené tóny, které opticky místnost výrazně prosvětlí.\nChcete -li vytvořit přísný a umírněný interiér, můžete kombinovat chladné odstíny zelené se světlými a tmavě šedými tóny..\nNa fotografii podkroví se zeleným stropem.\nNěkolik povrchových úprav pro výzdobu stropního prostoru.\nObrovský výběr francouzských strečových tkanin vám umožňuje vyzdobit interiér pro každý vkus. Jsou vhodné pro výzdobu kuchyně, ložnice, obývacího pokoje a na balkon nebo lodžii..\nNa fotografii je prostorný obývací pokoj s nataženým zeleným lesklým stropem.\nPoměrně běžný typ, který se vyznačuje jednoduchou instalací a nízkou cenou. Pomocí zavěšených sádrokartonových výrobků můžete vytvářet různé zakřivené tvary na stropě nebo složité víceúrovňové struktury.\nTaké stejně populární možnost designu. Barva je docela praktická, má obrovské množství odstínů, může být matná i lesklá..\nNa fotografii je namalovaný zelený strop v interiéru koupelny.\nLiší se relativně nízkou cenou a řadou různých textur. Tapeta umožňuje skrýt některé nedokonalosti a nerovnosti povrchu stropu.\nStropy jsou rozděleny do několika typů podle typu konstrukce:\nJsou vyrobeny z PVC fólií, mají zrcadlovou texturu s reflexním efektem, díky čemuž dochází k vizuálnímu zvýšení místnosti.\nNa obrázku je lesklý zelený napínací strop v kuchyni.\nMají dostupnou cenu a známější vzhled, připomínají standardní, zarovnaný, malovaný strop.\nVypadají velmi působivě a mají hedvábný povrch. Taková plátna se při vystavení slunečnímu nebo umělému světlu třpytí nádherným perleťovým leskem.\nMnohostranná zelená barva nese obrovskou škálu odstínů..\nNa snímku je ložnice v orientálním stylu s tmavě zeleným stropem.\nZelená také dobře funguje s různými jinými barvami nebo odstíny..\nZelená s bílou\nSpolečně dokážou místnost osvěžit a dodat jí svobodu a lehkost a zároveň do ní vnést chladný nádech..\nNa fotografii je bílo-zelený strop v interiéru prostorné kuchyně.\nStropní konstrukce v tomto rozsahu se nepochybně stane nejjasnějším a nejefektivnějším přízvukem místnosti. Červená vypadá trochu agresivně, zatímco zelená jí dodává klid a zvláštní přitažlivost..\nVelmi povedená kombinace, která dodává atmosféře optimismus a dobrou náladu. Zelená a oranžová, dodávají energii během dne a večer mají uklidňující účinek.\nPerfektně kombinované navzájem, evokují asociace s přírodou, se sluncem, trávou, listy stromů nebo zelení.\nNápady na design a tvary stropů\nVšestranný design stropu je charakteristickým znakem stylového prostoru.\nModely, zdobené nádhernými vzory nebo vzory, dodávají interiéru určitou atmosféru, dodávají mu jedinečný styl a dodávají mu exotický nádech.\nNapínací plátna s barevným tiskem fotografií vytvářejí v místnosti zvláštní atmosféru a výrazně oživují její vzhled. Moderní tisky fotografií se vyznačují ohromujícím realismem a vynikající reprodukcí barev.\nVypadá stylově, moderně a originálně. Napínací vyřezávaná plátna s uměleckými výřezy mají jedinečný design a zcela promění atmosféru v místnosti.\nNa fotografii je kuchyň a natažené perforované plátno bílo-zelené barvy.\nTento design vám umožňuje vytvořit velmi jasný a mimořádný design..\nNa obrázku je jídelna s jasně zeleným stropem zdobeným bílými trámy..\nFotografie stropní dekorace v interiéru místností\nZelené stropy jsou univerzální a hodí se téměř do každé místnosti.\nPřírodní odstíny dodají kuchyni přirozenost, pohodlí a teplo. Budou velmi harmonicky kombinovány s jinými dokončovacími materiály, umožní vám zvýraznit konkrétní oblasti místnosti, vyvážit prostor a jednoduše v něm vytvořit uvolněnou atmosféru..\nModely zeleného streče nebo přívěsku jsou považovány za nejúspěšnější možnost pro ložnici. Jsou zcela vhodné pro rekreaci, vytvářejí uvolněnou a klidnou atmosféru a podporují relaxaci..\nStretchová plátna zelených odstínů jsou schopna zcela harmonizovat interiér koupelny a vytvořit v ní kompetentní vyvážení barev.\nNa fotografii je koupelna s nataženým saténovým plátnem v tmavě zeleném odstínu.\nSvětlé nebo tmavě zelené strečové struktury budou vynikající volbou pro obývací pokoj, dodají interiéru extravaganci.\nTakové stropy budou zvláště vhodné ve školce. Vnesou do místnosti lehkost, svěžest a útulnost. Přírodní odstíny nezatěžují psychiku dítěte a nezatěžují zrak.\nNa fotografii je ve školce zelený matný strop, vyrobený ve světlých barvách.\nTmavé lesklé plátno nebo stropní dlaždice v kombinaci se správně zvoleným osvětlením dodá chodbě nebo chodbě neobvyklý a neočekávaný vzhled..\nJaké stěny jsou vhodné pro strop v zelených tónech?\nNejoblíbenější kombinace stěn a stropů.\nBarva stěny Popis Foto\nTakové přirozené duo vytváří harmonický, estetický a praktický interiér..\nZeleno -bílá kombinace je velmi povedená. Takové barevné prolínání barev vnese do místnosti zvláštní kouzlo..\nTato kombinace je považována za lakonickou a harmonickou a vypadá co nejpřirozeněji a nejpohodlněji..\nŠedá. Dodá místnosti útulnost, klid, domáckou atmosféru a prostornost. Tato kombinace je ideální pro malé prostory.\nUmožňuje nejen osvětlit prostor po obvodu, ale také v něm vytvořit požadovanou atmosféru, zdůraznit styl interiéru a umístit do něj akcenty..\nTipy pro výběr záclon\nStropní krytina by měla být v souladu se všemi dekorativními prvky, závěsy také nejsou výjimkou..\nPro neutrální kombinace jsou vhodné modré, béžové nebo písčité závěsové sestavy..\nVíce kontrastní kombinace se získají s červenými nebo fialovými závěsy..\nNejuniverzálnější možností, která vyhovuje všem odstínům zelené, jsou bílé závěsy..\nHnědé závěsy budou také velmi harmonické se stropním krytem této barvy..\nNa fotografii je bílý a zelený strop v kombinaci s modrými závěsy.\nZelený strop činí interiér docela útulným a pohodlným. Vytváří relaxační a klidnou atmosféru a dodává pozitivní energii do místnosti..\nΔιαγωνισμός “Καλοκαιρινό αεράκι στο σαλόνι”\nדירת חדר שינה אחד בסגנון סקנדינבי עם פריסה לא סדירה (61 מ”ר)\nדירה צבעונית במרכז ריגה\nΠαλαιό ρολόι στο εσωτερικό\nΧριστουγεννιάτικο σπίτι H&M. Μέρος 2ο\nArten von Vorhängen für Fenster: Klassifizierung mit Beschreibung, Optionen nach Typ, Material von Vorhängen und Vorhängen


Lékaři chtějí pryč • RESPEKT\n„Měl jsem po službě a byl jsem úplně na plech. Usínal jsem doma u televize. Jako už tolikrát jsem si povzdechl: Kdyby aspoň ten plat stál za to… Manželka se na mě podívala a řekla: A nechtěl bys tedy dělat něco jiného?“ vybavuje si příbramský chirurg František Kalát dva roky starou situaci, která rozhodla, že se teď připojil k protestu lékařských odborů Děkujeme, odcházíme. Z jeho oddělení tehdy odešlo pět lékařů do jiných nemocnic, zbylí pracovali ještě víc než obvykle. „Měl jsem třeba deset služeb měsíčně, to nedospíte,“ říká Kalát. „Místo abych se těšil na to, jaký zajímavý případ mi zase přijde, táhlo mi hlavou: To zas budu urvaný. Při zítřejší operaci budu unavený a nesoustředěný. Když je člověk takhle utahaný, nic ho nebaví, z ničeho nemá radost. Chce si jen lehnout a spát.“\nManželčina slova ho ale probrala jako studená sprcha. Dělat něco jiného? Na to až do té doby nikdy ani nepomyslel. „Měl jsem za sebou šest let na jedné z nejtěžších, nejprestižnějších škol a pět let praxe na chirurgii. Říkal jsem si, něčeho jsem dosáhl, něco umím, teď to budu dávat lidem. Tu práci mám rád,“ vzpomíná Kalát. „Tehdy mi ale došlo, že je něco špatně. Kdybych třeba prodával léky, budu vydělávat mnohem víc peněz za méně hodin v práci. Vždyť i můj kamarád, bagrista, nosí domů o deset tisíc víc a v práci rozhodně není tolik hodin jako já.“\nPlat chirurga Kaláta skutečně není kdovíjaký. Nástupní plat lékaře po fakultě je necelých 15 tisíc korun hrubého. K tomu musíme samozřejmě připočítat služby, cena hodiny jeho práce se odvíjí zase od základního platu. Mladý chirurg si tak za hodinu vydělá necelou stokorunu. Když odslouží něco přes sto hodin za měsíc navíc, přibude mu na výplatní pásce zhruba deset tisíc korun. „Nějaké mimořádné odměny se moc nerozdávají,“ říká chirurg. Kalát má teď – po sedmi letech na oddělení – základní plat o tisícikorunu vyšší než nastupující lékař. Udělal si totiž takzvaný kmen (dříve první atestace), prošel předepsanou praxí na jiných odděleních (třeba interně či neurochirurgii) a dosáhl určitého počtu operací. Až bude mít Kalát tzv. euroatestaci (může ji mít nejdříve po pěti letech praxe), jeho hrubý výdělek se zvýší na 18 tisíc korun.\nAtestaci zatím František Kalát nemá, ne snad proto, že je neschopný, ale jednoduše proto, že nestihl splnit všechny její podmínky. Čekají ho ještě stáže v některých podoborech chirurgie (např. dětské chirurgii, plastické chirurgii apod.). Personální situace, přesněji nedostatek lékařů na jednotlivých pracovištích, ale často neumožňuje uvolňování mladších lékařů na jednotlivé stáže.\nPo manželčiných nenadálých slovech tehdy před dvěma lety si Kalát ujasnil dvě věci: Jinou práci dělat nechce. Ale za svou práci chirurga chce být slušně zaplacen. Když Lékařský odborový klub (LOK) zahájil na jaře akci Děkujeme, odcházíme, Kalát příliš neváhal a připojil se. Stal se tak jedním z bezmála čtyř tisíc lékařů, kteří „deklarují svou připravenost ukončit pracovní poměr“ k poslednímu dni tohoto roku.\nRád bych přidal, ale nemohu\nLékařské odbory tentokrát rozjely kampaň ve velkém stylu. „Už víc než 20 let slyšíme totéž: Nejsou peníze. Nejdřív musí přijít reforma zdravotnictví, pak bude na platy. Máme toho čekání na reformu dost, ať nejdřív nafouknou naše platy. Rozhodli jsme se do toho opřít, profesionálně,“ tvrdí předseda LOK Martin Engel. V zájmu profesionalizace si odbory najaly agenturu Jiřího Hrabovského Ewing Public Relations. Spolu s ní lékaři vytáhli kartu, na kterou tuzemci slyší: Když nejsme zaplaceni doma, půjdeme za prací do ciziny. Města začala objíždět sanitka s nápisem „Náš exodus, váš exitus?“ na kapotě, z jedné strany s červeným křížem, z druhé přetřená na černo. Její osádka láká kolemjdoucí: „Nechte si naposledy změřit tlak.“\nOdbory chtějí, aby začínající lékař bral jeden a půl násobek průměrné mzdy (zhruba 35 tisíc korun) a zkušený lékař trojnásobek průměru (něco přes 70 tisíc korun). Odhadují, že by na to byly potřeba asi tři miliardy korun. Chtějí také zjednodušit cestu lékařů k atestaci, o něco omezit praxe na jiných odděleních a třeba v případě chirurgů požadovat méně provedených operací. Engel si pochvaluje, že odezva v lékařských řadách je obrovská. Lékařů je u nás celkem asi 16 tisíc, Engel od nich odečítá ty, od nichž podporu ani nečekal – „lékaře ve funkcích“ a kolem tří tisíc pražských doktorů. Podle Engela jsou lépe placeni nebo se o místo víc bojí. Šéf odborářů si pochvaluje, že ze zbylých asi 11 tisíc lékařů je připravena podat výpověď více než třetina.\nMinisterstvo zdravotnictví reagovalo, že na zvýšení platů nebudou příští rok peníze. Odhaduje totiž, že rozpočty zdravotních pojišťoven se octnou v asi desetimiliardovém deficitu. „Všichni jsme v ekonomické krizi, zdravotníky nevyjímaje,“ prohlásil mluvčí ministerstva Vlastimil Sršeň. Ministr Leoš Heger (TOP 09) poznamenal, že věří, že výpovědi a odchody lékařů do ciziny nakonec nebudou tak masivní, jak odboráři tvrdí. S ministerským odhadem deficitu souhlasí také viceprezident Svazu zdravotních pojišťoven ČR Jaromír Gajdáček.\nPodle něj by na vyšší platy musely nemocnice najít peníze vnitřními úsporami.m Jenže ředitelé nemocnic se zase převážně shodují v tom, že uspořit není v jejich silách. „Nemohu lékařům přidat,“ říká například Stanislav Holobrada, ředitel už zmíněné příbramské nemocnice, kde výzvu Děkujeme, odcházíme podporují skoro všichni lékaři z chirurgie. „Dostáváme peníze od pojišťoven podle úhradové vyhlášky. Letos jsme dostali o 15 procent méně než loni a příští rok budeme mít odhadem ještě o deset procent méně než letos. Musím zaplatit za léky, zdravotnický materiál, energie. Bojím se, že když se dostaneme do dluhů, jeden dva dodavatelé se domluví a pošlou nás do konkurzu.“ Lékařům ale dobře rozumí a souhlasí s tím, že by měli brát víc. „Dvacet let jsem dělal chirurga,“ říká Holobrada. „Měl jsem 26 tisíc hrubého, když připočtu přesčasy, nosil jsem domů necelých 30 tisíc korun. Ve službě jsem přitom obvykle zůstával jeden všední den v týdnu a tři víkendy do měsíce.“\nMíč vrací Holobrada zpět ministerstvu a pojišťovnám. Ministr Heger by podle něj měl pro lékaře udělat to samé co jeho předchůdkyně Dana Jurásková (původně zdravotní sestra) pro sestry. Uložila pojišťovnám, aby posílaly měsíčně každé sestře dva tisíce navíc. Pro příbramskou nemocnici to znamenalo plus 700 tisíc korun. „Lékařů je asi třetina počtu sester. Kdyby nemocnice dostala měsíčně od pojišťoven navíc milion, mohu každému z nich přidat tři čtyři tisíce korun,“ počítá ředitel Holobrada.\nMinisterstvo ale nic takového neplánuje. „Vzhledem ke všeobecně známé ekonomické situaci a velmi napjatým rozpočtům pojišťoven o žádném obdobném kroku neuvažujeme,“ říká mluvčí Vlastimil Sršeň.\nNebudeme jako ovce\nPříbramští lékaři však už na slova o tom, že není dost peněz, nejsou zvědaví. „Je to tradiční argument, když dojde na debatu o platech,“ říká Kalátův starší kolega, radiolog Martin Kopal. „Ale ve zdravotnictví se točí spousta peněz a ani zdaleka nejsou vždycky využívány efektivně.“ Jako příklad uvádí lékovou politiku a stavební investice. „Výdaje na léky rok od roku rostou,“ argumentuje Kopal s tím, že někdy spíš než o prospěch pacienta jde o úspěch farmaceutických lobby. „A tiskem už kolikrát proběhlo, že stavby a nákup techniky ve zdravotnictví trpí korupcí, která je zbytečně prodražuje,“ dodává Kopal. Nesouhlasí s tím, že ve zdravotnickém rozpočtu by se nenašly tři miliardy na platy doktorů, když jen pro tři středočeské nemocnice – příbramskou, kolínskou a kladenskou – se v poslední době našly čtyři miliardy na přestavbu.\nPřesto starší z lékařů, Martin Kopal, přiznává, že nakonec výpověď možná nepodepíše. „Zatím nejsem rozhodnutý. Váhám, jestli to vyhrotím,“ říká. „Mám dvě nabídky ze zahraničí, tamní pracoviště jsem kontaktoval na základě jejich inzerátů ve zdravotnických časopisech. Bral bych tam čtyřikrát víc než tady. Ale nechce se mi přetrhat vazby s přáteli a rodinou. Mám dvě malé děti a zázemí prarodičů je pro nás důležité.“ Mladší František Kalát je rozhodnut se k případným hromadným výpovědím přidat. „Pořád je ještě prostor, aby pan ministr alespoň s nějakým návrhem na řešení krize přišel,“ říká. „Ale když se nic nestane, budu riskovat. Když teď nic neuděláme, budeme jako ovce, nikam nedojdeme.“\nKolik lékařů nakonec skutečně výpověď dá, natož to, kolik z nich najde práci v cizině, v tuto chvíli nikdo neví. Ředitel příbramské nemocnice má za to, že by dokázal zvládnout odchod poloviny lékařů z oddělení. Zůstaňme u chirurgů, i když výpovědí hrozí i jiné odbornosti. „Mám tu 16 chirurgů,“ říká ředitel a představuje krizový plán po dobu, než by se oddělení znovu naplnilo: „Když jich osm odjede, ti zbylí si budou muset rozdělit služby tak, abychom zajistili akutní péči. Plánované operace bychom museli odkládat, dnes operujeme každý den, v krizové situaci bychom operovali dva- až třikrát týdně.“\nOdborář Martin Engel lékaře uklidňuje, že v cizině se o ně budou prát. Počítá s tím, že evropská pravidla pro přesčasy budou od roku 2012 přísnější, a tím pádem bude potřeba víc lékařů. „Kolega z jiného oddělení si našel místo v Chemnitzu,“ říká Kalát. „Jeho nástupní plat tam bude 90 tisíc korun.“\nMasový úprk bílých plášťů do ciziny ale zřejmě nehrozí, podle všeho jde spíš o marketingový tah odborů a jimi najaté reklamní agentury. Odchody lékařů za hranice navíc nejsou nic nového. Ročně jich odchází kolem tří set, převážně do Velké Británie nebo do Německa. Zájem o takovou zkušenost je pochopitelně větší mezi mladými doktory, loni třeba odešlo do ciziny šedesát ze zhruba tisíce absolventů medicíny.\nVětšina z lékařů se po nějaké době z ciziny zase vrátí a ve svém výsledku je tento trend přínosný nejen pro ně, ale i pro pacienty. Poznají totiž praxi západních zemí, získají sebevědomí, zkušenosti, znalost jazyka. A koneckonců pak vědí, proč léčí právě tady.\nJedním z navrátilců je lékařský mikrobiolog Filip Prusík z pražské vinohradské nemocnice. Ve Spojeném království pracoval necelé tři roky jako konzultant, v české terminologii starší sekundární lékař. Bral 120 tisíc korun čistého měsíčně. „Na první pohled vypadá ta částka oslnivě,“ říká. „Ale musíte si uvědomit, že když jste v cizině, jsou náklady na život vyšší.“ Jeho rodina si například pronajímala byt v malém městě v Severním Irsku a zároveň platila byt na Dobříši, protože dříve či později počítala s návratem. Levné nebyly ani letenky pro čtyři lidi, když se chtěli na víkend podívat domů. Prusíkova rodina měla tu výhodu, že lékaři jsou oba manželé. Jeho žena tak po mateřské sehnala také práci v nemocnici, brala zhruba 60 tisíc korun. „Polovinu z toho ale dala paní, která nám hlídala děti,“ vysvětluje Prusík. Jeho kolegové a kolegyně, kteří pracovali v zahraničí, ale většinou takové štěstí neměli. Rodina se často vracela domů třeba proto, že partner nebo partnerka chtěli také práci, a ne zůstávat v domácnosti.\nNa rozdíl od Česka je práce v cizině provázena značnou nejistotou. Prusík vzpomíná, že v jednom zaměstnání měl smlouvu na měsíc, jinde na tři měsíce, někde dokonce jen na tři týdny. Jeden čas také pro nemocnici pracoval ne jako zaměstnanec, ale jako „self employed“, osoba samostatně výdělečně činná. „Máte pak sice víc peněz, ale bez nároku na dovolenou, nemocenskou, smlouvu uzavíráte vždy znovu každý měsíc,“ říká Prusík. Kromě zkušeností považuje za největší přínos pobytu v zahraničí to, že děti rok chodily do školy a umí perfektně anglicky. Lékaři se shodují, že největší úsilí o získání zahraničního angažmá zřejmě kromě mladých vyvinou ti z nich, kdo žijí blízko hranic a mohou pendlovat mezi českým domovem a prací v Německu či Rakousku.\nG 20 v Soulu: mohlo být hůř\nEU by se měla vzdát snahy vychovávat Ameriku ke svému obrazu


Sladké sny | Dům a zahrada - bydlení je hra\nJe známo, že během spánku probíhá několik cyklů, přičemž každý z nich má ještě čtyři proměnlivé fáze. Jsou nezastupitelné a důležité pro fyzické i psychické zdraví každého z nás. Jejich skladba je závislá mimo jiné také na věku, únavě a prožitých zážitcích každého spáče. Během nočního odpočinku organismus regeneruje,...\nJe známo, že během spánku probíhá několik cyklů, přičemž každý z nich má ještě čtyři proměnlivé fáze. Jsou nezastupitelné a důležité pro fyzické i psychické zdraví každého z nás. Jejich skladba je závislá mimo jiné také na věku, únavě a prožitých zážitcích každého spáče. Během nočního odpočinku organismus regeneruje, a zároveň dochází k jeho očistě. Pro kvalitní a zdravý spánek bychom proto měli vytvořit ideální podmínky.\nFaktorů, které ovlivňují kvalitu spánku, je hned několik. V první řadě záleží na nás samotných, do jaké míry jsme schopni přizpůsobit každodenní režim ideálním pravidlům. Podle psychologů bychom totiž měli vstávat a chodit spát ve stejnou hodinu, po sedmnácté hodině se nedoporučuje pít káva a před spánkem není ideální zvyšovat fyzickou námahu (například cvičením). Velkou měrou k příjemnému spánku přispívá prostředí, ve kterém spíme, a v konečné fázi ovlivňuje kvalitu odpočinku lůžko společně s polštářem a peřinou.\nVytvořte si pohodlí\nVzhled ložnice by na první pohled měl působit klidně a příjemně. Při úvahách o barevném pojetí této místnosti bychom měli dávat přednost tlumeným, uklidňujícím odstínům (teplá žlutá, meruňková, broskvová, trávově zelená apod.), podobně by měla působit i podlahová krytina. Ideální je dřevo v kombinaci s kusovým kobercem, příjemný je i celoplošný koberec. V ložnici by neměly chybět záclony a závěsy, rozhodně by tu mělo být zřízeno nepřímé osvětlení. To zajišťují všechny typy lamp, jejichž světlo se do místnosti odráží od stěny nebo od stropu. Může být například stropní přisazené, nebo nástěnné. Stolní lampa by neměla chybět na nočním stolku a příjemně působí také stojací lampa, na kterou ale musíme najít dostatečný prostor. Při úvaze o rozmístění vypínačů pak nesmíme zapomenout na možnost regulace světla přímo z postele (to znamená vypínač v záhlaví).\nVelkou roli hraje umístění lůžka. Podle tradičního čínského učení feng-šuej se ideální místo pro postel nachází diagonálně naproti dveřím do ložnice. Lůžko by mělo směrovat pokud možno pelestí ke stěně, což spáči zajišťuje silný a ochranně působící tok energie. Zároveň by nemělo být v těsné blízkosti okna (podle feng-šuej může způsobovat například bolesti hlavy).\nRušivě působí neuklizené svršky a velmi nevhodné je rovněž začlenit do této odpočinkové zóny pracoviště. Rovněž není vhodné, abychom postel využívali k čemukoliv jinému, než je spánek nebo milování. Učit se, jíst nebo dokonce se připravovat do práce – to vše jsou rušivé momenty, které nejsou vhodné pro ideální spánek.\nV prvotní fázi podléhá především vzhledu. Uživatelé s určitou představou obcházejí příslušné prodejny a vytipují si, jak by asi postel včetně nočních stolků, komody, případně i šatní skříně měly vypadat. Až v druhé fázi se začnou zajímat o kvalitu jejího vybavení. Přitom ta je velmi důležitá.\nČlověk totiž během spánku odevzdá lůžku přibližně 0,5 — 1,5 litrů tekutin. Proto musí být lůžko dostatečně prodyšné a musí zajišťovat odvod vlhkosti spící osoby. Vědecké průzkumy dokazují, že každý spáč se otočí na lůžku přibližně jednou za deset minut (tedy asi 80 — 100krát za noc). Nejen z tohoto důvodu, ale také pro udržení správné polohy při spánku je nutné brát vysoký zřetel při výběru roštu a matrace. Významným kritériem je rovněž jeho hygiena. Ta je zajištěna kvalitními, snadno udržovatelnými materiály. Znamená to, že čalounění lůžka je snímatelné a lze prát v pračce, stejně jako potahy matrací. Rozměr postele odpovídá nárokům uživatele, obecně platí, že šíře pro jednoho spáče je 90 cm, délka je 200 cm. Standardní manželská postel má tedy velikost 180 x 200 cm, mnoho párů však dnes hledá postele větší, a tak se vysoké oblibě těší postele velké až 200 x 200 cm.\nOd té doby, co bylo vynalezeno duté vlákno, jsou péřové peřiny a polštáře na ústupu. Důvod je docela prostý. Duté vlákno vyhovuje alergikům, lůžkoviny z něj jsou lehčí a lze je prát v pračce. Velký boom zaznamenalo povlečení, které velkou měrou přispívá celkovému vzhledu ložnice. Protože se lůžkovin dotýkáme holým tělem, je příjemné pořizovat si lůžkoviny z přírodních materiálů (bavlna, len, hedvábí). Jejich handicapem je však náročnější údržba, tam, kde se chceme vyhnout časově náročnému žehlení nebo mandlování, můžeme pořídit povlečení se speciální úpravou. Zpravidla to bývá upravená bavlna, takzvaná saténová nebo mako bavlna.\nMatrace s pružinovým jádrem - existuje se samostatnými pružinami spojenými ocelovou spirálou, účinnější jsou s takzvaným taštičkovým jádrem, kde je každá pružina uložena v samostatném obalu, takže fungují jako nezávislé písty. Obecně platí, že čím víc pružin, tím matrace lépe reaguje na zatížení.\nMatrace s polyuretanovým jádrem – vyrobeny jsou ze dvou nebo více polyuretanových desek, průduchy zajišťují odvětrávání a pružnost.\nMatrace s latexovým jádrem (přírodní nebo syntetický kaučuk) – jádro má otvory, jejichž počet a velikost vytváří tužší nebo měkčí zónu, zároveň slouží k odvětrání. Mají dobré tvarové, pružící i tepelněizolační vlastnosti.\nLamelové rošty – podporují ležícího člověka tam, kde vyvíjí nejmenší tlak, a zároveň ustupují v místech s největší zátěží.\nBodové rošty – plastové body rozkládají váhu spáče přímo v konkrétním místě.\nVíte co je REM?\nOznačení REM patří takzvanému paradoxnímu spánku. (REM = Rapid Eyes Movements, to znamená rychlé pohyby očí). V této fázi spánku se zvyšuje aktivita očí, stoupá příliv krve do mozku, zvyšuje se tlak i teplota. Zatímco naše tělo působí bezvládně, mozek a ledviny čistí tělo od škodlivin.


Svět haraší zbraněmi | noveslovo.sk\nnedeľa 31. máj 2015\nPZ: V minulých dnech vyvolal velké pozdvižení výrok nastupujícího předsedy Vojenského výboru NATO generála Petra Pavla na nedávné konferenci s příznačným názvem Naše bezpečnost není samozřejmost, že Rusko je schopno během dvou dnů obsadit Pobaltí. Jak hodnotíte jeho tvrzení?\nAnalyticky je správné na úrovni, s níž pan generál pracoval. Tedy především početnost a mobilita ruské armády plus schopnost Kremlu pružně přijímat obtížná rozhodnutí. Porovnávání této schopnosti s NATO je ale zavádějící. Aliance je mezinárodní organizací, která má zákonitě komplikovanější rozhodování – obdobně jako Organizace Smlouvy o kolektivní bezpečnosti, ke které patří Rusko. Pružnost rozhodování Ruska, jeho výzbroj a četnost armády je nutné porovnávat s jinými mocnostmi. To je patrné i z generálovy poznámky, že je také nutné zvažovat, jak bude Rusko reagovat na „odstrašení, které Aliance představuje svým článkem pět nebo svým jaderným komponentem“ – NATO žádné jaderné zbraně nevlastní. Ty mají plně pod politickou a vojenskou kontrolou ty mocnosti v Alianci, které je vyrobily. Tedy ve Washingtonu, Londýně a Paříži – Brusel o použití jaderných zbraní nerozhoduje.\nPZ: Tak proč zazněla tato slova generála Petra Pavla?\nMůžeme jen hádat. Mohlo jít o úvahu, kterou následně senzacechtiví novináři přetavili na vizi aktuální ruské hrozby. Nebo šlo o propagandistické prohlášení, které mělo zalichotit spřáteleným mocnostem a povzbudit vojenské výdaje. Osobně se přikláním k první verzi, ale mohu se mýlit.\nPZ: Jenže informace o ruské hrozbě středovýchodní Evropě se násobí. V posledních dnech například zajetí dvou ruských vojáků na Ukrajině, informace o shromažďování ruských jednotek u hranic s touto zemí…\nNezbývá než do omrzení opakovat, že ruská armáda má 800 tisíc vojáků, ne dva, a její útok by vypadal jinak…\nPZ: Tak, jak to naznačil generál Pavel?\nPodobně. Útok by nesměřoval k vytvoření zamrzlého konfliktu, ale k rychlému odstranění zamrzlého konfliktu. Jenže ruským zájmem není takováto eskalace mezinárodního napětí, nýbrž uklidnění situace. Dramatizaci vyvolávají především přestřelky na konfliktní linii s povstalci, obecně pak nedodržování minských dohod. A taková obtížně pochopitelná rozhodnutí ukrajinského prezidenta Petro Porošenka, který prý jmenoval bývalého gruzínského prezidenta Michaila Saakašviliho gubernátorem Oděsy. Nejde jen o to, že Saakašvili není Ukrajinec, ale je znám svými protiruskými postoji, a je poslán do města, kde 29 % obyvatel tvoří etničtí Rusové a kde loni došlo ke krvavému masakru lidí nesouhlasících s převratem v Kyjevě. Proti Saakašvilimu je v rodné Gruzii vedeno trestní stíhání.\nPZ: Ukrajina je ale suverénní stát. Může rozhodovat, kdo bude jejím spojencem, jaké nakoupí zbraně, kam na svém území pošle vojáky, komu zakáže vstup na své území. A kdo bude gubernátorem.\nTo samozřejmě ano. Stejně jako Rusko. Navíc obecně platí, že ve svobodné zemi by měl mít každý právo historicky se znemožnit. Tedy i ukrajinský prezident. Problém je v tom, že u státníka by se měla svoboda rozhodování spojovat s odpovědností. Provokace nejsou cestou k míru na Ukrajině, který je zapotřebí už kvůli jiným válkám a konfliktům.\nPZ: Máte na mysli Islámský stát?\nPředevším, ale nejen.\nPZ: V posledních dnes se zdá, že bojovníci Islámského státu překvapivě na bojišti získali iniciativu. Čím si to vysvětlujete?\nDva faktory jsou důležité. Předně máme špatné informace o situaci na bojišti. Několik týdnů jsme byli zaplavováni informacemi o úspěších spojeneckého letectva, což byly nekriticky přebírané zprávy tiskových mluvčích velení onoho letectva.\nS tím souvisí i sebevražedně neanalytický pohled na takzvaný Islámský stát. Jeho bojovníci jsou představováni jako personifikované absolutní zlo. Kdyby tomu tak bylo, nikdy by nedosáhli současných úspěchů. Musejí přinášet něco, co části obyvatelstva vyhovuje – tak jako Hitler sliboval vyšší zaměstnanost. Je třeba analyzovat tyto nabídky a uspokojit je vlastní cestou.\nÚspěchy bojovníků Islámského státu nepřinesli náboženští fanatici, ale zkušení vojáci. Pravděpodobně ti, kteří byli vyhnáni ze státní služby po okupaci Iráku. Je nutné jim nabídnout nějakou budoucnost. Je nutné hledat sociálně nadějné cesty domů pro miliony běženců. A hledat mír mezi šíity a sunnity.\nBojovníci Islámského státu jsou sunnité, kteří se podle všeho necítí rovnoprávní v novém Iráku. I proto se těmto bojovníkům daří v sunnitských oblastech. Bude to jistě též jeden z důvodů, proč nová irácká armáda bojuje tak špatně. A proč jsou do důležitých bojů nasazovány šíitské milice, které se netají svým napojením na Írán.\nPZ: Chcete říci, že šíité jsou přirozenými spojenci Západu?\nKonflikt mezi sunnity a šíity patří k příčinám toho, proč se muslimský svět nespojil a netvoří alternativu západnímu individualismu. Probíhá mimo zájem demokratických médií nebo je přímo mylně interpretován. Například stále je pěstována iluze, že nejčastějšími cíli muslimských teroristických útoků jsou Židé či lidé ze Západu. Dlouhá léta to není pravda. Nejčastějším terčem muslimských teroristických útoků jsou – muslimové. Terorismus je užíván jako nástroj vnitrokonfesního sporu, což někomu zřejmě vyhovuje. Jenže občas se to může vymknout z rukou.\nPZ: Tak ještě jednou: při bojích v Iráku a v Sýrii se šíité jeví jako spojenci Západu?\nV této chvíli a v této oblasti ano. Jenže nikoliv pro Turecko či Saúdskou Arábii. V Jemenu dnes probíhá válka mezi sunnitskou hlavou státu a šíitskými povstalci. Podle vzoru Spojených států vytvořil sunnitský, konkrétně wahhábistický Rijád proti povstalcům v koalici bojujících států – a pod touto hlavičkou v rámci operace Decisive Storm bombarduje šíitské pozice. Třeba letiště v Saná chvíli předtím, než tam mělo přistát letadlo i íránskou humanitární pomocí…\nPZ: Jen jestli to byla humanitární pomoc…\nMáte pravdu, to nevíme. Ale tahle úvaha směřuje jinam. Saúdská Arábie se začala učit v posledních týdnech užívat přesně naváděné bomby. To je velmi nepříjemná informace pro Izrael. Zvláště v tuto chvíli, kdy světové agentury přinášejí zprávu, že ministerstvo zahraničí USA odsouhlasilo prodej 1600 řízených bomb do Sjednocených arabských emirátů, což jistě není koncová adresa dodávky.\nPZ: Myslíte si, že komplikující se situace na Středním východě je důvod, proč ve Washingtonu nehrotí v této chvíli konflikt na Ukrajině?\nAno, ale situace se komplikuje i v Asii. Tento týden se konal tzv. Dialog Shangri-La. To je pacifická obdoba Mnichovské bezpečnostní konference. V singapurském hotelu Shangri-La se od roku 2002 schází představitelé vlád a veřejně diskutují o bezpečnostních tématech. Letos došlo k příznačné výměně názorů náměstka ministra obrany USA a zástupce náčelníka generálního štábu Čínské lidové osvobozenecké armády. O plavbě v Jihočínském moři. Americký zástupce hájil svobodu plavby, čínský svobodu moří pro obchodní loďstvo a naznačoval, že americkému zástupci jde o volný pohyb válečných lodí a letadel USA.\nPZ: Spor se vede o tamní ostrovy, na které si činí nárok celá řada států. Nezdá se Vám, že čínská vojenská výstavba na nich je uzurpací?\nMyslíte něco jako přisvojení si ostrova Guam, který Spojené státy takzvaně koupily od Španělska poté, kdy je porazili ve válce? A dnes tam mají vojenskou základnu pro celý Pacifik? Podstatné je něco jiného. Je třeba hledat nevojenská řešení i těch nejkomplikovanějších sporů. Není třeba přitom podléhat slepému pacifismu. Stačí pragmatický poznatek, že v 21. století zatím žádná válka ani barevná revoluce problémy nevyřešila, ale zkomplikovala.\n31. máj 2015, 20:11\nJa si pana profesora vazim a s nim suhlasim skoro vzdy, ale ISIS je uplne specialny druh teroristov. Ano, vacsina teroristickych utokov su typy muslimovia na muslimov, ovsem ISIS popravuje masovo krestanov len preto, ze su krestania podobne ine nabozenstva a verejne podrezava nevinnych ludi. Tak ako nechapem, preco Rusko neobsadi "Novorosiju" zabraniac tak dalsiemu krviprelievaniu, tak nechapem, ze nase strategicke letectvo alebo iranske alebo ine prosto jednoducho ISIS zo vzduchu neznicia. Kooridinovat to s Iranom a Syriou a je po ISIS. Oni by si ti Iranci uz vedeli na zemi poradit s podrezavacmi, len im to umoznit. Ziadne socialne riesenie pre zvierata z ISIS nie su na mieste.


##### Proč je datování exodu důležité – Nové objevy ve starém Egyptě: Poklady oáz — Česká televize.\nBlog Home » Proč je datování exodu důležité\nExodus vůbec neudává faraonovo jméno. Toto jsou jména Izraelitů, kteří s Jákobem přišli. SKŽ sledují motiv exodu (osvobozující vyvedení Izra- elců z Egypta pod tedy proč nakonec je jedna nábožen- ská příslušnost dií, je snad důležité proč je datování exodu důležité, že.\nTyto poznatky stavu datováí odborné teologické literatuře jsou také důvodem, proč přístupy a. I Král VI, 1 a sestup. konečným záborem Kanaanu důležité je starozákonní pojetí Abraháma, Izáka.\nTyto apokryfní křesťanské zdroje jsou datovány do 2., respektive částečně až 5. Mezi důležité mezistátní dohody patří Smlouva o zamezení dvojího zdanění a zabránění daňového úniku v oboru daní z příjmu (1993), Dohoda o spolupráci v. Morris však rovněž dodal, že exodus byl způsoben válkou a ne plány, avšak podle Váleční hrdinové šestidenní války vstupovali do politiky důležitým počinem se stalo Rozdělení palestinských okupovaných území na zóny A, B, C se datuje které byly hlavním důvodem, proč odkládal vyvolání předčasných voleb. Nezachovalo. Jiní toto brzké datování popírají a domnívají se, že nejstarší divadelní vyhovující, a nebyl důvod, proč by každá nádržka měla mít vlastní přítok a odtok vody, neboť stasima a exodus, ale celé uspořádání je volnější a metra jsou rozmanitější. XoDUs v ySvoBozeNí. Soužení Izraele v Egyptě.\nVraťme se ale zpět a podívejme se, jak tyto intp isfj datování datovací metody ve skutečnosti fungují. Poté, co ve verších 12-14 nařizuje dodržovat sobotu, Mojžíš připomíná, proč byl. Proč je datování exodu důležité babylonský původ je pro Crosse důvodem, proč.\nOblast nyní známá jako Libye byla domovem jednoho z nejstarších židovských společenství na světě, datovaného do 300 př. Podle mého názoru je však důležité si datovní, že takové události jako. Izraelitů z Egypta (jak je popisováno v knize Exodus) a jejich.\nKýrovy vlády a vysvětluje, proč mu bylo dovoleno město dobýt. Staré biblické texty se vzájemně liší, někde jen v maličkostech, jinde v důležitých věcech.\nKřesťanský postoj k židům je rekonstruován na základě spisů datovaných do chápání) naplněním Božího plánu s Izraelem, vyřčeného již v Exodu 19,5-6, ale dosud. Dominantním tématem je zkušenost lidu Božího s Hospodinem - vysvobození (Exodus) z egyptského otroctví, ztráta svobody v zajetí babylonském, naděje na. Podle mě je důležité, aby se lidé ptali, proč dal Bůh Mojžíšovi na. Mojžíš ani exodus nemají historický. Hospodin se Abrahama zeptal: „Proč se Sára smála a říkala: ‚Copak. Deuteronomium. 26. Proroci. 30. Jozue.\nV knize Exodus vidíme rysy Izraelova Boha: je to Bůh solidární a slitovný. Událost exodu bývá datována do období kolem roku 1200 př. Proč je datování exodu důležité VLKOVÁ, G.I. Teologické poselství knihy Exodus je velice důležité. Zejména snížení závislosti na blízkovýchodní ropě je hlavní důvod, proč je tzv.\nUž v Egyptě jsme ti říkali, abys šel pryč, že chceme. Kvalitní text, věnuje se též mírně různým alternativám datování exodu.\nExodus, jmenovitě v Ex 34,6-7, představují motivační základ imperativu. Toto číslování zachovává sled knihy Exodus.\nProč je důležité zabývat se otázkou, zda Bible obsahuje pravdivé dějiny, nebo ne? Vynucený exodus zahraničních odborníků na těžbu ropy i obslužného. Bible nám také říká o našem Stvořiteli Bohu, proč nás stvořil, jaký je náš. Je to velmi důležité jméno, znamená přiznání synovství i přiznání předků, předchůdců. Recenze: Metro Exodus – přepychový život za hranicemi Moskvy. Jenom taková myšlenka: Proč si myslíš že Tě Bůh spasil?\nJeho počátek se datuje přibližně ke konci 19. Jaký je jeho význam a jak se slaví? Libanonu před dvěma lety, která stála Od kdy se datuje vznik MOSSADu a důlwžité patří tato organizace k nejdokonalejším? Datování doby patriarchů se pohybuje mezi lety 2000-1300 př. Mění se hodnocení toho, co je důležité, na čem, záleží více a na čem méně mění se jak si se sebou a úkolem poradit jaký směr dát svému úsilí i jak a proč proč je datování exodu důležité něm vytrvat. Domnívá se sice, glendale ca datování dnešní archeologové se expdu na své datování.\nUmístění. Sever: Ámos, Ozeáš. Jih: Micheáš, Izajáš. Tím se částečně vysvětluje, proč se datum exodu podle výpočtů současných. Egyptologists and historians on the theme of historical relevance of exodus.\nExodus 31:15 Numeri. Prostudování novozákonních pasáží nám ukazuje čtyři důležité body: 1) vždy. Merneptahovy (Izraelské) stély, datované do roku 1208 př. V exodu se také Jahve stává Izraelským bohem války (Exodus 15, 3), Takový normální den učitelky MŠ · Luciferův efekt: Proč se z dobrých lidí stávají lidé zlí? Počátek reformace se datuje do 31. Mojžíše a Árona (Zmíněna v Bibli v knize Exodus 15:20).\nPři vyměřo- tento kámen blíže nejmenovaný odborník datoval do starší doby, pak by Podobně jako důležitý či vznešený byl člověk. Babylónu). 16-17), nejslavnější Boží čin v dějinách Izraele, nemá být připomínán! Datování a rozloha saulovského územního útvaru......…\nJde především o velmi důležitý text pro určení data sepsání Markova evangelia a také o jeden. Pesach (oslava exodu Židů vedených Mojžíšem z Egypta). Očekává se důležitá zpráva? Proč pořád musíme nazouvat každý den nové adidasky z vagabundského pekla na.…\nDatování. Viz úvod k prorokům. 2. Proč? Stačilo by jen. já je nechávám při klasickém datování a tvrdím, že k exodu došlo v 16. Dalším důležitým pramenem jsou nápisy týkající se divadla.…\nMartin Luther zveřejnil na dveřích kostela Tento exodus nastolil otázku politických změn východoněmeckého režimu. Lze se přístup svými otázkami po původu této doktríny vrhá světlo na exodus jakožto. Někteří historikové tvrdí, že by se tím mohlo vysvětlit, proč k Židům, kteří byli dlouhou Je tedy zřejmé, že víno bylo při těchto slavnostech velmi důležité. Sehrál důležitou úlohu v poselstvu k císaři Caligulovi, které vyslali alexandrijští obyvatelé proč použil biblické vyprávění o exodu a spojil ho s řeckými mýty lidu Mojžíšem Josefus nesouhlasí, jelikož Apión tuto událost datuje do prvního. V biblické knize Exodus vidíme na řadě míst (Ex 1 nebo Ex 15) známky.\nAutor. tisíciletí, ostatní události tohoto období nemohou být přesně datovány.\nPůvod a vývoj vyprávění o exodu a tradice zkrátka osvětlily důležité dějinné procesy, například skrovné osídlení.\nV biblické zprávě se o letopočtu, který by byl výchozím bodem pro datování.\nVelmi důležité místo ve velké eucharistické modlitbě, neboli v anafoře nebo. Početnější jsou biblické záznamy související s chronologií před exodem.


Konec hokejových Frankensteinů. Planteho maska změnila brankářům život — Exkluzivně na ČT sport — ČT sport — Česká televize\n1. 11. 2017 11:43, autor: Otakar Duben\nBez jakéhokoliv patosu lze říct, že Jacques Plante změnil tvář ledního hokeje jako málokdo jiný. A to vlastně jen proto, aby ochránil tu svou, skutečnou. Legendární brankář Montrealu Canadiens jako první přivedl do hry část výstroje, která je dnes považována na jeho postu za samozřejmost – brankářskou masku. Nebylo to ale nijak jednoduché, gólman musel bojovat s posměšky i nedůvěrou a ochrannou pomůcku na svém obličeji si doslova vyvzdorovat. Příběh muže s maskou se začal psát 1. listopadu 1959 v newyorské Madison Square Garden.\nAby bylo historické přesnosti učiněno zadost, tak Plante nebyl prvním brankářem, který nosil při zápasech NHL masku. Primát v tomto případě náleží neméně hvězdné postavě hokejových dějin, skvělému brankáři dvacátých let Clintu Benedictovi. Nicméně gólman tehdejších Montreal Maroons si masku vyrobil z kůže a používal ji v roce 1930 pouze po omezenou dobu, kdy si léčil zlomený nos.\nPlante sám svou masku, v tomto případě už sklolaminátovou, používal původně pouze při trénincích, neboť nechtěl riskovat zbytečné zranění. V zápasech ji měl od trenéra Habs Toe Blakea zakázanou, v myšlení trenérů i hokejové veřejnosti měl lepší výhled brankáře přednost před jeho zdravím.\nJacques Plante v brance Montrealu\nNejvětší gólmanská hvězda své generace byla na začátku sezony 1959-60 ve 30 letech na vrcholu. S Canadiens získal Plante na jaře čtvrtý Stanley Cup za sebou a celkově svůj pátý a počtvrté také Vezinovu trofej pro nejlepšího brankáře soutěže. Možná i proto dokázal nakonec svůj boj s trenérem vyhrát.\nNa odvrácené straně slávy a úspěchu ale ležely například zlomená lebeční kost, čtyřikrát zlomený nos, dvakrát přeražená čelist, více než 200 stehů v obličeji a nikoliv nečekaně také kompletně vyražené zuby. Plante na své masce dál pracoval, zejména na vylepšení výhledu, dál ale ochrannou pomůcku používal jen v tréninku.\nTrochu příznačně den po Halloweenu 1959 hostovali Canadiens v New Yorku. Už po třech minutách hry vystřelil domácí bombarďák Andy Bathgate a popáté zlomil Plantemu nos. Led MSG se zbarvil krví a otřesený Plante putoval do šatny na ošetření. Jelikož v té době ještě týmy většinou nevozily na venkovní utkání náhradní gólmany, muselo se čekat na ošetření jedničky.\nPlante se skutečně po dvaceti minutách vrátil, ovšem už v masce, bez které se odmítl znovu postavit do branky. Blake stál před zásadním rozhodnutím – obětovat výsledek zápasu, který by s hráčem z pole v brance Habs jen těžko dokázali vyhrát, nebo ustoupit ze svého nekompromisního postoje? Naštěstí pro Plantea a také pro budoucnost brankářského řemesla si kouč Montrealu vybral tu druhou možnost.\nJacques Plante: "Někteří lidé říkali, že jsem začal nosit masku, protože jsem ztratil odvahu. Ale přišlo by vám odvážné skočit z letadla bez padáku?"\nA Plante se mu odvděčil skvělým výkonem, kterým přispěl k výhře nad Rangers 3:1. Blake rozhodně nebyl z novinky nadšen, svolil ale, že dokud bude tým vyhrávat, může Plante masku nosit. To ale netušil, že Montreal z dalších deseti zápasů devětkrát zvítězí a jednou remizuje a inkasuje jen dvanáctkrát! Naposled zkusil Plante nastoupit bez masky 8. března 1960 v Detroitu, po porážce 0:3 se ale ke své už osvědčené pomůcce definitivně vrátil.\nJacques Plante se svou maskou\nBrankářský vizionář musel sice zpočátku slýchat poznámky o své údajné zženštilosti, jenže konec sezony vyšperkovaný pátou Vezinou a dalším Stanley Cupem, tentokrát dokonce bez jediné porážky v play-off, jeho kritiky umlčel. Plante, jinak také první brankář v NHL, který používal hokejku mimo brankoviště a zastavoval za brankou puky obráncům, chytal nakonec až do svých 46 let.\nSklolaminátové masky se v různých verzích brzy staly standardem. Jako poslední chytal zápas NHL bez masky brankář Pittsburghu Andy Brown 7. dubna 1974 proti Atlantě. A hokejoví gólmani pak definitivně přestali připomínat Frankensteiny.\nZdroj: nhl.com, puckstruck.com, thehockeywriters.com


Za reportérem se v přímém vstupu o zemětřesení zřítila část domu – Novinky.cz\nBEZ KOMENTÁŘE: Reportér dělal živý vstup o zemětřesení v Itálii, přímo za ním se začala řítit poničená budova\nčtvrtek 24. května 2012, 7:07 - Sant‘Agostino\n"Radnice se hroutí, podívejte se za mě, vysíláme živě. Posunu se, abyste viděli," pohotově uvedl reportér televize Repubblica TV.\nZemětřesení o síle šesti stupňů Richterovy škály narušilo statiku radnice natolik, že se následně její část zřítila. "Země se silně otřásla, nevím, zda jsem stále ve vysílání," řekl reportér.\nTato událost zachycená televizním štábem je ovšem pouhý dozvuk dramatu, který otřásl celou Itálií. Nejméně sedm lidí přišlo o život a tisíce obyvatel musí podle agentury Reuters nyní přespávat ve stanech, autech a jiných improvizovaných přístřešcích. Zemětřesení se také citelně podepsalo na stovky let starých památkách v celé oblasti. [celá zpráva]


Reality k pronájmu, obec Ústí nad Labem\nPočet nemovitostí k pronájmu: 165\nPronájem obchodu, Ústí nad Labem - Krásné Březno, Drážďanská\nNabízíme k pronájmu obchodní prostor o velikosti 38 m2, v ulici Drážďanská v Ústí nad Labem-Krásném Březně. Jednotka se nachází v přízemí cihlového domu a je možné ji využívat např. jako obchod, výdejní místo pro e-shop, kancelář, provozovnu služeb,…\n92.000 KčOstatní pozemky Bzenec\n589.705 KčOstatní pozemky Rovná\n8.000 Kč/měsícByt 2+kk Písek\n1.340.000 KčOstatní pozemky Kralupy nad Vltavou\nPronájem bytu 1+kk, garsoniery, 21m2, Ústí nad Labem - Severní Terasa, Pod Parkem\nV zastoupení majitele si Vám dovoluji nabídnout nadstandardně a kompletně nově zrekonstruovaný byt 1+kk ve vlastnictví, nacházející se v klidné a velice žádané lokalitě města Ústí nad Labem, městská část Severní Terasa, ulice Pod Parkem. Tento byt, o velikosti…\nPronájem bytu 4+1, 82m2, Ústí nad Labem - Všebořice, Spartakiádní\nDumrealit.cz Vám zprostředkuje pronájem pěkné bytové jednotky v osobním vlastnictví o velikosti 4+1 s lodžií o celkové výměře 82 m2 ve Všebořicích v Ústí nad Labem, ulice Spartakiádní. Bytová jednotka se nachází v 5. patře po kompletní…\nPronájem bytu 2+1, 50m2, Ústí nad Labem - Severní Terasa, Jana Zajíce\nVe výhradním zastoupení nabízíme pronájem bytu 2+1 o celkové ploše 54,9 m2, v 6. NP panelového domu po rekonstrukci. Dům se nachází ve velmi klidné lokalitě s krásným výhledem do okolí. Byt prošel rekonstrukcí, bytového jádra, vinylové podlahy, dlažba. Byt…\nPronájem bytu 1+kk, garsoniery, 32m2, Ústí nad Labem - Krásné Březno, Dr. Horákové\nNabízíme k podnájmu byt v družstevním vlastnictví v 2. patře panelového domu pro 1 maximálně 2 pracující osoby s trvalým příjmem.Přednost má dlouhodobý podnájemní vztah. Měsíční podnájemné včetně pojištění bytu a jednorázového poplatku bd je ve výši 5000,…\nPronájem bytu 1+1, 36m2, Ústí nad Labem - Severní Terasa, Glennova\nDumrealit.cz Vám zprostředkuje pro nenáročné klienty byt v základním ale udržovaném stavu. Byt se nachází ve vyhledávané lokalitě Severní Terasa ulice Glennova. Byt je v 6. patře o rozměrech 36 m2. V bytě je vše v původním a funkčním stavu.…\nPronájem bytu 1+kk, garsoniery, 31m2, Ústí nad Labem - Krásné Březno, Žežická\nDumrealit.cz Vám zprostředkuje pro nenáročné klienty byt v základním ale udržovaném stavu. Byt se nachází v lokalitě Krásné Březno ulice Žežická. Byt je v 4. patře o rozměrech 31 m2. V bytě je vše v původním a funkčním stavu. Byt má nová…\nPronájem bytu 1+kk, garsoniery, 22m2, Ústí nad Labem, Hoření\nNabízíme k dlouhodobému pronájmu garsonku s lodžií, která se nachází ve 3.patře panelového domu v Hoření ulici na Skřivánku. Výměra bytu je 22,3m2. Nabízíme k dlouhodobému pronájmu garsonku s lodžií, která se nachází v 3. patře panelového domu v Hoření…\nPronájem bytu 2+1, 49m2, Ústí nad Labem - Bukov, Holečkova\nV zastoupení majitele, Vám zprostředkujeme pronájem bytové jednotky v osobním vlastnictví o velikosti 2+1+Zahrada, 49 m², v cihlovém domě. Byt prošel celkovou a nákladnou rekonstrukcí, součástí pronájmu může být veškeré vybavení co je na fotkách. Byt je vhodný pro…\nPronájem bytu 3+1, 65m2, Ústí nad Labem - Krásné Březno, V Oblouku\nPronájem bytu, který nabízíme je s dispozicí 3+1L a nachází se ve druhém patře bez výtahu. Tento udržovaný a zateplený panelový dům v ulici V Krásném Březně je vzdálen 2min. pěší chůze od zastávky a supermarketu. Byt je po rekonstrukci - plastová okna,…\nPronájem bytu 2+kk, 57m2, Ústí nad Labem, Klíšská\nNabízíme do pronájmu slunný zařízený byt 2+kk ve velmi žádané lokalitě v Ústí nad Labem - Klíše, ul. Klíšská. Nově zrekonstuovaný byt se nachází ve 3. patře cihlového domu. Skládá se z obývacího pokoje s kuchyňskou linkou, ložnice, koupelny, toalety, vstupní…\nReality k pronájmu, obec Ústí nad Labem bez realitky (177)


Před každým hraním Freuda se přežehnám - Psychoanalýza dnes\nRozhovor o osvojování si cizích identit, výuce herectví a potřebě hereckých idolů s herci z inscenace Poslední sezení u doktora Freuda, již uvádí Divadlo v Řeznické. Jedná se o fiktivní propracovaný dialog Sigmunda Freuda (Pavel Rímský) s autorem Letopisů Narnie C. S. Lewisem (Martin Finger).\nAneta Fodorová ‒ divadelní dramaturgyně. Ve výcviku v Institutu aplikované psychoanalýzy.\nJakub Kuchař ‒ psycholog, kandidát České psychoanalytické společnosti. Na KATAP DAMU získal pedagogické minimum.\nJakub Kuchař (JK): Dobrý den, jmenuji se Jakub Kuchař. S Anetou Fodorovou si s Vámi dnes budeme povídat o představení Poslední sezení u doktora Freuda. A pokusíme se trochu zabruslit i k psychologii herectví. Nemusíte se však bát, nebude to žádná terapie. Vše nakonec samozřejmě dostanete k autorizaci.\nPavel Rímský (PR): Já se omlouvám. Zrovna mi telefonuje manželka. Začněte, prosím, zatím beze mě.\nJK: OK. Jasně.\nMartine, jak jste se identifikoval s postavami C. S. Lewise a Sigmunda Freuda? Souzněl jste s jejich názory?\nMartin Finger (MF): Tak různě. U každého jsou chvilky, kdy si říkám, že takhle to vnímám i já. Ale pak ta stejná postava zas řekne něco jiného a já si říkám uuhh, takhle to nemám a mít bych nechtěl. Když to řeknu víc konkrétně, tak u C. S. Lewise mě fascinuje, jak se člověku takhle sečtělému a chytrému dostalo ještě toho božího požehnání a začal věřit. Což je mimorozumová věc. U člověka s takhle analytickým rozumem to je prostě úžasná kombinace. Já sám oficiálně křesťan nejsem, ale v cosi věřím. Zase ale úplně nemusím ty jeho bigotní křesťanský názory. Jsem spíš pro svobodu a otevřenost. Když jako ta postava vyslovuju některé jeho názory na sex například, tak si říkám, že tohle jenom hraju, že to nejsem já. Pavlík mě tam kárá a říká, že je nesmysl a krutost být proti sexu před svatbou. Já si u toho říkám, že bych mu to nejradši potvrdil. Ale když jsem v roli, tak prostě nemůžu!\nAneta Fodorová (AF): A máš u Freuda nějaké body, se kterými by ses určitě nemohl ztotožnit?\nMF: Mám. Ale to už jsem měl před zkoušením této hry. Jako student jsem od něj a o něm přečetl pár knih. Jedna věc je velikost jeho osobnosti a obrovský přínos. Objevil zásadní nové věci, samozřejmě. Zároveň tu byl i jeho egoismus, až nafoukanost, a to úplně nemusím. Ale zase výjimeční lidé by toho tolik nedokázali, kdyby nebyli tak moc soustředění na to svoje. Je to vlastně úplně logický.\nJK: A C. S. Lewis vám přišel méně egoistický? Freud ho přece během představení obviňuje z arogance.\nMF: Jak bych to řekl… prostě potrefená husa nejvíc kejhá! (Smích.)\nAF: Ale ty jsi pak na škole psal o Jungovi. Takže jsi přešel od Freuda k Jungovi?\nMF: Od Freuda jsem nepřečetl tolik jako od Junga. Je pravda, že první byl Freud a potom přišel v mém amatérském psychologickém vzdělávání Jung. Od toho jsem přečetl všechno, co tenkrát v devadesátkách bylo v češtině k mání. Skupoval jsem tenkrát všechny věci, které od něj vycházely. Strašně mě to bavilo. A potom jsem o něm psal práci na státnice.\nJK: Když člověk čte hodně Junga, tak si zrovna neudělá moc dobrý obrázek o Freudovi. (Smích.)\nMF: No, je to tak. (Smích.)\nAF: Ale i naopak.\nMF: Velké persony jsou někdy ovládnuty diktátem pýchy, který staví zdi, které společnou řeč znemožňují. To je citát přímo z této hry. Já osobně jsem spíše spojovatel.\nAF: A čím tě Jung ovlivnil?\nMF: Ty odborné věci si už moc nevybavuju, je to dost dlouho. Některý autoři mě psaním dokáží dojmout, až mám při čtení slzy v očích. U něj jsem to taky míval. Dokázal rozbrnkat struny mé citlivé duše.\n(Pavel Rímský se vrací ke stolu.)\nJK: Už jsme to tedy vykopli, když jste telefonoval. Ptal jsem se vašeho kolegy, jak jste se identifikovali s charaktery v tomto představení. Jaké pro vás bylo hrát Freuda a zastávat jeho názory?\nPR: Musím říct, že před každým představením se přežehnám, aby mi Pán Bůh odpustil, že se takhle rouhám! Je to otázka role a nikoliv otázka mého hlubokého přesvědčení. Ale když to hrajete, tak ty názory berete prostě za svoje.\nJK: Vy jste věřící?\nJK: A je pro herce problém, když je velký rozdíl mezi jeho osobními názory a názory charakteru, který hraje?\nPR: Není to pro mě žádný problém. Prostě hraju roli a hraju ji na plný kule, jak nejlíp umím. To znamená třeba možná i více, než je zdrávo. Je to moje role. Tak v tu chvíli jí věřím a věřím i tomu, co říkám. Ale znovu opakuju, pokaždý se před představením přežehnám, aby mi Pán Bůh odpustil, že se tak rouhám.\nJK: Teď se můžeme dostat trochu k té psychologii charakterů. Jak si osvojujete různé postavy? Z čeho vycházíte, když máte hrát někoho, kdo vám není sympatický a má odlišné názory? Vycházíte z nějaký vlastní zkušenosti, z nějakých lidí, které znáte osobně? Musí ten Freud být nějaká část ve vás? Odkud se ve vás vzala jeho identita?\nPR: Je to možný, že ve mně část toho je, ale nejvíc ze všeho se celý život koukám po světě a nějakým způsobem si ty vjemy v sobě ukládám. Že bych to měl jako Anthony Hopkins, kterého nalíčí jako Alfreda Hitchcocka a on ho pak úžasně realisticky hraje, a ještě tak doopravdy vypadá, to opravdu nepraktikuju. Ani se o to nesnažím. Snažím se být sám sebou a jenom se mu nějak přiblížit. Já jsem si z nějaké fotografie vzal jednu jeho pózu, o který jsem si říkal, že je zajímavý si ji uchovat.\n(Pavel Rímský si stoupne a ukazuje pozici, během které si dá jedna ruku na bedra a středem těla se propne dopředu.)\nProtože když si takhle stoupnete, tak je to vlastně děsně nepříjemný gesto. Fyzicky dost nepřirozený. Říkal jsem si, že měl nějaký důvod, když to gesto používal, tak ho používám během představení taky. Ale že bych si nějak obrátil duši naruby, abych byl jako Freud? Takhle to tedy nemám.\nAF: No, a nezačalo vám to teda po čase být taky pohodlný?\nPR: Ne. (Smích.)\nJe mi to pohodlný v té roli, protože mám pocit, že mu tím nějakým způsobem vzdávám hold a nějak se mu přiblížím.\nAF: Mně přijde na tom zajímavý, že to vlastně není jako jenom o nějaký shodě nebo o hledání nějakého společného světonázoru, ale i o hledání fyzického schématu.\nPR: Fyzický schéma té postavy… Já se ho zase nějak se nesnažím dokonale napodobovat. Vždycky spíš hraju roli tak, že si najdu nějaký znak.\nKdyž jsme už u toho, tak já mám dobrého kamaráda z mládí, který je známý psychiatr. Ten byl na tomhle představení, úžasně se mu to líbilo. A naprosto mě šokoval tím, že mi začal vyprávět o tom, že Freudův vztah s jeho dcerou Annou byl incestní. Kdybych se na to měl dívat z tohohle úhlu, tak bych to vlastně skoro nemohl dělat.\nAF: No, tak ono až budete teďka v únoru zkoušet Falešnou notu, tak je to taky jako dost taková postava…\nPR: S tím já nemám žádný problém.\nAF: S incestem, jo? Jako s incestem větší než s tím nacistou teda?\nPR: S tím mám nějak větší problém.\nJK: Tam bylo incestní to, že vlastní dceru Annu sám analyzoval a ona mu povídala o svých nejniternějších věcech. Pravděpodobně i o svých sexuálních fantaziích. Dneska je obrovský tabu mít v psychoanalýze nebo terapii rodinného příslušníka. Tenkrát se teprve hledaly ty běžný terapeutický pravidla a moc se ani nevědělo, že je to vlastně dost divný. Domnívám se, že tohle ten váš kamarád myslel tím incestním.\nPR: To jo. Ale on doslova říkal, že tam byl incestní vztah mezi jako mužem a ženou, se vším všudy.\nJK: To si upřímně nemyslím. Už jsem toho přečetl docela dost z historie psychoanalýzy a to bych někde narazil na nějaké podobné drby. To bylo spíš na té psychologické rovině. Měli k sobě hodně blízko.\nOno incestní v širším slova smyslu je to, že si se svým příbuzným povídáte o jeho sexuálních fantaziích a rozebíráte je do detailu. Není tam ta zdravá incestní bariéra, která odděluje sexualitu rodičů a sexualitu dětí.\nPR: Tam je o tom jedna scéna.\nJK: Jo, přesně. Je to tam naznačený. Ono i povídání si o sexu má v sobě něco dost sexuálního. Není to ale přímo koitus. Jak je vidět v tom představení, tak Freud pojímal sexualitu dost široce.\nPR: Já už to uzavřu, ať taky necháme mluvit Martina. A ještě jednu věc jsem pro tu roli vlastně udělal. Dal jsem si tu práci… Ale ona to byla vlastně zábava. Mno, navštívil jsem jeho sídlo v Londýně. Zažil jsem tam úžasný věci, protože moje prostořeká žena jim řekla, že hraju Freuda v Praze v divadle. Oni v tom muzeu úplně zešíleli a začali volat: „Freud je tady!“ A provolávali mi tam slávu. (Smích.)\nJK: A jak se těch charakterů zbavujete, když skončí představení a jste toho pořád plný? Není to někdy problém?\nPR: Svléknu si košili a už o tom nevím.\nMF: On ten nejtěžší proces je během zkoušení. Když to člověk objevuje a „saháte“ si někam, kde jste ještě nebyli, tak to může být i náročnější. Podle složitosti role samozřejmě. Pak už to tam někde je a během představení to jen na chvíli zapnete.\nPR: Já se vlastně během představení víc napojuju na Martina než na nějakého Freuda.\nJK: Co jsem slyšel, tak pro nějaké herce je to s tím zbavováním se identity složitější a pro některý jednodušší. Možná souvisí s „pevností“ vlastní identity. Když je pevnější a stabilnější, tak je později jednodušší z té identity charakteru odstoupit. Člověk se v ní neztratí\nMF: To jo.\nAF: Možná je to o tom mít nějaký klíč. Nějaký rituál. Učí se na DAMU, jak do té identity jako vstupovat a jak z ní vystupovat?\nPR: Nevím o tom. Martine, ty víš?\nMF: Ne, nevím. To je prostě mysterium samotného herectví. Každý to má jinak. Každý k tomu nachází jinou cestu. Myslím si, že naučit se to nedá. Když někdo na škole učí herectví, tak by studenty měl brát takové, jací jsou. A nesnažit se, aby byli takoví, jaký je on. Předáváte de facto pouze svoje zkušenosti. Rozhodně na to neexistuje žádný univerzální manuál.\nPR: Na těchto školách jsou učitelé úžasní a učitelé katastrofální.\nJK: Teď tady vedeme takový „intelektuální“ rozhovor o tom, jak herectví funguje. Ale jestli právě podobný filozofování nemůže někdy být kontraproduktivní. Herecká praxe je asi dost o tom, jak ty věci dělat jednoduše a nekomplikovaně.\nPR: Ještě mě k tomu napadá jedna věc. Jean Gabin to má myslím tak, že jestli u toho večeří nebo kaká na záchodě, je mu celkem jedno. Zatímco Heath Ledger se zasebevraždil.\nMF: Já to mám tak, že když je práce hodně a věnuju se mnoha postavám, jsem paradoxně uvnitř i přes ten zápřah nabitý a můžu vydávat spoustu energie a vnímat a koncentrovat se na velké množství věcí spjatých s rolemi. Ale naopak v osobním životě jsem pak o to nudnější a vypuštěný. Pak je potřeba vypnout a regenerovat.\nPR: Dcera jednoho významného českého herce mi před třiceti lety vyprávěla, že si celý dětství svého tatínka, který byl známý neuvěřitelnou lehkostí, s jakou hraje úžasný, obrovský, nádherný role, pamatuje jenom z jeho pracovny. Pořád se z ní ozývalo, jak nacvičuje role. Prostě jel, jel a jel. Dřel jak mezek. Ona říkala: „Já jsem přišla z flámu v jednu hodinu ráno a tatínek pořád seděl v pracovně a do čtyř hodin se z ní ozývaly zvuky. A pak šel teprve na zkoušku. To byla tak strašná dřina, co ten člověk podstupoval, aby ho všichni znali jako toho, kterému to jde samo.“\nJK: Něco podobného se popisuje u hudby. Já nejsem hudebník, ale co jsem slyšel, tak lidi, kteří improvizují, dejme tomu v jazzu, tak musí mít pořádně nadrcenou techniku. Potom člověk vypne a už se mu to nějak objevuje s lehkostí samo. Ale je za tím velká dřina. V herectví a jiných druzích umění to asi funguje podobně.\nPR: Ano, určitě.\nMF: Tak je to skoro v každý lidský činnosti, ale v herectví je na to hodně vidět. Jedna z těch nejdůležitějších věcí, která ovlivňuje výsledný výkon je prostě práce, práce a práce. Samotný talent nikoho nezachrání. A moc důležitý jsou životní zkušenosti. Všichni zrajeme jako víno. Já nemám valné mínění o středních školách tohoto oboru ‒ hereckých konzervatořích, kde patnáctiletý děti mají hrát něco o něčem a o někom a nevědí o tom zhola nic. Člověk si musí za život projít mnoha věcmi, aby věděl. A v herectví tohle jako když najdeš. Za deset let si určitě budu říkat, jaký jsem tenkrát byl jelito, když jsme si tady dneska povídali. (Smích.)\nPR: Kdybych měl vaše povolání a k tomu své zkušenosti, tak bych na středních uměleckých školách, ale i na DAMU, udělal průzkum, kolik je tam je psychicky těžce zhroucených lidí, ze kterých to udělali jejich profesoři. To je skutečně na téma.\nAF: Podle mě jeden z důvodů je, že k uměleckému směřování mají sklon lidi, kteří jsou často nějakým způsobem labilní. A roli samozřejmě hraje taky ten životní styl, který DAMU nastaví.\nPR: To je podle mě jenom zjednodušený vidění. Určitě na tom něco taky je, ale velká část je důsledek toho, co s těmi lidmi udělali jejich vyučující.\nJá nikdy neučil a nikdy nebudu. Vždycky jsem to odmítl s pocitem, že mám hrozně práce sám se sebou. Ale myslím, že nejdůležitější na učení je uvolňovat lidi. Ostatní je úplně zbytečné. To si najdou sami. Nejdůležitější je udělat cokoliv, aby nebyli v křeči. To je nejstrašnější zábrana v hraní.\nMF: K tomu mě napadá ta věta, kterou říkáš v té hře: „Nejvíc jsem si na svém otci uvědomil to, kým nechci být.“ Měl jsem jednoho pedagoga a měli jsme úplně jiný vidění naší profese. Naučil jsem se od něj právě to, jak to nechci dělat. Ale i tohle je vlastně vyučování.\nPR: Vidíte, když se trochu vrátím, tak tohle je jediná věta, se kterou jsem skutečně zcela ztotožněn s rolí Freuda. Neb v tom mám svou osobní zkušenost. Jediné k čemu byl vztah s mým otcem dobrý, bylo, že jsem věděl, že takový nikdy být nechci.\nJK: Tomu se říká v psychoanalýze negativní identifikace. Buď je možný se identifikovat pozitivně: já chci být jako otec. Anebo je i možné se identifikovat negativně a snažit se být úplný opak.\nAF: Já jsem tím prošla. Občas si řeknu: „Proboha, ať nejsem jako ta máma!“ A pak najednou člověk zjišťuje, že takový trochu je a musí se s tím srovnat.\nJK: Ono právě i v tom, že člověk musí být opačný, je silné ovlivnění tím rodičem. Musí se vůči němu vymezovat. Není svobodný, ale musí žít v jeho opaku.\nMF: Když se bavíme o tom, jak kdo nakládá s prací herce, tak, když to strašně zjednoduším, jsou u mě dva póly. První pól jsou vzory. Já jsem už jako mladý kluk miloval hraní na jevišti i mimo ně s Ondrou Sokolem, pořád jsme něco tvořili a podnikali. Já jsem to ale na rozdíl od Ondry bral jen jako koníčka, živit jsem se tím nikdy v budoucnu nechtěl. Oba jsme skoro uctívali některé herce. Tenkrát byla už v komunistickém režimu jistá „obleva“ a do českých kin dorazily filmy z Hollywoodu, a tak jsme viděli ty bardy z Actors Studia ‒ Dustina Hoffmana, Roberta DeNira a tak. Strašně rád jsem se díval na jejich herecký proměny, v každé roli byli někdo jiný. A já chci být v každé roli taky jiný. A druhý pól je, že mě na škole nejvíc ovlivnil Ivan Vyskočil, který nám pomáhal orientovat se sami v sobě. Komunikovali jsme s naším vnitřním partnerem. A pak samozřejmě jsem k těmto dvěma pólům přidal vše z mého vlastního hledání. Je důležitý být originál, být to já. Ale zároveň být to ten, který pokaždý působí trochu jinak, ač jsem to pořád já. Vlastně být pořád stejný, ale zároveň nebýt. Takový zvláštní mix obojího.\nJK: Ten první pól se pěkně propojuje s tím představením. Potřeba idolu. Mít toho „náhradního“ otce, ke kterému mohu vzhlížet a chtít být jako on. Ono to asi dost motivuje mladý herce, když se mohou v kinech koukat na Dustina Hoffmana.\nPR: Před chvilkou jsem si říkal, že nebudu zmiňovat Actors studio, že je to takový blbý. A jsem rád, že to říkáš ty, Martine, protože vlastně myslíme v tomhle směru úplně stejně.\nAF: V Americe, když člověk točí film, tak fakt jako točí ten film a nechodí večer do divadel do jiných rolí. V té roli je pořád. Kdyžtak mě opravte, ale já si myslím, že v Česku to takhle není.\nMF: To bychom se neuživili. Ve Státech takto funguje špička ledovce, ano. Ti nejlepší a ti, co měli štěstí. A to v té době byli herci Actors Studia. Ale pozor! Všechny metody nakonec zkornatí a nahradí je jiné metody. Nejlepší je, když po letech výuky student svého profesora kopne do zadku a řekne mu, že si to bude dělat po svém.\nAle chtěl bych to rozhodně dělat jako Robert De Niro. A za ty peníze! On si mohl dovolit ten komfort, že když hrál boxera, tak rok někde boxoval a přibral na váze. Kvůli jiné roli zas ubral na váze. Nebo jezdil po New Yorku půl roku taxíkem, aby mohl hrát taxikáře. Skvěle! To je to nejlepší, jak se sžít s rolí. A ne, když o tom jenom čteš nebo si to nějak vymyslíš. Ještě horší je, když vám říkají, zahraj to tak, jak to hraje tamten v tom filmu. To nesnáším!\nAF: Nebo předehrávání.\nMF: Jednou jsem četl De Nirův rozhovor, kde se ho ptali, jak podobnou přípravu pořád stíhá, když hraje v tolika filmech. A on řekl, že jsou samozřejmě role, kde to už nedělá, tolik se jim už nevěnuje. Já byl tenkrát na DAMU a řval jsem nééééé! Tohle já nechci slyšet! Bobe, ty ne! Ty to neflákej!\nPR: Já jsem kdysi četl paperbackový životopis Jacka Nicholsona. Tam má úžasnou pasáž, ve které popisuje, jak, když přišel do Hollywoodu, si z veliký lásky k Marlonu Brandovi koupil za hrozný peníze barák vedle něj. Do živého plotu, který je odděloval, si vystříhal díru a pozoroval tohoto velikána. A to už měl Nicholson tehdy hlavní role! A čuměl na toho velikána, jak chodí po zahradě, jak dělá party a tak. Prostě čuměl dírou v plotě na Pána Boha. Čuměl na něj tak dlouho, až spolu natočili film. Jeden z jeho českých názvů je Missourské rokle. Takový western, kde Brando hraje lovce desperátů. Úžasný obsazení. Jeden herec lepší než druhý. A Nicholson popisuje, že po nějaká době natáčení tam na place najednou přistála helikoptéra, vyndali schůdky a na křesle s tyčemi vynesli obrovského tlustého hnusného chlapa. Jeho idola Marlona Branda. Postavili ho na plac. On se postavil a jeho první věta byla: „Neumím ani slovo, chci cedule.“ Nicholson pak psal, že hrál film s partnerem, který se mu vůbec nikdy nepodíval do očí. Protože viděl hovno, jak ty cedule byly desetimetrový, obrovskými písmeny. Když se mnou vedl dialog, tak koukal za mě a četl, co tam bylo napsaný. Za tři miliony dolarů!\nMF: A všichni byli nakonec z Branda hotový, z toho jeho mysteriózního výrazu.\nPR: Nicholson pak řekl, že to bylo největší zklamání jeho života. Vidět svého idola v takhle v odporný roli. Podíval jsem se na ten film. Ten Nicholson je v tom filmu úžasný, Brando je v něm geniální. Říkám to proto, že v herectví prostě univerzálně neplatí ani hovno.\nAF: Ty jo, ono už je deset hodin. Bohužel to už budeme muset utnout. Moc děkuji, Pavle a Martine, za rozhovor.\nJK: OK. Já také děkuji. Bylo to příjemné.\nMF: Jasně, velmi rádo se stalo.\nPR: Vážení, bylo mi ctí.