Na Letních hornových kurzech zazněly i premiéry, koncert lektorů byl přehlídkou virtuozity | OperaPlus\nGabriela Špalková, 10.08.2021 18:33\nNetušené kontrasty pak vnesl před kostelní oltář maďarský virtuóz na hornu Szabolcs Zempléni. Tři Romance Roberta Schumanna zahrané krásným tónem v jeho podání dojaly. O to větším překvapením byla skutečná novinka – ultramoderní skladba Rolanda Szentpaliho HOeyRN (MarkNeuKirchen) pro sólovou hornu, napsaná pro Mezinárodní soutěž instrumentalistů v Markneukirchen 2020. Skladateli bylo inspirací jméno města MarkNeuKirchen. První část skladby obrazem exaltované hádky dvou lidí, kteří překročili navzájem své meze (Mark) a dostali se do sporu. Ve druhé jsou představeny novoty (Neu), jsou v ní prvky současné elektronické německé popové a taneční hudby. Tato věta vyžaduje dokonalé ovládání krajních rejstříků nástroje a rozšířenou instrumentální techniku, multiphoniku, klepání nohou, prsty a kolísání ladění. Třetí část navozuje vznešenost a klid atmosféry kostela (Kirchen), je emocionální prosbou k Bohu.\nVšechny tyto parametry celé skladby naplnil Szabolcz Zempléni vrchovatou měrou. I díky své schopnosti navázat zcela bezprostředně a beze slov kontakt s publikem, posluchače pro toto moderní dílo získal. K pochopení skladby přispěl i sympatický vstup výkonné ředitelky festivalu Terezy Kramplové, které strukturu a dramaturgii Szentpaliho kompozice posluchačům v krátkosti vysvětlila. Dlouhotrvajícím aplausem ocenilo publikum po závěrečném Ave Maria virtuozitu všech umělců a jejich nasazení. Koncert v Ruprechticích byl mimořádným hudebním zážitkem. Lidé stáli, tleskali a nechtělo se jim odcházet.\nSpolečné foto účastníků Letních hornových kurzů 2021 v Broumově (foto Letní hornové kurzy Broumov)\nKdyž ožije na začátku srpna broumovský klášter příchodem hornistů, zvuk lesního rohu rezonuje starobylými zdmi a nese se z oken na dvoranu až k uším náhodných posluchačů. Turisté procházející v tomto hornovém týdnu areál, jej zaslechnou, zastavují se a chvíli naslouchají, než se vydají dál. Některé z nich je pak možné zahlédnout i na večerních koncertech. Na pódiu tu vidí hrát děti, studenty připravující se na profesionální dráhu, ale i hornisty neprofesionály, kteří už mají svá školní léta dávno za sebou a hrají jen pro své potěšení.\nKdyž tito dříve narození frekventanti dohrají před plénem svých kolegů teenagerů, ozve se vřelý, spontánní aplaus. Cítíte z něj uznání a sympatie. Ti mladí si dobře uvědomují, že není pro jejich starší kolegy snadné stát na jednom pódiu se studenty konzervatoří, vysokých hudebních škol a dětmi ze ´zušek´. Ale jsou tu, a patří jim obdiv. Hornové kurzy v Broumově rozvíjejí schopnosti mladé hudební generace. Lákají nové posluchače, oslovují návštěvníky Broumovska. Jsou největší evropskou akcí svého druhu. Ale mají ještě další a mimořádný rozměr – spojují generace. Podporují kamarádský respekt a vzájemné uznání. Tyto kurzy vychovávají k hudbě a vychovávají hudbou.


Jaký vyhledávač používáte? (výsledky průzkumu) | Vyplňto.cz - řešení pro online průzkumy\nVyplňto.cz > Průzkumy > Archiv výsledků > Jaký vyhledávač používáte?\nAutor průzkumu: Lukas Hlousek\nŠetření: 20. 11. 2008 - 21. 11. 2008\nVytvářím seminární práci na VŠE v Praze o Googlu, jejíž součástí je podíl vyhledávání jednotlivých vyhledávačů na českém trhu. Rád bych si proto udělal vlastní rychloprůzkum toho, jaké vyhledávače se dnes využívají v jakých věkových skupinách a v závislosti na pohlaví a dosaženém vzdělání.\n2. Do jaký věkové skupiny patříte?\n3. Jaké je vaše vzdělání\n4. Jaký vyhledávač nejvíce používáte?\n1. Jste muž nebo žena?2. Do jaký věkové skupiny patříte?4. Jaký vyhledávač nejvíce používáte?\n- nezvolena -1. Jste muž nebo žena?2. Do jaký věkové skupiny patříte?4. Jaký vyhledávač nejvíce používáte?\n5.6x vetší pravděpodobnost při odpovědi studuji SŠ na otázku 3. Jaké je vaše vzdělání\n5.6x vetší pravděpodobnost při odpovědi ZŠ na otázku 3. Jaké je vaše vzdělání\n0-19 let 20-24 let\nSŠ s maturitou studuji SŠ studuji VŠ ZŠ\nHlousek, L. – Jaký vyhledávač používáte? (výsledky průzkumu), 2008. Dostupné online na https://701.vyplnto.cz.\nDiskuse k tématu Jaký vyhledávač používáte? zatím neobsahuje žádné příspěvky.


Listopadové zabití amerického misionáře na ostrově Severní Sentinel vzedmulo vlnu mediálního zájmu o Sentinelce, „tajuplný kmen z doby kamenné“, kteří jsou známi dlouhodobým odmítáním okolního světa a horlivou obranou ostrova, který po staletí obývají.\nV této souvislosti se vynořily debaty o tom, jestli se má Indie, pod jejíž správu ostrov patří, snažit příslušníky izolovaného kmene dále kontaktovat a postupnými kroky je začlenit do širší („mainstreamové“) společnosti, anebo přistoupit na zřejmé přání Sentinelců nechat je o samotě. Diskusi na toto téma přitom nelze vést bez jistého pochopení kulturně-historického kontextu Andamanského souostroví, jehož je Severní Sentinel součástí, a zvláště pak bez obeznámenosti s osudem jiných andamanských kmenů.\nPůvodní obyvatelstvo Andaman totiž nikdy nebylo objektem systematické a dlouhodobé fyzické likvidace a místní kolonizátoři, ať už to byli nejprve Britové, nebo po nich Indové, se vždy snažili Andamance spíše ovládnout a asimilovat. Jak ale ukazuje historie, konečný výsledek těchto přístupů se nakonec od otevřené genocidy příliš neliší, neboť spíše než integrace Andamanců do širší společnosti je výsledkem takových snah jejich vymírání.\nAndamanské souostroví v Bengálském zálivu tvoří spolu s jižnějším souostrovím Nikobar jedno ze sedmi svazových teritorií Indie, která jsou na rozdíl od svazových států řízena přímo centrální vládou v Dillí. Obě části teritoria se od sebe v mnoha ohledech liší a jeden z rozdílů se týká i charakteru jejich původního obyvatelstva.\nPůvodní obyvatelstvo Andaman představuje osobitou populaci ukazující na mnoho tisíc let izolace. Foto Old Indian Pictures\nMenší a řidčeji osídlené Nikobary dodnes většinově obývá populace hovořící austroasijskými jazyky, která je příbuzná obyvatelům některých zemí jihovýchodní Asie (například Khmerům v Kambodži). S výjimkou malé lovecko-sběračské skupiny Šompenů v centrálních částech Velkého Nikobaru jsou dnes Nikobarci převážně křesťané a usedlí zemědělci.\nOproti tomu původní obyvatelstvo Andaman, které můžeme souhrnně označovat jako Andamance, představuje osobitou populaci ukazující na mnoho tisíc let trvající izolaci.\nPředci Andamanců přišli na ostrovy v období posledního glaciálního maxima před asi 26 tisíci lety, kdy masivní pokles hladiny moře propojil tuto část světa s územími dnešní severovýchodní Indie a Barmy. Právě z oblasti severovýchodní Indie se podle nejnovějších genetických výzkumů vydali předci Andamanců do jejich dnešních domovů.\nPo opětovném zvednutí hladiny moře zůstali Andamanci na následujících více než 20 tisíc let izolováni od zbytku světa a nezasaženi civilizačním vývojem v pevninských částech Asie si zachovali lovecko-sběračský způsob života, vlastní jazyky, které nejsou prokazatelně příbuzné žádným jiným jazykům na světě, i specifický fenotyp, pro který se v minulosti, a někdy i v současnosti, aplikoval termín „negrité“ ze španělské zdrobněliny označení černocha.\nAndamanci nerušeně a v souladu s lokální přírodou deštných pralesů, která jim spolu s obklopujícím mořem poskytovala dostatek zdrojů k obživě, žili až do doby, než na ostrovy začali koncem 18. století pronikat britští kolonizátoři.\nBritové nikdy nezamýšleli vytvořit z Andaman místo trvalého evropského osídlení na způsob například Austrálie a jejich kontrola nad ostrovy byla více vedena strategickými a ekonomickými zájmy, mezi které patřilo upevnění mocenské rovnováhy ve vztahu k jiným evropským koloniálním mocnostem (sousední Nikobary byly například až do roku 1868 dánskou kolonií), ochrana a zajištění námořních plaveb či zájem o místní dřevo. Přesto byl efekt britské přítomnosti na Andamanech pro domorodé obyvatelstvo od počátku devastující.\nBrzy po založení první britské osady v roce 1789, jejímž pokračováním je dnešní administrativní centrum Port Blair na ostrově Jižní Andaman, začaly Andamance rychle decimovat zavlečené nemoci, násilné střety o životní prostor a posléze i mocensko-ekonomické a kulturní podmanění.\nAndamanci se od počátku pronikání Evropanů na ostrovy bránili a nijak mezi cizinci nerozlišovali, takže za oběť jim mnohdy padli i prostí cestovatelé a průzkumníci či nešťastníci ze ztroskotaných lodí, nicméně z dlouhodobého hlediska to byli právě Andamanci, kdo tváří v tvář početně i technologicky silnějším Evropanům podléhali.\nRychlé vymírání Andamanců nastalo zvláště po roce 1858, kdy Britové na Andamanech zřídili trestaneckou kolonii určenou pro bojovníky za indickou nezávislost a počet obyvatel ostrovů začal strmě narůstat s příchozími Indy a Barmánci.\nBritové se pokoušeli Andamance pacifikovat různými způsoby. Jednou z oblíbených praktik bylo zajetí a odvlečení několika Andamanců, často dětí, při kterém se Britové snažili „primitivy“ seznámit s „civilizovaným životem“. Časově omezené zajetí pak bylo následováno hojným obdarováním a propuštěním zajatců, které mělo vzbudit dojem blahosklonnosti kolonizátorů. Během těchto interakcí docházelo k přenosu běžných evropských infekcí, proti kterým Andamanci postrádali imunitu a na které pak hromadně vymírali.\nDalší doloženou praktikou bylo záměrné šíření alkoholu a opia, které mělo Andamance oslabit fyzicky i početně. Jak podrobně popisuje indická antropoložka Sita Venkatesvarová ve své knize Development and ethnocide: colonial practices in the Andaman Islands (2004), britská politika vůči Andamancům sice nebyla programově genocidní, ale byla genocidní ve své praxi a ve svém důsledku.\nVenkatesvarová zároveň popisuje, jak v koloniálních praktikách Britů pokračovala indická administrativa a jak málo nebo nic se pro samotné Andamance změnilo, když byli britští kolonizátoři nahrazeni indickými poté, co Indie získala nezávislost. Indie uplatňovala vůči Andamancům paternalistickou politiku, která byla s odkazem na blahobyt a kulturní povznesení vedena představou, že jen stát se svým týmem odborníků ví, co je pro „tribals“ (kmenové obyvatelstvo) dobré.\nKonečným cílem indické administrativy bylo usadit původní obyvatelstvo Andaman ve vyčleněných rezervacích a ekonomicky začlenit do širší společnosti jako levnou pracovní sílu. Pro Andamance však měla i tato politika ničivé důsledky. Jejím výsledkem byla ztráta ekonomické soběstačnosti a pocitu identity a socioekonomická a kulturní marginalizace. Živoření na okraji společnosti vedlo k nárůstu psychických i tělesných poruch, alkoholismu, závislostí a sebevražd.\nNa konci 18. století, když došlo k prvnímu kontaktu s kolonizátory, čítalo původní obyvatelstvo Andamanských ostrovů okolo 7000 osob. Dnes je to asi 500 až 700 lidí (přesný počet není znám kvůli neznámému počtu Sentinelců), což představuje jen asi 0,15 procenta současné populace Andaman.\nVelký a malý Andaman\nPůvodně nejpočetnější a geograficky nejrozšířenější společenství představovalo deset jazykově a kulturně spřízněných kmenů obývajících Severní a Střední Andamany a části Jižního Andamanu a souhrnně označovaných jako „Velcí Andamanci“. Jižní kmeny Velkých Andamanců a zejména Beaové byli prvními z domorodců, kteří se dostali do kontaktu s britskými kolonizátory, a také těmi, kteří jako první mizeli.\nJeště během britského koloniálního období příslušníci většiny velkoandamanských kmenů vymřeli. Zbyli jen potomci několika kmenů z nejsevernějších pobřeží a mezi nimi zvláště Džeruové.\nZ původních několika tisíc členů velkoandamanských kmenů jich v roce 1901 zůstalo 625 a v roce 1969 už jen posledních 23, pro které indická administrativa zřídila zvláštní rezervaci v jediné vesnici malého ostrůvku Strait. Tam je dnešních asi pět desítek potomků Velkých Andamanců zcela odkázáno na vládní pomoc a přidělené dávky potravin. Jejich původní jazyky, kultura i soběstačný způsob života už prakticky zanikly.\nJižní části Andamanského souostroví obývala společenství, která byla jazykově a kulturně odlišná od Velkých Andamanců. Skupina označovaná jako Džangilové původně žila ve vnitrozemí malého ostrova Rutland, ale její příslušníci byli naposledy spatřeni v roce 1907. Předpokládá se, že všichni zemřeli v důsledku zavlečených nemocí.\nOstrov Malý Andaman byl tradičně domovem Ongiů. Jejich počet klesl z 672 v roce 1901 na 101 v roce 2011 a podobně jako Velcí Andamanci dnes vesměs žijí z vládní podpory v pro ně zřízené rezervaci. O Ongiích se v mezinárodním tisku psalo zejména v souvislosti s vlnou tsunami, která koncem roku 2004 pustošila pobřežní oblasti zemí kolem Indického oceánu a která naprosto zdevastovala jejich tehdejší rezervace.\nOngiům se však podařilo zachránit, když vybaveni tradičními znalostmi přírodních zákonitostí rozeznali nebezpečí brzy po zemětřesení a stihli se ukrýt ve vnitrozemí ostrova dříve, než tsunami jejich domovy zasáhlo. Daleko více je tak nakonec postihla otrava neznámým nápojem o čtyři roky později, po které osm Ongiů zemřelo.\nNehledě na relativně moderní zdravotní péči, kterou jim indická vláda poskytuje, trpí Ongiové od svého usazení podvýživou, neplodností a vysokou dětskou úmrtností. Podle Survival International, organizace na ochranu práv domorodého obyvatelstva, je narození Ongiů oznamováno v andamanském tisku podobným způsobem, jako když se v zoologické zahradě podaří úspěšně namnožit pandy.\nDžaravové tradičně obývali jižní a centrální části ostrova Jižní Andaman, ale osidlování Brity a posléze Indy je vytlačilo dále na sever do oblastí, které původně byly domovem velkoandamanských kmenů. Džaravové, kteří jsou dnes se svými asi čtyřmi sty příslušníky zřejmě nejpočetnější ze všech Andamanců, si dlouho uchovávali nezávislost a podobně jako Sentinelci se zuřivě vyhýbali kontaktu až do 90. let 20. století. Déle už odolávat nedokázali.\nJejich interakce s okolní společností jsou mimo jiné spjaty s frekventovanou silnicí The Great Andaman Trunk Road, která od 70. let protíná zalesněné džaravské území a která vedla k výraznému nárůstu kontaktu osadníků s Džaravy.\nO zvláště odpornou praxi se zasloužily cestovní agentury, které do území Džaravů začaly vozit turisty s cílem pozorovat členy „zaostalého“ kmene jako turistickou atrakci. Turisté si při těchto cílených „safari“ Džaravy fotí, z okýnek autobusů jim jako zvěři nabízejí jídlo či je nutí tančit před kamerami. Fotografie a videa nahých džaravských žen se od té doby občas objevují i na internetových pornoserverech.\nNavzdory nebývale progresivnímu postoji indické vlády po roce 2000, podle nějž o své budoucnosti mohou rozhodnout jen sami Džaravové, pokračující budování infrastruktury spolu s narůstajícím počtem obyvatelstva i turistů vedou k tomu, že Džaravové se jen stěží mohou okolní společnosti dále vyhýbat. Zprávy o šíření nemocí, alkoholismu a závislosti na opiátech, střetech s pytláky a znásilňování džaravských žen cizinci se objevují stále častěji, a Džaravy tak zřejmě nakonec nemine osud, který postihl jiné andamanské kmeny už dříve.\nObyvatelé ostrova Severní Sentinel zůstávají poslední andamanskou populací, která díky odlehlosti ostrova nebyla zasažena moderní civilizací a dosud žije v prakticky úplné izolaci od okolního světa, byť o nekontaktovanou skupinu se v jejich případě také nejedná. I oni byli v 19. století vystaveni několika britským průzkumným výpravám i experimentům spočívajícím v zajetí a únosu několika domorodců a jejich pozdějším propuštění.\nOd 60. let 20. století byl Severní Sentinel cílem mnohých expedic indických badatelů, úředníků, policistů, politiků, námořníků, reportérů a dalších, kterým se od Sentinelců vždy dostalo jasného vzkazu, že si navázání kontaktu nepřejí. Indickému antropologovi Trilóknáthu Panditovi se sice v roce 1967 podařilo spolu se svým týmem dostat do nitra ostrova a navštívit sentinelskou osadu, Sentinelce v ní však žádné nepotkal, neboť ti se před vědci schovali v okolních lesích.\nPři následujících pokusech se pak už antropologické a další výpravy setkávaly s otevřeným nepřátelstvím. To nakrátko polevilo na začátku 90. let, ale ani tehdy Sentinelci výzkumníky na ostrov nevpustili. Po několika desetiletích bezvýsledných „přátelských misí“, kdy se ukázalo, že nabízené kokosy, banány a všelijaké dary neúplatné Sentinelce neobměkčí, tak indická vláda styk s ostrovem omezila na základní monitoring a rozhodla, že ostrovany již dále kontaktovat nebude.\nHlasy „civilizovat“ Sentinelce však přetrvávají a zvláště mezi některými lokálními politiky Andaman a Nikobar je stále rozšířen názor, že stát by měl v přátelském a trpělivém oslovování Sentinelců pokračovat do té doby, než bude vzdor Sentinelců definitivně zlomen. To, že jsou tyto hlasy často spojeny i s ekonomickým zájmem využít přírodního bohatství ostrova, je zřejmé. V průběhu celého 20. století se opakovaně objevovaly návrhy zřídit na Severním Sentinelu kokosové plantáže.\nOdpor Sentinelců vůči cizincům je tak i ve světle osudu jiných andamanských kmenů přinejmenším pochopitelný a oprávněný. Je hrdým odbojem proti existenčnímu i fyzickému ohrožení, kulturnímu a sociálnímu zotročení a skupinovému ponížení, která se dostala ostatním původním obyvatelům Andaman, a ať už vědomě, či nevědomě je i obranou panenské přírody ostrova před civilizačním „rozvojem“.\nVýsledkem kolonizace Severního Sentinelu by zcela jistě byla jeho přeměna na ostrov plantáží nebo hotelových resortů pro bohaté turisty, zatímco vykořistění Sentinelci by byli vykázáni do vyhrazené rezervace, kde by na jejich „blahobyt“ dohlížel státní úřad do doby, než by Sentinelci vymřeli na nemoci nebo se upili k smrti. Je morální povinností indické administrativy, mezinárodního společenství, církví a misijních organizací, vědců i všelijakých dobrodruhů kategoricky respektovat přání Sentinelců zůstat o samotě.\n15. prosince 2018 v 10.30\nMatěj Senft Misionář apokalypsy\nDecember 15, 2018 v 11.42\nOtázkou ovšem je, do jaké míry je skutečným "řešením" ponechávat místní Sentinelce na vývojové úrovni doby kamenné.\nDecember 15, 2018 v 13.45\n... pak používat slovo "řešení" ve vztahu k osudu skupiny lidí, navíc vyhradit si aktivní přístup ("... ponechát je na úrovni ...") a jim samým přisoudit úlohu pasivní.\nNemusím asi zde, ve střední Evropě, připomínat kdo a o kom hovořil jako o objektu "řešení", "řešení ... otázky" atd.\nDecember 15, 2018 v 16.12\nTo máte holt ten multikulturalismus a na druhé straně ten "teritoriální" multikulturalismus.\nV tom obyčejném multikulturalismu (potažmo globalizaci) takové otázky, zda "ponechávat místní Sentinelce na vývojové úrovni doby kamenné", prostě vyvstávají, ať už se nám to líbí nebo ne.\nDecember 16, 2018 v 7.40\nMisie nemusí znamenat globalizaci a kapitalismus.\nČetla jsem například o Bruce Olsonovi, který opustil svou kulturu, aby se k ní již nikdy nevrátil. Šlo mu pouze o šíření evangelia, nikoliv civilizace. Napsal o tom knihu: https://sites.google.com/site/nejotazky/brucko#TOC-P-edmluva-k-esk-mu-vyd-n-\nDecember 16, 2018 v 11.47\n... šíření tzv. evangelia nemůže zároveň šířit infekční agens, měl by býti poučen. Akce onoho američana byla nelegální. Majitelé lodě (rybářského člunu), kteří ho na ostrov odvezli, by měli být potrestáni. Lidé z náboženské obce, odkud onen samozvaný misionář načerpal inspiraci, trestně souzeni být nemohou, ale společenský odsudek rozhodně zaslouží.\nDecember 16, 2018 v 12.6\nJá jsem jen reagovala na pana Krupičku, který se domníval, že Chau byl vyslancem globalizace. Podle mého názoru nebyl.\nJinak se Chaua nijak nezastávám. Do nebezpečí infekcí je určitě uvedl.\nMyslím, že i naši předkové byli v minulosti uvedeni do mnoha infekčních nebezpečí. A nejen infekčních.\nDecember 16, 2018 v 12.54\nTi Sentinelci jsou nejspíše nepředstavitelně chudí a jejich každodenní bída\nbere lidskému životu důstojnost, naději a budoucnost.\nLidé v krizové situaci vždy zasluhují pomoc a účast, míra nerovnosti mezi chudým Sentinelcem a průměrným Čechem je tak obrovská, že je to prostě do nebe volající nespravedlnost. Proto by bylo správné je u nás přijmout jako ekonomické migranty.\nPomoc potřebným, pomoc těm, jejichž lidská práva jsou ohrožena, je sázka na jistotu. Je to jistota mravní a také civilizační, jak ví jistě každý, kdo se někdy začetl do nesčetných pramenů evropské humanistické tradice.\nNa ostrově Severní Sentinel je pak třeba podporovat nejvyšší reálně možné životní standardy, zejména stravování, zdravotní péči a školství. Znamená to velké investice, ale ty se vyplatí nejen z hlediska lidských práv.\nPotřebujeme totiž mezinárodněprávní nástroje k tomu, abychom byli schopni vynutit respekt k lidským právům i mimo Evropskou unii.\nA to je úkol na výši evropské civilizační úrovně a hodnot, které současná Evropa po staletích hodnotových zápasů nyní vyznává.\nSvět, v němž se na záruku lidských práv bude moci spolehnout každý, bude nakonec přece lepším světem úplně pro všechny.\nDecember 16, 2018 v 13.5\nVšimněte si, pane Klusáčku a pane Macháčku, že už nejsem vůbec xenofobní :-)\na že jsem připraven podělit se s chudými Sentinelci o naše bohatství, čímž zasadíme tvrdou ránu globálnímu kapitalismu! :-))\nDecember 16, 2018 v 15.23\nO náboženské obci jsem se zmínil zejména kvůli informacím o tom, že matka mrtvého zveřejnila mnoho materiálu z jeho cesty, a ty jsou nyní šířeny na netu. Tím vytvořila jakousi představu o "poslání", misi svého syna. A to může inspirovat k následování. Protiváhou by měl být společenský odsudek takového počínání. Ne ve smyslu: 'Nejezděte tam, můžete přijít o život', ale ve smyslu: 'Nemáte, co nabídnout, zato můžete svou svévolí způsobit veliké neštěstí lidem, kteří mají plné právo vás odmítat.' Bohužel představa o jaksi univerzální hodnotě "evangelia" a povinnosti jeho "zvěstování" je velmi zakořeněná. Mělo by proto také zaznít, že každé dlouhodobě se vyvíjející lidské společenství si vytváří svou kulturu a ta má vlastní hodnotu. Neshledávám nic hodnotného na snaze nahradit jakoukoliv původní kulturu dva tisíce let starou vyprávěnkou z jedné Římské provincie. Není nic univerzálního, všeobecného, tj. katolického na znalostech na téma, 'kdo byl Pilát Pontský a jak před dvěma tisíci lety (ne)zvládal svou práci prefekta v Judei'. Evangelizace postavená proti riziku genocidy kmene nemůže obstát, mělo by to zaznít. Jakkoliv svět není černobílý, v tomto příběhu šíření evagelií není dobrem a mučednictvím, nýbrž svévolí a zlem.\nDecember 16, 2018 v 16.54\nPane Jedličko, vězte, že i mezi křesťany jsou na tohoto misionáře velmi rozdílné názory. Od bezpodmínečného schvalování až po naprosté odmítnutí jeho mise. Sleduji křesťanské diskuse, takže to vím. Neexistuje jednotný názor. Matka může sice ovlivnit leckoho, aby ho následoval, ale i kdyby to neudělala, misionářství tím nezanikne. Protože povolání k šíření evangelia skutečně existuje. Podobně jako existuje povolání k pastýřské činnosti, které pochází od Boha, nikoli od náboženské obce. Taky jsem tomu nevěřila, dokud jsem byla ateistkou. Teď už věřím, protože vím, co se děje s člověkem, který ho přijme. Ovšem já si nemyslím, že je nutné obracet se s evangeliem právě k přírodním národům. Myslím si, že dosti široké pole k šíření je i uprostřed dnešní civilizace.\nDecember 17, 2018 v 1.38\nformulace, uvedené v mém diskusním příspěvku "Ti Sentinelci jsou nejspíše nepředstavitelně chudí..." jsem si vypůjčil z článku Petra Pospíchala a je to takový pokus o ironii. Pokud někdo nabyl dojmu že jsem se zbláznil, je všechno v pořádku. Pokud někdo naopak nabyl dojem, že je to míněno vážně a považuje to za silný apel v boji za lidská práva, tak v tom případě je situace vážná.\nDecember 17, 2018 v 17.38\nonoho hazardéra, který za ilegální vstup na ostrov zaplatil svým pozemským životem, ale romantické představy o "hrdém odboji" proti existenčnímu i fyzickému ohrožení ze strany globální civilizace, ke kteréžto interpretaci nejsou k dispozici žádné důkazy, mi přijdou úsměvné.\nPrávě proto, že Sentinelci jsou lidé jako my, je stejně tak dobře možné, že se jednoduše na nějaké kmenové poradě rozhodlo, že cizinci jsou zlí démoni, které je třeba bez milosti likvidovat a v krajním případě utéci před jejich přesilou, a v žádném případě nenavazovat kontakt. Takové věci jsou zkrátka v lidské povaze.\nDecember 17, 2018 v 22.37\nPřetrvávající zájem o diskusi k tématu mě nakonec přivedl k delšímu příspěvku...\nNa začátku lidské evoluce se sice jednotlivé drobné populace navzájem hodně podobaly, žily však ve velké izolaci. Později častěji směňovaly specifické produkty. Postupem času vyspělejší skupiny své slabší konkurenty jednak vytlačovaly na periferii prostoru vhodného k životu, jednak si je podřizovaly. Tento proces ovšem v určité podobě pokračuje, zatímco ukončování izolace autochtonních kultur je na samém svém konci. (Podobně jako po nějakých třech tisíciletích skončila v afghánské válce na prahu nového milénia definitivně kavalérie.)\nPřestože jde vlastně už o minulost, přece stojí za to uvést v souvislosti s možná posledním zabitím misionáře nekontaktovanou skupinou základní výčet možností postupu.\nPrvní možností je začlenit „poslední svědky pravěku“ nějak do naší civilizace. Jde o dost drastickou změnu, dá se však argumentovat, že je pro jejich dobro. Získají lékařskou péči a třeba se v zájetí, pardon, ve zlepšených podmínkách, začnou i množit. Takový přístup nelze jen zlehčovat. Četl jsem kdysi svědectví nějakých cestovatelů, kteří chtěli dát v nitru Nové Guinee dítěti se sepsí injekci. Rodina jim to nedovolila a oni ji nedokázali přesvědčit. Protože nechtěli skončit jako J. Chau, se slzami v očích odešli a nechali dítě zemřít. O takové dilema v podstatě jde. Uvědomme si však, že se jedná o svět, kde není trestná infanticida.\nDruhou možností (a svodem) je decentní kontakt, v podstatě v zájmu vědy (a pořízení trvalé památky). Také tato alternativa má své dobré zdůvodnění. Někdy na prahu 20. stol. se v Kalifornii na pokraji smrti sám vydal poslední příslušník kmene, který po zabití svých druhů přežíval sám skrytě v kousku rodného lesa, jenž v rychle se měnící zemi zbyl. Za těch nějakých 15 let překotného vývoje se situace změnila. Ichi, jak se onen člověk jmenoval, nežil v „civilizaci“ a mezi vědci dlouho. Stačilo to však k tomu, že jim nadiktoval slovní zásobu svého (už jen svého) jazyka i jeho gramatická pravidla a ukázal kulturu a dovednosti, které mu předali jeho předkové. Někdo může říci, že jsme Sentinelcům něčím podobným povinni rovněž.\nTřetí základní možností je nechat původní obyvatele na pokoji. Nerušit jejich autonomii, která brání rozkladu společné strategie na individuální. Vzhledem k tomu, že se dnes jedná spíše o stovky než tisíce osob, a to v globálním měřítku, jsem pro důsledné uplatňování třetí varianty.\nKdyž byla v Letohrádku královny Anny výstava fotografii S. Salgada, zaujaly mne mnohé krajiny a zvířata. Nejkrásnější byl však podle mne obrázek snad deseti lidí z jednoho kmene v Amazonii, kteří (rozeseti po ploše celého snímku) nazí odpočívali v nějaké síti. Pro tyto chvíle stojí jejich život za to, takový jaký je. Takový, jaký zhruba byl po většinu naší lidské minulosti.\nPastorační pokus misionáře Chaua mi připomněl misii sv. Vojtěcha k pohanským Prusům, o níž se předpokládá (ale dokázat to nelze), že byla cestou pro palmu mučednictví. Když člověku střílejí k nohám šípy, je pár desítek tisíc let jasné, co se mu tím říká a co znamená neudělat čelem vzad. Pánové misionáři, katoličtí i evangeličtí, z Nové Guinee a odjinud: Hic Rodos, hic salta!\nDecember 17, 2018 v 23.52\n"Romantické představy o 'hrdém odboji' proti existenčnímu i fyzickému ohrožení ze strany globální civilizace (...) mi přijdou úsměvné."\nProč úsměvné? Co třeba nějaké "právo" žít si život po svém a nikoli podle té nutnosti a (možná nesmyslných?) požadavků, které stanovuje globální civilizace? Prostě být svobodný...\nDecember 18, 2018 v 8.28\nLegrační je, že je zde konsenzus v tom, že ti lidé jsou civilizačně na úrovni doby kamenné, a zároveň se jim přisuzuje "hrdinný boj proti kapitalismu a globalizaci" - tedy proti něčemu, o čem nemají ani ponětí, co si nedovedou představit, o čem v životě neslyšeli - a zřejmě ani neuslyší.\nDecember 18, 2018 v 11.37\nOn se jim nepřisuzuje hrdinný boj proti kapitalismu,\non se jim přisuzuje hrdinný boj za to, aby si mohli žít jak sami chtějí.\nPřisuzovat hrdinný boj proti kapitalismu někomu, kdo nemá o kapitalismu ani páru, spíše vypovídá o určité vztahovačnosti a bojovném naladění hrdinných bojovníků proti kapitalismu, tedy těch kteří to těm Sentinelcům přisuzují.\nO globalizaci samozřejmě nějakou páru (a taky CO2) mají, to bezpochyby vidět musí.\nDecember 18, 2018 v 21.33\nAno, pane Krupičko, byl jste to skutečně vy, kdo psal v souvislosti s Andamany o "hrdinném boji s kapitalismem" - to je přesný citát. Bylo to v tom příspěvku, který jste smazal.\nTaké bych to, být vámi, dále už raději nekomentoval.\nDecember 18, 2018 v 21.41\nJestliže jsem nepochopil o čem byla řeč, tak jsem se asi chytil sám. Latinsky neumím, tak mi, prosím, vysvětlete co jsem nepochopil. Děkuji.


Deset mýtů o nových energetických průkazech budov – Ekologické bydlení\n24. 8. 2012 27. 8. 2012 redakce\tkomentářů: 14\tbydlení, Domy, energetické štítky, Nízkoenergetické bydlení, Pasivní domy\nVáclav Klaus minulý nedávno vetoval novelu zákona o hospodaření energií, která zavádí zvyšování energetických standardů pro budovy a rekonstrukce, a také výrazně rozšiřuje použití průkazů energetické náročnosti. V souvislosti s prezidentským vetem se objevila v médiích celá řada obav a mýtů spojených s novým zákonem.\nNovostavba pasivního domu v Jihočeském kraji z databáze Centra pasivního domu, foto: CPD\nSdružení Šance pro budovy považuje kvalitu debaty o návrhu zákona za klíčovou. Téma určitě není černé, ani bílé, ale v diskuzi by měly padat věcné a ověřené argumenty. Tímto chceme některé mýty uvést na pravou míru.\nZároveň zdůrazňuje, že nejdiskutovanější povinnost – zpracování průkazů energetické náročnosti – není hlavním cílem zákona. Jeho cílem je přispět efektivní regulací k tomu, aby české budovy byly energeticky efektivnější a jejich provoz stál méně peněz.\nTo má řadu nejen ekonomických přínosů. Průkazy energetické náročnosti jsou pouhým nástrojem k dosažení tohoto cíle. Ovšem nástrojem neopominutelným. Aby svoji roli plnily účelně, musí být jednoduché, jednoznačné a levné.\nPodrobně: Zákon nic takového neobsahuje, pouze specifikuje, jak provést energeticky úspornou renovaci (např. zateplení) na nákladově optimální úrovni, když už se vlastník rozhodne.\nA to právě proto, aby předešel zbytečným ztrátám energie, kterým může zabránit za velmi malých vícenákladů. Zákon v žádném případě neobsahuje ani požadavek na rozsah rekonstrukce. Pokud se rozhodnete zateplit pouze jednu stěnu a v ní vyměnit okna, nikdo vás nebude nutit k tomu, abyste třeba zateplovali ještě strop.\nPodrobně: V cenách nemovitostí bude tento náklad tvořit desetiny procenta. Také ve srovnání s náklady na energie, které mohu uspořit za dobu užívání budovy, pokud se rozhodnu pro úsporný dům, půjde řádově o stokrát nižší částku.\nSamozřejmě do budoucna povede informace o energetické náročnosti budov k rozčlenění ceny nemovitostí i podle tohoto faktoru. Nebude to nejdůležitější faktor, ale roli hrát bude. Ve Švýcarsku např. průkazy vedly k tomu, že budovy v pasivním standardu se prodávají zhruba o 7 % dráže, než jinak srovnatelné, energeticky horší budovy.\nTo bude samozřejmě výhodné pro majitele energeticky kvalitních budov, nevýhodné pak pro majitele energeticky nekvalitních budov. Je logické a přirozené, že druhá skupina se proti rozšíření průkazů bude ozývat.\nPodrobně: Průkaz je důležitým nástrojem pro přechod k úspornějším budovám. Je nutné jej držet jednoduchý, jednoznačný a levný. Každá budova je ale jiná, cenu tedy nelze „automatizovat“ jako u spotřebičů.\nU běžného rodinného domu, který má stavební dokumentaci, se cena odhaduje na zhruba pět tisíc korun. Pokud stavební dokumentaci nemáte, musí nemovitost navštívit odborník a provést zaměření na místě, což průkaz zdraží.\nU bytových domů pak česká úprava zvolila mírnější variantu a pro byty vyžaduje pouze průkaz pro celou budovu, aby si nemusely jednotlivé byty pořizovat každý svůj. U bytových domů půjde o desítky tisíc korun podle velikosti a členitosti budovy.\nJe důležité dodat, že průkaz může přispět ke zlevnění případné rekonstrukce, protože pohled a doporučení odborníka může znamenat optimální řešení.\nPodrobně: Spotřeba energie výrazně závisí na způsobu využívání domu (např. na kolik si vytápíte, jak moc větráte, kolik lidí v bytě či domě žije atd.).\nPokud má mít spotřebitel k dispozici nějakou relevantní informaci pro své rozhodování, tak potřebuje ověřené a zejména srovnatelné číslo, které není jen přibližně odvozeno, ale spočítáno odborníkem podle jasné metodiky.\nProto tyto odborníky autorizuje státní správa, konkrétně Ministerstvo průmyslu a obchodu. Je to obdoba standardizované spotřeby u auta nebo štítků na elektrospotřebičích. Tu také měří pouze certifikované zkušebny.\nStejně jako údaje o spotřebě auta, které jsou normované – tedy víme, že to je nějaká teoretická hodnota, která může být odlišná od reálné spotřeby, ale na druhou stranu umožňuje srovnávat údaje od různých výrobců mezi sebou. Smyslem průkazů je zlepšit orientaci kupců a nájemníků v nákladech na energie v budově.\nPodrobněji: Směrnice i zákon na to pamatují a umožňují výjimky v případech, kde by “štítkování“ nedávalo smysl. Vedle objektů pro rodinnou rekreaci jsou to například také kostely či objekty jako garáže do 50 m2.\nPodrobněji: Povinnost mít průkaz energetické náročnosti je navržena pouze pro bytové domy, a to podle jejich velkosti (s energeticky vztažnou plochou nad 1500 m2 od 2015, nad 1000 m2 od 2017 a menší od 2019).\nJe to proto, aby se usnadnil přístup k průkazu majitelům jednotlivých bytů v případech, kdy komunikace s celým SVJ nefunguje. Pro rodinné domy tato povinnost neplatí.\nPodrobně: Toto je naopak příklad toho, že štítky zafungovaly. Před zavedením štítků tomu tak nebylo, jakmile spotřebitelé dostali do ruky jednoduchý nástroj, začaly nejvyšší třídu vyžadovat a výrobci se museli této poptávce přizpůsobit.\nTřída A už nyní nestačí a zavádějí se třídy A+ až A+++. I zde štítky sehrály roli pro kultivaci trhu a informovanost spotřebitelů. Pokud i u budov v blízké budoucnosti dospějeme do stavu, že všechny nové budovy budou v třídě A, pak průkazy přesně splní svůj účel.\nPodrobně: Ano, přijetí zákona je v zájmu určitého odvětví průmyslu nabízejícího úsporné technologie (nejen zateplování). Ovšem úplně stejně tak nepřijetí zákona nahrává zase jinému odvětví průmyslu – dodavatelům energie.\nZjednodušeně řečeno, spotřebitel bude platit ať tak anebo tak, buďto za průkazy a úsporná opatření, anebo vyšší platby za energie. Podpořit průmysl úsporných technologií je navíc výhodnější i pro stát, protože se jedná na rozdíl od energetiky o výrazně kompetitivní odvětví zejména malých a středních firem oproti obřím dominantním energetickým gigantům.\nVe stavebnictví je také za dané peníze zaměstnáno více lidí, než v energetice. Úspory energie navíc chrání životní prostředí.\nPodrobně: Většina lidí nemá potřebné stavebně-technické znalosti a nemůže správně posoudit výhodnost a návratnost úsporných opatření. Lidé se proto nechovají ekonomicky racionálně, protože nemají potřebné informace.\nExistují stovky případů, kdy si rodiny před deseti lety zateplili tenkou vrstvou izolace nebo postavili nový dům bez zateplení úplně a nyní zjišťují, že „dozateplení“ je výrazně méně ekonomické, než kdyby bývali rovnou zateplili pořádně na začátku.\nLze argumentovat, že to je věc jednotlivce, který když udělá chybné rozhodnutí, nese za to sám odpovědnost. To je sice pravda, ale z tohoto chybného rozhodnutí jedince vyplývá vyšší spotřeba energie, která s sebou nese významné celospolečenské důsledky (znečištění, zdravotní dopady), které nejsou v ceně energie započteny. Vysoká energetická náročnost tudíž není pouze věcí jednotlivce, ale celé společnosti, podobně jako třeba bezpečnost na silnicích. Rozumná míra regulace je pro společnost výhodná.\nPodrobněji: Odborníci z realitního trhu odhadují, že roční poptávka po průkazech bude pohybovat mezi 50 až 60 tisíci kusů. To vychází při současném počtu specialistů, kteří jsou na základě osvědčení MPO průkazy oprávněni vydávat, na 50 průkazů ročně na zpracovatele, což je zvládnutelné.\nNedostatek energetických specialistů, o kterém se někdy v médiích hovoří, by tedy neměl nastat. Převis nabídky zpracovatelů průkazů nad poptávkou je důležitý pro udržení ceny za zpracování na rozumné úrovni.\n← Lékařské výzkumné centrum v Oklahomě má na střeše největší větrnou farmu\nVýroba klasických wolframových žárovek v září končí →\n12. 6. 2014 12. 6. 2014 Radomír Dohnal\t2\n14 komentářů: „Deset mýtů o nových energetických průkazech budov“\n12. 7. 2017 (16.40)\nDobrý den, ráda bych doplnila pár mýtů ke článku.\n19. 9. 2012 (14.09)\nZase jeden otřesný zákon, co nás považuje za tupě čučící kriply, křeří si ani nedokáží utřít nudli pod nosem. Jen budeme vyhazovat další peníze – jedny za energie, druhé za průkazy. A není pravda, že to je jen na domy, kde chcete podnikat – ale je to na domy, které mají rekonstrukci! Tedy i když přistavujete jenom králíkárnu!!! A pak ten vypatlanej cár papíru bude muset ještě ke vší hrůze vrazit na barák. To poručníkování mi strašně leze na nervy.\n6. 9. 2012 (22.56)\nDekuji panum r, Boban, ZocelenyDrapalik, ze me ujistili, ze v tomto state jeste existuje nekdo, kdo si je vedom svobodneho rozhodovani a hlavne chapou v cem tkvi cela podstata tohoto zakona…\n2. 9. 2012 (6.41)\nTen kdo tvrdi ze cena stitku je zanedbatelna, necht si pripravi svuj ucet a tuto zanedbatelnou castku posle na ucet kazdemu, kdo bude povinen si stitek poridit. Pokud nikdo nebude povinen stitek poridit, je zakon balast a nema ve sbirce zakonu co delat.\n27. 8. 2012 (10.15)\nStát je placen daňovými poplatníky za služby jež mají pomáhat lidem v životě, ne je okrádat a konrolovat. Naopak konrolován má být státní aparát!\nEnergetický audit na zateplení staršího domu považuji za legalizaci okrádání slušných lidí. Pro mě je 5000kč stále hodně peněz. Já nesedím v žádné dozorčí radě, nejsem úplatný politik nebo úředník.\nSamotná cena paliv nutí lidi šetřit není třeba těchto STB-praktik. Co bude dál, např. norma kolik toaletního paríru můžu užit na den??\n27. 8. 2012 (5.43)\nPetr: A vy neumite jednat sam za sebe? Vy nemate svobodnou vuli a tak potrebujete cim dal vice veci narizovat zakonem? Mozna by pro vas byl dobry i zakon jak spravne sedet ci zvracet na WC. Co kdyby jste nahodou nevedel, ci to delal neefektivne nebo neekonomicky. Mozna by se mohly stanovit i na toto zakonne povinnosti. Nekteri obcane se totiz pri pobytu na WC dle nasich pruzkumu chovaji iracionalne. Bijou se tu dva nazory. Jeden ze zakon nic povinneho nestanovuje (Michal), druhy, ze zakon stanovuje povinnosti (Petr), tak se prosim, vazeni lobbyste a mili ovcane, uz dohodnete at vase nazory jsou alespon konzistentni.\nZocelenyDrapalik: Dekuji. Tohle ale vysvetlit ovcanum ze ne vsichni tohle potrebuji muze byt hodne tezke. Obzvlaste v CR.\n26. 8. 2012 (23.33)\nOpravdu je to tak těžké pochopit? Pan r bude prodávat dům a vy, pan PETR ho budete chtít koupit. Tak řeknete, koupím, ale musíte mi ukázat energetický průkaz. A pan r, pokud bude chtít prodat, ho nechá vypracovat i bez rozkazu zákona. Ale možná přijde pan XY a řekne, mně se líbí poloha, pozemek, nebo architektura a energetická spotřeba je pro mne nedůležitá, protože stejně budu chtít všechno renovovat. Proč by pak oba měli platit 15tisíc Kč za něco, co ani jeden nepotřebuje? Když bude zákonná metodika měření, tak si to kupujícího může kdykoliv vyžádat a netřeba nařizovat každému, že musí povinně utratit peníze u sokromé firmy za něco co nechce.\n26. 8. 2012 (23.10)\nTo je odpudivě manipulační článek. Souhr PR keců, které lobbysté mohli použít při přesvědčování politiků, ale ve svobodné diskuzi neobstojí.\nAdd1) Zákon žádný požadavek zateplení neobsahuje, pouze specifikuje, jak provést energeticky úspornou renovaci na nákladově optimální úrovni. Mistovský PR kec. Tak buď neobsahuje žádný závazný požadavek a pak je v normě hodnoty zákona jen balast (zákon není soubor nezávazných doporučení), a nebo obsahuje povinné specifikace a pak je věta lež.\nAdd2) Cena průkazu je ve srovnání s cenou nemovitosti zanedbatelná – to mi mále upadl notebook na zem. Když už kupujete dům, asi máte dost peněz. Tak nebuďte škrti a zaplaťte ze zákona ještě i dalším. Všichni potřebujeme peníze, že.\nAdd3. Průkaz nebude drahý. Bude stát 5, 10, 20, 30 tisíc, podle složitosti a velikosti budovy. Pro starý RD odhadem 10tis Kč. Tak nebuďte škrti, je to pakatel.\nAdd4) Faktury jsou nedostatečné. Spotřeba energie výrazně závisí na způsobu využívání domu (např. na kolik si vytápíte, jak moc větráte, kolik lidí v bytě či domě žije atd.).\nJenomže energetický štítek vám o tom jak se větrá a jak se dům užívá řekne stejné prd. Neukáže vám, zda nemovitost stojí na návětrné straně, na půdě izoluje hromada sena atd. Zkrátka vám dá stejně neporovnatelné info jako faktura. Jenomže ta faktura vám alespoň řekne kolik energie pro konkrétní dům stály. A to je to co každého zajímá. Mimochodem sám zákon faktury pro určité případy připouští. Při troše vůle by je jistě dokázal připustit i pro širší spektrum případů – třeba staré RD. Ale to by nesměl být výtvorem lobbystů.\nAdd5) Budovy pro rekreaci – když si koupíte ve vesnici dům, zkolaudovaný pro trvalé bydlení, se záměrem využívat ho jako chalupu, jsem opravdu zvědavý, kdo vám na to dá vyjímku. A to nemluvím o tom, kolik úřadů budete muset oběhnout, aby jste vyjímku získal. Děkuju pěkně za takovou „vymoženost“.\nTvrzení, že zákazník buď zaplatí za štítek, nebo bude platit za energii je demagogie hrubého zrna. Možná dokáže zvážit náklady na energie sám, možná si nechá vypracovat štítek dobrovolně. Nepotřebuje zákon o povinném značení. Stačí zákon o metodice značení.\nV celém textu pletete pojem energetický průkaz, a energetický štítek. A možná záměrně, protože energ. průkaz je povinnost pro každý nový dům již dnes. Z toho by mohl čtenář pochopit, že úsporně se staví již dnes a pro staré domy bez dokumentace bude bez drahého průzkumu šťítek stejně jen souhrn pofidérních čísel.\nDál už to nemá cenu rozebírat, protože co bod to mistrovské dílo lobbystické manipulace.\n26. 8. 2012 (12.26)\nk poznámce pana R\nprávě kůli lidem jako Vy je třeba dát nějaký zákon kde bude stanoveno jaké máte povinosti, na vás osvěta… moc nezabírá, kdyby po vašem bylo tak za c.a k. mocnářství ještě žijem :-)\ni když nic proti tomu, uřednictvo i četnictvo bylo vcelku výkoné, a rozhodně ne tak zkorumpované jako dnešní demokratické které si stále myslí že v demokracii se státní uředník je polaten státnímu vládci\n24. 8. 2012 (14.57)\nMichal: Takze rikate ze neumim chapat text a ze nic z toho nebude povinne? Proc je tedy takova snaha to protlacit do zakona? Pokud je to dobrovolne, staci osveta – napriklad priloha nejakeho casopisu. Neni nutno to cpat do zakona a obtezovat s tim zakonodarce jejichz mzda se sklada i z mych dani, nejen z vasich. Pokud to ma byt povinne pri prodeji, tak napriklad ja (a 100 pro nejsem sam) se na nemovitost podivam a kdyz tomu nerozumim, pozvu si odbornika, pokud tomu rozumim, odbornika nepotrebuji. Kde mate prosim tu nezbytnost mit pri prodeji povinne stitek za 5K? Dalsi naklady na neco co ani kupujici nemusi vyzadovat. Naopak treba ja dam prednost pri nakupu budovy te, ktera energeticky stitek nema, paklize za neho usetrim ja 5000 nebo prodejce, ktery by mi neco co nepotrebuji beztak pricetl k cene. Uplne na dve veci. Na ziveni dalsiho statni nepotrebne urednicke krysy.\nMarian: Uvazoval jste nad moznosti kdy kupujici zadny energeticky stitek vyzadovat ani potrebovat nebude? Presto to vypada ze to bude casem prolobovano a narizeno zakonem.\nAle chapu, na kazdy argument se najde protiargument. Pochopte jednu vec. Jsou lidi, kteri tyhle hovadiny k nicemu nepotrebuji. Ze vy je potrebujete, fajn, objednejte si trebas komplet energeticky audit a klidne pro kazdou mistnost zvlast kde si vylepte stitek nad dvere. Pokud vam budu prodavat nemovitost a vy budete vyzadovat energeticky stitek pak vam ho za poplatek 5000 necham pro budovu vyhotovit a nebo mate smulu a prodam budovu tomu, kdo ho chtit nebude. Co kdyby jste si to pote co bych stitek zaplatil ja rozmyslel a dalsi kupujici by ho nepotreboval? Neotravujte ostatni svou potrebou videt stitky na budovach, a uz vubec ne zakonem, ktery vymodeloval business – ne potreba spolecnosti ale business! A nebo si to objednejte a zaplatte ze sveho, pokud to skutecne nezbytne ke svemu zivotu potrebujete ale nevnucujte to tem, kterym to zadnou pridanou hodnotu neprinese. Nabidnete to tem, kteri po tom touzi a zaplatit si to chteji, ale nevnucujte. Howgh.\n24. 8. 2012 (13.22)\nřekněmě to jednoduše\nveto prezidenta klause nebylo na základě potřebosti, nepotřebnosti tohoto zákona – i když osobně si myslím že potřebný je protože jasně nastaví pravidla trhu s nemovitostmi, budova ve třídě A se jistě bude prodávat lépe a za relativně vyžší cenu ( díky usporám provozním tak vlastně bude i tak levnější ) než budova třídy B nebo C ve kterých dnešní devlopeři hlavně staví, těm totiž je jedno že za 10 let protopíte dvojnásobek ceny bytu z jejich kapsy to totiž nejde – ale k původnímu, takže myslím že tento zákon byl vetován díky rudému hadru jenž vidí náš vševědoucí prezident hned jak zaslechne slovo energetiské úspory, enviroment\ndoufejme že brzo pujde krást pera jinam kde nadělá méně škody na celkové ekonomice, než za jím naplánované kuponové privatizace :-)\n24. 8. 2012 (10.34)\nJe fakt zaujimave ako ludia spracuvavaju informacie.\nCitat pana „r“\n„Ja o sve budove jako majitel vim velmi dobre kde jsou jeji uskali a problemy, na to nepotrebuji platit odbornika, ani stitek a rekonstrukci si udelam az ja uznam za vhodne.“\nto je pekne ked vy viete kde ma vasa nehnutelnost uskalia. Ale uz vidim ako to moznemu kupujuce vsetko oznamite :)))))\nPreto tie stitky maju byt na nehnutelnosti pri predaji a prenajme.\n24. 8. 2012 (9.04)\nTak nevím, ale z Vaší reakce mi přijde, že vlastně neumíte číst, vstřebat a pochopit text. Nebo jste jej nečetl a pak pardon.\n– Nikdo Vás nenutí štítek dělat když nic nehodláte s budovou podnikat.\n– Když budete, má být pro Vás podkladem pro rozhodnutí jaké optimální patření je vhodné udělat aby jste neplýtval penězi na stavební práce neefektivní. Vy třeba svůj dům dobře znáte, proto pro vás může být PENB levnější protože se s odborníkem domluvíte na co se soustředit. Kromě Vás je zde ale několik miliónů majitelů, kteří o energiích, technologiích a stavební fyzice neví nic a pro ně je plně zastupitelná role odborníka.\n– Stát (MPO) Vám neurčuje odborníka, vyberete si dle sebe.\n24. 8. 2012 (7.53)\nz toho clanku a z argumentu zde polozenych se mi dela zle. Dodatek ze „Garantem úspěchu je Ministerstvo průmyslu a obchodu“ hovori jasne (viz nekolikrat opakujici se historie). Dalsi plytvani, dalsi tahani penez z lidi za hovadiny, ktere nikomu nepomohou. Jak nemam rad prezidenta, tak tohle veto je spravne. Dalsi tunel jak z lidi udelat blbce a vytahnout z nich penize. Ja o sve budove jako majitel vim velmi dobre kde jsou jeji uskali a problemy, na to nepotrebuji platit odbornika, ani stitek a rekonstrukci si udelam az ja uznam za vhodne. Zadne doporuceni statu ani stitky k tomu nepotrebuji a akceptovat nikdy nebudu. Odbornika si pozvu takoveho, kteremu ja duveruji. Ne takoveho ktery urci nas zkorumpovany stat.\n„Zkušenost ukazuje, že lidé se nechovají racionálně.“\nTohle je na okamzitou dvojitou facku tomu kdo tuhle vetu napsal. To je tak pruhledne lobby, ze kdo tohle nevidi, tak se skutecne nechova racionalne.


Největší výhoda WordPress – když něco velkého hoří existuje vždy minimálně jedno řešení - Jak na internetové stránky\nNejvětší výhoda WordPress – když něco velkého hoří existuje vždy minimálně jedno řešení\nPublikováno 22.07.2015 16.07.2015\nWordPress je nejrozšířenější redakční systém na světě. A to přináší jeho největší výhodu. Když někde něco hoří anebo je potřeba, vždy existuje minimálně jedno řešení. Přitom pokud byste si postavili vlastní redakční systém anebo si jej nechali udělat na míru, tak i při velké investici času a peněz, často tak tak stíháte.\nKlasickou ukázkou jsou bezpečnostní hrozby. V dnešní době se vám do systému může dostat někdo i přes virtuální disketovou jednotku. To není vtip. Na skutečném fyzickém serveru máte nainstalovanou virtualizaci, třeba s 30 VPS, a někdo najde díru ve formě virtuální disketové jednotky na virtuálním privátním serverům, přes kterou se dostane až na samotný fyzický server. Než přišel Venom bylo to teoreticky nemožné. Pak se rychle muselo záplatovat. Chyby se můžou objevit v čemkoliv. Když se ale objeví, je třeba je rychle odstranit. A komunita kolem WordPress to dokáže velmi efektivně. Dokážete sledovat všechny aktuální bezpečnostní trendy a přizpůsobit jim svou aplikaci?\nA pak tu máme trendové věci jako je třeba akce Google za internet pro mobilní zařízení. Kdo nebude mít přizpůsobený web, nebude se dobře zobrazovat na vyhledávání pro mobilní zařízení. Ačkoliv dal Google všem několik měsíců času a výsledek se zatím nijak zvláště neprojevil, uživatelé WordPress to měli jednoduché. Prostě si vybrali novou šablonu anebo ke své oblíbené si stáhli plugin, který se o vše postará. Nejnáročnější bylo si na to najít těch pár minut. Samozřejmě k šablonám na míru bylo nutné kontaktovat tvůrce.\nPak tu máme novinky, které zavádí velcí hráči na trhu. Například sociální sítě. Jejich vývojáři vytvoří úžasné API na propojení webových stránek s profilem na sociální síti. Vše se dá krásně nastavit a upravit. Problém je, že implementace je časově náročná a náročná i pro středně pokročilého programátora. Vše se musí pořádně otestovat. Navíc nikdo nezaručí, že za několik týdnů to nebudete všechno kvůli malé úpravě dělat znovu. A hádejte jak to bude u WordPress? Prostě si stáhnete plugin a v dobrém rozmaru pak stačí jen poslat autorovi nějaké všimné na PayPal.\nNejen velké věci se často probírají i na diskuzních fórech. U tak rozšířeného redakčního systému jako je WordPress většinou nejste první, kdo podobný problém řeší, takže vám někdo odpoví anebo alespoň navede, co s tím.\nA nezapomeňme i na poskytovatele služeb. Představte si, že by nejnovější verze WordPress přestala fungovat na nějakém hostingu anebo hlásila chybu. Provozovatel by vzhledem k počtu klientů udělal vše proto, aby upravil svou službu. Myslíte, že by to udělal i pro váš na míru dělaný projekt?\nVe WordPress už je už masová síla, podpořená aktivní komunitou. Když je něco potřeba, někdo to udělá.\nPublikováno v Pro a protiOštítkováno WordPress\nProč používat SEO pluginy pro WordPress


Austrian opustil poslední Airbus A319 | Airways.cz\nAustrian opustil poslední Airbus A319\nJak jsme informovali v článku koncem června minulého roku, rozhodl se koncern Lufthansa Group upravit složení typů letadel jednotlivých dceřiných společností tak, aby se u jednotlivého dopravce pestrost provozovaných typů co nejvíce snížila.\nAustrian Airlines tak již v květnu 2021 kompletně opustily letadla DHC Dash 8 Q400, k 1.1.2022 to byl i poslední Airbus A319, který byl převeden k sesterské Lufthansa City Line. Jedná se o letadlo s registrací OE-LDE, které ještě brzo ráno 1.1.2022 provedlo pro Austrian pravidelný let na lince OS 850 z Tirany do Vídně.\nNyní se flotila Austrianu skládá ze 17 letadel typu Embraer RJ-195LR, 29 letadel Airbus A320 (z toho 6 letadel není stále ještě využito - 4 z nich jsou zaparkována nebo dlouhodobě uložena na letišti ve Vídni a 2 letadla jsou dlouhodobě uložena v Bratislavě), 6 letadel Airbus A321, 3 letadel Boeing 767 a 6 letadel Boeing 777, z nichž jedno je dlouhodobě uloženo na letišti ve španělském Teruelu.\nAustrian tak zřejmě splní podmínku předloňské rakouské státní pomoci mít na bázi ve Vídni po skončení pandemie 9 dálkových letadel. Austrian se před koncem loňského roku dokonce rozhodl část státní pomoci ve výši 60 miliónů euro státu vrátit, neboť si zajistil výhodnější financování na finančním trhu. I tak se vedou v Rakousku vášnivé debaty o budoucí podobě dálkové flotily Austrianu, neboť právě dálková letadla jsou po Airbusech A321 ve flotile Austrianu druhá nejstarší a bude potřeba mít brzy plán jejich náhrady. Nejstarším dálkovým letadlem je Boeing 777 s registrací OE-LPA, jehož stáří je aktuálně 24,5 let. Není však nejstarším letadlem ve flotile Austrianu - tím je momentálně Airbus A321-111 s registrací OE-LBA, který byl vyroben v prosinci roku 1995 a jehož stáří je nyní 26,1 roku.\nAirbus A319-112 s registrací OE-LDE na letišti v Curychu, září 2009 (foto: Aero Icarus, Wikimedia Commons, CC-BY-SA-2.0)


Obec Jarpice s částí Budenice se nalézá severozápadně od Slaného, na březích Vranského a Pálečského potoka.\nPrvní písemná zmínka o vsi se dochovala z roku 1333, kdy Jenofita z Obořiště věnovala Jarpice klášteru Zbraslavskému.\nV obci se nachází místní restaurace.\nZápadně od obce leží zajímavé území cenomanské pískovce s vyvěrajícími prameny.\nV obci nenalezneme žádnou z turistických tras a cyklostezek. Západním směrem od obce, v okolí města Louny, vzdáleném 23 km, vede mnoho stezek pro pěší i pro cyklisty.\nChráněná dvěma lipami stojí v centru vesnice oproti obecnímu úřadu kaplička, dnes nově zrekonstruovaná.\nNa návsi se taktéž nachází pravidelně upravovaný park osazený mnoha zajímavými dřevinami.\nNabízíme Vám tipy kam na výlet v obci Jarpice a jejím okolí.\nStatistiky obce Jarpice: počet obyvatel\nZobrazit všechny fotografie obce Jarpice\nVzdálenost meteostanice od obce Jarpice: 5 km\nKe dni 1.1.2021 žilo v obci Jarpice 147 mužů a 144 žen?\nKoněpruské jeskyně je ve vzdušné vzdálenosti 45 km od obce Jarpice?\nRozhledna Stradonka je ve vzdušné vzdálenosti 10 km od obce Jarpice?\nDnes má svátek Miloš a ve správním obvodu obce Slaný se toto jméno vyskytuje přibližně 136x?\nZřícenina hradu Házmburk je ve vzdušné vzdálenosti 13 km od obce Jarpice?\nMilešovka (837 m) je ve vzdušné vzdálenosti 28 km od obce Jarpice?


Největší TEST elektrokoloběžek 2019: Nejlepší koloběžky + JAK vybrat\nNejlepší elektrokoloběžky 2019\nUšetřete si peníze i nervy při výběru nejvhodnější elektrokoloběžky.\nZvolte si na základě výkonu, maximální rychlosti, jízdního komfortu a poměru cena/kvalita.\nTOP elektrokoloběžky 2019\nMěstské do 20 000 korun\nMěstské od 20 000 korun\nTerénní do 20 000 korun\nTerénní od 20 000 korun\nXiaomi Mi Electric Scoter 2 M365 Joyor X5S SELVO 2350 Ultimate Chopper 2000W\nTest elektrokoloběžek do města\nTest elektrokoloběžek do terénu\nNejlepší výrobci koloběžek\nPodle čeho elektrokoloběžku vybírat\nKolik za ně vlastně zaplatíte\nKlady a zápory elektrokoloběžek\nDoprava v městech stále více houstne, navíc se zvyšujícím se tlakem na ekologii spousta lidí začíná jezdit nejen do práce na kole či na koloběžce. Ne každý ovšem chce na koloběžce absolvovat i více než 20 kilometrů za den „po staru“. Proto se na trhu stále častěji objevují elektrokoloběžky, které lidem značně usnadní život a zrychlí také každodenní dojíždění.\nElektrokoloběžka je tak pro rychlý městský přesun ideálním dopravním prostředkem, který úplně minimálně závisí na aktuální dopravní situaci. Díky tomu nejste omezení dopravními komplikacemi a všude se dostanete pohodlně a hlavně včas. Navíc do jisté míry také ušetříte za náklady na cestování městskou hromadnou dopravou. Nechte městské kolony daleko za sebou, recenze elektrokoloběžek vám v tom pomůže.\nVýhodou je, že na elektrokoloběžku nepotřebujete žádné řidičské oprávnění. Existují sice nějaká věková omezení stanovená výrobcem, oficiální omezení ale neexistuje. Jsou pouze taková omezení, která stanovuje zákon – například povinné přilby do 18 let a další. Ve své podstatě se v případě elektrokoloběžky jedná o klasickou koloběžku, která má pouze přidělaný elektromotor. Tento dopravní prostředek se ale stává stále více oblíbeným. Navíc je zde ještě jedna nesporná výhoda. Pokud dojde šťáva, můžete jednoduše pokračovat klasickým odrážením. Pozor, toto umožní pouze některé modely, proto je potřeba si všechny parametry koloběžky řádně nastudovat, k čemuž vám poslouží i náš test elektrokoloběžek.\nKoloběžka by neměla být pouze nástrojem k dopravě, ale měla by také sloužit k zábavě.Velký test elektrokoloběžek, který jsme si pro vás připravili, vám snad pomůže ve výběru té správné. Jak vybrat elektrokoloběžku totiž závisí na několika podstatných faktorech, o kterých možná nemáte ani ponětí. Nechte se inspirovat naším testem a třeba si díky nám vyberete nového společníka na pohodlné a relativně rychlé cestování nejen po městě, případně vyberete skvělý dárek pro své ratolesti.\nElektrokoloběžek existuje hned několik typů, proto je vhodné si je hned na začátku rozdělit. Vedle klasického dělení elektrokoloběžek podle ceny je ještě dělení podle využití. Někdo hledá koloběžku na dojíždění do práce, jiný by s ní zase rád řádil v terénu a jezdil na výlety. Na rozdělení elektrokoloběžek se proto podíváme na následujících řádcích, abyste dostali ve výběru elektrokoloběžek větší rozhled.\nPrvní kategorií jsou koloběžky do města. Jak nadpis napovídá, tyto elektrokoloběžky mohou sloužit jako příjemný dopravní prostředek do školy či do práce. Většinou jsou vybaveny menšími kolečky, které se na jízdu po chodníku či silnici hodí více. Z pochopitelných důvodů jsou koloběžky relativně malé a lehké. Za prvé proto, aby byly dobře skladné, za druhé pak proto, abyste se s nimi vešli například do městské hromadné dopravy atd. Menší hmotnost má na svědomí především menší baterie. U koloběžek do města se totiž nepočítá s extrémně dlouhými dojezdy. Případné další snížení hmotnosti pak záleží na použitých materiálech či doplňkové výbavě. Koloběžky do města také zpravidla nedisponují nějak vysokou maximální rychlostí. To především z důvodu bezpečnosti vás i chodců.\nJestliže se chystáte s koloběžkou spíše na výlety a do terénu, pak musíte zvolit zcela jistě jinou koloběžku, než tu do města. Prvním větším rozdílem jsou především větší kolečka, bez kterých se neobejdete. Stejně tak je důležité, aby byla kolečka gumová, především pro tlumení nerovností. Na takové využití elektrokoloběžky se rozhodně hodí delší výdrž baterie. Nikdy nevíte, kdy se může váš výlet protáhnout. Poněkud masivnější provedení pak rozhodně není na škodu. Tyto koloběžky pak také zpravidla disponují vyšší maximální rychlostí. Na stylu jízdy pak záleží výdrž baterie, kterou můžete šetrnou jízdou prodloužit i o pár kilometrů. Na dlouhých výletech se to rozhodně hodí.\nTest elektrokoloběžek do města jsme rozdělili na dvě části. Koloběžky do 20 000 korun a koloběžky nad 20 000 korun. Cena koloběžek se odvíjí zpravidla od toho, kolik zvládnou na jedno nabití dojet, případně od dalších funkcí, kterými mohou jednotlivé koloběžky disponovat. Zamyslete se vždy nad tím, které z funkcí naplno využijete, abyste zbytečně neplatili za něco, co je pro vás vlastně zbytečné a předražené. Pamatujte na to, že při výběru koloběžky do města je podstatná váha, skladnost a především to, zda má koloběžka velká či malá kolečka.\nXiaomi Mi Electric Scoter 2 M365\n25 km/h\t 250 W\t Zjistit cenu\n12,5 km/h\t 250 W\t Zjistit cenu\n35 km/h\t 500 W\t Zjistit cenu\nCity Boss T7 20\n35 km/h\t 700 W\t Zjistit cenu\n25 km/h\t 500 W\t Zjistit cenu\n50 km/h\t 600 W\t Zjistit cenu\n37 km/h\t 1000 W\t Zjistit cenu\nElektrokoloběžky do města a jejich charakteristika\nElektrokoloběžky do města jsou poměrně vhodným pomocníkem na každodenní dojíždění. Tento typ koloběžek je zpravidla skladný. Je to především z toho důvodu, aby se dala koloběžka jednoduše složit a mohli jste s ní nastoupit například od městské hromadné dopravy. Ne vždy je síla k tomu, abyste se do práce dopravovali pouze na koloběžce. Tomu samozřejmě musí být uzpůsobena také váha. Na výrobu se proto využívá odlehčených materiálů, aby s ní byl pohyb po městě skutečně snadný.\nZpravidla mívají tyto koloběžky menší kolečka, která jsou na jízdu městem pohodlnější. Aby mohla mít koloběžka skutečně nízkou hmotnost, nedostává se jí tak velkých akumulátorů, jako tomu je u koloběžek do terénu. Dojezdy jsou u těchto koloběžek mnohdy o dost menší. Na druhou stranu, ve městě je spousta místa, kde můžete koloběžku snadno dobít.\nVýrobci se logicky předhánějí v tom, kdo zvládne udělat tu nejlepší městskou koloběžku. Proto se snaží neustále vylepšovat stávající parametry a přidávat nové funkce. Dá se to, s drobnou nadsázkou, přirovnat k vývoji automobilů. Každá koloběžka se tak liší maximální rychlostí nebo například tím, zda disponuje tempomatem. Musíte si proto určit priority, co od koloběžky očekáváte a jaké bude její využití. Podle toho si pak můžete vybrat vhodnou elektrokoloběžku do města. Samozřejmě, že i po městě se můžete prohánět s koloběžkou do terénu. Jakmile ale budete chtít nastoupit do autobusu, její rozměry a váha vás budou limitovat a cestování nebude o moc pohodlnější.\nElektrokoloběžy do terénu mají zcela jinou konstrukci, než koloběžky do města. Terénní koloběžky bývají robustnější, mají větší kola a zpravidla také silnější baterku. Kterou koloběžku do terénu si vybrat? I zde dělíme elektrokoloběžky do dvou cenových skupin, a to na skupiny do 20 000 korun a od 20 000 korun. Věříme, že si tak vybere úplně každý.\n25 km/h\t 350 W\t Zjistit cenu\n34 km/h\t 1000 W\t Zjistit cenu\n25 km/h\t 1000 W\t Zjistit cenu\nUltimateTricycle 500 W\nUltimate Chopper 2000 W\n25 km/h\t 2000 W\t Zjistit cenu\n25 km/h\t 250 W Zjistit cenu\nElektrokoloběžky do terénu a jejich charakteristika\nCharakteristická jsou pro ně zejména větší kolečka, protože s malými byste se v terénu špatně pohybovali. Velká kolečka lépe odolávají náročnému terénu, ale třeba i blátu a v drtivé většině případů jsou gumová, aby lépe tlumila nerovnosti. I na nerovném terénu se pak jede lépe a koloběžka tolik neskáče. Samozřejmostí je i výrazně bytelnější a odolnější konstrukce, která je sice těžší a méně skladná, ale v terénu je většinou nutností. Obecnou vlastností je i větší výdrž baterie, ta je u těchto koloběžek nutností, protože jinak byste riskovali, že zůstanete v terénu bez energie a zároveň bez možnosti ji doplnit. Maximální rychlost i výkon jsou také o něco větší, což v přírodě, na rozdíl od města, můžete bez obav využít.\nTato soukromá čínská společnost se v posledních letech velmi činí. Vedle chytrých doplňků do domácnosti nebo do každodenního života vyvíjí a vyrábí také elektrokoloběžky. Právě koloběžky od Xiaomi bývají velmi často vyhledávány především pro snadné propojení koloběžky a mobilu. Celkově je kvalita jejich koloběžek na velmi dobré úrovni.\nNinebot je další čínskou značkou, která má ale s podobným typem vybavení velké zkušenosti. Doslova se zaměřuje na vozítka všeho druhu, od elektrokoloběžek, přes jedno kolky až k segwayům. Společnost NinebotSegway odkoupila a tím získala také mnoho patentů, které jí umožní vyrábět opravdu skvělé elektrokoloběžky na trhu.\nCityBoss je značka, která se může pochlubit skvělým designem svých elektrokoloběžek. Ty jsou primárně určeny do městského provozu. Proto je jejich design jednoduchý a koloběžky lehké a snadno složitelné. Jestliže hledáte opravdu koloběžky pouze do města, CityBoss je skvělou variantou.\nKickbike je finská společnost, která velmi často udává trendy na poli koloběžek. Tyto koloběžky jsou známé pro své specifické tvary, navíc existují také různé skupiny nadšenců, kteří se touto značkou zabývají. Kickbike je na poli koloběžek zkrátka velký pojem.\nNež si začnete koloběžku vybírat a budete přemýšlet nad jednotlivými parametry, měli byste se zamyslet, co od koloběžky vůbec očekáváte. Hlavní kritérium je, zda budete jezdit po městě nebo v terénu, potažmo kolik potřebujete minimální dojezd. Sekundárně byste potom měli myslet na frekvenci jejího využívání a maximální rychlost, kterou je schopna vyvinout. I maximální rychlost je důležitá, a to především, jestliže budete koloběžku dávat například jako dárek dětem. Oficiálně samozřejmě žádné věkové omezení neexistuje. Čím větší maximální rychlost vyvinete, tím hůře se pak může elektrokoloběžka ovládat.\nVelmi užitečnou funkcí, nad kterou byste mohli popřemýšlet, je možnost propojení koloběžky se smartphonem. Může vám to poskytnout velmi zajímavé informace, které pak můžete sdílet se svými kamarády. Vedle toho budete mít ve smartphonu kompletní informace o stavu vaší elektrokoloběžky. Propojení s chytrým telefonem se hodí především při každodenním dojíždění. Ujistěte se také, že model, který jste si vybrali, umožňuje klasickou jízdu pomocí odrážení. Ne každá elektrokoloběžka tímto disponuje a mohli byste se tak dostat do opravdu nezáviděníhodné situace. S tím pak souvisejí také brzdy. Jestli má koloběžka elektromagnetické brzdy, je třeba si uvědomit, že pokud vám dojde energie, koloběžka prostě brzdit nebude.\nSkládání je jedna z podstatných věcí především u městských koloběžek. Pokud se totiž půjde dát snadno složit, můžete s ní pohodlně cestovat také v dopravních prostředcích. Navíc je také skladnější nejen doma ale také v práci či ve škole. Když už se dá koloběžka složit, zpravidla disponuje také výškově nastavitelnými řídítky. Díky tomu se může na koloběžce prohánět více členů domácnosti.\nPohodlné skládání koloběžky je také velmi praktické pro její následné umístění. Navíc se nemusíte obávat toho, že by se koloběžka samovolně složila během jízdy. K tomu, abyste ji mohli složit, slouží velké množství nejrůznějších pojistek, díky kterým máte zaručeno, že během jízdy se koloběžka skutečně nesloží.\nAno, kolečka jsou jednou z nejdůležitějších částí na elektrokoloběžce. Můžeme zde uplatnit jednu základní rovnici. Čím větší kolečka jsou, tím rychleji může koloběžka jet. To je ale vykoupeno horší ovladatelností. Do města proto zásadně menší kolečka, do terénu pak ta větší. Stejně tak to platí u tvrdosti. Čím tvrdší kolečka, tím se zvyšuje také rychlost. Na druhou stranu měkčí, gumová, kolečka jsou pohodlnější pro jízdu.\nDůležitým parametrem u koleček jsou ložiska. Ta se starají o to, že při točení koleček nevydává koloběžka žádné strašidelné zvuky. Kvalita ložisek se značí od jedničky po devítku, přičemž devítka je nejlepší možná známka. Je potřeba zdůraznit, že ložiska se netýkají nafukovacích koleček!V těch by totiž byla naprosto zbytečná.\nKlasická malá kolečka zpravidla nevyžadují žádnou větší péči. Gumová kolečka či kola se ale musejí pravidelně dofukovat a také se musí hlídat jejich kvalita. Pokud tedy hledáte prakticky bezúdržbovou koloběžku, rozhodně sáhněte po té, která má klasická kolečka.\nMotor je u elektrokoloběžky základem. Kvalitní motor s dobrým výkonem vám zajistí skvělé svezení s dobrou maximální rychlostí. Kvůli hmotnosti a ceně se do města doporučuje motor s výkonem okolo 300 W. To by vám mělo stačit asi na 20 kilometrů dojezdové vzdálenosti. Pokud se s koloběžkou vydáte spíše do terénu, je rozhodně vhodnější koupit tu, která nabízí u motoru větší výkon. Než se rozhodnete koupit si elektrokoloběžku se silnějším motorem, ujistěte se, že ji zvládnete uřídit. Motory s větším výkonem a tím pádem také maximální rychlostí jsou určeny spíše pro pokročilé jezdce. Začátečník by si s takovou koloběžkou mohl pěkně natlouct.\nKdyž už budete svištět na koloběžce, není špatné si uvědomit, že budete potřebovat také brzdit. Zpravidla se setkáte s brzdami mechanickými nebo elektromagnetickými. Mechanické brzdy mají vlastnosti i obsluhu úplně stejnou, jako mají například jízdní kola. Proto jsou také mnohem žádanější. Elektromagnetické mají zase zpravidla horší reakční dobu a tak nějak jsou celkově nepraktické. Jejich hlavní nevýhodou je totiž fakt, že pokud vám dojde energie, s elektromagnetickými brzdami prostě nezabrzdíte. A to, při jízdě z kopce, není zrovna ideální stav. Pokud tedy sáhnete po elektromagnetických brzdách, budete si muset nabití baterie velmi pečlivě hlídat.\nBaterie je další z velmi podstatných věcí, na které byste měli při výběru dbát. Je jasné, že se zvyšující se kapacitou baterie se zvyšuje také celková cena koloběžky. Dojezdy se velmi liší, stejně jako doba nabíjení. Městské koloběžky mají ale dojezdy zpravidla okolo 20 kilometrů a nabíjejí se zhruba 5 hodin. Jsou i modely, které se nabíjejí mnohem rychleji. Výdrž baterie také záleží na způsobu používání. Podle toho volte dojezdovou vzdálenost a samozřejmě také délku nabíjení. Výdrž baterie lze ovlivnit stylem jízdy. Velmi často vám k větší výdrži napomůže také tempomat, který některé koloběžky nabízejí. Ten pak funguje úplně stejně, jako tempomat v autě.\nZajímavostí je, že lze využít také systému rekuperace. Pokud brzdíte, energie z brzdění je využita k dobití baterek. Pokud tedy budete brzdit, prodlužujete tak jízdní dobu. Je to skvělá vlastnost, ale nečekejte, že vám prodlouží dobu jízdy nějak závratně. Na pár kilometrů dojezdu navíc to ale rozhodně bude, a to už se může mnohým vyplatit.\nMaximální rychlost, kterou dokáže koloběžka vyvinout, souvisí celkem úzce s celkovou výdrží baterie a tím pádem také maximálním dojezdem. Většina koloběžek je schopna dosahovat maximální rychlosti mezi 25–35 km/h. Ty nejvýkonnější se dostávají k hranici až 50 km/h! Takto výkonnou koloběžku ale doporučujeme pouze pro zkušené jezdce! Maximální rychlost pak závisí na celkovém výkonu koloběžky. Čím větší výkon bude daná koloběžka mít, tím vyšší maximální rychlosti bude dosahovat.\nAčkoli se to může zdát jako jasná věc, není tomu tak. Elektrokoloběžky mají různý způsob řízení, který může někomu vyhovovat více a někomu zase méně. Většinu elektrokoloběžek řídíte jako motorku. Přidáváte a ubíráte pomocí páček na řídítkách. Některé modely, převážně ty dražší, mají integrovaný tempomat, díky kterému můžete udržovat stabilní rychlost a o nic více se nestaráte.\nU některých modelů se ale můžete setkat s gyroskopickým řízením. To funguje podobně, jako například SegWay. Nakláněním řídítek dopředu nebo dozadu přidáváte nebo ubíráte rychlost. Musíte se proto rozhodnout, který z těchto způsobů vám přijde nejlepší.\nVelmi důležitým aspektem elektokoloběžek je bezesporu jejich nosnost. Většina koloběžek disponuje nosností do 100 kg, některé ale mají i vyšší. Myslet musíte nejen na svou tělesnou hmotnost ale také například na hmotnost batohu, který budete mít s sebou apod. Důležité je, abyste elektrokoloběžku příliš nepřetěžovali. Pokud by se tak stalo, dojezdová vzdálenost by se snížila. Stejně tak by bylo mnohem obtížnější brzdit a celkově by se mohla koloběžka velmi rychle rozbít.\nElektrokoloběžky mají ještě jeden významný aspekt, a tím je hmotnost. Koloběžky se zpravidla vyrábějí z duralu, který je velmi pevný ale zároveň také velice lehký. Robustnější koloběžky jsou pak vyráběné z poněkud těžší ocele. Pokud tedy budete vědět, že koloběžku budete velmi často přenášet, rozhodně volte tu, jež je vyrobena z lehčího duralu.\nElektrokoloběžka je rozhodně výhodná pro každého, kdo hledá ekologickou a rychlou dopravu nejen do města. Pokud vás nebaví stát každý den v kolonách, můžete si pořídit elektrokoloběžku do města. Provozní náklady jsou, pomineme-li pořizovací cenu, minimální. Stačí si pouze dobře rozmyslet, jaké vlastnosti od koloběžky požadujete. Vzhledem k tomu, že se v některých případech nejedná o levnou záležitost, klidně si všechny důležité body sepište a ještě jednou si projděte test elektrokoloběžek 2019, který jsme pro vás připravili.\nNa co spousta lidí zapomíná, jsou především bezpečnostní pomůcky, které jsou na elektrokoloběžce podstatné. Helma je u dětí do 18 let povinná, u dospělých volitelná. Přesto apelujeme na každého z vás, aby helmu raději měl. Stejně tak se doporučují chrániče, které vás ochrání v případě pádu. Koloběžka musí být také řádně označena vpředu bílým a vzadu červeným světlem. Myslete na tyto základy a před každým vyjetím tyto propriety zkontrolujte.\nElektrokoloběžky mají opravdu velký cenový rozptyl. Můžete sehnat koloběžku doslova za pár stovek, ale můžete za ni utratit i desetitisíce korun. Záleží čistě na tom, jak budete koloběžku využívat a co vše od ní očekáváte. Jinou koloběžku vyberete dítěti a jinou vyberete pro pravidelné výlety do terénu. Kolik korun si budete muset nachystat?\nBěžnému uživateli, který bude koloběžku používat spíše, jako městský dopravní prostředek bude stačit rozpočet do 10 000 korun. Tyto koloběžky většinou nenabízejí nic extra,na druhou stranu, co byste do města potřebovali. Zpravidla jsou to koloběžky skladné s malými kolečky. Do města díky jejich ovladatelnosti ideální.\nPokud od koloběžky ale čekáte více, chcete s nimi zažívat dobrodružství a jezdit na časté výlety, pak si můžete připravit budget okolo 30 000 korun. Takové koloběžky ale nabízejí skvělé vybavení, velká kola a hlavně dostatečnou výdrž baterie, která zajistí velký dojezd, i když budete mimo možnost nabití baterky.\nJe potřeba si uvědomit, že elektrokoloběžka je schopna dosáhnout vyšších rychlostí, než ta klasická. Proto jezděte rychlostí, na kterou fyzicky stačíte. Jestliže nejste zkušení, volte jako první koloběžku lehčí. Lehčí koloběžky jsou totiž lépe ovladatelné a do začátku nejvhodnější.\nAčkoli neexistuje žádné věkové omezení dané zákonem, výrobci zpravidla označují věkovou hranici 13 let a výše. A má to své opodstatnění. Stejně tak myslete na to, že děti do 18 let musejí mít na elektrokoloběžce helmu! Dospělí již ne, ale přesto se helma doporučuje. Velmi často může zachránit život. Proto ji nepodceňujte a i když nemusíte, zamyslete se nad její koupí.\nNezapomínejte ani na fakt, že koloběžka musí být řádně označena. Vpředu musí být bílé světlo, vzadu pak světlo červené. Někteří výrobci toto montují přímo, u jiných si musíte dokoupit sadu, která se používá například na kolech.Poslední věcí, na kterou byste si měli rozhodně dávat pozor, je maximální nosnost koloběžky, abyste ji nepřetěžovali.\nVelkou výhodou těchto elektrokoloběžek je rozhodně fakt, že vás jízda na ní nestojí vůbec žádnou námahu. Koloběžku ovládáte ve své podstatě jako slabší motocykl a fyzická námaha, kterou byste vkládali do odrážení se tak odpadá. Dalším velkým kladem je ekologie. Pokud jste zapálení ekologové, můžete být pyšní na to, že během jízdy nespotřebováváte žádné palivo.\nNevýhodou naopak může být vysoká váha elektrokoloběžek, a pokud váš model nedisponuje možností klasické jízdy, budete mít v případě vybití baterie velký problém koloběžku někam dostat. Díky faktu, že jedou za vás, si s nimi zpravidla moc nezasportujete, stejně tak se očekává, že je budete servisovat ve specializovaných obchodech. Málo kdo si zvládne elektrokoloběžku servisovat sám. Hlavně by to mohlo být poměrně nebezpečné, zvláště když servis takové koloběžky není nějak extra drahý.\nPevně věříme, že vám náš test elektrokoloběžek při výběru pomohl a že jste zvolili pro své potřeby a touhy tu pravou. Nezbývá, než vám popřát příjemné zážitky a hodně kilometrů bez nehody, a u našich recenzí zase někdy nashledanou.


Jak postupovat při nákaze covidem-19? | Královéhradecký kraj\nKontaktujte praktického lékaře\nPři zdravotních obtížích se obraťte na svého ošetřujícího lékaře, který posoudí váš zdravotní stav a případně vám vystaví žádanku na PCR test na covid-19. Výsledek testu vám sdělí laboratoř cestou SMS zprávy.\nPokud bude výsledek PCR testu covid-19 pozitivní, následně obdržíte další SMS zprávu s instrukcemi včetně dodržování pravidel izolace na dalších minimálně 7 dnů po dni odběru daného testu.\nSoučasně budete požádáni o vyplnění samotrasovacího formuláře ke kontrole a doplnění dalších vašich údajů včetně osob, které s vámi byly v rizikovém kontaktu. Telefonické trasování již u vás krajská hygienická stanice provádět nebude. Neschopenku vystavuje ošetřující lékař.\nU osob, které byly v rizikovém kontaktu s osobou covid-19 pozitivní, se již nebude nařizovat karanténa, tyto osoby ani nebudou KHS telefonicky trasovány. V případě, že budou jako kontakty uvedeny v samotrasovacím formuláři dané covid-19 pozitivní osoby, obdrží informativní SMS.\nLidé by následně měli sledovat svůj zdravotní stav a omezit kontakt s ostatními osobami (nejedná se však o karanténu a nebude vystavována neschopenka). V případě zdravotních obtíží by měli kontaktovat svého ošetřujícího lékaře.\nDotazy směřujte na hygienu\nJakýkoliv dotaz na řešení situace související s onemocněním covid-19 směřujte výlučně elektronicky na adresu koronavirus@khshk.cz. Tato adresa je průběžně sledována.


Schnelle Vena - názory, cena, kde koupit, původní, nebo je to stojí za to?\nHomeKrásaSchnelle Vena – názory, cena, kde koupit, původní, nebo je to stojí za to?\nKřečové žíly nelze vyléčit pomocí mastí nebo krémů. Alespoň tak to byla myšlenka předtím. Ale dnes se všechno změnilo. Protože na internetu existuje nástroj s názvem Schnelle Vena (Ultra Varilon). Předpokládá se, že je schopen vám zbavit křečových žil jednou provždy. Žádné pilulky, žádní lékaři, žádné operace. Žíly snížení velikosti jen proto, že jste rozmazání na nohách tento krém. Je to možné?\nKrém-gel křečových žil\nSchnelle Venais krému pro léčbu křečových žil. Podle prodejců, vrátí zdraví a krásu nohou na úkor rostlinných extraktů. Uvedené účinky:\nodstraňuje stagnující modré žilky;\nodstraní všechny příznaky křečových žil – otok, křeče, únavu nohou;\nzabraňuje tvorbě krevních sraženin uvnitř cév.\nNávod k používání Schnelle Vena\nmalé množství krému Schnelle Venato vytlačit do ruky a aplikovat na problémové oblasti dolních končetin. Poté jemně vetřete do pokožky masážní pohyby. Doporučuje se používat 2x denně. Léčba křečových žil trvá jeden měsíc.\nSložení Schnelle Vena\nhlavní složku kompozice Schnelle Venais extraktu z pijavic. Ostatní složky:\ntea tree oil – k posílení imunitního systému a normalizaci lymfodrenáže;\nSt. John tečkovaná – pro eliminaci žilní stagnace a snížit křeče;\nkaštan pomalé srážení krve;\nmochna – posílit cévní stěny a zúžení průsvitu;\nměsíček extrakt a heřmánek – snižuje otok a ničení mikrobů\nPodle prodejců, teď nemusíte se uchylovat k léčbě pijavicemi. Vzhledem k tomu, použití krému zcela nahradí tento způsob alternativní medicíny v důsledku přítomnosti v extraktu pijavic.\nNázor lékaře Schnelle Vena\nVarilon Ultra – neúčinný lék na křečové žíly. Prodejci použít standardní schéma prodávat nepotřebné kosmetiky: oni postrašit ty hrůzy hrozný, a pak nuceny okamžitě koupit tohle, protože jen ona bude moci zachránit. A kromě toho, že je po slevě, nebo výroba zboží ze dne na den se zastaví, atd.\n>>>> Bluronica - názory, cena, kde koupit, původní, nebo je to stojí za to?\nNení pochyb o tom, že křečové žíly jsou opravdu nebezpečné. Ale to se vyvíjí v průběhu let a desetiletí. Vzhledem k tomu, vzhled z prvních příznaků na bércové vředy není 9 měsíců, jak tvrdí prodávající Varilon Ultra a mnohem více času.\nTyto prostředky pouze na krátkou dobu přináší úlevu k nohám. Ale nemají žádný vliv na klinický průběh onemocnění. Sliby prodejců nemají vědecký základ. Vzhledem k tomu, půdy jsou čistě obchodní.\nV současné době ve světě neexistuje žádný krém, prášek nebo jiná forma léčby křečových žil, který by umožnil odstranit rozšířené žilky, nebo alespoň do určité míry, aby se snížila jejich průměr. To není nic jiného než příběhy, které jsou přiváděny naivní ženy prodávající zbytečné krémy. Pro odstranění žíly mohou jen chirurgické operace nebo invazivní výkony (sklerotizace, laser, atd.).\nCena Schnelle Vena\nCena Schnelle Venais …. Nicméně, za stejné množství prodejci jsou ochotni dát jen každý čtvrtý balíček. Ale ještě předtím, že budete muset koupit tři trubky krému za plnou cenu – …. To znamená, že průběh léčby včetně poštovného přijde asi …. To je mnohem dražší než náklady protějšky. Takové kosmetiky v obchodech a lékárnách stojí asi & nbsp; … na balení. Krémy křečové žíly s výtažkem z pijavic a jírovce jsou desítky, ne-li stovky.\nKde koupit Schnelle Venu?\npouze na oficiálních stránkách koupit krém Schnelle Vena. V lékárnách, že není určena k prodeji. Objednat kosmetický produkt, který může podat žádost. Poté, co že budete kontaktovat poradce a společně vyplní objednávkový proces. Jediné, co musíte udělat, je odpovědět na jeho otázky, a po týdnu nezapomenout přijít na poštu s penězi a koupit záznamy parcel.Similar:\nSmetanové křečové žíly Varikosette (Varicosele): stanovisko lékaře, cenou, kde koupit\nNejlepší krém na křečové žíly. Jaký krém křečových žil lépe?\nKrém krém na křečové žíly Křečové žíly: názory, kde koupit


OTOČNÉ KŘESLO VOGUE VELVET TMAVĚ MODRÁ – muzza.cz\nOTOČNÉ KŘESLO VOGUE VELVET TMAVĚ MODRÁ\nOTOČNÉ KŘESLO VOGUE VELVET HOŘČICE\nOTOČNÉ KŘESLO VOGUE VELVET ZELENÉ\nDoručíme mezi 20.01.2022 - 17.02.2022\nOTOČNÉ KŘESLO VOGUE VELVET TMAVĚ MODRÁ quantity + -\nStylová, nadčasová otočná židle\nInkoustové plastické mazivo (100% polyester) s černým ocelovým rámem\nS žídlí se můžete otáčet libovolným směrem\n69 cm x 65 cm x 65 cm\nOtočná židle Vogue z kolekce nizozemské značky BePureHome má nadčasový, elegantní vzhled a měkké zaoblené tvary. Otočná židle je potažena bohatou sametovou tkaninou (100% polyester) s 90 000 Martindale v odstínu inkoustu. Základna je vyrobena z oceli s černou povrchovou úpravou. Relaxac nikdy nebyl stylovější!\nOtočná židle Vogue má výšku sedadla 44 cm, hloubku sedadla 54 cm a šířku sedadla 54 cm. Výška nohy židle je 26 cm. Otočná židle Vogue má velmi pohodlné sedadlo.\nVogue má maximální nosnost 90 kg. Na tvrdé podlahy položte pod nohy kus klouzavé plsti. Tím se zabrání poškození podlahy. Výrobek je dodáván k sestavení s jasnými pokyny pro montáž.\nD: 65 x H: 65 x V: 69 cm\nSKU: 800217-802 Kategorie: Křesla Tag: Kolekce Vogue


Architekti v soutěži navrhli proměnu Malostranského náměstí - Metro.cz\nArchitekti vypracovali 40 návrhů, podle nichž by se mohlo v budoucnu proměnit Malostranské náměstí v Praze. Odborná porota v vybrala tento návrh. | foto: MČ Praha 1\nArchitekti v soutěži navrhli proměnu Malostranského náměstí\n20. září 2014 9:37 ČTK\nArchitekti vypracovali 40 návrhů, podle nichž by se mohlo v budoucnu proměnit Malostranské náměstí v Praze. Odborná porota v mezinárodní architektonické soutěži vybrala jako vítěznou studii, jejíž autoři sjednotili prostor náměstí, zredukovali počet parkovacích míst a přidali místa pro posezení i možné umístění sochařského díla a fontány. Soutěžní návrhy včera večer porota představila veřejnosti. Informoval o tom předseda poroty, architekt Miroslav Šik.\nVypsáním soutěže město mimo jiné reagovalo na odpor některých lidí, kterým se nelíbí, že starobylé náměstí pod Pražským hradem s dominantou chrámu sv. Mikuláše slouží jako parkoviště. Vznikla kvůli tomu i petice. Podle primátora Tomáše Hudečka (TOP 09) by se vzhled náměstí mohl začít proměňovat v roce 2016.\nZ náměstí je dopravní uzel a parkoviště\n„Prvotní funkci náměstí v minulosti tvořil kvalitní veřejný prostor a nejenom dopravní uzel a parkovací plocha, jako je tomu teď,“ řekl předseda poroty. Náměstí podle něj není volně prostupné, chybí městský mobiliář, prostor je nevhodně členěn silnicí a tramvajovou tratí, která náměstí křižuje.\nPorota nakonec vybrala jako vítězný návrh architektů Martina Hájka, Václava Hájka a Petra Horského. „Porota ocenila, že respektuje historické prostředí a sjednocuje celý prostor. Prostorové řešení náměstí doplňuje kvalitní mobiliář a historizující lampy podél tramvajové trati,“ komentoval Šik. Autoři oceněných studií dostali finanční odměnu. Návrhy jsou vystaveny v dolní části Malostranského náměstí.


Detail aktuality Sedm mýtů o hypotékách – nejčastější nepravdy a polopravdy | Fincentrum Reality\nSedm mýtů o hypotékách – nejčastější nepravdy a polopravdy\nDiskuze, zda nájem (platby cizí osobě) nebo hypotéka (investice do vlastní nemovitost), jsou zcela iracionální. Je potřeba si uvědomit, že výše nájmu se pohybuje na úrovni splátky hypotéky. Stejně tu částku musíte zaplatit. Tak proč platit někomu cizímu? Rovněž platí, že v okamžiku, kdy odcházíte do důchodu, měli byste mít splacenou vlastní nemovitost. Platit nájem ze státního důchodu je, a v budoucnu bude ještě více, likvidační.\nMnozí lidé si myslí, že refinancování hypotéky je nefér a časově i administrativně velmi náročné. Není tomu tak. Jedná se dnes již o běžnou věc, která vychází z prosté logiky konkurence na trhu. Problémem spíše je, že lidé nevědí, jak se rychle dostat k nabídkám jednotlivých bank. Přitom stačí jen vyplnit pár základních informací do kalkulačky určené k refinancování hypotéky.\nMožností je také požádat nezávislého finančního poradce o zpracování konkurenčních nabídek několika bank. Administrativu spojenou s refinancováním poradce následně i vyřídí.\nPokud se rozhodnete pro refinancování hypotéky u jiné banky v době, kdy uplyne fixace, vaše stávající banka po vás nemůže vyžadovat žádné penále ani ušlý zisk. Refinancováním hypotéky totiž splatíte hypotéku u stávající banky a sjednáváte si hypotéky u banky jiné. Stávající banka tedy dostává své peníze zpět.\nI v době rostoucí nezaměstnanosti a nejistoty stále ještě mnoho lidí váhá, zda si mají svůj hypoteční úvěr pojistit pro případ neschopnosti splácet. „Podle mého názoru je váhání nad tím, zda několikamilionovou hypotéku pojistit či nepojistit pro případ neschopnosti splácet, čirou nezodpovědností. Člověku, na kterém je splácení nejvíce závislé, se může stát cokoli, od pracovního úrazu přes ztrátu zaměstnání až po nutnou potřebu, aby se staral o někoho z příbuzných, který se bez jeho péče neobejde. A problém se splácením je na světě,“ uzavírá Martin Steiner z BNP Paribas Cardif.\nJe pravda, že doba sociálního distancování nepřeje častým osobním prohlídkám nemovitostí, osobním poradám s právníkem či podpisům mnoha dokumentů u notáře. Ale právě tato omezení dávají vyniknout novým a každému dostupným možnostem, které přinášejí například virtuální prohlídky a další moderní technologie. “Sledujeme, že za poslední rok organizace i běžní lidé více používají k realizaci nákupu nemovitosti, ale i k dalším souvisejícím úkonům, technologických novinek. Jednou z nich je elektronické uzavírání smluv a digitální podpis, který umožní vyřídit většinu papírování z pohodlí domova a mnohem rychleji než dříve,“ říká Ondřej Říha, CEO společnosti Digital Solutions, autor řešení DigiSign.


Romatic Guest House - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Řím\nViale Angelico 36/b, Vatikán, Řím, Itálie, 00195 - Mimořádně dobré umístění – zobrazit na mapě\nMáte dotaz pro Romatic Guest House?\nSousedství Vatikán Vatikán Spagna Termini Central Station Vatikán Vatikán\nRomatic Guest House – podrobnější informace\nRomatic Guest House je vhodná volba pro hosty na služebních cestách i na dovolené. V destinaci Řím vás navíc potěší třeba nábožensky významná místa, památky, kultura a další. Vzdálenost ubytování od centra města je 3.4 km, a tak je odtud snadný přístup k důležitým městským zařízením. Díky výhodné poloze je zařízení výbornou základnou pro turistiku v této destinaci.\nVychutnejte si prvotřídní služby a vybavení, které charakterizují toto zařízení v destinaci Řím. Přímo v zařízení je pro vás přepraveno například následující: Wi-Fi zdarma ve všech pokojích, expresní přihlášení a odhlášení z hotelu, úschovna zavazadel, Wi-Fi na veřejných místech, pokojová služba a doplňující služby.\nV zařízení se nachází několik pater (1), která celkem disponují 3 pokoji. Hosté jistě ocení, že jim je ve vybraných pokojích k dispozici televize s plochou obrazovkou, stojan na oblečení, bezplatný čaj, ložní prádlo, zrcadlo a související služby. Kromě toho vám zařízení poskytuje také zázemí pro volnočasové aktivity. Ať je důvod vaší návštěvy jakýkoliv, zařízení Romatic Guest House je skvělou volbou pro váš pobyt v destinaci Řím.


Odpovědi mimo kancelář a hlasovací možnosti v e-mailových zpráv mezi místním uživatelům a uživatelům Exchange Online se nezobrazují správně v hybridní nasazení\nMáte hybridní nasazení v prostorách Microsoft Exchange Server a Exchange Online v Office 365.\nDo místního prostředí obsahuje servery se systémem Microsoft Exchange Server 2013 a servery se systémem Microsoft Exchange Server 2010.\nExchange Online uživatele odešle e-mailové zprávy na místní uživatele, nebo jako místní uživatel odešle e-mailové zprávy uživateli serveru Exchange Online.\nV tomto scénáři uživatelé zaznamenat následující příznaky:\nUpozornění než odešlete a odpovědi mimo kancelář se nezobrazují správně.\nHlasovací možnosti zprávy chybí nebo nejsou správně zobrazeny.\nTomuto problému může dojít, pokud chybí nebo jsou nesprávně nastaveny nastavení vzdálené domény.\nChcete-li tento problém vyřešit, aktualizujte nastavení vzdálené domény ve službách Office 365. Chcete-li to provést, proveďte jednu nebo obě z následujících akcí podle vaší situace.\nScénář: Exchange Online uživatelé nemohou zobrazit odpovědi mimo kancelář a hlasovací možnosti místního uživatele\nSpusťte následující příkazy, které "contoso.com" je primární adresa SMTP místního uživatele. Pokud máte více primární adresním prostoru protokolu SMTP pro uživatele v organizaci, opakujte tyto kroky pro každou doménu.\nOtestujte a ověřit, zda byl problém vyřešen.\nScénář: Místní uživatelé nemohou zobrazit odpovědi mimo kancelář a hlasovací možnosti uživatelů serveru Exchange Online\nNa místním serveru se systémem Exchange Server otevřete prostředí Exchange Management Shell a potom spusťte následující příkazy:\nPoznámka: Může existovat více domén, které jsou uvedeny ve výstupu. Poznámka: název domény, která odpovídá doméně hybrid. Měl by vypadat jako "hybridní domény - contoso.mail.onmicrosoft.com."\nPoznámka: V tomto příkazu "hybridní domény - contoso.mail.onmicrosoft.com" hybridní domény, kterou jste načetli spuštěním prvního příkazu představuje hodnotu, která odpovídá.\nID článku: 3070442 - Poslední kontrola: 20. 1. 2017 - Revize: 1


Plavecký areál v Děčíně nabízí koupání v hale i venku - Děčínský deník\nPlavecký areál v Děčíně nabízí koupání v hale i venku\nDĚČÍN - Plavecký areál v Děčíně je nejmodernějším rekreačně sportovním komplexem v České republice.\nJe situován na Starém městě v sousedství obchodního centra Kaufland, naproti zimnímu stadionu. V letní části areálu najdete plavecké bazény o délkách 50 a 25 m, rekreační bazén, brouzdaliště, beach-volejbalové hřiště a rozsáhlé travnaté plochy. Krytá část nabízí bazén 25 m, dětský výukový bazén, 3 tobogány, vodní hřib, divokou řeku, vířivky, dětská brouzdaliště, ale také restauraci. V prvním patře se nachází fitness, solária, 2 sauny a klubová sauna, letní terasa a masážní salón.\nProvozní doba haly:\nOd pondělí do neděle:\n13 – 21 hodin pondělí\n9 – 21 hodin úterý až sobota\n9 – 20 hodin neděle\nProvozní doba venkovního areálu:\n14 – 18 hodin pondělí až pátek\n11 – 19 hodin sobota a neděle při hezkém počasí\nCeník návštěvy haly:\nDospělí – 45 Kč do 13 hodin a po 13 hodině 55 Kč. Celodenní vstup je 140 Kč.\nDěti do 15 let a studenti – 40 Kč do 13 hodin a po 13 hodině 45 Kč. Celodenní vstup je 100 Kč.\nDůchodci nad 70 let – 30 Kč do 13 hodin a po 13 hodině 40 Kč. Celodenní vstup je 90 Kč.\nPořádájí pro návštěvníky výuku a kursy plavání pro nejmenší:\n- Plavání miminek od 6ti měsíců s rodiči\n- Plavání miminek od 12 měsíců do 3 let\nVše pod vedením cvičitelky Martiny Šípové.\nŠkoda Scala první majitel, servisní knížka, koupeno v CZ Škoda Fabia první majitel, servisní knížka, koupeno v D, nehavarované Škoda Octavia servisní knížka, koupeno v CZ Škoda Rapid první majitel, koupeno v CZ Škoda Octavia koupeno v D Škoda Fabia servisní knížka, koupeno v CZ Škoda Fabia koupeno v CZ, nehavarované Škoda Scala servisní knížka, koupeno v CZ, nehavarované, v záruce


Vědci poprvé detailně popsali, jak dramaticky kouření cigaret zhoršuje průběh covidu — ČT24 — Česká televize\nOhledně vztahu kouření a covidu panuje od začátku pandemie spousta nejasností. Lékaři sice varovali před tím, že kuřáci by měli být obecně respiračními onemocněními více zranitelní, současně se ale objevovaly náznaky, že by je mohl cigaretový kouř do jisté míry chránit před pronikáním viru do těla.\nPozději se ale ukázalo, že právě práce, která tohle tvrdila, je špatná – její autoři při publikování neuvedli, že mají finanční vazby na tabákový průmysl. Jenže i další výzkumy, které se zabývaly otázkou, jestli kouření souvisí s větší pravděpodobností závažnějšího průběhu covidu, přinášely rozporuplné výsledky.\nJedním z problémů je, že většina těchto studií byla jen „observačních“ – tedy lékaři jen sledovali nějaké skupiny lidí a snažili se spočítat, jaké jejich vlastnosti se projevují na průběhu covidu negativně nebo pozitivně. Ukázalo se ale, že je prakticky nemožné určit, jestli je právě kouření příčinou zvýšeného rizika, nebo zda je na vině něco jiného – například fakt, že kuřáci častěji pocházejí z nižšího socioekonomického prostředí.\nNová studie se to pokusila rozřešit pomocí analýzy masivního množství dat, která jsou navíc skvěle označena a tříděna. Výzkum vedl Ashley Clift z Oxfordské univerzity. Jeho tým vycházel ze zdravotních záznamů praktických lékařů, výsledků testů na covid-19, údajů o hospitalizacích a z úmrtních listů, aby zjistil souvislosti mezi kouřením a závažností covidu v období od ledna do srpna 2020 u 421 469 účastníků studie UK Biobank – u všech z nich byla předtím provedena také genetická analýza.\nCo prozradila data\nVe srovnání s těmi, kteří nikdy nekouřili, měli současní kuřáci o osmdesát procent vyšší pravděpodobnost, že budou hospitalizováni, a také výrazně vyšší pravděpodobnost, že v případě nákazy covidem zemřou.\nClift a jeho tým použili ke zkoumání techniku, které se říká mendelovská randomizace - je pojmenována po slavném brněnském genetikovi. Využívá genetické varianty jako zástupné znaky pro určitý rizikový faktor – v tomto případě genetické varianty, které přispívají k tomu, jestli někdo častěji kouří nebo kouří intenzivně. To pak slouží jako cesta k dalším důkazům o tom, že se jedná opravdu o příčinnou souvislost, ne jenom o náhodu.\n„Tato studie přispívá k naší jistotě, že kouření tabákových výrobků nechrání před covidem; mendelovské randomizační analýzy jsou totiž méně náchylné ke zmatení než starší observační studie,“ uvedli vědci v odborném žurnálu Thorax.\nAnalýza pomocí mendelovské randomizace současně potvrdila souvislost mezi kouřením a horšími výsledky léčby covidu-19. Zjistila, že genetická predispozice ke kouření je spojena s o pětačtyřicet procent vyšším rizikem infekce a o šedesát procent vyšším rizikem hospitalizace.\nTým zjistil, že genetická predispozice k silnému kouření byla spojena s více než dvojnásobným zvýšením rizika infekce, pětinásobným zvýšením rizika hospitalizace a desetinásobným zvýšením rizika úmrtí na tento virus.\nClift dodává: „Vypadá to, že podobně jako kouření ovlivňuje riziko srdečních onemocnění, různých druhů rakoviny a mnoha dalších onemocnění, je tomu tak i v případě viru, který způsobuje covid. Takže právě teď je možná ta nejlepší doba, abyste přestali kouřit a skončilli s cigaretami.“\nVydáno pod VědaKoronavirusKouřeníNemocVirusInfekční onemocněníOxfordská univerzitaCovid-19


Tohle české kupé určitě neznáte. Stvořili ho dva nadšenci a vypadá skvostně - Automix.cz\nNa jednu stranu lze na tento „Minor Coupé“ konstruktérů Hrona a Hégra nahlížet jako na další z řady lidových vozítek, která vznikla díky tvořivosti a šikovnosti jejich majitelů. Na stranu druhou se však jedná o pozoruhodně nadčasovou stavbu s úžasným designem, která by se s trochou nadsázky dala označit za „český hot rod“.\nJawa-Minor II Coupe. | Foto: Muzeum sportovních vozů Lány\nZnáte takové ty americké vozy z televize a internetu, které se vyznačují nizounkou linií oken a siláckým vzezřením? Právě "naše" Jawa Minor II ve verzi kupé, vzniklá na základech Aero Minor II Roadster, má všechny tyto prvky.\nPřirovnávat české lidové auto z padesátých let k americkým svalnatcům, by však bylo holé šílenství. Ač se to z fotek nemusí zdát, je Minor skutečně drobným autem, jehož rozvor se rozprostírá na délce pouhých 2,3 metru. Pod kapotou potom trůní velmi skromná jednotka v podobě dvoutaktního dvouválce Jawa. Ale abychom pochopili celou konstrukci a pozadí auta, musíme hlouběji do historie.\nJe to Jawa, nebo je to Aero?\nV první řadě je nutno říci, jak je to vlastně s pojmenováním auta. Jawa Minor II byla druhou generací vozu ze třicátých let, kterou inženýři v Jawě potutelně vyvíjeli během druhé světové války. Potutelně proto, že za války se osobní auta nesměla nejen vyrábět, ale dokonce ani vyvíjet.\nV roce 1945 byl každopádně Minor II hotov a připraven k výrobě, jenže vyskytl se jeden poměrně zásadní problém. V tu dobu již znárodněná Jawa totiž nesměla vyrábět nic jiného než motocykly a proto se musela výroba druhé generace Minoru přenechat Leteckým závodům Praha. Z Jawy se tak nuceně stalo Aero, přesto však některé vozy nesly označení „Jawa Minor II“.\nTen s jedinečnou karoserií kupé, postavený konstruktéry Hronem a Hégrem, patří mezi ně.\n20 koní postačí\nKonstrukce auta je pochopitelně poplatná době vzniku. Základem je žebřinový rám, na kterém se nachází karoserie s dřevěnou kostrou, osazená plechovými panely. Motor, jak již bylo řečeno, je vodou chlazený dvoutaktní dvouválec Jawa o objemu 616 kubických centimetrů, který je umístěn před přední nápravou. Přední kola také tento malý motor poháněl.\nZa motorem se nachází čtyřstupňová manuální převodovka (mimochodem, všimněte si zvláštně umístěné řadicí páky) a trochu nezvykle také chladič, umístěný zhruba uprostřed motorového prostoru.\nOBRAZEM: V Česku vyráběná armádní vozidla. Je jich víc, než si myslíte\nDvoutaktní agregát byl plněn karburátorem Solex a jeho výkon pochopitelně dnes nikoho neoslní. Konkrétně uměl motor poskytnout 20 koní (15 kW), což ovšem stačilo k tomu, aby se lehoučký vůz o hmotnosti necelých 700 kilogramů vyšplhal s maximální rychlostí na 100 km/h. Brzdy jsou bubnové na všech kolech.\nZ Čech do Německa a zase zpátky\nJediný exemplář neotřelého sportovního kupé postavili Hron s Hégrem v roce 1954 po dvou letech stavby. Z Minoru II se stavělo patrně proto, že byl levný a jeho rámová konstrukce dovolovala tvorbu vlastní karoserie.\nPo nějaký čas vlastnili vůz sami jeho konstruktéři, ovšem v průběhu osmdesátých let se auto dostalo do Německa, kde prodělalo i menší renovaci do současného stavu, jež zahrnovala mimo jiné i stříbrné lakování.\nPo nějaké době se ovšem vůz vrátil zpátky do Česka, když byl před několika lety odkoupen z Německa Muzeem sportovních vozů v Lánech. Právě zde se nachází speciální a ojedinělý Minor dosud, střídavě v depozitáři nebo na hlavních výstavních plochách.\nSice tu ani zdaleka nepatří k největším či nejsilnějším autům, ale svým parádním vzhledem „českého hot rodu“ tu bezesporu vyčnívá.\nDesign, Zajímavosti, Historie, automobil, Německo, Minor, Druhá světová válka, Česko, Jawa, design, Praha, Lány, televize, historie