Mikuláš naděloval na malé scéně\nMalá scéna se docela zaplnila. Rodiče s úsměvem, děti v očekávání. Ale při pohádce Na pejska a kočičku se úplně na nadílku zapomnělo.\nAž po závěrečné děkovačce to mezi dětmi začalo šumět. Ale to už přichází na jeviště Mikuláš (Robert Tyleček) a zároveň se tam objevuje řada dárků.\nA Mikuláš je sám. Čert s andělem se mu prý po cestě někde ztratili. A tak poprosil o pomoc pejska a kočičku. Ty sice od hlavy dolů zůstali pejskem a kočičkou, ale zlaté vlasy, rohy a černý obličej svědčili o tom, že to výborně zvládli.\nA pak už byla nadílka… a s ní radost, ale občas i slzičky…\nObraz umí rozhodit partu kamarádů\nTak jsem byla na poslední premiéře tohoto roku. Hra Yasminy Rezy Obraz, je docela dobrou studií do mužského světa.\nSeznámili jsme se s trojicí přátel, z nichž první je zubař a zároveň je milovníkem moderního umění, druhý leteckým inženýrem se sklonem věšet si na stěny kýčové krajinky a třetí arbitrem jejich sporů, který se hrozí krátících se dnů svobody (má se totiž ženit), které hrají Lukáš Král, Lukáš Typlt a Roman Štabrňák. Parta, která spolu chodí po kavárnách nebo do kina.\nAle pak to jejich kumpánství utrží trhliny: Uměnímilovný Boris koupí hit – bílou abstrakci na bílém plátně. Za pořádný balík. Inženýr Marek jeho sebevědomí nabourává označováním díla nepublikovatelnými výrazy. Ivan, znejistěný blížící se svatbou, stojí mezi nimi jako neřízená střela. Původně banální roztržka se postupem času mění v zásadní střet, ve kterém se prohlubuje odlišnost tří mužů. Začíná se nám nabízet pohled do světa mužských sebestředností, ješitností a póz. Nabízí se úvaha, na čem všem může ztroskotat mužské přátelství.\nA vážení, tuto sondu do mužské duše napsala ŽENA.\nPremiéru jsem shlédla v malém množství diváků přímo na jevišti (k dispozici je 60 míst). Ocitáme se téměř v obýváku Borise a samotní herci jsou nám přímo na dosah.\nNa koncertě Anny K účinkoval malý Kubík Skotnica\nMyslím, že většina Příbramáků zná osud Jakuba Skotnici, kterému osud nedal do vínku příliš radosti. Kubík se narodil 22. 7. 2003. Od jeho narození žije pouze sám se svou matkou. Byly mu stanoveny tyto diagnózy: rakovina (Oboustranný neuroblastom – Wilmsův tumor zhoubný nádor v obou ledvinách), vývojová vada střev Laddův syndrom, vývojová vada mutace WT1 genu Denys-Drashuův syndrom, řídnutí kostí,… Procházel celou řadou chemoterapií a každý den dojížděl na dialýzy. Nyní je po transplantaci ledvin a pomalu se vrací do normálního života. Moc se těšil na setkání se známou zpěvačkou. Anna K ho velmi vřele přivítala už v zákulisí.\nA pak ho hned na začátku svého koncertu pozvala na jeviště. Jakub přišel v doprovodu herce Martina Krause.\nMartin, kromě jiného řekl: „Přečetl jsem si stránky: www.kubikbojujesnemoci.cz. A všem to doporučuju. Jsem sobecký a myslel jsem si, jaké mám starosti… Tomuhle klukovi je deset let, a já jsem se svými starostmi proti němu outsider.“\nStarosta Pavel Pikrt předal na jevišti Kubíkovi dárek od Firmy Czech Computer, a zároveň oznámil, že se Skotnicovi do konce roku budou moci z vlhkého bytu přestěhovat do jiného.\nNa závěr tleskalo Kubovi celé divadlo.\nA koncert Anny K byl zážitek.\nVánoce v divadle, to byl masakr\nNa Vánoce v divadle se každoročně těším. I když je akce určená především dětem, já ráda nasávám tu adventní atmosféru.\nPro děti bylo přichystáno spousta tvoření. A na každém stanovišti, dostalo dítě za výrobek razítko do kartičky.\nHrálo se spousta pohádek. Na velké scéně se dvakrát odehrála pohádka Tři zlaté vlasy děda Vševěda.\nNa malou scénu dvakrát přišel Vánoční skřítek\nA v kině se dokonce třikrát promítaly Šmoulové 2\nPřestože se slavily Vánoce, vypadalo to v některých prostorech, jak v salónu krásy. Malovalo se všechno – nehty, obličeje, vlasy…\nPokud rodiče potřebovali děti trochu utahat, nebyl lepší způsob.\nVánoční trhy miluju. A v na těch divadelních jsem opravdu nějakou tu korunku pustila.\nA dokonce i čerstvé pstruhy jsem si koupila. Ale rybáři neprodávali pouze pstruhy. Ty štiky byly kapitální!\nBetlém, který se skládal z pohádkových postaviček, vzbuzoval velký zájem.\nKapela opravdu vytvořila tu pravou adventní náladu. Do tance se daly nejen děti, ale i velký sněhulák.\nAle úplně největší zájem byl o dárečky pod stromečkem. A že jich bylo!\nZa šest splněných úkolů neboli šest razítek v kartičce si děti mohly vybrat jakýkoliv dárek. Mnohdy to bylo velké dilema.\nTak to byla jedna stránka Vánoc v divadle. Ale pak byla ještě ta druhá. Nekonečné fronty v pokladnách, fronty u vánočního tvoření, a fronta na dárky pod stromečkem se táhla z divadelního foyer až k estrádnímu sálu. Někteří nenechavci kradli perníčky, které měly děti zdobit, nebo vánočky. Fronta u občerstvení neustávala.\nPřes všechny přípravy divadelníci opravdu nepočítali s tím, že přijde o tisícovku více návštěvníků než v loni. Zatím ještě není rozhodnuto, jak se to udělá příští rok, ale na jednom se divadelníci naprosto shodli: fronty a tlačenice k pohodově strávenému adventu nepatří!\nSilvestr byl opravdu veselý\nUž od 14 hodin se na malé scéně spustil koncert Vojty Záveského. Jeho humor i jadrné texty pobavily celý sál.\nVojta si pozval i své hosty. Prvním byl Lukáš Typlt. Vojta vzpomínal, jak byli mladí, vlasatí a chtěli mít své skupiny. A pak přišli o vlasy….\nDalším hostem byl Jiří Vojta. Který nezvykle a vtipně začal s diváky společnou meditaci. Má to prý odkoukané z jedné nejmenované reklamy, kde přišel do styku s tibetským mnichem. A protože Jirka je výborný bubeník, po meditaci hrál na cajón.\nPosledním hostem nebyl herec, ale divadelní zvukař Břéťa Doležal. Ten sice o vlasy nepřišel, má vlastní a dlouhé, přesto ze sebe udělal blonďáka.\nAtmosféru koncertu diváci ocenili. A to ještě netuší, že právě přijdou na řadu.\nZačíná se losovat Silvestrovská anketa. Anketní lístky byly připraveny před koncertem ve foyer\nŠtych je kužel světla\nRuch je úmyslný zvuk při představení\nKapsa je boční vchod na jeviště\nPoslední otázka směřovala k fantazii diváků.\nAnketa měla být vtipná a vůbec nezáleželo, zda diváci odpověděli správně. U poslední otázky jsem se pobavila. Tady je několik diváckých odpovědí:\n– Ti, co bloudí – jsou z role\n– Ti, co mumlají\n– Je to němá role\n– Nejspíš někdo, kdo v divadle hostuje\n– Herci amatéři\n– Herci, kteří vypadnou z role\n– „Navátí“ herci\nVšichni tipovali herce nebo profese v divadle. A ono se přitom jedná o diváky. V divadelní hantýrce se Holanďani říká divákům, kteří jsou nechápaví.\nLosovací komise je už připravena, vylosovat tři výherce.\nRozhodně se mi nepodařilo, sehnat fotografie všech výherců. A těch pár, co mám, jsou hodně mizerné. Že jo, paní Čiperová!\nMarkéta Vítová (foto) vyhrála kalendář a dvě vstupenky do divadla. Tu samou cenu vyhrála i Kamila Hlaváčová. A Pavel Hlaváč si odnesl láhev šampusu.\nPo koncertu jsem si zašla za Vojtou do zákulisí.\nTak Vojto, opět na příbramských prknech… Jak hodnotíš koncert?\nMám krásnej pocit. Hlavně z toho širokého, mezigeneračního diváckého spektra. A přitom tam vznikla společná energie. Krása.\nA co si myslíš, že láká lidi mého seniorského věku, jít na Tvůj koncert? Hudební styl je opravdu pro mládež.\nSám nad tím přemýšlím. Předpokládám, že část se jde podívat na herce Záveského, co vyplodí s kytarou. A ta druhá skupina… fakt nevím (smích). Já si opravdu myslím, že tu vzniká nějaká příjemná energie, která nerozlišuje věk ani pohlaví.\nA jak se vůbec máš? Jak žiješ? Kde Tě můžeme vidět?\nMám se dobře. Ale musím to zaklepat, abych to nezakřiknul. Stále se objevuji v Ulici a chystají se další televizní projekty, o kterých ještě nemůžu mluvit. A co se týká divadla, tak jsem se hrozně bál, že o divadlo přijdu. Teď jsem nazkoušel u Agentury Familia hru „Lháři“. Je to příjemná zájezdová komedie. A v současné době začínám zkoušet v Divadle Palace francouzskou komedii „S nebo bez“.\nV 17 hodin se pak na velké scéně začal odehrávat Brouk v hlavě. A protože to bylo silvestrovské představení, očekávala jsem od herců nějaké překvápko. Dočkala jsem se. Při jednom otočení velké postele se na ní objevil Jirka Vojta (normálně ve hře vůbec nehraje) jako jogín. I herci byli překvapeni a diváci jeho vstup odměnili velkým potleskem. Ostatně odměnili tak celou hru. Celé divadlo se potleskem ve stoje rozloučilo s Broukem v hlavě.\nLosování silvestrovské ankety řídil Roman Štabrňák.´\nHned první vylosovaný divák seděl v první řadě. “Moje“ placatky (slivovici a višňový likér) si odnesl Václav Sadílek.\nKalendář a vstupenky do divadla vyhráli Kristýna Trokšiarová a Miroslav Štefan.\nA šampíčko si vyhrál František Dražan.\nA pak už přišel přípitek. Tentokrát se dostalo i na nějaké diváky. Štěstí měli ti, co seděli v předních řadách nebo do uličky.\nPřípitek pronesl umělecký šéf Milan Schejbal.\nA teď už honem domů nebo do Déčka. Nový rok je tu za pár hodin.\nNa koncertu Ginevry jsem byla venku\nVypravit se na venkovní koncert v prosinci asi není úplně šťastný nápad. Ale já jsem to pojala jako hezký adventní večer. Vypravila jsem se před divadlo, kde se na velké plátno přenášel koncert skupiny Ginevra.\nSkvělý obraz i zvuk (ne, jako na mých rozmazaných fotkách), opravdu ten adventní zážitek nabízel.\nLidé se začínali pomalu scházet.\nPočet se podle mých odhadů pohyboval okolo čtyřiceti odvážných návštěvníků.\nAle ta zima! Bylo to pořádně vlezlé počasí. Zkusila jsem svařák. A upřímně přiznávám, do konce jsem nevydržela. Škoda.\nStačilo o pár stupňů víc.\nNejvětší událostí ledna bude Divadelní ples\nS novým rokem opět začíná plesová sezóna a samozřejmě i Divadelní ples. Již tradičně se koná poslední sobotu v lednu, což letos vychází na 25.\nJako vždy bude program probíhat téměř ve všech prostorách. Tak začnu postupně.\nV estrádním sále po dlouhé době nebude hrát Dynamic. Vystřídá ho kapela Pepeto. Což je šestičlenná hudební skupina složená převážně z absolventů konzervatoře. A mimochodem, už u nás vystupovali, na akci Divadlo patří dětem.\nHostem plesu bude Josef Laufer.\nV divadelním foyer bude jako každý rok Big Band Příbram.\nV loni se poprvé do plesu zapojil i D-klub. A osvědčil se. Letos zde bude opět hrát hudební uskupení K. M. Č. pod vedením Bohuslava Burdy. Vloni si čistě náhodou s nimi zazpíval Lukáš Typlt. Na chodbách jsem zaslechla, že si to letos zopakuje.\nDalší změna bude o půlnoci, kdy jsme se přesouvali do divadla na varhanní koncert. O půlnoci se sice do divadla můžeme přesunout, ale varhany vystřídá Gospel Time.\nNebudou chybět herecká vystoupení a tombola. Celým večer nás provede Jiří Vojta.\nCeny vstupenek se pohybují od 210 do 250 korun a koupit si je můžete v divadelní pokladně nebo obchodním oddělení.\nDům Bernardy Alby – naposledy\nDům Bernardy Alby bude mít 29. ledna svoji derniéru. Je mi to líto. Tato skvělá hra nabízí silnou dějovou linku a skvělé herecké výkony.\nBernarda, tvrdá žena ve středním věku, chce ovládat životy nejen svých služek, ale i svých pěti dcer a matky. Celá hra o vnitřní svobodě i odvaze je i sondou do pocitů, které občas přepadnou každou z nás. Hlavní roli Bernardy Alby ztvárnila Helena Karochová, která těsně před její premiérou uvedla: Cestu k této postavě jsem si hledala docela složitě. Mým vítězstvím bude, pokud si alespoň několik diváků řekne, že sice Bernarda byla strašná ženská, ale že jí vlastně nic jiného nezbylo.. že je vlastně chudák.“\nVyužijte tuto poslední možnost a přijďte se podívat!\nChcete se smát? Pojďte na Ad Hoc!\nKočovné divadlo Ad Hoc opět zavítá do Příbrami. Divadelní hra Il Congelatore vtáhne publikum do USA za podivných časů prohibice. Ve třech jednáních vypráví o osudech dobře etablovaného mafiánského klanu a sleduje cesty přistěhovalců v Novém světě. KOMEDIÁLNÍ OPERNÍ DRAMA plné napětí a morálních dilemat je prošpikováno hudebním géniem Verdiho, Pucciniho, Leoncavala, Bizeta a dalších mistrů. Romance a akce, živý orchestr, mrtvé mrtvoly. Přežijte v časech kmotrů a možná přijde i happy end. V sále je přísně zakázána konzumace zmrzliny!\nOpera většinou bývá vážnou záležitostí. Ad Hoc k tomuto žánru přistupuje po svém. Opera, plná krásných melodií a její téma je mafie. Opera, při které se budete smát od začátku do konce. Už jsem viděla, půjdu zas a doporučuji. 12. ledna od 19 hodin na malé scéně!\nUpoutávka: Ad Hoc\nKino trhá rekordy\nOd roku 2007, kdy se kino otevíralo po rekonstrukci, padl v prosinci rekord. Pro bližší informace jsem si došla k řediteli Petrovi Bednářovi.\n„V prosinci prošlo kinem více jak 4 400 návštěvníků.“\nA čím si vysvětlujete ten nápor zrovna v prosinci?“\nJá myslím, že to není přímo prosincem. Udělali jsme v kině změny, jak v propagaci, tak v promítacích časech a návštěvnost se začala zvedat už od začátku roku 2013 a nyní vygradovala. Já to hned musím zaklepat.“\nKlepu to s Vámi, teď jenom, aby to vydrželo…\n„Já mám velké přání, aby se podařilo sehnat finance na 3D promítání. Pak už bychom se nabídkou vyrovnali pražským kinům.“\nJenom pro zajímavost v prosinci v příbramském divadle přivítali 5 605 diváků.\nKdyž jsem navštívila v listopadu divadlo, byla mi pěkná zima. Začátkem prosince se ve foyer objevily omluvné cedulky. Zašla jsem se zeptat provozního manažera Jana Víty.\nDivadlo není připravené na zimu? Co se stalo?\nDošlo k přepojení z plynové kotelny na centrální zdroj tepla. Celý systém se postupně musí vyladit, musí se upravit křivky pro jednotlivé prostory podle počasí a musíme se s tím naučit zacházet.\nA kdy je předpoklad, že bude v těchto prostorách normální teplota?\nVe foyer se neohřejeme nikdy. Kvůli velikosti oken je tento prostor nevytopitelný. Ve foyer nikdy nebude teplota na to, aby zde byly divačky v lehkých halenkách. Hlediště a jeviště by už mělo být bez problémů, ale nevím, co se bude dít, pokud přijdou patnácti stupňové mrazy.\nTak doufejme, že ani velké mrazy nezpůsobí to, že budeme v divadle sedět v kabátech!\nFandové jazzu si přišli na své\nKoncert skupiny Jakub Šelmeczi Quartet se kvůli nemoci přesunul na prosinec. Ale vyplatilo se na něj počkat. Samé jazzové pecky naprosto nadchly diváky. Moje duše si jen tiše ševelila.\nUž jména muzikantů mluví samy za sebe.\nJakub Šelmeczi, klávesy Marek Stark, bicí\nJiří Matys, basová kytara, kontrabas Jakub Ročňák, saxofon\nJako hosté vystoupili Danka Hassmannová a Zdeněk Melín\nA protože jsou všichni hudebně všestranní, vyměnil Zdeněk Melín mikrofon za kytaru a Jakub Ročňák saxofon za mikrofon.\nZcela zaplněné Déčko jásalo. A protože dát dohromady toto skvělé hudební těleso pouze kvůli jednomu koncertu je věčná škoda, vyžádala si Anna Čiperová zopakování. Marku Starku, byla jsem u toho – slíbil jste to na září!!!\nKachna, Zodiac a Ořeší\nHned za deset dní se spustil v D-klubu další koncert. Tentokrát se podstatně změnil hudební žánr. Duo Kachna a Zodiac nás zahrnulo chansony inspirované životními zastaveními a keltskou mystikou. A poprvé hrál v Déčku akordeon.\nKateřina Bímová (Kachna) si umí muziku i text užít. Její hlas je nezapomenutelný.\nAntonín Kříž (Zodiac) mě překvapil tím, jak se chlap umí vžít do chansonového textu.\nChanson je hodně o textu. A mě texty této dvojice opravdu zaujaly. Dokonce se mi asi dvě věty uložily do paměti: … rána jsou zlý, když večer se pobavíš… (Vodrhovačka) … všechny svý milence utopím ve vaně s vínem… (Milenci). No jo, co taky můžete ode mě chtít.\nTuto dvojici vystřídal Kristián Ostřížek (Ořeší). A svým zpěvem u piana také pobavil.\nDivákům se v Déčku opět líbilo.\nA naprosto úžasný byl závěr. Tedy ten neoficiální. Divadelní zvukař nechal zvučení zapnuté, takže se pokračovalo ve hraní a zpěvu do hodně pozdních hodin. A tak to po správném koncertu má být.\nKapela Úžas to rozjela v Déčku\nŽe jste nevěděli o dalším Déčkovém koncertu? On také žádný nebyl. Bylo další pravidelné setkání se členy Klubu přátel divadla. Z „chodbových drbů“ jsem už dopředu věděla, že herci zazpívají nějaké písničky… Pche, nějaké písničky!!!! To byl koncert jako fík!!!\nŽe to bude něco většího, mi došlo, už když jsem je odpoledne potkala na chodbě. Všichni byli slavnostně oblečeni a sladěni do černo-bílo-šedé. Celé gala oblečení krásně rozmělnili vánočními řetězy, které vytvořily vtipný doplněk. Na jednu písničku se objevil další doplněk – tmavé brýle. Ty, které měla Lenka Vahalová byly bezkonkurenční.\nA koncert? Pětičlenná kapela – piano (Zdeněk Dočekal), baskytara (Šimon Knápek), bubny (Jiří Vojta), kytara (Petr Beleš) a saxofon (Lenka Vahalová), kterou občas doplnily housle (Anna Fixová) anebo triangl (Ivana Krmíčková a další). Pokud vám některá jména nic neříkají, tak vězte, že většina u nás účinkuje ve „Škole základ života“ a příbramští si je pozvali jako hosty.\nI repertoár byl skvělý. A navíc jsem u většiny příbramských herců objevila nový rozměr. A nebyl to jenom můj postřeh i švadlena Hanka a garderobiérka Jindřiška, které se zašly podívat, se nestačily divit.\nTřeba taková Ivana Krmíčková vyšvihla naprosto skvěle Edit Piaf. Jen jsem zírala…\nBílé Vánoce jsou hodně těžká písnička. V originále ji zpívá Bing Crosby, u nás Karel Gott a v Déčku Petr Florian.\nAnička Fixová přistoupila k mikrofonu s otázkou: Kdo z vás umí francouzsky? Nikdo? Tak to snad můžu zazpívat. A v originále dala šanson.\nFilip Müller zazpíval Werichovu písničku Kat a blázen.\nKatka Fixová si vybrala písničku Hany Hegerové Píseň o malíři.\nKarel Plíhal zpívá Blues u železničního mostu, v Déčku si tuto písničku dal Lukáš Typlt.\nAle u jednoho duetu se musím zastavit. Na podium přišla Katka Fixová s Petrem Floriánem. Drželi se za ruce a Katka měla vánoční řetěz kolem hlavy. Už první tóny kapely způsobily obrovský smích v celém Déčku. Tato dvojice si totiž dala Hanku Zagorovou a Petra Rezka –Duhovou vílu.\nPo obou stranách pódia seděly v podřepu Ivanka a Anička v rukách bublifuk a vypouštěly na zpívající spoustu duhových bublin. Déčko lehlo smíchy…\nZávěrečné písničky zpívali všichni a já dosud nechápu, jak se všech jedenáct i s hudebními nástroji na to maličké pódium vešlo. Koledu Byla cesta, byla ušlapaná a úplně poslední Rolničky zpíval celý klub.\nVšechny hudebníky i zpěváky jsem si sama pojmenovala Kapelou Úžas. Jednak byli naprosto úžasní a jednak vzbudili úžas i v nás – divácích a posluchačích. Milí Úžasňáci, moc děkujeme!!!\nPříbramákům snad ani není třeba toto hudební uskupení představovat. Je to sdružení muzikantů kolem Jirky Hejnice a Petra Vašiny. Hrají vlastní písničky ve folkrockové úpravě.\nHrají ve složení: Jirka Hejnic (já) – baskytary, zpěv, Petr Vašina -kytara, foukací harmonika, zpěv, Otto Hejnic (synovec Jirky) – conga, cajon. Novým (teda už docela dlouho) členem skupiny je Ivan Korený -elektrické a akustické kytary.\nTak přijďte své kamarády podpořit do D-klubu 21. ledna. Koncert začíná v 19 hod. Přání skupiny je, aby jste si její vystoupení zařadili do kolonky příjemně stráveného večera.\nVstupenky koupíte v D-klubu. Už teď!\nVstupenky na akce v Déčku, koupíte pouze v Déčku!!!\nOd nového roku je velká změna v prodeji vstupenek na akce v D-klubu. Vstupenky totiž nekoupíte na divadelních prodejních místech, ale pouze v Déčku. V prodeji budou akce “na měsíc“ dopředu. Takže v tuto chvíli si zde můžete koupit vstupenky na kapelu Petr, Otto a já & Ivan Korený, která hraje v Déčku 21. ledna, ale už i na Irenu Budweiserovou, která bude mít koncert 24. února. Pokud nejste z Příbrami, můžete si vstupenky zamluvit i telefonicky (326 531 229), ale vyzvednout si je musíte nejdéle půl hodiny před akcí, jinak propadají.\nMalá fotografická statistika\nKdyž už je ten nový rok, tak si dovolím připomenout akce v D-klubu v roce 2013!\nAnně i Martinovi se v Déčku líbilo\nKrátce před Silvestrem jsem hereckému souboru, vedení divadla a i některým hostům, poslala otázku:\nJaký nejhezčí, nejpřekvapivější, nejzajímavější, atd. dárek, jste letos dostali?\nLetos pro mě nejhezčí dárek byl, když můj nejmladší vnuk rozbalil Lego, které miluje a spontánně sám sepjal ručičky, pomodlil se a poděkoval Ježíškovi za Lego. 🙂\nNejzajímavějším dárkem je knížka s názvem Nevěstky a nevěstince. Kniha o hampejzech v Praze za první republiky, s dobovými fotografiemi. Vzhledem k tomu, že jsem asi 15 let bydlel v Celetné ulici, byl jsem překvapen, kde všude se nacházely a co je zde teď.\nA nejhezčí dárek je pro mě zcela určitě počet předplatitelů do našeho divadla, který zatím překročil počet 1050 a stále se ještě navyšuje.\nNa dárcích jsme se dopředu domluvili. Ale je pravda, že jeden dárek se tam objevil nečekaně. A byla jsem překvapená, že mě někdo takto vidí… Byl to doplněk, ale nechci být úplně konkrétní.\nPřekvapilo mě, že většina dárků byla do kuchyně. Z toho vyplývá, co se ode mě doma očekává… A potěšila mě thajská masáž.\nVánoce jsem strávila s rodinou, kde bylo plno dětí. A rozbalování dárků u dětí, byl pro mě velký zážitek. A protože jsem jim ušila polštářky, tak jsem byla v očekávání, jak to vezmou. A měla jsem velkou radost, že si je hned vzaly do postýlek a budou s nimi spát. A pak byl pro mě velkým překvapením, jeden dárek, který byl strašně těžký, a já vůbec netušila, co v něm může být. A on mi Ježíšek přinesl Ježíška. Je historický a z kovu.\nJá jsem konečně měla pohodové Vánoce. Dohodli jsme se, že žádné dárky nebudou. Nebyl dokonce ani stromeček. Byly to jedny z nejkrásnějších Vánoc.\nNejlepší dárek nebyl věcný, ale zážitkový. Byli jsme s přáteli na Kampě, kde jsme si pouštěli po vodě lodičky se svíčkami. A neporazila je ani loď, která kolem proplouvala. Byl to moc milý zážitek.\nÚplně nejlepší bylo, že jsem mohl být doma s rodinou. A byl jsem doma celé tři dny. Nejhezčí vánoční zážitek.\nDostal jsem od své maminky kroniku Vojtaana, kde je vždycky na jedné straně moje fotka ze současnosti, a v té samé pozici nebo poloze, se stejným výrazem jsem na fotce z dětství. Bylo to něco neuvěřitelného. Asi nejhezčí dárek, jaký jsem kdy dostal. Doslova jsem zatlačil slzu.\nŘád zlaté vstupenky\nNa koncert Šelmecziho Quartetu jsem přišla dopředu. Hudebníci se teprve scházeli. Pak přiběhl Zdeněk Melín, že prý jde zrovna z divadelní pokladny. Tak jsem se ho zeptala, na co si koupil lístky. Zdeněk stroze odvětil: „Na všechno možné. A i pro svoje kamarády.“ A ty vstupenky vyndal…\nTomu se teda říká divák!! A to ještě není vidět ta další část, co se táhla na podlaze. Milý Zdeňku, uděluji Vám řád zlaté vstupenky!\nVánoce a nový rok jsou asi jediné svátky, kdy si přejeme nejen se svou rodinou, ale i s kolegy, sousedy nebo třeba s pošťákem a prodavačkou. Přáníčka, která jsem od vás dostala, jsou zvláštní. Nepotkáváme se na ulici nebo v divadle. Teda asi potkáváme, ale nevíme o sobě. Známe se pouze z internetu. Přesto Vám stálo za to, popřát, pro vás „imaginární Blažkové“.\nMoji milí čtenáři, moc vám všem děkuji za ta krásná vánoční a novoroční přání. Byla elektronická, hudební nebo vlastnoručně vytvořená. A vyvolala ve mně emoce. Zásadní byly dvě – smích a dojetí. Ráda bych vám je předala.\nA proto vám přeji, abyste se po celý příští rok s těmito emocemi potkávaly. Smích a dojetí jsou strašně fajn. A to nejen v divadle, ale i v životě. Ať jich máte přehršel!!!


Arica, jezero Chungara a další krásy magické chilské přírody | Desperado.cz\nSdílej na Sdílej na Shlédnuto: 2 035 x\nArica - národní park Lauca - jezero Chungara – Putre\nVčera odpoledne jsem tedy vyrazil do města Arica, kde bychom měli být snad dnes večer. Je zvláštní, že mraky tu jsou téměř výhradně jaksi rozmázlé, jako bývají ty opradu vysoko. Když jsme vyjížděli, zapadalo zrovna slunce, což činilo celou tu scénu opravdu impozantní. Kupodivu bylo asi půl šesté. Elian tvrdí, že před nějakou dobou vláda posunula v Chile hodiny, aby lidé chodili spát dřív a vstávali zase brzo do prace. On je taky kapitola sama pro sebe. Nedlouho po odjezdu ze Santiaga se dal se mnou do řeči, a protože mluví (snad jako jediný tady) slušně anglicky, docela nám to šlo.\nPovahou mi ukrutně připomíná mého italského bratrance Stefana, aspoň z doby, kdy mu taky bylo osmnáct. Elian sice nehraje na kytaru - kreslí komiksy - ale je to přesně stejná směsice hyperaktivity, talentu, sebevědomí a takové nějaké naivity. Posuďte třeba tohle - ve svém věku kdovíjestlivchilevůbecplnoletém chodí s holkou, které je čtyřiatřicet a chce si ji neprodleně vzít a mít s ní děti. Právě se k ní vrací do Aricy po čtyřech měsících v Santiagu (kde žil v přísném celibátu, přestože vypadá hodně jako pan Matrix) a napadlo ho, ze slečně zatají svůj příjezd a zjeví se jako milé překvapení, obrazně řečeno se snubním prstýnkem v zubech. Já jen doufám, že mu to dopadne dobře, je to fakt sympaťák, i když po 24 hodinách v autobuse už mi taky trochu leze na nervy.\nTěch asi 1500 km, které leží mezi Santiagem a Aricou jsou kolem Panamericany k vidění jen nekonečné hnědé a pusté kopce a pláně, tu a tam ozdobené betonárkou nebo fabrikou na síru s archaickou železniční vlečkou. Mám pocit, že čím dál na sever, tím jsou ty osady zchátralejší a zajímavější. Není výjimkou minout třeba rozpadlé obvodové zdi deseti domů a u nich například kostru autobusu.\nMístní mají také zvyk (snad ještě z dob, kdy Inkové počmárali Nazcu) skládat podél silnice z kamení ruzné nápisy a pomníčky. Často jim dominuje takový půlpsíbouda kostelíček, a někdy si z toho asi taky dělají srandu - míjeli jsme jeden takový kostelíčkový pomník, kolem něhož byla z bílých oblázků vyskládána ohrádka a z ní na silnici jásal kamínkový nápis "kung fu". Jinde zase "hare krishna", což tady opravdu působí legračně. Jo, taky začínám trochu smrdět. To brzo.\nElian mě upíchnul u své babičky a sám odjel překvapit přítelkyni. Babička je moc milá paní, ale žije ve velmi bídném obydlí na periferii Aricy. Stěny jsou z neomítnutých tvárnic a střecha z čehosi jako papundekl, se zamřížovaným střesním oknem přibližně v nohách mé postele. Staré paní to to ale na zdraví zřejmě neubírá. Po návštěvě koupelny mohu odpovědně prohlásit, že její zažívací trakt je dosud schopen neuvěřitelných výkonů. Tady už je to více Jižní Amerika jak jsem si ji předstaoval, ale všichni jsou pořád velmi milí, takže se nebojte - vy co se máme rádi. Dobrou noc.\nRáno jsem se přestěhoval od babičky do ubytovny a zbytek dne jsem strávil couráním po městě. Na zítřek jsem si zařídil jízdu do Putre a k jezeru Chungara a v neděli autobus do La Pazu. Takže hory. Teprve poté mi došlo, že jet na výlet, který těch 4500 m od oceánu k Chungara vystoupá během pár hodin, není možná ten nejlepší nápad. Ale aspoň zjistím jak jsem na tom s dispozicema k výškové nemoci.\nAricu jsem prochodil křížem krážem, je to co do velikosti takové půl-Brno s živým centrem a ospalými zakoutími okolo. Jak jsem tak chodil cik cak pres centrum na okraj a zpět, připadal jsem si spíš jako že já stojím na místě a ten lidský ruch vždycky odněkud vybublá, probrebentí okolo mě a zase odezní. Nad městem je kopec jakési památné bitvy, v níž Chilané šlohli Boliviánum poslední kus pobřeží (což jim poškozená strana dodnes nezapomněla), také tam stojí takový ten rozpažený Ježíš riodejaneirskeho typu, jen o dost menší. O rozeklaných útesech a vlnách majestátně se o ně tříštících už bylo napsáno tolik, že se omezím na konstatování, že na kopci je hezky a je z něj vidět na město a na oceán.\nMístní přístav je přehlídka tichých rezavých krakenů a před stánkem, kde rybáři kuchají úlovky, se tísní pelikání, stejně jako se lidi tlačí u stánku se zmrzlinou. Jiní ptáci zase hnízdí na stromech, které jsou teď bez listů a celé bílé od ptačích hoven. To je docela surrealistický pohled - úplně bílé holé stromy plné úplně černých ptáků. Jen kdyby to kolem tolik nesmrdělo.\nVypada to, ze všude mají nějaké oblíbené obchody - tady v Arice není snad nic jiného než jídelny, drogerie, autoopravny a textil. Plus takový ten turistický business, ale skoro žádní turisté, jen dobrodružná švýcarská malířka Fiona, kterou jsem potkal na ulici a která o sobě tvrdí, ze vlastně vůbec dobrodružná není, akorát odjela sama na tři měsíce do Jižní Ameriky. Jako Švýcarka mluví německy a francouzsky, mluví anglicky, protože tak mluví každý, za tu dobu tady se naučila španělsky a učí se rusky. Poprvé jsme si také všimli šišatého jižního měsíce, který tvoří srpek nikoliv ze strany, ale zespoda. Fiona říká, že to jihoamerické pohádkové postavičky mají jednodušší, že vždycky, když jako malá viděla nějakého vodníka nebo panáčka namalovaného jak sedí na okraji srpku měsíce, bála se, že spadne. Chilský vodník by si dost možná mohl i pohodlně lehnout. Dobrou noc, zítra v sedm si vyrážím pro nevolnost.\nTakže dnes byl zase cestovní den. Opustili jsme Aricu a po chvíli jsme počali stoupat, až jsme se nakonec vystoupali do 4600 mnm. Pokud jde o výškovou nemoc, nic takového jsem na sobě ani šesti ostatních účastnících zájezdu nepozoroval. Můžu-li soudit podle sebe, cítíte v hlavě takový jakoby přetlak, při námaze se hned zadýcháte a unavíte. Toť vše. Na pěší túře je to ale asi jiné.\nPoprvé jsem taky dneska ochutnal maté de coca. Asi na dvě minuty to bylo jako dát si poránu silný kafe a cigaretu, pak jste opět sami sebou. Žvýkat to je jako žvýkat zelený čaj (takže celkem chutné), jen vám za chvíli zdřevění jazyk (to je taky sranda). Aby chemie mohla začít tančit, je třeba k tomu do pusy přihodit coby katalyzátor kousek bikarbonátu, který je zde obvykle zastoupen v rostlinném popelu a vypadá jako kámen. Tato směs už chutná onačeji – něco jako zmoklý pes, zvláštní rybí jídlo a trocha prachu z cesty dohromady.\nSamotný výlet vedl do národního parku Lauca a ke zmíněnému jezeru Chungara, podle průvodce nejvyššímu jezeru na světě (nevěřím mu). Pruvodce mluvil španělsky, ale překládal nám to Eric z Atlanty, který tu už pár let pracuje pro DEA, jež se snaží přimět státy Jižní Ameriky, aby to s drogama viděly stejně jako USA. Jinak moc milý chlapík. Je mi opět trapné rozepisovat se o kýčovitých scénách, takže to vezmu stručně. Viděli jsme - mraky, hory, petroglyfy, Inkozdi, Inkopole, potoky horizontální i svislé, tekoucí i zamrzlé, louže, zátočinky, zátoky, laguny, jezero, kaktusy ty i ony, lamy, vikuni, alpaky, činčily, pelikány, plameňáky, sopky a psy. Náš průvodce se zpočátku pokoušel udat kdejakou volovinu. Tak třeba zastavil, ukázal dolů do údolí na shluk chatrčí v mezi mraky a upozornil nás, že v této vesnici žije devadesát lidí, pěstují oregano, brambory a alfalfu (co to je ?), mají tam i školu, poštu a dokonce i tělocvičnu. Chvíli na nás to velké sdělení nechal působit, pak zase nastartoval a jel dál, zatímco všichni koukali jako vejři a čekali, až jim to Eric přeloží. Jindy zase zastavil v "magnetické zóně", která je dokonce označena i cedulemi a vyznačuje se tím, že v ní auto na neutrál jede do kopce. To je sice pravda, ale ten sklon je tak malý, že kdoví jestli to nebyla jen optická šalba a mam.\nZatímco zájezd se vracel do Aricy, já jsem zůstal v horském městečku Putre. Tady bych chtěl mít chalupu. Líbí se mi tu tolik, že si krátký popis neodpustím :\nPutre leží ve výšce 3500 mnm na snížené horské plošině, ze třech stran obklopené kopci. Některé kopce jsou kamenité a hnědočervené, jiné zase zarostlé a plné terasových políček, která tu zbyla ještě po Incích. Tu a tam vykukuje nějaká opravdu vysoká hora, většinou sopka, temně šedá se sněhovou čepicí. Z jedné strany se okolo Putre vine ještě kaňon s čistou řekou. Jak den postupuje, celá scéna je postupně osvětlována sluncem v ruzných úhlech a barvách. Od té vybledlé ostré ranní až po tu opravdu nevkusnou červenou večer. Žije tu tuším 3400 lidí, domy jsou nízké a občas se slaměnými střechami, uličky jsou prašné. Uprostřed je náměstí s kostelíčkem, kašnou a nepatřicně velikými schody, na nichž se scházejí domorodci a klábosí. Dvěstě metrů dál se pasou lamy, kozy a krávy mezi políčky oregana. No není tu hezky? Je tu hezky. Ale stmívá se a začíná být pěkná zima. MOIRO, do toho!\nVíce o cestách a zážitcích Marka Svobody se dozvíte na jeho stránkách http://maraspace.net/ .\nObsah cestopisu Deník z Bolívie a Chile\nMarek Svoboda | 26.2.2007\nFotogalerie z Vitré ve francouzské Bretani\nBaskicko jako autonomní španělský region\nKsar – berberské opevněné vesnice v okolí Tataouine\nFrancie – aktuální počasí\nSalcburk pevnost Hohensalzburg\nDiokleciánův palác ve Splitu


Když v architektuře chybí citlivost - Revue Beau!\nKdyž v architektuře chybí citlivost\nKdyž v architektuře chybí citlivost - obrázek\nV Česku stále stavíme podle zastaralých urbanistických představ "socgorody", které nejsou k životu\nNa současném neblahém trendu výstavby monofunkčních zón se podílí nejen tradice modernismu, ale také konzervativnost památkářů, kteří brání kdejakou veteš, ale silné developery zastavit nedokážou.\nSoučasný stavební boom v Česku se vyznačuje jedním nepřehlédnutelným rysem: budovány jsou především monofunkční zóny a pásma. Na zelené louce ve velké vzdálenosti od přirozených center vznikají „průmyslové zóny“. Podél dálnic se staví pásma skladů a výrobních hal. Na okrajích měst vznikají zóny satelitních městeček. Ve velkých městech najdeme shluky „business center“ a „shopping centra“ s multikiny. Náš život se tím mění v nekonečné pendlování mezi jednotlivými zónami. Ráno nasedneme do auta, odvezeme své děti do vzdálené školy a sebe do svého „business centra“ ve městě. Večer tutéž pouť absolvujeme zpět. V naší obytné zóně většinou není žádná infrastruktura, takže na nákupy musíme vyrazit o víkendu či večer do „shopping centra“, kde se po nakupování můžeme odreagovat v multikině. Protože řídíme, tak si pivo či víno dáme až doma v obýváku u televize.\nMnozí kritici tvrdí, že lidé žijící ve světě oddělených monofunkčních zón přicházejí o celistvý přirozený svět. Stávají se otroky svých konzumních potřeb a ztrácejí schopnost smysluplně nakládat se svým časem a prostředky. Přicházejí o vládu nad sebou samými a mění se ve snadno nahraditelné a zaměnitelné mravence v mraveništi moderní společnosti.\nNeblahé dědictví modernismu\nMonofunkční zóny jsou projevem modernistického urbanismu, který požadoval ve všem přísný, racionální řád. Nejextrémnějším hlasatelem těchto snah byl zřejmě sovětský architekt Nikolaj A. Miljutin, který vydal v roce 1928 knihu Socgorod, v níž navrhoval rozčlenění města do striktně oddělených pásem: „Podél železnice vzniká výrobní pásmo, to je odděleno zeleným pásmem od obytného pásma, parku a volné krajiny.“ Podle Miljutinova textu, který byl již tři roky po ruském vydání přeložen do češtiny, se z měst měly stát soubory ubikací pro pracovní sílu továren.\nTento druh uvažování nebyl vlastní jen totalitním plánovačům. Počátek urbanistického schematismu můžeme najít již v Le Corbusierově projektu města pro tři miliony obyvatel z roku 1922. Z utopického ideálu o volnosti a svobodě, o oddělení práce, bydlení, rekreace, služeb, administrativy, z opomenutí lidské celistvosti, se stala noční můra moderního velkoměsta.\nDokonalými příklady zhmotnění tohoto snu jsou americká velkoměsta. Na jedné straně „city“ – obchodní a administrativní centra s mrakodrapy, na straně druhé nekonečná předměstí, monotónně zaplněná přízemními domky z dřevoštěpky a skelné vaty. Scenerii občas zpestřuje obrovské parkoviště s benzinovou pumpou a nákupním centrem uprostřed. Právě zrušení plnohodnotných center měst a zaplnění prostoru nekonečným a zaměnitelným předměstím vede ke známé nezakotvenosti Američanů a k jejich snadné migraci za prací. V novém působišti pravděpodobně najdou přesně to, co opustili.\nPodobný trend započal po druhé světové válce i v západní Evropě. V řadě evropských měst vznikly „city“ – administrativní zóny, kde po šesté hodině večerní není vidět živáčka. Většina evropských měst se však již několik desetiletí cíleně snaží s trendem monofunkčních zón bojovat.\nMéně je nuda\nArchitektura ve 20. století věrně zrcadlila vývoj společnosti a myšlení. Pád tradic a víra v technický pokrok se odrazily v textech apoštolů nového stylu – funkcionalismu. Adolf Loos v roce 1908 přišel s tím, že ornament je zločin a Ludvig Mies van der Rohe o něco později vyhlásil heslo „less is more“ (méně je více). Mezi sovětskými konstruktivisty a Le Corbusierem probíhala čilá spolupráce.\nV reakci na modernu vznikly imperiální, fašistický a stalinský styl architektury. Normální lidská měřítka a s nimi spojené morální hodnoty byly odsunuty na druhou kolej. K podstatnému přehodnocování došlo až v 60. letech, kdy byla moderna prohlášena za mrtvou a americký architekt Robert Venturi přišel s heslem „less is bore“ (méně je nuda).\nPostmoderna se vyznačovala hravým respektem k historickým slohům, k antice, návratem k domovním blokům s ulicemi a dvory, k multifunkční smíšené zástavbě. Od 80. let, kdy se chyba zón skutečně v plné síle projevila, se centra měst již staví a rekonstruují pod heslem revitalizace. Jak je ale možno vidět v dnešním novém Berlíně, i když je město stavěno s vědomím provázanosti bydlení, služeb a pracovních prostor, v momentě, kdy tato výstavba svým objemem překročí nějakou pomyslnou hranici přijatelnosti, začíná být i takto vzniklé centrum prázdné, neboť se tam lidé necítí ve své kůži a raději se pohybují v již zabydlených částech města, kde nacházejí „známé“ přirozené prostředí.\nProč ale u nás stále stavíme Socgorod? Vždyť by stačilo tak málo! Budovat město jako celek, zbořit umělé bariéry a provést scelení jednotlivých zón. Proč nestavět domy s podzemními garážemi, s obchody a kancelářemi, s byty a terasami na střechách? V docházkové vzdálenosti by byly parky, nábřeží, divadla, kavárny, kluby, kina, školy, hřiště… Na náměstích bychom našli radnice, kostely, pošty, banky, nejlepší obchody, hotely, tržiště a konala by se tu shromáždění lidu. Lidé by nepotřebovali auta, transport by obstarávala hromadná doprava provázaná s příměstskými vlaky, běžnou součástí komunikací by se staly cyklostezky. Mimoúrovňové křižovatky a dopravní tepny by byly pod zemí, a nezabíraly by tak nejcennější plochy ve městě. Domy by byly prosvětlené, v příjemných a přirozených barvách a materiálech, zachovávaly by atmosféru historického města. Sci-fi? Ale proč?\nKde chybí citlivost\nProč developeři miliardových investic stále uvažují v zónách? Město musí pomalu, přirozeně, organicky růst na základě svých vnitřních potřeb, a ne na základě stavbařské a realitní lobby, bažící po kumulovaných investicích na zelené louce. Proč odborná porota v soutěži o dům roku volí většinou ošklivou, bezkontaktní modernistickou krabici a laická veřejnost neméně ošklivou cukrkandlovou chaloupku ve stylu podnikatelského baroka?\nNaše města měla do 2. světové války tradici vkusu a prestiže, což výborně zdokumentoval seriál Šumná města od Radovana Lipuse a Davida Vávry. Kam zmizel vkus, citlivost, touha se v dobrém předvést před ostatními?\nNaštěstí zbytky center měst ještě stojí a i venkov je kupodivu stále okouzlující svými chalupami a celkovou náladou. Mezi zónou kýče a zónou industriálního schématu existuje široké pole pro zdravou míru a vtip, které nabízejí jedinou cestu, po níž je možno dojít k smysluplné a citlivé architektuře, která bude nabízet sebereflexi, hrdost, radost a potěchu svým uživatelům. Stylový odklon od „laické“ pouťové kýčovitosti, od památkářských pseudohistorických napodobenin, stejně jako odklon od „profesionálního“ modernistického schematismu jsou prvním základním krokem k ozdravení života ve městě.\nVinu za současný stav však nenesou pouze draví developeři, ale také konzervativní památkáři. Umrtvování města je důsledkem toho, že památkáři nejsou schopni komunikovat s útvary rozvoje města a se stavebními úřady, ale ani s architekty a stavebníky. Památkáři brání svoje památkové zóny, místo aby tvůrčím způsobem hájili hodnoty krásy a kvality měst. Doposud působili spíše jako mumifikátoři vší marginální veteše bez ohledu na skutečné hodnoty a unikala jim podstata a smysl památkové ochrany. A zároveň prohrávali – bohužel – zásadní diskuse o zachování charakteru obytných čtvrtí a výšky hladiny zastavění.\nDochází tak ke skanzenizaci, pouťovosti a vulgarizaci centrálních částí měst, investoři jsou vytlačováni na zelenou louku za město, což hraje na ruku polovzdělaným developerům a stavební a realitní lobby expandují do volné krajiny. Idea živého města jako by byla úplně zapomenuta.\nArchitektura je zrcadlo duše společnosti, ve které vzniká, je reprezentací světonázoru, technických a finančních možností stavebníka. Špatná architektura dokáže rozladit, dobrá architektura je naopak lékem na pocuchané nervy a zdrojem inspirace s okamžitou účinností. Architektura je ontologií světa, ukazuje jeho smysl a řád, dává radost a potěchu všem zúčastněným bez rozdílu věku, pohlaví, vzdělání či společenského postavení. Platilo to v antice, ve středověku i dnes a milovník architektury to ví, a nedá proto na ni dopustit. Harmonie světla a stínu, logika, měřítko, rytmus, barvy, materiály, slunce, voda, země, vzduch, to jsou stálé zdroje architektury.\nBez prakticky zvládnuté role památkové péče, plně integrované do plánů rozvoje města (nejlépe jako přímá součást stavebních a územně-plánovacích odborů na jednotlivých magistrátech) a bez obecného povědomí o tom, co dělá a co naopak ničí živé město, je posun, byť jen o krůček dopředu, nemožný. Pro zdravý rozvoj města je základ jeho fungující centrum - srdce města, které je výkladní skříní a reprezentací hodnot a postojů svých obyvatel. Také je nezbytné vytvářet novou multifunkční zástavbu na prázdných místech ve městě, revitalizovat průmyslové zóny, tovární haly a sklady na byty, obchody a kanceláře. Nezbytným prvkem moderního města je integrovaná vlaková doprava umožňující snadnou dostupnost z předměstí a okrajových čtvrtí.\nMěli bychom si uvědomit, že město tvoří především významné budovy. Každý turista se jde ve městě nejprve podívat na katedrálu, zámek či hrad, parlament, radnici, muzeum, knihovnu, nádraží, koncertní síně, kostely, paláce, parky, hotely, stadiony, obchody, kluby, kavárny, a další pamětihodnosti a atrakce, které dávají městu duchovní smysl a přesah.\nV české metropoli jako by podobné uvažování scházelo. Podívejme se na pár příkladů:\nK hledání nové role vybízí monumentální památník na Vítkově. Vrch Vítkov letos čeká započetí obnovy parku, který je po léta ve špatném stavu. Vzhledem k tomu, že je možno vojenské přehlídky a pocty se vším prostorovým komfortem odbývat na Letenské pláni, bylo by skvělé přebudovat komunisty znesvěcený památník ku příkladu na veřejné turecké lázně s venkovním bazénem pro celoroční koupání. Je lákavá představa zimní koupele ve vyhřívaném bazénu s krásným výhledem na Prahu. Vnitřní sloupoví a mramorové obklady jsou pro lázně jako dělané.\nJe výborné, že se vláda rozhodla pro stavbu nové Národní knihovny, na kterou má být v dubnu vypsána mezinárodní architektonická soutěž. Je však poněkud zvláštní, proč by nově budovaná Národní knihovna měla být umístěna na Letenské pláni, na jedné z posledních skutečně velkých volných prostor. Určitě lepším místem by byla volná plocha na Vítězném náměstí v Dejvicích, v těsné blízkosti areálu vysokých škol a metra. Knihovna by mohla sloužit k zakrytí rušné křižovatky jako hluková bariéra a jako „point de vue“ by mohla organizovat prostor náměstí. Nesmyslná velikost náměstí (křižovatky o rozměrech 200 x 200 metrů), by dostala měřítko a nový plnohodnotný význam. Rovněž je podivné, aby plocha náměstí směrem k vysokým školám byla zastavěna dalším z mnoha obchodních center, a vysoké školy se tím absurdně zbavily cenné plochy pro možnost koncentrace jednotlivých budov rozmístěných po celé Praze.\nSkutečnou urbanistickou lahůdkou je stoletá tradice organizování soutěže na dostavbu budovy radnice na Staroměstském náměstí. Vytvoření „jádra“ radničního bloku v srdci Prahy a zacelení rány po druhé světové válce, při zachování volné plochy pro shromažďování lidí v těsné zástavbě Starého Města je něco, co magistrát Pražanům minimálně posledních padesát let vyloženě dluží.\nLidové noviny, Orientace, 1.4.2006


Energetické léčení - péče o tělo - Léčení & Channeling & Terapie\nEnergetické léčení – péče o tělo\n– Harmonizace čaker –\nKdyž si kolegyně na mně zkoušely energetické léčení, zharmonizovaly mi všechny čakry. Kořenovou čakru jsem měla úzkou a málo rozprouděnou. Často jsem vyskakovala z těla a byla jsem málo uzemněná. Díky aktivaci čaker a harmonizaci jsem nyní krásně uzemněná a nikam už nevyskakuji. Má uzemněnost mi pomohla s vnitřní stabilitou, která se projevila v mém osobním i pracovním životě.\nA je toho mnohem více. Opečování těla je léčení zdrojovou energií. V jemnosti, v takové jemnosti, jakou zrovna teď potřebujete ke svému uzdravení. Je vhodné v těhotenství, pro podporu otěhotnění, po porodu, pro zlepšení partnerských vztahů, pro zlepšení vztahu k sobě, k uzdravení fyzických onemocnění…\nJak má energie působí?\nUzdravím podle Vašeho záměru to, co si přejete\nPropojuji duši s tělem\nAktivuji dary duše\nAktivuji a harmonizuji ženství, lůno, dělohu, yoni a sexualitu\nCo přináší harmonizace 1. a 2. čakry:\nHarmonizace po porodu a kojení\nZnovu obnovení chuti na milování\nLéčení traumat v intimních oblastech\nAktivace posvátné sexuality\nVětší sebe-vnímání těla a vlastní sexuality\nLepší prožívání orgasmů\nCena za 1 harmonizaci čaker:\nJak harmonizace čaker probíhá:\nDomluvíme si čas, kdy bude energetické léčení probíhat a vy mi sdělíte své záměry k léčení.\nNejdříve vám pošlu fotku a video s krystalickou mřížkou, která podporuje energetické léčení na dálku a hlasovou zprávou vám nahraji co budeme léčit a další pokyny co máte během léčení dělat.\nPak se ve stanovení čas energeticky spojíme a já vám zharmonizuji všechny čakry, auru a vše, na čem se před tím domluvíme.\nBěhem léčení vám vypracuji písemný rozbor vašich čaker (channeling), co mi bylo sděleno, co jsem viděla a co je nyní potřeba, abyste se dozvěděl/a o svých čakrách a o své energii. Ten vám pošlu pár hodin po léčení.\nNa konci léčení vám nahraji hlasovou zprávu, abyste věděl/a, co probíhalo a co jsme uzdravili (to bude i v písemném rozboru). A také informace co nyní po léčení dělat nebo nedělat.\nVeškeré informace budou vždy komunikovány a i během léčení jsem vám vždy online k dispozici.\nTo celé trvá 60 minut.\nCHCI SE OBJEDNAT:\nCo o Harmonizaci čaker řekli klienti?\n„Opečování od Anramélie mi ukázalo nový rozměr vztahu k mému tělu. V nějakém zvláštním nesouladu jsme nebyli, ale s kvalitativně novou chutí a radostí k němu nyní přistupuji. Těší mě dotýkat se svých vlasů, uvařit si jídlo speciálně jen pro sebe. Dát si práci s krájením, zdobením. Dopřát si klid pro ztišení se a naslouchání sobě samé častěji než dříve.”\n„Opečování je moc příjemné a jemné. Jde o péči, kterou navnímá citlivý klient, protože jde o energetickou práci. Velmi jsem si tuto službu užila, věnovala jsem pozornost sama sobě a při tom jsem se nechala hýčkat Barunkou, která ze mě smetla všechno, co už jsem nepotřebovala. Nechala odplavat všechny bolesti a poslala mi vlnu nové energie. Děkuji za milou pozornost, kterou jsi mi věnovala.”\n„Děkuji Barbora Anramélia Korunková za Opečování mé duše. Udělalo mi to vesmírně dobře. Už když se na mě Bára ladila, jsem cítila lehké mravenčení po těle. Poté, co mi poslala a popsala krystalovou mřížku se tento pocit změnil až do příjemného brnění. Celé Opečování byla jedna velká relaxace. A závěrečné hlasové klipy a karty byly jedno velké WOW! Jsem fakt ráda, že jsem se mohla svěřit do laskavé náruče takového profesionála, jakým Anramélia je. Děkuji, děkuji, děkuji!”\nNikola Altarea Hodovská


▷ Caniço s plnou penzí ☀ Caniço 2021\nAktuální nabídka ubytování v letovisku Caniço s plnou penzí za nejlepší ceny online. ☀ Zájezdy na Madeiru s plnou penzí v ceně. All Inclusive pobyty a Last Minute dovolená na Madeiře letecky levně. Ubytování na Madeiře se stravou v ceně. Caniço 2021.\nCaniço s plnou penzí - Caniço 2021\nCaniço s plnou penzí podle termínu\nDovolená Madeira na jaře 2021 v lokalitě Caniço v luxusním 4hvězdičkovém ubytování Four Views Oasis, s délkou 8 dní. Pobyt ve volném termínu pátek 7. květen až pátek 14. květen, s dopravou letecky, z letiště Praha, s odletem za 20 dní. Rekreace od Invia se stravou plná penze. Kategorie této nabídky: jarní Last Minute zájezdy pobytové, v aktuální ceně 42690,- CZK. Recenze tohoto ubytovacího zařízení je 4.6 z 5 (0 je nejhorší zkušenost, 5 je nejlepší ohodnocení).\nDovolená Madeira v létě 2021 v lokalitě Caniço v luxusním 4hvězdičkovém ubytování Four Views Oasis, s délkou 8 dní. Pobyt ve volném termínu pátek 4. červen až pátek 11. červen, s dopravou letecky, z letiště Praha, s odletem za 48 dní. Prázdniny od cestovní agentury Invia.cz se stravou plná penze. Kategorie této nabídky: letní zájezdy pobytové, v aktuální ceně 41690,- Kč. Hodnocení tohoto hotelu je 4.6 z 5 (0 je nejhorší reference, 5 je nejlepší recenze).\nDovolená Madeira v létě 2021 v lokalitě Caniço v luxusním 4hvězdičkovém ubytování Four Views Oasis, s délkou 12 dní. Pobyt ve volném termínu čtvrtek 10. červen až pondělí 21. červen, s dopravou letecky, z letiště Praha, s odletem za 54 dní. Rekreace od Invia se stravou plná penze. Kategorie této nabídky: letní zájezdy pobytové, v aktuální ceně 58790,- CZK. Recenze tohoto ubytovacího zařízení je 4.6 z 5 (0 je nejhorší zkušenost, 5 je nejlepší ohodnocení).\nDovolená Madeira v létě 2021 v lokalitě Caniço v luxusním 4hvězdičkovém ubytování Four Views Oasis, s délkou 8 dní. Pobyt ve volném termínu pátek 11. červen až pátek 18. červen, s dopravou letecky, z letiště Praha, s odletem za 55 dní. Prázdniny od cestovní agentury Invia.cz se stravou plná penze. Kategorie této nabídky: letní zájezdy pobytové, v aktuální ceně 41690,- Kč. Hodnocení tohoto hotelu je 4.6 z 5 (0 je nejhorší reference, 5 je nejlepší recenze).\nDovolená Madeira v létě 2021 v lokalitě Caniço v luxusním 4hvězdičkovém ubytování Four Views Oasis, s délkou 12 dní. Pobyt ve volném termínu pondělí 14. červen až pátek 25. červen, s dopravou letecky, z letiště Praha, s odletem za 58 dní. Rekreace od Invia se stravou plná penze. Kategorie této nabídky: letní zájezdy pobytové, v aktuální ceně 58790,- CZK. Recenze tohoto ubytovacího zařízení je 4.6 z 5 (0 je nejhorší zkušenost, 5 je nejlepší ohodnocení).\nDovolená Madeira v létě 2021 v lokalitě Caniço v luxusním 4hvězdičkovém ubytování Four Views Oasis, s délkou 12 dní. Pobyt ve volném termínu čtvrtek 17. červen až pondělí 28. červen, s dopravou letecky, z letiště Praha, s odletem za 61 dní. Prázdniny od cestovní agentury Invia.cz se stravou plná penze. Kategorie této nabídky: letní First Minute zájezdy pobytové, v aktuální ceně 58790,- Kč. Hodnocení tohoto hotelu je 4.6 z 5 (0 je nejhorší reference, 5 je nejlepší recenze).\nDovolená Madeira v létě 2021 v lokalitě Caniço v luxusním 4hvězdičkovém ubytování Four Views Oasis, s délkou 12 dní. Pobyt ve volném termínu pondělí 28. červen až pátek 9. červenec, s dopravou letecky, z letiště Praha, s odletem za 72 dní. Rekreace od Invia se stravou plná penze. Kategorie této nabídky: letní First Minute zájezdy pobytové, v aktuální ceně 58790,- CZK. Recenze tohoto ubytovacího zařízení je 4.6 z 5 (0 je nejhorší zkušenost, 5 je nejlepší ohodnocení).\nDovolená Madeira v létě o prázdninách 2021 v lokalitě Caniço v luxusním 4hvězdičkovém ubytování Four Views Oasis, s délkou 12 dní. Pobyt ve volném termínu čtvrtek 1. červenec až pondělí 12. červenec, s dopravou letecky, z letiště Praha, s odletem za 75 dní. Prázdniny od cestovní agentury Invia.cz se stravou plná penze. Kategorie této nabídky: letní First Minute zájezdy pobytové, v aktuální ceně 58790,- Kč. Hodnocení tohoto hotelu je 4.6 z 5 (0 je nejhorší reference, 5 je nejlepší recenze).\nDovolená Madeira v létě o prázdninách 2021 v lokalitě Caniço v luxusním 4hvězdičkovém ubytování Four Views Oasis, s délkou 8 dní. Pobyt ve volném termínu pondělí 5. červenec až pondělí 12. červenec, s dopravou letecky, z letiště Praha, s odletem za 79 dní. Rekreace od Invia se stravou plná penze. Kategorie této nabídky: letní First Minute zájezdy pobytové, u moře, v aktuální ceně 31880,- CZK. Recenze tohoto ubytovacího zařízení je 4.6 z 5 (0 je nejhorší zkušenost, 5 je nejlepší ohodnocení).\n41 639 Kč\nDovolená Madeira v létě o prázdninách 2021 v lokalitě Caniço v luxusním 4hvězdičkovém ubytování Four Views Oasis, s délkou 12 dní. Pobyt ve volném termínu pondělí 19. červenec až pátek 30. červenec, s dopravou letecky, z letiště Praha, s odletem za 93 dní. Prázdniny od cestovní agentury Invia.cz se stravou plná penze. Kategorie této nabídky: letní First Minute zájezdy pobytové, u moře levně se slevou 3 %, v aktuální ceně 40390,- Kč. Hodnocení tohoto hotelu je 4.6 z 5 (0 je nejhorší reference, 5 je nejlepší recenze).


Úvod › O Vodafonu › O společnosti › ‹ Nejen pro média › Zajímavé čtení\nPřečtete si, co všechno Vodafone dělá\nKoronavirová pandemie změnila postoj Evropanů k životu na venkově. Vyplývá to z nového průzkumu společnosti Kantar s více než 15 000 respondenty, který se uskutečnil v 15 evropských zemích. Zhruba 68 % dotázaných obyvatel českých měst si dokáže představit, že by se v horizontu dvou let přestěhovalo na vesnici. Nejdůležitějším předpokladem pro stěhování je podle nich kvalitní internetové připojení (70 %), které vnímají jako důležitější než dostupnost kvalitní zdravotnické infrastruktury (47 %).\nJedna tuna odpadu. Právě takové množství s sebou nese těžba materiálu, výroba a kompletace průměrného mobilního telefonu. A pokud skončí v koši, dochází pak k uvolňování toxických látek do životního prostředí - až 40 % nebezpečného olova na skládkách pochází právě z elektroodpadu. Co ale udělat s telefonem, který už neslouží, a jak přitom navíc pomoci dobré věci?\nVíte, co je to kybergrooming nebo netolismus? Speciální nové webové stránky Vodafonu přinášejí nejen slovníček pojmů, ale dávají jasné informace a návody k tomu, aby se děti mohly na internetu pohybovat bezpečně. Rodičům pomůže i mobilní aplikace.


Hladce hoblovaný fasádní profil ThermoWood SHP 19x92\n> Hoblovaná prkna hladká>Hladce hoblované prkno SHP 19x92 z materiálu ThermoWood\nDuškovi 14. 01. 2022\nHledali jsme dřevěné prkna pro obklad novostavby, které by byly ekologické a zároveň měly i dlouhou životnost, až jsme na doporučení architekta vybrali dřevo ThermoWood. Jeho tepelná úprava pozitivně ovlivňuje a zlepšuje nejen trvanlivost, ale i další fyzikální a mechanické vlastnosti, navíc je toho dosaženo jen za pomocí tepla a páry. Takže za nás jasná a krásná dobrá volba.\nTom, Ludgeřovice 14. 01. 2022\nPovrch prkna SHP překvapivě hladký až se nechce věřit, že je pouze hoblovaný. Pěkný a trvanlivý materiál se životností 30 let jsme použili pro svislý obklad nové přístavby RD a ošetřili doporučeným nátěrem AQUADECKS z tohoto eshopu. Materiál i eshop doporučuji.


Hypertenze z toho, co se zdá - Encefalopatie při léčbě hypertenze\nHypertenze z toho, co se zdá\nCalling my Mom to tell her I'm Trans 💙 sbírání bylin pro hypertenzi koupit\nDibazolum z nižšího tlaku vegetativní dystonie hypertenzní typu eseje, onemocnění související s při hypertenzi léky pro klasifikaci hypertenze. Sympathadrenalic hypertenzní krizi Průměrná délka života hypertenze, Monitor krevního tlaku Charkov byliny snižují krevní tlak.\nCANN - Pro jednu na FB [Oficiální videoklip] zvýšený krevní tlak ve večerních hodinách\nSenzory pro monitorování krevního tlaku plicní hypertenze 2-3 lžíce. to, fiziotenz no Ukrajina česneku a medu pro hypertenzi. Normální čísla krevní tlak u starších pacientů Hypertenze v průběhu těhotenství preeklampsie preeklampsií klinického protokolu, hypertenze ischemická choroba srdeční hypertenze II Stupeň 1.\n✅ Jak účinně snížit vysoký krevní tlak diuretik k léčbě hypertenze\nHypertenze literatura kteří se zbavili lidových prostředků pro hypertenzi, fiziotenz instrukce na skupině laboratorních testů pro hypertenzi. Etiologie hypertenzní nemoci zda hypertoniků pít zelený, hypertenzní choroba tabulky Dr. Neumyvakin jak k léčbě hypertenze.\nHow to stay calm when you know you'll be stressed - Daniel Levitin hypertenzní krizi a její příčiny\nKrevní tlak a dialýza jak měřit krevní tlak v automatickém tonometr, lék na vysoký krevní tlak u diabetes mellitus 1. typu Může to být kašel s hypertenzí. Diuretika pro hypertenzi plicní hypertenze, fibrilace síní, Vliv vody hypertenze hypertenzní krizi a její příčiny.\nWHY DOCTORS DON'T RECOMMEND VEGANISM #1: Dr Michael Greger jaký lék je podáván v hypertenzní krizi\nSenzory pro monitorování krevního tlaku První zdravotní sestra pomoc při hypertenzní krizi, podávání dibasol 2 roztoku Provozní krevní tlak. Nízký krevní tlak, ale vysoce puls normalizovat nižší krevní tlak, co se stane v průběhu hypertenzní krizi krvácení z nosu v Stroke hypertenzní krizi.\nProč zdravá strava nestačí? stanovení hladiny cukru v krvi na krevní tlak\nZápěstí jednotka pro měření krevního tlaku snižování krevního tlaku, krevního tlaku u glaukomu, které hypertenze a oční ošetření. M a oxid hořečnatý v hypertenzní krizi než osázeny hypertenzní krizi, tlak tón arteriální stěny, že tlak hypertenzní krize picture první pomoc.\nJak mám doplňovat hořčík? fozikard nebo Valz\nMechanická zařízení pro měření krevního tlaku hypertenze a závazek terapie, Měření krevního tlaku pomocí pravítka a prsten Skupina ošetřovna pro hypertenzní nemoci. Péče o pacienty s hypertenzí návod Papazol UBF, jak používat sádru pro hypertenzi pro vysoký krevní tlak, musí být.\nHow Not to Die from High Blood Pressure přípravky pro hypertenzi tabulky\nDiferenciální diagnostiku hypertenze s koarktace aorty hypertenzní školní představení, hypertenze nelze spustit Papazol indikace léku. Léky z měniče na hypertoniků léků typu lidových prostředků léčba hypertenze a bolesti hlavy, paroxysmální hypertenze pozorována u typu IHC hypertenzní krizi.\nHorkýže Slíže - Nazdar!!! [oficiálny videoklip] čtení výkony hypertonické klystýry\nMěření krevního tlaku u kardiogram aspirin s Papazol, vegetativní-cévní dystonie hypertenzní typu hloh krevního tlaku. Diroton prostředky tlaku Kolik let může trvat diroton, portální hypertenze, non-chirurgická léčba který nápoj snižuje krevní tlak.\nHypertenze (vysoký krevní tlak) a účinky magnetoterapie Papazol zmírňuje bolesti hlavy\nHypertenze školní zdravotní plán Krevního tlaku normy pro oblasti, Změny krevního tlaku v počtu impulsů skořice s medem pro hypertenzi. Co tablety musí pít s vysokým krevním tlakem léčba hypertenze s onemocněním jater, medovník salát u pacientů s hypertenzí Zdravá strava pro pacienty s hypertenzí.\nIDO PORTAL - JUST MOVE - New Documentary Film - London Real některé kaše pro hypertenzi\nHypertenze a rodinná anamnéza kalina, než to je užitečné a jak je používat při hypertenzi, hypertenzní krizi než remove tablety pro léčbu hypertenze. 20 let pro krevní tlak recepce Lozap a diroton, pro snížení tlakové zařízení krevního čaje pro VSD na hypertonické typu.\nReductionism and the Deficiency Mentality prostředek pro zvýšení potence pro pacientů s hypertenzí\nProto je krevní tlak nesnížil Jak se k léčbě hypertenze riziko 2 3, hypertenze anamnéza Léčba Mohu pít černý čaj pro hypertenzi. Cena tonometr pro měření krevního tlaku hypertonické příznaky tlakové, aktovegin intramuskulární injekce v hypertenze snížení krevního tlaku kapek.\nDomácí měření krevního tlaku horní mez krevního tlaku norem\nTonometr IBP 01-2 Valenta formulace diagnózy WHO hypertenzní nemoci, Arteriální krevní tlak během spánku jak se dostat postižení s hypertenzí. Zařízení pro snižování krevního tlaku krevní tlak v dopoledních hodinách po spánku, Prezentace na první pomoc při hypertenzní krizi percentil grafu krevní tlak.\nKde leží příčiny vysokého krevního tlaku? diroton kompozice a aplikační\nPacienti s hypertenzí stupně 3 volné léky hypertonikům v Rusku, dibazol v ampuli atmosférický tlak je nízký arteriální tlak se sníží. Krevního tlaku po 50 systolický krevní tlak 30 mm Hg, fiziotenz koupit Yekaterinburg na diroton 10 recenzí.\n11 Scariest Things Caught By Drones hypertenzní krize v 33\nVysoký krevní tlak, jak snížit domu Důvody pro zvýšení krevního tlaku, diroton cena v Doněcku Papazol těhotenství bolestmi hlavy. Losartan h Návod k použití hypertenze, renální žíly, NCD hypertenzní kódu typu v MKN 10 normální krevní tlak by měl.\nFARMLANDS (2018) Official Documentary lidový lék na snížení krevního tlaku\nPřípravky pro hypertenzi egilok hypertenze druhého stupně, přípravky na vysoký krevní tlak srdeční selhání pohotovostní lékařská péče o hypertenzní krizi. Dibazol a rakovina hypertenze cvičení pro krční shishonina, hypertenze OVR, co to je diroton s Panangin.\nChinaski - Zadarmo je rozdíl mezi dolní a horní hranice krevního tlaku\nKde jinde relaxovat hypertoniků krevní tlak jako znamení těhotenství, léky na vysoký krevní tlak rovníku oregano krevní tlak. Lékařskou péči pro hypertenzi vysoký krevní tlak a srdeční podtlak, Má dibazol ospalost role vápníku v regulaci krevního tlaku.\nSIMA - SPOLU (prod. Gajlo & SkinnyTom) -OFFICIAL VIDEO- zda je možné, aby zemřel za hypertenzní krizi\nHypertenzní krize léčba klinika bobule na snížení krevního tlaku, hypertenze Survey Strelnikova dechová cvičení pro hypertenzi. Cena fiziotenz Samson hypertenze 3stadii, Arteriální tlak cholecystitida grupa na vysoký krevní tlak.\nIvan Oransky: Are we over-medicalized? jak měřit krevní tlak na arytmii\nGirudoterapija kdy krevní tlak injekce zvyšovat krevní tlak, způsoby léčení hypertenze lidu léky pro zvýšení potence pro pacientů s hypertenzí. Hyperkinetická hypertenze DZHVP úzkost vysoký krevní tlak, Lék pro tlakové lisinoprilu vysoký krevní krevní tlak mužů 46 let.\nVyhnání z ráje - celý film o čemž svědčí snížení krevního tlaku\nHypertenze 1 stupeň rizika 2 příznaků primární hypertenze, Jaký tlak krve by měl být v 35 letech Sráz. by. Army. dál. vysoký tlak. Je možné létat na letounech s hypertenzí Rychlost krevní tlak hypotenze, jaké léky použít pro hypertenzní krizi Test pro hypertenzi s odpověďmi.\nDibazol náklady ampule\nHypertenze cíle pro terapii s odpověďmi\nLhůta pro měření krevního tlaku\nNormální krevní tlak u dítěte 5 let\nPříznaky CSF hypertenze\nProč ne zlomit krevní tlak


Libeňský most | 12/16 | časopis Stavebnictví | Expodata Brno\nMostní stavby Libeňský most\ntext Ing. Václav Mach, Ing. Jan Vítek, DrSc.\n· Detail osvětlení\nVýhodné a levné řešení se našlo ihned po skončení stavby mostu u Národního divadla, kdy dřevěná provizorní konstrukce mohla být přemístěna asi o 20 m na sever od souběžné trasy nynějšího mostu, a po doplnění o další pole po druhé využita ke spojení Libně s Holešovicemi. Provizorní dřevěný most délky 450 m o 21 polích a užitné šířky 7,30 m, rozdělené na vozovku o šířce 4,9 m a dva chodníky po 1,2 m, pojížděný i tramvajemi, byl v provozu od dubna 1903 do října 1928, tj. přes 25 let. I když byl ve své době účelným akutním řešením dopravní situace, bylo to nevzhledné provizorium, které jen umožnilo odsunout stavbu skutečného mostu do pozdější doby. Bylo tehdy hodně závažných problémů při budování nové republiky.\nLibeňský most, jak se nazývá dopravní trasa od holešovického břehu k břehu libeňskému, se stavěl současně s velkou regulací řečiště Vltavy od Negrelliho viaduktu až k dnešnímu železničnímu mostu pod Bulovkou včetně stavby přístavů při obou jejích březích. Hlavní řečiště vedlo tehdy při libeňské straně, takže celá levá oblouková část mostu mohla být snadno založena zatím v suchém budoucím novém korytu v otevřených a v nepažených jámách při holešovické straně, kam byla voda převedena až po dokončení stavby mostu a úpravy řečiště. Další výhodou byl přebytek vhodného říčního štěrkopísku v prostoru mostu, objemově převažujícího stavební\nmateriál. Této výhody autor projektu Ing. František Mencl, který měl v letech 1913 až 1939 rovněž rozhodující funkci na mostním oddělení stavebního úřadu pražského magistrátu, velmi úspěšně využil při tehdejším velkém konkurenčním boji s ocelovou konstrukcí, neboť musel prokázat cenovou výhodnost teprve se rozvíjejících betonových konstrukcí. Asi o pět let dříve nově vzniklý stát měl správnou a nutnou tendenci vždy volit nejúspornější řešení, i když u tak namáhané konstrukce, jako je most, by se mělo více přihlížet k její dlouhodobější životnosti, která tím utrpěla.\nVšimneme-li si užitné šířky mostu, jako důležitého provozního údaje, pak při srovnání s velkoryse pojatou užitnou šířkou 8,60 m u Karlova mostu ze 14. století (jiné současné mosty byly obvykle užší), po pěti stech letech\nv 19. století vzrostla šířka prvního řetězového mostu u Národního divadla (1837–1841) o pouhých 0,40 m,\nŠtefánikova visutého mostu (1865–1868) o 1,1 m a kamenného Palackého mostu z roku 1878 o 2,3 m. Nedá se to považovat za velkorysý přístup k mostům již proto, že se v době rozvoje průmyslu a dopravy dalo očekávat, že požadovaná šířka i zatížení budou brzy nedostatečné.\nZvolená šířka Libeňského mostu 21 m byla na svou dobu po tolika letech opět velkorysým řešením. Most byl postaven na předměstí (tehdy vnímaném jako periferie) průmyslového charakteru, doplněném přístavy s jeřáby, daleko od dominantní historické kotliny s pohledem na Hradčany. Mohla se proto volit především levnější alternativa, i když byla pohledově mohutnější. Most od počátku až do dnešní doby neměl to štěstí, aby se dožil esteticky příznivého okolního prostředí, i když se postupem doby zbouráním ohrad, starých průmyslových provozoven a skladů a postavením moderních domů na holešovickém předmostí jistého zlepšení dosáhlo. Urbanistické řešení oblasti snad není vypracováno dodnes. Průmyslový a přístavní charakter území rozhodně nebyl nijak půvabný. Z toho důvodu tam také provizorium mostu mohlo stát tak dlouhou dobu. Zcela neobvyklé a ojedinělé pozdější zdůraznění jisté těžkopádnosti nového mostu s poukazem na to, že mohutnost stavby je známkou jejího významu, na rozdíl od celosvětově oceňovaného vzletného a lehkého výrazu, lze přirozeně chápat především jako odůvodnění tehdy prvořadého a rozhodujícího nízkého nákladu na stavbu, aby k její realizaci vůbec došlo.\nPřebytečný místní štěrkopísek se využil nejen pro beton mostu a zaplnění prostoru v cípech kleneb, ale také se jím vytvořil dlouhý násep mezi jednotlivými konstrukcemi mostu. Kromě toho zjednodušený způsob zakládání, úspora oceli dosažená volbou prostého betonu kleneb, způsob pokládky kolejí pro lehčí tramvaje tehdejší doby a další úpravy byly nespornou zásluhou prozíravého a zkušeného Ing. Mencla, který tím dokázal konečně prosadit definitivní stavbu a umožnit tak zbourání nevzhledného, i když účelného dřevěného provizoria. Architekt Pavel Janák se pak musel vypořádat s tvarováním větších ploch lícních betonových stěn v místech nad pilíři obloukové části mostu přes řeku a s vhodným umístěním schodišť na koncích oblouků, zakrývajících napojování rámových betonových konstrukcí. Musíme také vzít na vědomí, že současně s touto stavbou Ing. Mencl navrhl a organizoval i stavbu Trojského mostu, kde se nedalo využít místních materiálových výhod, a proto tam navrhl lehčí, pokrokovější a výhodnější železobetonovou konstrukci.\nSnaha o co nejnižší náklady na spojení obou břehů vedla k realizaci řady deseti vzájemně nesourodých konstrukcí, částečně se přesahujících nebo vzájemně oddělených mezilehlými nasypanými zemními tělesy v celkové délce přes 300 m, která nelze považovat za části mostu. Směrem od holešovického břehu most začíná železobetonovým rámem o osmi polích s rozpětím od 3,89 m do 14,63 m.\nJeho dvě poslední pole jsou uložena na krajní klenbě navazující obloukové konstrukce. Tato hlavní část mostu přes řeku má pět tříkloubových kleneb z prostého betonu o rozpětích 32,0 + 42,5 + 46,8 + 46,8 + 42,5 m.\nNa poslední klenbě jsou opět uložena dvě první pole navazující železobetonové rámové konstrukce o čtyřech polích s rozpětím 4,1 m až 13,7 m. Po cca 20 metrech náspu následuje železobetonový rám o dvou polích s rozpětím 2 × 12,9 m.\nV polovině následujícího dlouhého zemního náspu je umístěn malý klenbový podchod o světlosti 6,2 m\na na jeho konci je situován další rámový podjezd o světlosti 13,4 m. Po přibližně třiadvacetimetrovém náspu začíná druhá velká konstrukce, klenba z prostého betonu o světlosti 48 m přes dnes již zasypané rameno Vltavy, a tedy zcela zbytečná, doplněná po obou stranách železobetonovými rámy o čtyřech polích, opět částečně uloženými na uvedené klenbě. Rozpětí rámových polí je od 6,43 m do 13,45 m. Soubor uvedených betonových konstrukcí končí po cca 60 m dlouhém náspu předpjatým tuctovým typizovaným mostem o jednom poli s rozpětím 19,5 m přes Voctářovu ulici.\nSnaha o maximální stavební úspory vedla k umístění železobetonových rámových konstrukcí malých rozpětí jako pokračování klenebních polí u přemostění Vltavy a u klenby nad následně zasypaným vedlejším korytem. Tehdejší doba počátků řešení staticky složitějších neurčitých konstrukcí spolu s ještě neprobádanými vlastnostmi betonu vedla ke vložení mnoha kloubů, patřících k největším nesnázím těchto konstrukcí. Obdobnou nevýhodou je oddělení jednotlivých pásů kleneb spárou, vylučující jejich spolupůsobení.\nSoubor mostních konstrukcí, navrhovaný ve dvacátých letech 20. století, tj. přibližně před devadesáti lety, samozřejmě nesplňuje celou řadu současných požadavků na bezpečnost a použitelnost stavby. Některé z nich, méně závažné, by bylo možné vyřešit poměrně jednoduše. Příkladem je kuriózní úprava tehdejšího a v současnosti již nedostatečného osvětlení mostu přidáním vyššího stožáru k původnímu.\nMlčky opomíjená nedostatečná únosnost schodišť, která se projevuje velkými průhyby od vlastní tíhy i v jinak nepoškozených částech (prasklé jen kamenné stupně), se dá odstranit jednoduše replikami podle dochovaných výkresů.\nZ hlediska požadavků na průtok vody v řece patří Libeňský most mezi nejméně příznivé pražské mosty. Z celkové délky asi 500 m mostních konstrukcí je pro průtok řeky k dispozici jen cca 180 m. Inundační otvor na holešovickém břehu délky cca 25 m je zcela znehodnocen novou výstavbou. Na pravém břehu šest inundačních otvorů v celkové délce 122 m by sice vodu odvedlo, ale vzhledem ke své nevhodné poloze povodňový průtok značně zbrzdí. Zbývající rámová pole jsou většinou zakrytá schodišti a jsou pro průtok nepoužitelná.\nHlavním problémem mostu je však jeho malá únosnost. Je to zcela logické a odpovídá to progresivnímu rozvoji dopravy i mostních konstrukcí za téměř jedno století. V prvních letech minulého století se mosty navrhovaly na daleko menší návrhové zatížení. Příkladem je zatížení návrhovým vozidlem, tehdy hmotnosti kolem 20 t, v současnosti běžně hmotnosti 80 t a výjimečně ještě vyšší. Podobně tomu je s řadou vozidel umístěných za sebou. Také četnost dopravy byla tehdy nesrovnatelně nižší, než je tomu dnes.\nDalší závažnou skutečností je špatná kvalita betonu. Jednak se volil pro finanční úsporu beton s malým množstvím cementu, asi 200 kg/m3, což bylo již po roce 1930 nepřípustné a bylo požadováno minimálně 300 kg/m3. Ruční zhutnění betonu pěchováním, často nerovnoměrné, s nezhutněnými místy a velmi obtížně během stavby kontrolovatelné, není zdaleka tak účinné jako pozdější mechanické vibrování. Přičteme-li k tomu pro úsporu oceli zvolenou konstrukci z prostého betonu o třech kloubech a v zásadě téměř počáteční éru betonových konstrukcí (pomalu se rozvíjely prvních dvacet let), nedostatečnou izolaci proti pronikání vody i neznalost účinku dotvarování betonu a rovněž stále rostoucí dopravní nároky, je nesporným úspěchem, že most mohl být v provozu až do současnosti. Podle dnes obecně předpokládané funkčnosti mostu po dobu sto let je již tak jako tak téměř na konci své plánované existence.\nSoučasné omezení provozu tramvají a vyloučení autobusové dopravy se pouhou rekonstrukcí neodstraní. Z hlediska rekonstrukce, tj. při uvedení do původního stavu, je v rozhodujících částech možné most klasifikovat stupněm V–VI, tj. špatný až velmi špatný (I – bezvadný, VII – havarijní). Kromě rekonstrukce by však bylo nutné podstatné zesílení většiny konstrukcí, které by se samozřejmě viditelně a nepříznivě projevilo i na jejich tvaru.\nZ celkového pohledu je přemostění Vltavy svou povahou nejednotné, sestavené z konstrukcí různých druhů, vzájemně oddělených dlouhými náspy. Při úvaze o proměně minulé průmyslové zástavby na budoucí moderní obytnou a administrativní zástavbu asi nebude nasypaný val s komunikací a současnými mostními objekty to nejvhodnější řešení. Vzhledem k tomu, že stavíme pro budoucnost a očekáváme atraktivní okolí mostu, měl by i most vyhovovat novým představám. Pokud by se dnes mělo jednat o památkovou ochranu, mohlo by se to týkat jen obloukového přemostění toku Vltavy. Je však nutno řešit celou délku trasy, od Holešovic až k Palmovce. Všechny další objekty, zvláště rámové konstrukce, asi bude nutno zbourat.\nZda most má mít v budoucnu stejnou nebo větší šířku, by měli rozhodnout odborníci na městskou dopravu se zřetelem na její výhled. Nemáme v úmyslu se o tom vyjadřovat. Jen připomínáme, že se právem oceňuje velkorysý přístup Ing. Mencla téměř před sto lety, když byl tehdejší uliční provoz malý. V současnosti je provoz daleko větší a zase se projevuje starý vžitý názor, tj. volit raději most užší.\nPodívejme se, jak to řeší jinde. Slavný London Bridge přes Temži neváhali zbourat, když jim přestal vyhovovat, a podobně tomu bylo s esteticky významným a navíc sochami vyzdobeným kamenným Almským mostem ve středu Paříže, který nahradili novým ocelovým mostem dvojnásobné šířky, protože hlavním cílem bylo usnadnit provoz ve městě.\nNaším zájmem není požadovat zbourání mostu. Jistě máme pochopení pro udržení historických památek, které zvyšují věhlas Prahy. Jde nám pouze o to, aby po dvou dříve neúspěšných pokusech, které také o něčem vypovídají, most nebyl unáhleně prohlášen nedotknutelnou kulturní památkou bez znalosti jeho stavu a tím nenastala případná patová situace při dalším odborném rozhodování o jeho dalším osudu, které by mělo předcházet.\nČlánek odborných pracovníků Kloknerova ústavu, uvedený v časopise Beton 3/2016, objektivně a odborně posuzuje skutečný stav mostu, a na jeho opravu nahlíží s velkými pochybnostmi.\nČlánek Ing. arch. Petra Kučery uveřejněný v časopise Stavebnictví 06–07/2016 má zcela jiný charakter. Ignoruje technickou problematiku a vyzvedává význam občanské petice. Soustředit se na podporu petice nepovažujeme za seriózní. Je zcela v pořádku, když laická petice upozorní na problém, ten je však nutné řešit na odborné úrovni. Laické nebo politické rozhodnutí bez uvážení reality a dalšího odborného postupu v této věci je krátkozraké a v blízké budoucnosti by vedlo ke značným dalším problémům a zbytečným nákladům. Technicky je často možné téměř cokoliv, ovšem někdy jen za velmi nevýhodných podmínek. Vždy je však nutné zvažovat i všechny další souvislosti se zvoleným řešením, ekonomickou stránku nevyjímaje. Nemůžeme hledět jen na minulost a současnost, ale především na vyhovující budoucí a dlouhodobé využívání tohoto mostu.\nV této souvislosti se nabízí úvaha, jak by asi architekt Janák posuzoval stavbu, na níž spolupracoval, když by se měla stát skanzenem a omezovat život města i jeho další rozvoj. U Ing. Mencla předpokládáme, že by volil progresivní a rozumné řešení, odpovídající dnešní době, která za devadesát let od projektování mostu velmi výrazně po všech stránkách pokročila.\nNeřešíme, zda most bourat, nebo nebourat. Považujeme však za nutné před jakýmkoliv rozhodnutím nejdříve uvážlivě odborně posoudit další možnosti osudu mostu, zvolit nejlepší řešení, to pak předložit širší veřejnosti k otázkám a připomínkám a poté učinit konečné rozhodnutí. Podstatné je i to, co lze považovat skutečně za most a které jeho části případně zasluhují ochranu.\nK dosud vedenému postupu o rozhodování přichází v úvahu otázka. Když se po případné opravě odhaduje další životnost mostu do dvaceti let, co se bude dít po této době? Nebo to už není zajímavé? Anebo se k dosud získaným technickým poznatkům prostě nepřihlíží? Znovu připomínáme, že je zcela věcné a logické celou věc objektivně a odborně uvážit (a je na to ještě přiměřený čas) a učinit správné rozhodnutí se zřetelem ke skutečnému stavu mostu a výhledu do dlouhodobější budoucnosti. Takový posudek může poskytnout jen skupina odborníků, kteří dovedou dát odpověď na jednotlivé otázky, protože v té věci pracovali a mají potřebné zkušenosti. Měla by se získat shoda na optimálním řešení, které by prospělo budoucímu rozvoji dané lokality a tím také celého města. Okolí mostu bude moderní, bude odpovídat vyššímu životnímu standardu, než je dnes, a domníváme se, že by i architekti a urbanisté měli mít jiný názor na nesourodý most s dlouhým náspem na plochém ostrovu, než prodlužovat jeho současný neutěšený stav, minimálně v převážné části jeho délky.\n Fischer, J.; Fischer, O.: Pražské mosty. Praha: Academia, 1985.\n Kloknerův ústav ČVUT: Libeňský most, Praha 7 a 8, Analýza a posouzení současného technického stavu soumostí a možností oprav či výstavby nového mostu na základě předložených diagnostických prohlídek a projektové dokumentace.\n Mach, V.: Mimořádná prohlídka mostu podle ČSN 73 6221 (soukromá iniciativa).\nautorizovaný inženýr v oborech mosty a inženýrské konstrukce, statika\na dynamika staveb, geotechnika\nvýzkumný pracovník, dlouholetý projektant, soudní znalec v mostním stavitelství


Matěj Bernard u nás pracuje od ledna 2017\nMatěj je vyučený automechanik a následně absolvent nástavby "Strojírenství" zakončené maturitou.\nCyklistika je odmalička jeho vášeň, a tak brzy konvertoval ke kolům. K nám přichází s patnáctiletou praxí hlavního mechanika ve firmě Cyklo u Tyrše. Matěj je puntíčkář a perfekcionista. Nestává se, že by na kole jednu věc přehlédl, spíše najde další 3 závady, které je třeba opravit.\nDíky tomu, že kola opravuje velmi důkladně, zvládne jich opravit méně a proto v letní sezóně lze očekávat delší dodací lhůty. Nejlepší je nechat si kolo zkontrolovat v zimě mimo sezónu.\nAčkoliv je Matěj držitelem mnoha certifikátů ze školení (Mavic, Author, Rock Shox...), nepohrdne ani opravou starého favorita.\nMimo práci je Matěj rodinný typ se zájmem o sporty provozované v přírodě, kolo je pro něj spíše prostředkem dopravním, má dva malé kluky a protože je několikrát týdně vyzvedává ze školy a školky, není u nás přítomen po celou otevírací dobu.\nCelý den ( kromě oběda) je ve firmě přítomen jen v pondělí a ve čtvrtek a proto doporučujeme se do servisu objednat předem, nejlépe telefonicky (603 553 973) Ve středu a v pátek je přítomen obvykle do 15 hod.


Policisté se zlobí, půjdou demonstrovat do ulic | Týden.cz\nPolicisté se zlobí, půjdou demonstrovat do ulic\nPolicejní odboráři z Unie bezpečnostních sborů (UBS), která je radikálnější než "velké" policejní odbory, svolává na 15. září demonstraci. Organizátoři akce se zlobí, že vedení nesplnilo sliby a nenapravilo křivdy, které jim způsobil nový služební zákon. Informoval o tom server iDNES.cz\nKámen úrazu je v tom, že policisté musí prvních 150 přesčasových hodin odpracovat zdarma, nelibost vyvolává také neproplácení služeb o svátcích. Podle organizátorů jsou navíc neustále porušována i další práva příslušníků bezpečnostních složek.\n"To, co bylo slíbeno, se nestalo. Dohodl se jakýsi trvalý úkol, který nic neřeší. Připadá nám, že nás jenom ignorují," odůvodnil serveru iDNES.cz demonstraci šéf UBS Miloš Plechatý. Vedení Nezávislého odborového svazu policie (NOS) s akcí nesouhlasí, Plechatý však věří, že řadoví členové "velkých odborů" demonstraci podpoří. "Píšou nám, že se nebudou řídit vedením a že přijedou," řekl. Odboráři doufají v několikatisícovou účast. Očekávají také podporu hasičů nebo příslušníků vězeňské služby.\nVedení NOS policie s demonstrací nesouhlasí a argumentuje tím, že poslanci nyní projednávají dílčí novelu služebního zákona a ministerstvo vnitra slíbilo vytvořit expertní komisi, která vypracuje jeho celkovou úpravu. "Z uvedených důvodů nepovažujeme demonstraci za přijatelnou a nebudeme se na ní podílet. Zejména za situace, kdy jsme byli postaveni před hotovou věc bez možnosti spolurozhodování o takovéto akci," uvedl v prohlášení předseda výkonného výboru NOS Milan Štěpánek.\nUBS svolala už únorový protest na pražském Výstavišti, kam přišlo 2000 policistů a hasičů z celé republiky. Menší protest zopakovali nespokojenci koncem dubna. Dnes tvrdí, že nebyly naplněny dohody z této doby, na nichž se dohodli s ministrem vnitra Ivanem Langrem. Ten se tehdy dohodl se zástupci odborů všech bezpečnostních sborů na nutnosti změnit služební zákon. Do vlády by měla novela zákona přijít do konce roku a platit by mohla v roce 2008.\nOdborářům vadí i pokles platů, jež podle nich způsobil právě nový služební zákon. Vedení ministerstva ovšem poukázalo na to, že platy všech policistů meziročně za první čtvrtletí letošního roku vzrostly o 2225 korun. Podle Langra ze 46 722 policistů postihl pokles 5278, z hasičů, kterých je 9385, doplatilo na zákon 284. Ministr uvedl, že tyto poklesy se snaží vyrovnávat a hodlá v tom pokračovat.


Plzeň se dusí, po dlouhé zimě jsou letos ulice extrémně zaprášené - iDNES.cz\n30. března 2011 11:59, aktualizováno 11:59\nVedení plzeňské radnice a správci silnic řeší akutní problém s extrémně vysokou prašností v ulicích města. Způsobila to letošní dlouhá a tuhá zima. Jediným receptem je zřejmě rychle zamést vše, co se zamést dá. Ve hře je i návrh přihodit na úklid několik milionů.\n"Výsledek monitorování ovzduší je alarmující," řekl náměstek primátora Miloslav Šimák (ČSSD). Reagoval na skutečnost, že už v polovině března byl na Severním předměstí Plzně překročen celoroční limit počtu dnů, kdy je tolerována vyšší koncentrace prachu v ovzduší (více čtěte zde).\nZřejmě nejhorší je situace kolem frekventovaných cest. "Jde o to, aby se úklid uspíšil," konstatoval Šimák.\nRadní Irena Rottová (ODS), která má na starost životní prostředí, řekla, že by byla ráda, kdyby se na úklid našlo víc peněz.\n"Situace není dobrá, protože byla dlouhá zima a komunikace se sypaly inertním materiálem. Správci komunikací by měli začít konat. Na Slovanech jsme uklidili vedlejší komunikace, posílili jsme ruční čištění ulic," uvedla Irena Rottová.\nDálniční přivaděče už zametají\nÚklid nejfrekventovanějších silnic v Plzni, jako jsou například Karlovarská nebo Klatovská třída, má na starost Ředitelství silnic a dálnic (ŘSD). Šéf plzeňské pobočky ŘSD Zdeněk Kuťák řekl, že jeho organizace už čištění cest zahájila.\n"Začali jsme na dálničních přivaděčích, kde byl stav nejhorší. Z 80 kilometrů silnic, které máme v Plzni udržovat, máme necelou třetinu zametenou. V příštím týdnu se pustíme do zbytku," sdělil Kuťák.\nNa silnice II. a III. třídy v Plzni se chystá Správa a údržba silnic Plzeňského kraje. "Krajské silnice se uklidí v dubnu. Pokud bude potřeba uklízet víc, bude to zajišťovat město," řekl ředitel krajské správy silnic Stanislav Liška.\nŘeditel Správy veřejného statku města Plzně Milan Sterly připustil, že jeho instituce čištění silnic posílí. "Je možné, že se zapojíme už do prvního úklidu," sdělil Sterly.\nTémata: Plzeň-město, Plzeňský kraj, životní prostředí, ČSSD, ODS, Ředitelství silnic a dálnic (ŘSD), Severní předměstí, Tuřany\nProdej, stavební parcela, 91 m2, Plzeň…


Studená s Hudcem zazářili na MČR v lukostřelbě - Prostějovský deník\nStudená s Hudcem zazářili na MČR v lukostřelbě\nVotice/Prostějov – Pětičlenné komando vyslal Lukostřelecký oddíl TJ OP Prostějov na 19. mistrovství republiky dorostu, které se druhý zářijový víkend konalo ve Voticích. Prostějov repretentovali František Hajduk v kategorii juniorů, Vojtěch Dub, Miroslav Hudec a Petr Musil mezi kadety, a v kadetkách pak Zdenka Studená.\nÚspěšná sestava Lukostřeleckého oddílu TJ OP Prostějov na mládežnickém mistrovství republiky ve VoticíchFoto: DENÍK/Magda Majarová\nV sobotu se střílela kvalifikace na sestavu Fita. U juniorů na vzdálenost 90, 70, 50 a 30 metrů, v případě kadetů na 70, 60, 50 a 30 metrů. Kadetky měli před sebou sestavu na 60, 50, 40 a 30 metrů. O den později byly na programu eliminace družstev a setové souboje jednotlivců.\nLučištníci z Hané ukázali svou sílu zejména v neděli, kdy v soubojích jeden na jednoho nejen že udrželi nabyté pozice, ale většinou si ještě polepšili. Ve výsledku to tak znamenalo hned devět cenných kovů. „S vystoupením našeho dorostu na MČR můžeme být spokojeni. Získali šest zlatých, jednu stříbrnou a dvě bronzové medaile, jedno páté a jedno osmé místo,“ potěšilo oddílovou předsedkyni Magdu Majarovou. Její dík patřil i sponzorům, mimo jiné městu Prostějov a Olomouckému kraji.\nKvalifikace se nejlépe povedla Miroslavu Hudcovi, který si nástřelem 1240 bodů připsal prvenství. Vojtěch Dub skončil díky 1136 bodům sedmý, Petr Musil získal přesně o sto bodů méně, což stačilo na čtrnáctou pozici. Společně pak prostějovská trojice výsledkem 3412 bodů obsadila druhé místo mezi týmy.\n„Zatímco Mirkovi kvalifikace vyšla, o poznání méně byli ze svým výkonem spokojeni Vojta i Petr. Přestože v tréninku podávali výborné výkony, samotný závod jim nevyšel podle jejich představ, což se někdy ve sportu stává,“ doplnila Majarová.\nMezi juniory si František Hajduk nastřílel svůj letošní nejlepší výkon a výkonem 1220 bodů obsadil čtvrté místo. „Nutno podotknout, že se v průběhu sezóny připravoval na olympiádu mládeže, kde kvalifikace probíhala na 2×70 metrů. Z tohoto pohledu Fanda zastřílel velmi dobře,“ vysvětlila předsedkyně oddílu.\nPoslední do party Zdenka Studená zasáhla při své premiéře na republikovém šampionátu terče v celkové hodnotě 1093 bodů. To stačilo stejně jako v případě Hajduka na průběžnou bramborovou pozici.\nPrávě mladá závodnice TJ OP se postarala o největší překvapení eliminace. Díky skvělým výkonům se dostala až do finále. Vítězného. Ve čtvrtfinále vyřadila 6:0 Michaelu Bogyiovou, v semifinále dokonce její ostravskou kolegyni a součastnou nejlepší českou kadetku Kláru Žižkovou! „Utkání bylo vyrovnané, skončilo 5:5. Na řadu přišel rozstřel na jeden šíp a ten zvládla Zdena lépe – 8:7,“ popsala lítou bitvu Majarová.\nSOUVISEJÍCÍ: FOTO: Prostějovští lukostřelci vyhráli 1. ligu. Suverénně\nFinále se odvíjelo stejným způsobem, opět došlo k remíze 5:5, opět prokázala pevnější nervy Studená. „Zaslouží velkou pochvalu. Zvládla i další rozstřel, tentokrát 10:7 a po zásluze získala zlatou medaili. K tomu ještě přidala bronzové medaile na vzdálenosti 40 a 30 metrů. Jak se ukázalo, tak utkání na sety přinášejí mnoho napínavých soubojů,“ hodnotila nadšená Majarová.\nObdobně úspěšně si vedl i Hudec a kadetské trio. Jediné body při cestě za titulem ztratil úspěšný vyslanec z Hané ve čtvrtfinále. „Vyrovnaný souboj s Mirkem svedl Jiří Baričák z Ostravy. Utkání skončilo 6:4. Semifinále proti vršovickému Miroslavu Brabencovi stejně jako finále proti Davidu Hanákovi z Plzně skončilo 6:0,“ přiblížila dominanci svého závodníka Majarová.\nHudec se tak úspěšně rozloučil v kadetskou kategorií, neboť od příštího roku již bude startovat za juniory. „Dal si za cíl získat všechny zlaté medaile i za jednotlivé vzdálenosti. Své působení mezi kadety zakončil jednou stříbrnou (70 metrů) a pěti zlatými medailemi (jednotlivci, družstva, 60, 50 a 30 metrů),“ rozplývala se Majarová.\nZbývající dva kadeti do bojů o medaile nezasáhli. Vojtěch Dub skončil ve čtvrtfinále, kde ho zastavil Hanák z Plzně. Petr Musil skončil ještě o kolo dříve, když nestačil na Zapletala ze Startu Praha.\nVelké naděje vkládala Majarová již dlouho před závody do soutěže družstev a nemýlila se. Po přímém postupu do semifinále si trojice Hudec, Dub a Musil velmi těsně poradila se Startem Praha. „Naše družstvo kadetů si v eliminaci hodně věřilo. V prvním kole družstvo Startu Praha vedlo, naši kluci však zabojovali, a skóre postupně srovnávali. V posledním kole obrátili výsledek ve svůj prospěch a po zásluze zvítězili 200:197,“ radovala se z postupu do finále.\nV souboji o zlato její svěřenci zcela suverénně přejeli Ostravu. Ke skóre 214:188 jim výrazně pomohlo třetí kolo, kde ztratili pouhé dva body z šedesáti možných.\nBez medaile se naopak po velmi dramatickém průběhu vrátil domů jediný prostějovský zástupce mezi juniory František Hajduk. V osmifinále porazil Michala Keichera ze Startu Praha čistým skóre 4:0, ve čtvrtfinále narazil na Keicherova týmového kolegu Vojtěcha Novotného.\n„Oba aktéři předvedli vyrovnaný souboj a utkání skončilo 5:5. O postupujícím rozhodoval rozstřel na jeden šíp. Protože měli oba shodný zásah 9:9 a ani měření od středu terče k šípů nerozhodlo, došlo na další rozstřel a tam už byl 10:7 úspěšnější Novotný,“ zamrzelo trochu Majarovou. Přesto byla s jeho vystoupením a konečným pátým místem spokojena.\nJunioři: 1. Filip Pertlík (Votice) 1246 b., 2. Jan Vožech (Plzeň) 1234 b., 3. Štěpán Bokoč (LK Cere) 1229 b., 4. František Hajduk (LO TJ OP Prostějov) 1220 b.\nKadeti: 1. Miroslav Hudec (Prostějov) 1240 b., 2. David Hanák (Plzeň) 1178 b., 3. Jan Zapletal (Start Praha) 1178 b., 7. Vojtěch Dub 1136 b., 14. Petr Musil (oba Prostějov) 1036 b. Družstva: 1. Plzeň 3492 b., 2. Prostějov 3412 b., 3. Start Praha 3386 b.\nKadetky: 1. Klára Žižková 1288b., 2. Mikki Pospěchová (obě Ostrava) 1201 b., 3. Klára Nechutná (LK Cere) 1145 b., 4. Zdenka Studená (Prostějov) 1093 b.\nJunioři: 1. Vladimír Nechutný (Plzeň), 2. Vojtěch Novotný (Start Praha), 3. Petr Polanský (Spartak Chrást), 5. Hajduk\nKadeti: 1. Hudec, 2. Hanák, 3. Zapletal, 8. Dub, 9. Musil. Družstva: 1. Prostějov, 2. Ostrava, 3. Plzeň\nKadetky: 1. Studená, 2. Pospěchová, 3. Žižková.


Povlečení do postýlky No.1 | Patchworkové výrobky pro Váš útulný domov\nPovlečení do postýlky No.1 Čekáte miminko, nebo sháníte dárek pro miminko, které se má narodit ve vašem okolí? Inspirujte se u mě.. Povlečení do postý... celý popis\nČekáte miminko, nebo sháníte dárek pro miminko, které se má narodit ve vašem okolí? Inspirujte se u mě..\nPovlečení do postýlky se skládá z povlaku na peřinu o velikosti 130x90cm a povlaku na polštář o velikosti 40x60cm. Vše je ušité ze 100% bavlny a zapínání je na knoflíky. Povlak i peřina je ušitá ze dvou látek, kdy vždy střed tvoří látka s dětským motivem doplněná o šedobílou kostičku. Zadní strana je světle šedá.\nVe stejném stylu vám můžu ušít kapsář na postýlku, ve kterém můžu mít potřebné věci pro miminko. Dále lze doplnit povlečení o mantinel, který chrání miminko od nárazu. Dále můžu ušít zavinovačky, hrací deky, kapsáře a další praktické výrobky.\nVelikost povlečení: 130x90 cm peřina, 40x60 cm povlak\nPATCHWORK PRO DĚTI pro miminka