Kdy vstávají a kolik hodin denně pracují Okamura, Pilný, Sidovský a spol.? - Podnikatel.cz\nPodnikatel.cz » Obchod a marketing » Kdy vstávají a kolik hodin denně pracují Okamura, Pilný, Sidovský a spol.?\nPracují úspěšní podnikatelé od nevidím do nevidím, či vstávají v poledne a prací se již nezabývají? Zjistili jsme to za vás.\nPracují úspěšní podnikatelé a investoři 24 hodin denně a volné víkendy pro ně patří do oblasti sci-fi? Anebo každý den vstávají v poledne a do práce zajdou pouze tehdy, kdy se jim zachce, a jejich pracovní den se skládá z golfu, tenisu a posezení u kávy? Server Podnikatel.cz oslovil některé úspěšné podnikatele a zeptal se jich, v kolik vstávají, jak vypadá jejich pracovní den a kolik týdnů dovolené si ročně dopřejí. Čtěte také: Kdo inspiruje úspěšné české podnikatele a koho mají za vzor?\nPracovní den trvá přes 10 hodin a volné víkendy jsou výjimkou\nZákoník práce stanovuje pro zaměstnance (s výjimkou některých specifických oborů) 40hodinovou pracovní dobu. To znamená v průměru 8 denně v pracovní dny a o víkendu volno. Co však platí pro pracovníky, nemusí platit a také v reálu neplatí pro jejich zaměstnavatele. Jak uvedli serveru Podnikatel.cz vybraní úspěšní podnikatelé, jejich pracovní dny trvají mnohem déle a víkendy bez práce pamatuje jen zlomek z nich.\nNapříklad investor Michal Rostock Poplar, mimo jiné známý z pořadu Den D, pracuje v průměru 12 hodin denně. Jeho práce se převážně skládá z mixu e-mailů, setkání a porad. Procentuálně bych to vyjádřil jako 40–40–20 procent času, upřesnil serveru Podnikatel.cz Rostock. Přestože se o víkendech práci většinou fyzicky nevěnuje, v hlavě ji má pořád a neustále o své podnikatelské činnosti přemýšlí. Pravidelné volné víkendy nemívá ani Janis Sidovský, manažer hvězd “šoubyznysu”, producent a ředitel programu televize Barrandov, který se sice během nich snaží odpočívat, ale hodně akcí, natáčení nebo setkání má i během soboty a neděle, takže se mu pravidelný relax úplně nedaří. Průměrná délka pracovního dne Sidovského činí zhruba 9 až 10 hodin.\nŽe není jednoduché o víkendech úplně tzv. “vypnout” potvrzuje i Tomáš Březina, zakladatel a vlastník společnosti BEST a Podnikatel roku 2007. Ještě před pár lety Březina pravidelně pracoval i o sobotách a nedělích a teprve v poslední době se snaží nepracovat a nic nevymýšlet. O to náročnější má však pracovní týden, kdy dělá v podstatě 24 hodin denně. Přestože se už obvykle nezabývá ryzí operativou, stále řeší všechny důležité a nejdůležitější záležitosti jako jsou klíčoví lidé, ekonomiku, investice, obchodní politiku, strategie, vize či třeba tvář firmy. Jsem majitel společnosti. Znamená to, že i když „odpočívám“, tak nemám šanci odpočívat, z hlavy to nelze vyhnat. To je prostě existenciální firemní a osobní stres, kterého se bez totálního řešení (prodej firmy) nelze zbavit, dodává Březina.\nPrací sice Tomáš Březina tráví většinu svého dne, vzhledem k povaze firmy je jeho práce různorodá a každý den se dá označit za originální, což Březina považuje za jednu ze světlých stránek svého života. Každý den jiný má také Ivan Pilný, bývalý generální ředitel Microsoftu ČR, investor a konzultant, který, jak sám říká, se snaží běžné" dny nemít, jelikož jsou lepší ty zajímavé. O víkendech pracuji jak kdy. Někdy i práce je odpočinkem a naopak, dodal serveru Podnikatel.cz Ivan Pilný. Ve stejném duchu se vyjádřil i Janis Sidovský, pro kterého je každý den jiný, protože oblast “šoubyznysu”, kde působí, přináší neustálé změny. Čtěte také: 5 nejvýznamnějších českých podnikatelů v historii\nNejpozději vstává Okamura, nejdříve Březina\nZatímco u času stráveného prací se úspěšní podnikatelé a investoři shodují, že 8hodinová pracovní doba pro ně neexistuje, každý z nich vstává v jinou denní hodinu. Například Janis Sidovský pravidelně vstává v 7 hodin a 30 minut a Michal Rostock Poplar v průměru v 6 hodin a 30 minut. Tomáš Březina se pak dokonce probouzí v 6 hodin. Jak však dodává, je to hlavně kvůli tomu, že již 20 let vozí každý den děti do školy. “A celých dvacet let jsem proto nesměl být ráno nemocný,” dodává s úsměvem Březina. Čtěte také: 5 důvodů, proč se živit podnikáním\nDo 9 hodin si naopak většinou denně “přispí” česko-japonský podnikatel Tomio Okamura, jehož pracovní den začíná přibližně v půl jedenácté příchodem do kanceláře. Jeho celý den se pak prakticky odehrává před počítačem, kde se věnuji práci, psaní komentářů, knížky či odpovídání na otázky novinářů. Několikrát týdně navíc Okamura objíždí se svými vystoupeními a přednáškami města a vesnice po celé České republice. “Víkendy mám také pracovní, většinou vystupuji na veřejných akcích v rámci republiky nebo se zastavím ve firmách, kde působím jako investor. Necítím se být unavený, protože všechno co dělám, mě moc baví,” vysvětlil serveru Podnikatel.cz Tomio Okamura.\nMají podnikatelé dovolenou?\nCo se týče dovolené, opět má každý z oslovených podnikatelů rozdílný přístup. Ivan Pilný například tvrdí, že podnikatelé prostě dovolenou nemají. Tomio Okamura se přidává s tím, že na dovolenou jednoduše nemá čas, jelikož má v plánu ještě mnoho věcí a život je tak krátký. Navíc, cestuji do zahraničí často pracovně, takže si vzácné chvíle volna užiji nejlépe na Moravě na Zlínsku, odkud pochází jak rodina mojí maminky, tak i přítelkyně, doplnil Okamura.\nKromě svátků typu Vánoc a Velikonoc si tři týdny dovolené v roce dopřává Tomáš Březina. Z toho si vybírá dva týdny v létě a jeden v zimě. Po odmlce si chce letos v létě užít delší dovolenou také Janis Sidovský. Dva týdny vcelku jsem měl před dvěma lety a teď mě čekají znovu o prázdninách, uzavřel Sidovský.\nSháníte dodavatele? Podnikatel.cz představuje nový systém poptávek\nV nejakem jinem clanku zde bylo napsano, ze meritkem uspechu nejsou penize, ale volny cas. Sam vstavam az se probudim (coz je cca hodinu pred polednem) a nehodlam na tom nic menit. Povazuji to za zaklad spokojenosti. Proto take nikdy nebudu otrocit v tzv. zamestnani, i pres vsechny ty mozne vyhruzky (ala svarcsystem) soucasnych vladnich korupcniku a zlodeju. Mozna se jednou doziji toho ze vsichni tito zlocinci, kteri ted tak s prehledem jinym kazou o pravu a moralce, budou potrestani. No spise…


Civilization VI: Rise and Fall | NAGRAD | WOTLK server (5x BLIZZ)\n1.3.2018 Ostatní Herní Novinky\nPřežijte temné časy a připravte svou civilizaci na zlatý věk!\nPolitika přídavných balíčků do kteréhokoliv dílu ze série Civilizace neměnně patří k trpěnému koloritu oblíbené strategie. Myslet si o něm můžeme své, ale musíme přijmout fakt, že po vydání základního dílu se na nás budou v pravidelných intervalech sypat DLC s různorodými mechanikami oživující původní hratelnost. Studio Firaxis v podstatě dělí své fanoušky na dvě křídla – první nadšeně koupí Civilizaci, v tomto případě šestou, a čekají na nový obsah, zatímco ostatní už vzdali ždímání vydavatel 2K Games, hrají starší díly a čekají na odladěnou kompletní edici aktuálního titulu. Uvidíme, zda si nový datadisk Rise and Fall zaslouží vaši pozornost, nebo upadne v zapomnění.\nJestli se ptáte, zda se Firaxis rozhodl tradičně přidat nové národy, pouze vědoucně pokývnu hlavou. Každý z devítky čerstvých absolventů si přináší specifické zaměření, osobité stavby a jednotky, jež odpovídají naturelu dané říše. Těšit se můžete na norské drancíře, kteří se vám v zastoupení Haralda Hadrady neváhají kdykoliv vysmát za malou flotilu, obchodováním posedlou holandskou královnu Vilemínu, rozvážného indiána z kmene Cree Poundmakera či hrdou královnu Gruzie Tamaru. Mým favoritem se zřejmě k náklonosti ke skotské kultuře stal Robert de Bruce, jehož politika je odvozena od jeho historických patálií s Anglií, zkrátka válka za svobodu se zdá být omluvitelná.\n„Všechny důležité milníky, které vám přinesou žádané body výjimečné éry, se zaznamenávají na pergamen, v němž můžete sledovat svou jedinečnou stopu v historii vyvoleného národa.“\nSympaticky animované postavičky se na vás škaredí či usmívají podle toho, jak moc spolu zrovna táhnete za jeden provaz, a dokáží vyvolat auru nejlepšího kamaráda i z takových plenitelů historie, jako byl třeba Čingischán. Dětsky působící vzhled se také odráží na jejich nelogickém chování. Občas si totiž budete připadat jako mezi mládeží skotačící na pískovišti. V jednu chvilku se bratříte, vyměňujete suroviny, aby vás z nenadání přepadli a vrazili kudlu do zad. Fajn, to by se ještě díky poučení z minulosti dalo pochopit. Ale proč vás poté ti samí bez jediného útoku po deseti tazích žádají o smír a nabízejí vám kdejaký úplatek? Tento aspekt dost sráží pokus o seriózně vypadající hru na rozvíjení civilizace. Škoda, že si vývojáři nepohráli s umělou inteligencí trápící i původní hru.\nVidím město veliké, jehož sláva bude hvězd se dotýkati\nZ mého pohledu je nejlákavější novinkou sledování vaší cesty v podobě jednotlivých epoch. Už jsme zvyklí, že se po určitém počtu tahů dostaneme do nového věku, kdy středověk střídá renesance, aby byla nahrazena moderním věkem, ale vývojáři zdůraznili nutnost plnit úkoly v každém období jednoduchým hodnocením epoch. Pokud se budete starat o dynamický rozvoj své říše, budete stavět divy světa, pečlivě bádat nad novými vynálezy a statečně hájit hranice své domoviny, budete odměněni body, jež ovlivní, jakým směrem se bude ubírat vaše budoucnost.\nVšechny důležité milníky, které vám přinesou žádané body výjimečné éry, se zaznamenávají na pergamen, v němž můžete sledovat svou jedinečnou stopu v historii vyvoleného národa. Konečně máte pocit neobvyklého přínosu pro svůj lid. Úspěšní budovatelé se mohou těšit na slunné zítřky přinášející na svých paprscích zlatý věk blaženosti a prosperity. Odměnou za řádnou správu civilizace bude několik zajímavých profitů, jež mohou postrčit váš stát kýženým směrem.\n„Svou pozici ve městě můžete posílit nastolením jednoho ze sedmi guvernérů, kteří se postupně vyvíjí a přispívají městu svou aurou zástupce vladaře.“\nJazýčky na vahách hodnotících vývoj jednotlivých říší však mají velmi citlivý mechanismus a neváhají vás v další éře hodit do průměru nebo i do jámy zapomenutých říší. Ono totiž v případě, že se dostanete do úzkých, vaši sousedé vás šikanují a nemáte kam rozšířit své území, moc dobré hodnocení nezískáte. Za plody vaší práce sklidíte úpadek společnosti a přijdou temné časy, během nichž se budou lidé ve vašich metropolích cítit více svázáni a budou mít tendenci se od vaší říše odtrhnout.\nVěrnost měst patří k dalším novým mechanikám, které v šestém dílu Civilization okusíte. Tvůrci na vás v podstatě tlačí, abyste z počátku nerozsévali své otce zakladatele zběsile po celé mapě, ale rozrůstali se pěkně postupně jako způsobná středověká říše s centrálním městem. Loajální poddaní totiž mohou pod tlakem sousedních národů zradit váš majestát, vyhlásit nezávislost a po čase podlehnout tlaku pokušitele a přidat se k oponentovi. Až s lepším zázemím a pokročilou správou říše si můžete troufnout kolonizovat nové krajiny za mořem.\n„Poté budete plnit dílčí cíle a sledovat, jak postupně dosáhnete očekávaných výhod pramenící z využití (či zneužití) pomoci svého spojence.“\nSvou pozici ve městě můžete posílit nastolením jednoho ze sedmi guvernérů, kteří se postupně vyvíjí a přispívají městu svou aurou zástupce vladaře. Přijde mi však, že na průběh hry nemají tak velký vliv, jak se zdůrazňuje ve vývojářských deníčcích. Ovšem musí se objektivně přiznat, že vhodně umístěný správce umí nakopnout určitý směr průmyslu či armádu dost razantně (když si ovšem neumístíte borce na vodní průmysl do pouště).\nSpolečný zájem sjednocuje\nZajímavým směrem se vydala také alianční politika mezi přítomnými národy. V případě podobných postojů se můžete spojit a vytvořit spojenectví v různých okruzích: náboženské otázky, válečná spolupráce, ekonomický rozvoj, výzkumné objevy a kulturní růst. Poté budete plnit dílčí cíle a sledovat, jak postupně dosáhnete očekávaných výhod pramenící z využití (či zneužití) pomoci svého spojence.\nNikdy nezaškodí využít obchodních cest k povzbuzení vědeckého bádání či vést svatou válku. V rámci jednotné agendy se vám otevírají nové diplomatické možnosti, které lze využít ve velmocenské politice. Samozřejmě můžete utužovat dobré vztahy pravidelně, čímž se dostanete k novým výhodám, ale pozor na úskalí, jež společná práce přináší. Váš kolega dostává protiváhou své bonusy. Ty mu mohou nakopnout vývoj natolik, že se vám vzdálí na hony daleko. Navíc jeden typ mezinárodního paktu nelze vést s více státy najednou, takže musíte moudře zvážit, s kým se budete paktovat a koho při žádosti pošlete k šípku.\nNemusím s DLC politikou souhlasit, ale musí se nechat, že vždy dokáže novým obsahem nadchnout především své věrné příznivce těšící se mimo nových národů také na další možnosti ve správě své říše. U přídavku Rise and Fall se pravděpodobně bude konat stejný scénář, protože systém loajality měst, umisťování guvernérů a vměšování se do celosvětové politiky díky piklení se sousedy v rámci diplomacie cílí přesně do vkusu pravidelných hráčů šesté Civilizace.\nBohužel si musím povzdechnout nad tím, jak je alianční politika dvousečná zbraň. Podivné rozhodování umělé inteligence trápilo titul již při vydání a mezinárodní vyjednávání ještě více podtrhuje nelogické politické chování vůdců jednotlivých států (především ve vojenské fázi, pokud hrajete spíše za mírumilovný národ). Stále zůstává pravdou, že se vývojáři zjednodušením některých principů a líbivou grafikou vydali cestou vstříc méně náročným hráčům, ale komplexní systém tabulek a statistik pod pohledným povrchem, v nichž jeden ukazatel ovlivní deset dalších, zabaví také urputné stratégy.\nCivilization VI: Rise and Fall koupíte v obchodě Xzone.cz.\nCivilization VI na PCHodnocení hry\npráce s loajalitou měst\nobčas podivně jednající umělá inteligence\nVerdikt: DLC Rise and Fall rozšiřuje Civilization VI především z pohledu diplomatických rozhodnutí. Nové možnosti aliancí umožní vést společnou politiku se svými sousedy. Kvalitativně se jedná spíše o lepší přídavek, jenž však na světlo vytahuje nešvary původního titulu. Datadisk také není nijak revoluční, ale spíše sázkou na jistotu, která potěší především dlouholeté příznivce série.\nHru ohodnotilo také 17 čtenářů průměrnou známkou 8.8/10.\nSedllY (10), Jarda65 (8), MachujaNapitchi (9), Mythix (9), plkCRA (9), Draper (6), Manyjak (10), Blinky (9), NoIdea (9), Ria Kon (7), Talles2 (10), Imrik (8), M1L4N (10), Pisstol (9), Nerry (8), Redshark (9), Pennywise (9)\nManyjak (10) (Pro hodnocení musíte být přihlášen)


Pět důvodů, že Ježíšovo vzkříšení je historický fakt – 1. Vznik a vzestup křesťanství v Jeruzalémě – Sláva Kristu\n26.6.2017 26.6.2017 Robert D. 0 Comment církev, historie, Ježíš Kristus\nJe přijatým historickým faktem, že křesťanská víra, založená na učení o vzkříšení jejího vůdce, vznikla kolem roku 32 po Kristu právě v samotném Jeruzalémě, kde byl Ježíš veřejně ukřižován a pohřben. A tento samotný fakt je sám o sobě již docela velkým kouskem důkazu toho, že se vzkříšení skutečně stalo. Proč?\nTotiž to zpráva, která vyzývala lidi k pokání a k vložení své víry ve vzkříšeného člověka, by nikdy nedala vznik ničemu většímu, ani by nezískala žádné větší následování mezi Židy v případě, že by hrob skutečně nebyl prázdný a kdyby Židé neviděli Ježíše po Jeho ukřižování živého. Tato zvěst o vzkříšení by se za okolností, že hrob zůstal plný, neudržela ani na krátkou chvíli.\nPamatujme si, že Ježíšovi učedníci neutíkali kázat o vzkříšení Krista do Atén nebo do Říma, kde zvěst nemohla být ověřena. Ne; šli ihned zpět do samotného Jeruzaléma, kde mohli být okamžitě odhaleni a kde mohlo být jejich tvrzení vyvráceno v případě, že by jejich učení bylo nepravdivé. Kritikové by mohli prokázat, že je jedná o lháře a tak by se křesťanství nebylo nikdy neprosadilo. Kritici se mohli do hrobu podívat a zjistit, jestli tam tělo je a pokud by tam opravdu bylo, tak by nově vznikající hnutí zastavili v samotném jeho počátku. Ale to se nikdy nestalo a nejenom že křesťanství Jeruzalémě vzniklo, ale také se mu tam velmi dařilo.\nLukáš, jehož spisy byly potvrzeny četnými mimo-biblickými záznamy a archeologickými vykopávkami, píše, že tři tisíce lidí uvěřilo hned při prvním kázání po vzkříšení, které se událo jen na pár minut chůze od hrobu (Skutky 2:41). Později, ve stejné kapitole Lukáš říká, že církev denně rostla (Skutky 2:47). Dále ve čtvrté kapitole (Skutky 4:4) potvrzuje, že tou dobou měla již církev v Jeruzalémě na 5000 členů. Kousek dále (Skutky 6:7) již zmiňuje, že počet učedníků v Jeruzalémě dále velmi rostl – zde zřejmě není již schopen se čísla dopátrat.\nNejenomže křesťanství v Jeruzalémě vzniklo a vzkvétalo zde, ale triumfálně se šířilo dále s vítězstvím nad soupeřícími ideologiemi a nakonec přemohlo celou Římskou říši.\nOtázkou pro Vás: Je rozumné předpokládat, že tisíce lidí v té době bylo vlastně svedeno k víře v to, že nějaký muž vstal z mrtvých. Myslím, že nikoliv.\nNejlepším vysvětlením pro tento okamžitý vzestup církve, která se nacházela přímo v komunitě, která nejenže byla nepřátelská vůči Ježíši, ale která se přímo dožadovala jeho ukřižování, je právě Jeho vzkříšení. A lidé Ježíše viděli! Ve skutcích 1:3 čteme: „…mnoha důkazy prokázal, že žije, po čtyřicet dní se jim dával spatřit a říkal jim o Božím království“.\nVzkříšení katapultovalo Novozákonní křesťanství v existenci. Takže prvním důvodem, proč věřím, že vzkříšení je jasný fakt, je vznik a vzestup křesťanství v Jeruzalémě.\n„Moment, islám se objevil na scéně o 600 let později, a také se šířil docela rychle“.\nAno, skutečně se šířil rychle. Ale Mohamed nepovolával lidi k tomu, aby věřili ve vzkříšeného mrtvého člověka. Přesvědčit lidi, že ukřižovaný muž znovu ožil je podstatně složitější, než prostě říkat, aby věřili v Alláha. A po pravdě řečeno, to že se islám šířil takto rychle nemá nic společného s lidmi, kteří viděli něco zázračného.\nIslám byl vnucen desítkám milionů vojenským dobytím. Je nepopiratelným historickým faktem, že islám se šířil mečem. Navíc, islámská „svatá kniha“ Korán hned ve svých prvních kapitolách Ježíšovo vzkříšení aktivně popírá. Proč? Proč si ho bere na mušku?\nŠíření islámu je naprosto odlišné než šíření křesťanství. Křesťanství se prvními stoletími šířilo prostřednictvím jednoduchého kázání evengelia, vyzývající lidi v pokání, a vložení své důvěry ve vzkříšeného Spasitele. Zde to byli křesťané, kteří byli popravováni a ne ti, kdo popravovali!\nA to nás vede k druhém důvodu, proč věřím, že vzkříšení je historický fakt – neuvěřitelné pronásledování a smrt učedníků.\nShare the post "Pět důvodů, že Ježíšovo vzkříšení je historický fakt – 1. Vznik a vzestup křesťanství v Jeruzalémě"\n← Pět důvodů, že Ježíšovo vzkříšení je historický fakt – 2. Neuvěřitelné pronásledování a smrt učedníků\nPět důvodů, že Ježíšovo vzkříšení je historický fakt →


9 vyzkoušených rad, jak vést Millennials\nAktualizováno: 6. 1. 2019\nV posledních letech zažíváme zajímavou situaci, kdy se v pracovním prostředí střetávají dvě odlišné generace. Generace X, která je typicky v pozici nadřízeného a generace Y, která převážné pokrývá členy týmu. Bohužel tato souhra není vždy funkční a opakovaně jsem zažil situace, které vyústily v odchod manažera (dobrovolný či nedobrovolný) či rozpad celého týmu.\nMožná právě díky tomu, že mám v sobě kus Millenniala, se mi osvědčily následující přístupy k jejich vedení.\n1. Dejte Millennials volnost. Na oplátku žádejte pracovitost.\nVyplatilo se mi dávat členům týmu částečnou volnost v tom, kdy začínají pracovat. Nastavte si místo toho jasná pravidla, kdy budou výstupy jejich práce hotové, jaké očekáváte nasazení a kdy je nezbytné být přítomní v office.\nNěkteří chodí do práce na 10:00, ale na druhou stranu pracují i do 02:00.\nMáme nastavené neformální pravidlo, že když je někdo na home-office, pracuje o hodinu déle\n2. Ukažte jim, že jste jenom člověk. Na oplátku k vám budou upřímní.\nNěkdy slýchávám od ostatních, že pro "personal branding" je vhodné vystupovat velmi sebevědomě, až arogantně. Nevím, jestli tohle fungovalo dříve, ale v dnešní době to podle mě neplatí.\nMillennials budou mít z pravidla vždy více informací než vy, a pokud před nimi budete něco hrát, přijdou na to. Viděl jsem několik manažerů, kteří na to dojeli. Naopak v dnešní době je v managementu a "personal brandingu" nejvyšší hodnotou autenticita.\nNezveličujte a dejte si pozor na přehnané interpretace\nPravidelně ukazujte, že si umíte udělat legraci sami ze sebe a přiznat vlastní chybu\n3. Dejte jim možnost se učit. Vrátí vám to vyšší loajalitou.\nNenapadá mě rychlejší způsob, jak přijít o Millenniala než ho přesvědčit o tom, že nemá prostor pro růst. Nevnímejte to tak, že generace Y potřebuje být pravidelně a často povyšována apod. Tak to není. Jediné, co je třeba, je zajistit jim dostatečný stimul, který by je kontinuálně po malých dávkách rozvíjel.\nJe dobré mít v týmu jednoho či více seniorů, kteří předávají znalosti juniornějším kolegům. Millennials milují mentory\nPři přidělování práce přemýšlejte nad tím, jestli obsahuje něco, co bude pro daného člověka výzvou\n4. Veškeré termíny vynásobte 2x.\nV odborných kruzích můžete slyšet, že jednou z věcí, která utvářela mentalitu generace Y, byla až přehnaná pozitivní motivace jejich rodičů (hezky to zmiňuje známé video se Simonem Sinkem). Tento optimismus si v sobě nesou dále a je třeba s ním umět pracovat.\nPokud se vám Millennial zaváže k termínu, nechte si dostatečnou rezervu\nPro odhady máme vytvořený checklist / guidelines\n5. Chcete-li, aby se Millennials chovali určitým způsobem, snažte se u nich vytvořit návyk spíše než jim nařizovat.\nV průběhu času jsem vypozoroval, že příčina nedodržování některých pravidel ze strany generace Y není dána jejich vzdorem, ale tím, že si danou situaci neuvědomují. Vytvořte jim prostředí, které jim bude vhodné jednání připomínat.\nV našem team-roomu máme hodně prvků, které odlehčenou formou připomínají naše dohody, hodnoty nebo pravidla. Např. memes\nMůžete využít agilní praktiku #socialcontract či prvky gamifikace\n6. Méně oznamovacích vět. Více otázek.\nStará škola manažerů se typicky vyznačuje direktivním způsobem jednání a komunikuje spíše oznamovacími/rozkazovacími větami než aktivním nasloucháním. Tato stará škola nebo chcete-li siloví manažeři mají největší problém s řízením generace Y.\nPtát se, ptát se, ptát se\nZakončit meeting otázkou, zda pro ně můžete něco udělat\n7. Millennials budou dodržovat pravidla a dohody na jejichž vzniku se podíleli, spíše než akceptovat příkazy\nSnažte se vaše Millennials zapojit do rozhodovacích procesů. Pokud se budou rozhodování účastnit, budou následně cítit závazek se rozhodnuti držet.\nPokud jednáme o pracnosti dodávky se zákazníkem, účastní se i někteří členové týmu. Cítí pak větší závazek dodržet dohodnuté termíny.\nV rámci groomingů se všichni členové týmu zapojují na odhadování náročnosti\n8. Čas od času jim předejte vaší hodnotnou zkušenost\nJak jsem zmínil výše, až na výjimky Millennials vyhledávají mentory a zdroje poučení. Nechovejte se jako manažeři starých časů, kteří si mysleli, že zaměstnanci tam jsou pro ně a od toho se odvíjela veškerá komunikace. Vztah je obousměrný. Nevěnujte čas pouze tomu, co potřebujete vy po nich, ale i tomu, co mohou oni potřebovat po vás. #servantleader\nPokud máte se členy týmu 1:1 schůzky, nevyužívejte je jen k úkolování, ale i předání zkušenosti, která jim pomůže řešit aktuální situaci.\n9. Buďte člověkem, u kterého naleznou zastání nebo podporu v případě problémů. Budou vás uznávat jako svého lídra\nGenerace Y nechce brát práci jako anonymní místo, kam si chodí sednout a odpracovat 8h, jen aby chodila výplata. Oceňují věci, které se dějí nad rámec tohoto minima. Typicky to, že se jich umíte ve vhodnou chvíli zastat.\nZákazník je na prvním místě, ale ve chvíli kdy se chová nevhodně vůči mým lidem, neváhám to s ním řešit. Výsledek pocítíte sami


Sestra Sex Hry: Lesbické Incest Porno Hraní\nSestra Sex hry: hot incest akce!\nZávislý na incestu? Chceš vidět sestry šukat jeden druhého? No, pokud vaše touhy pro lesbičky zaměřené pro rodiny s dětmi zábavu jsou šikmé v tomto směru, je to asi samozřejmé, že budete milovat to, co máme pro vás uvnitř Sestra Sex Hry! Tým zde v AGG Studios by vás chtěl formálně přivítat v naší knihovně xxx aktiv, která vás úplně vyhodí. Od té doby, co jsme začali, byl náš tým motivován jedním posláním: dát dohromady jednu z nejvíce erotických a chutných lesbických herních sbírek incestu., Věříme, že v tomto ohledu vyhráváme a myslíme si, že vedeme smečku – se všemi ostatními trochu za tím, co se nám podařilo udělat. Naše zaměření na špínu je to, co nás dostalo na vrchol stolů: jen víme, co dělá lidi klíště, pokud jde o sestry a sex! Incest action online se v průběhu let stal populárnějším a vidíme rekordní úroveň poptávky po tomto typu zábavy. Tak, je samozřejmé, že je tu hodně akce pro vás strávit a více přijít v nepříliš vzdálené budoucnosti, jakož., Proč se nezaregistrovat tento okamžik a zjistit, co se děje uvnitř? Víš, že chceš!\nSnadný, volný přístup k sestře sex hry\nCo by vás mohlo překvapit o naši sbírku volných incest hry je skutečnost, že jste schopni se přihlásit zcela zdarma. Chceme jít ve stopách tituly jako League of Legends, kde důraz je právě na to, aby vám skvělou hru a pak nechat zbytek vyválíme bez problémů vůbec. Pokud vám dáme hru zdarma, podpoříte nás, pokud si myslíte, že je to dobré, že? Se sladěnými pobídkami vybudujeme fantastickou komunitu a staneme se názvem pro sexuální hry se sesterskou tématikou., Rodina je skvělá a chceme ji vytvořit zde – prostě ne typu, který najdete ve hrách, které máme! Kromě toho se budou moci přihlásit zcela zdarma, zjistíte, že přístup k našemu obsahu se provádí výhradně prostřednictvím vašeho prohlížeče, bez stahování nezbytné, aby se dostali dovnitř. To byl tvůrčí rozhodnutí, šli jsme se jako hodně lidí se zcela oprávněně skeptický stahování porno-související soubory – nemůžeme vinit vás! Přesto uvidíte uvnitř, že jsme skutečný obchod a máte pěknou mezipaměť incestu herní blaženosti, kterou můžete zažít., To je skutečná cena, lidi – věřte mi na to!\nKnihovna v centru pozornosti\nSister Sex hry poprvé zahájena v říjnu 2018 s 12 hry: nyní máme 20. Náš plán je vydat kolem 5 her za rok, i když to může snížit nebo zvýšit v závislosti na hloubce a složitosti tituly, pracujeme na. AGG Studios je velmi v podnikání, které vám dává spoustu možností, takže jsme obsadili naši síť poměrně širokou, pokud jde o designový přístup. Co tím přesně myslím? No, vedle spousty různých žánrů, najdete také jedinečná umělecká díla, playstyles a dokonce i potíže v incestních hrách, které jsme vydali., Neexistuje zde žádné konkrétní téma - kromě toho, že všechny hry mají nějakou formu sesterské lásky. ACH, a ano: vezměte prosím na vědomí, že se jedná o herní rozbočovač incestu, takže si budete chtít text přečíst alespoň trochu, abyste pochopili vztahy mezi všemi postavami. Podle našeho názoru, děje jsou některé z nejlepších bitů zde: to opravdu dělá těší smut narazíte, že mnohem příjemnější! Všechny hry mají také úspěchy a cloud šetří připojen, takže můžete pokračovat, ukončit a pokračovat, aniž by se museli starat o ruční ukládání nebo to jazz., Docela slušný systém, že? Je to sen pro každého, kdo chce vhodné místo, aby si ruce na incest herní dobroty!\nSkvělá herní komunita\nDiscord server pro sestry Sex hry je ve skutečnosti zaseknutý s lidmi, kteří sdílejí tipy, Rada, příběhy a tak dále související s hrami, které máme uvnitř. Můžete střílet hovno v řadě chatovacích místností a dokonce sdílet porno, pokud chcete. Protože existuje více než 6000 členů, text se může pohybovat docela rychle, a budete vždy najít někoho, kdo mluvit o zlobivé sestry kurva navzájem. Kromě serveru Discord máme oficiální fóra, která vám umožňují zveřejňovat a sdílet spoustu různých věcí., Snad nejzajímavější oblastí je část mods, kde členové komunity pokročili a vytvořili rozšíření a pluginy pro různé hry, aby se v některých ohledech lišily. To může zahrnovat přepracování modelu znaků, další úkoly, úpravy obtížnosti a tak dále. Úspěchy jsou zakázány při používání těchto modů,ale jsou docela v pohodě hrát si s!\nStellar grafika na Sestra Sex hry\nNaše hry jsou postaveny na Enginu Unity, což znamená, že můžete zaručit, vizuální estetický budou neuvěřitelné. Strávil jsem dlouhou dobu prací na získání pobočky, kterou máme pravdu, a člověka – je připravena na vytváření porno her nejvyšší úrovně. Máme také talentovaný tým umělců, kteří pomáhají s tvorbou grafiky ve hře, stejně jako vykreslená sexuální videa, která máme v naší exkluzivní databázi trubek. To je pravda: máme kolem 10 hodin záběrů vykresleného sexu, které nenajdete nikde jinde – má dokonce hlasové herectví!, I když výroba nebyla levná, pokud jste někdo, kdo má rád 3D lesbický incest, na internetu to není lepší místo. Každý ví,že pokud chcete špičkový herní zážitek v grafickém oddělení, Sister Sex Games je jediné místo, které potřebujete.\nVěřím, že jsem pokryl skoro všechno, co potřebuji. Díky moc za čtení a prosím, nezapomeňte, že můžete vždy přijít sem a užít si nějaké blažené sestry incest herní dobroty. Sister Sex Games je nejlepší online herní síť kolem – takže se zaregistrujte a získejte hraní her!


Chodci sobě - Blanka a uprchlíci\nSvatovítská, 22. 9. 2015\n„Tak nám konečně otevřeli Blanku!“ jásají občané a těší se na rychlý průjezd městem. Já se však z nejdelšího městského tunelu v Evropě netěším a nemám ho ráda po dokončení stejně, jako jsem té stavbě nefandila ani před jejím započetím. Mám k tomu několik zásadních důvodů jako chodec, jako účastník veškerého dopravního provozu a nakonec i jako občanka.\nZa prvé: Tunelový komplex Blanka (TKB) dopravní přetížení hlavního města neřeší, nepomůže ani chodcům ani automobilistům ani těm, co jezdí tzv. sockou, tedy prostředky městské hromadné dopravy. Jedním z hlavních argumentů plánovačů městského okruhu, jehož má být TKB součástí (ještě není dokončen a jen Bůh ví, kdy se tak stane), byla potřeba zklidnit dopravu na povrchu. Některým místům se možná přilepší, avšak odborníci již začínají postupně přiznávat, že se problémy spíše přesunou jinam a v celku to bude spíše jízdu autem v Praze zpříjemňovat, což je jakási pozvánka pro všechny: „Jezděte v Praze autem, je to super!“ TKB auta vpouští i vypouští na hraně historického centra v okolí nejlepších pražských adres, odkud jim v cestě dál přímo do historického centra vůbec nic nebrání. „Díra“ do tunelu zeje jednak na Letenské pláni bezprostředně před jedním z nejkrásnějších a nejrozsáhlejších parků hlavního města a druhá přímo pod Pražským hradem na Prašném mostě. Ulice Milady Horákové na Letné a Svatovítská před Prašným mostem, které byly před dokončením TKB při rekonstrukci rozšířeny v obou směrech, se nedočkaly změny v příjemné městské bulváry, jak slibováno, ale staly se jen přivaděči další dopravy.\nLeták koalice občanských sdružení SOS Praha z r. 2001 k plánované výstavbě tunelového komplexu\nUvedení TKB do provozu před ukončením celého městského okruhu a současně vnějšího silničního okruhu kolem Prahy dopravní situaci v centru nemůže pomoci, jen usnadní průjezd tranzitní dopravě.\nZa druhé: Stavbou TKB utrpěla vzácná pražská zeleň nejen ve Stromovce, které TKB ubírá podzemní vodu, ale za oběť jí padla spousta vzrostlých stromů zejména na Praze 6. Občan se nikdy nedozví, kolik jich bylo, jakého stáří, proč musely padnout a kolik za ně a kde bylo vysázeno nových stromů. Ve Stromovce nacházím znovu a znovu obrovské čerstvé pařezy, které v řezu nemají vadu, stromy byly zcela zdravé! Na ulici Milady Horákové přitom namísto nového stromořadí „vyrostly“ jen dva asfaltové pruhy vozovky, jak již bylo zmíněno.\nZa třetí: Nejdražší pražská a možná i nejpředraženější evropská stavba století (přes 40 mld. Kč) nám ukázala, jak velice jsme bohatí, že si můžeme dovolit takový luxus. Skutečnost, že se původní cena vyšplhala na dvojnásobek, znamená, že jsme na daních odevzdali dobrovolně o 20 mld. Kč více, než jsme počítali a vedení města původně dovolili. Každý Pražák (včetně batolat) tedy za TKB zaplatil 20 000 Kč a to není vše, provoz také nebude zadarmo. U většiny z nás to ale nevyvolalo žádný pocit osobního ohrožení, ba ani potřebu veřejně protestovat. Máme-li však nyní investovat do záchrany ani ne dvou tisíc lidí uprchlíků, kteří prchají před válečnými konflikty a kteří, pokud tu zůstanou, zastávají práci, o niž Češi nestojí, většina z nás se tím cítí bytostně ohrožena, bojí se, že to finančně neustojí a veřejné protesty se jen rojí. Tomu opravdu nerozumím.


Lovci monster - Bestiář-wolf Knight\nPublikováno 25.05.2015 v 13:20 v kategorii Lovci monster, přečteno: 344x\nToto ví málo kdo. Ale za středověku bylo zlo v podobě monster rozmnoženo více než by mělo. A tak bylo povoláno několik udatných lidí, kteří s tímto zlem budou bojovat. A vytvořili tak řád. Tento řád si říkal hraničáři. A každý z nich bojoval proti silám zla. Pobíjely monstra jež patřila do temnot a tam nakonec i zůstávala. Hraničáři nejen že bojovali proti zla oni byli i velmi prospěšní v království. Za dob válek pracovali i jako zvědi a slídiči.… Celý článek ›\nPublikováno 07.10.2014 v 14:56 v kategorii Lovci monster, přečteno: 186x\nJe to tady, čekal jsem na to již velmi dlouho. 21.10 se budou přiřazovat noví rekruti lovců monster. Bude ke mně prý přiřazen jeden z nejlepších rekrutů. Prý se mu podařilo přežít útok Minotaura. A to bez výcviku ani mutagenu. Jak ke mně bude přiřazen dám vědět. Celý článek ›\nZbraně lovců monster\nPublikováno 01.10.2014 v 17:48 v kategorii Lovci monster, přečteno: 261x\nKdyž se řekne, zbraň lovců monster většina lidi to pochopí jako velký meč. Ale tak to není. Většinou to je zbraň moderní výroby. Nemyslím tím brokovnice a samopaly ale nože a podobné. I když znám lovce který používá střelné zbraně. Ale většinou máme jiné zbraně.Střelné zbraně:Střelné zbraně lovců monster se neliší od těch, co jsou používány normálně. Vlastně jsou docela shodné. Většinou ale střílí stříbrné kulky a podobné.Lanové… Celý článek ›\nPublikováno 04.09.2014 v 20:35 v kategorii Lovci monster, přečteno: 218x\nBavil jsem se jednou dívkou o lovení monster. A při rozhovoru se zeptala: Ty se nebojíš?Moje odpověď?Nikdo se nebojí. Strach neexistuje. Když se člověk vyvíjel, strach neměl patřit k jeho pocitům. Strach je něco co si člověk vytvořil v hlavě sám. Strach není nic než jen výplod lidské fantasie stejně jako je přežít pád ze sta metrů. Lidský strach se tvoří z vymyšlené budoucnosti, o které nechceme, aby se stala. Např.: Nikam ji nepustím, mohlo by se jí něco… Celý článek ›


Jak cvičit, pokud jste upoutáni na lůžko? | Moje zdraví\nKaždý okamžik našeho života je tělo v pohybu. Ne vždycky se ale hýbeme tak, jak bychom měli. Co dělat, pokud jste na nějaký čas v pohybu omezení? A proč je nutné se hýbat, i když nepotřebujete zhubnout?\n„Proč by měl člověk vlastně sportovat? Ženy zpravidla tuto otázku pojmou prakticky: Chceme hubnout a hezky vypadat, což platí i pro čím dál více mužů. Ráda bych však zdůraznila zejména stránku psychickou. Při sportu se do krve vyplavují hormony endorfin a serotonin, nazývané hormony štěstí, a v dnešní době stresu, kdy lidé jsou pod neuvěřitelným tlakem, si tak díky sportu především psychicky (mentálně) odpočinou,“ vysvětluje dále.\nPodle vysvětlení prim. MUDr. Michaely Tomanové z Rehabilitačního ústavu Brandýs nad Orlicí jde o cvičení v představě, kdy si pohyb těla či jednotlivých částí pouze vizualizujeme. „Tuto vizualizaci je možné bez omezení využívat u všech pacientů. I pouhé cvičení v představě totiž aktivizuje spojení mezi centrální nervovou soustavou, tedy mozkem, a svaly. Ty jsou pak aktivně zapojovány, mozek do nich vysílá signály, i přestože tělo navenek nevykonává žádný pohyb. S cvičením tedy může pacient začít již v akutní fázi svého onemocnění nebo ihned po úraze či operaci, což má znatelný pozitivní vliv též na psychiku," vysvětluje lékařka.\nA dodává: "Pokud má pacient opravdu velké pohybové omezení, začínáme často právě nejprve s cvičením v představě. Dále přidáváme pomalé a téměř neviditelné pohyby v tzv. mikropohybu, což je pohyb v milimetrech. Později, když se člověk cvik naučí a nemá žádná pohybová omezení, přidáváme na rozsahu pohybu, někdy i na rychlosti, a cvičíme tuto metodu v tzv. makropohybu, kdy již jde o normální pohyb.“\nPohyb našeho těla představuje souhru více než 600 svalů, které tvoří 30 až 50 procent hmotnosti našeho těla. Příznivé účinky pohybu mají vliv na řadu chronických chorob, ať už jde o onemocnění srdeční, plicní, roztroušenou sklerózu, diabetes, osteoporózu, demenci a další. Nelze ani vypočítat všechny zdravotní obtíže, které se díky pravidelnému pohybu lepší a které mnohdy i tak trochu nedostatkem pohybu vznikají.\núnava, imunita, mozek, nemoc, hormony, pohyb, trávení, pokožka, operace, krev, diabetes, osteoporóza, sport, svaly, psychika, hubnutí, běh, úrazy, klouby, kosti, zácpa, demence, kardiovaskulární onemocnění, antidepresiva, průjem, pohybový aparát, zdravý životní styl, toxiny, túra


Netradiční recept na hubnutí: Díky hraní Pokémon Go shodil muž 64 kilogramů – Letem světem Applem\nNetradiční recept na hubnutí: Díky hraní Pokémon Go shodil muž 64 kilogramů\nO herním fenoménu jménem Pokémon Go nebylo v poslední době tolik slyšet a pomalu to až vypadalo, že se tento klenot z dílny společnosti Niantic začal pomalu ubírat do ústraní. Dle nedávných statistik je tomu nicméně přesně naopak, jelikož hra zažila dosud nejlepší období. Hráčská základna se zvětšila o několik desítek milionů, a stejně tak si titul polepšil i z hlediska příjmů, které dokonce převýšily dobu bezprostředně po vydání. Pokémon Go zkrátka zažívá renesanci a mnohdy doslova transformuje životy k lepšímu.\nNa hráče se často pohlíží jako na líná, nadváhou trpící stvoření, která jen málokdy opouštějí přítmí svého pokoje. Ač byl tento stereotyp již mnohokrát vyvrácen, média i široká veřejnost se ho bohužel stále drží a berou ho jako spolehlivé tvrzení. Naštěstí ale existují lidé, kteří se aktivně podílejí na jeho vyvrácení a jedním z nich je i Tommy Monkhouse, jemuž hry v podstatě změnily život. Konkrétně tedy Pokémon Go, které vyhnalo miliony lidí do ulic a započalo novou éru rozšířené reality. Tommymu se díky chůzi podařilo shodit 64 kilogramů, a to za jeden jediný rok. Samozřejmě se rozhodnutí změnit věci k lepšímu nezrodilo přes noc, vášnivému hráči již delší dobu přišlo, že je s ním něco v nepořádku a není spokojený se svým zdravím. Prvotní impulz však nastal právě s příchodem chytání pokémonů, jenž Tommyho motivovalo vyjít ven a začít se hýbat. Konec konců, na této premise je hra postavená a jediným způsobem jak dosáhnout nějakého pokroku, je chodit po okolí a aktivně se zapojovat do probíhajících bojů i sbírání dalších přírůstků.\nPokémon GO Pokémon Appraisal 2\nPůvodně chtěl Tommy hru jen vyzkoušet, ale první dobrodružná vycházka mu zabrala celé 3 hodiny a pohyb zkombinovaný s hraním ho zaujal natolik, že se rozhodl v této aktivitě pokračovat. Celý proces hubnutí nebyl samoúčelný a úbytek váhy nastal postupně, což sloužilo jako další motivace v hraní pokračovat. Po chvíli si Tommy vytyčil několik cílů, včetně ujití konkrétní vzdálenosti či seznamování se s dalšími členy komunity obklopující Pokémon Go. Za rok se mu kromě zlepšení svého zdravotního stavu podařilo také najít si spoustu nových přátel a více se zapojovat do sociálního života.\n„Cítím se lépe fyzicky, psychicky a konečně můžu s jistotou říct, že jsem šťastný. Do hry jsem se natolik ponořil, že než jsem se nadál, uběhly tři hodiny a já se stále potuloval venku. Jak jsem nad tím potom přemítal, došlo mi – když tohle dokážu tři hodiny, co takhle týden, měsíc, nebo rok? Trvalo zhruba měsíc, než jsem na sobě začal pozorovat změny a úbytek váhy. Oblečení začalo být volnější, tolik jsem se nezadýchával a i mentálně mi bylo lépe. Změnil jsem se z mého předchozího velkého já, které nebylo spokojeno se svým životem, na někoho zcela nového. Na někoho, kdo může být konečně šťastný. Ta hra byla prvotním impulzem, který mě motivoval a dal mi možnost dělat něco, co tak miluji a zároveň tím zlepšit svůj život. Když jsem zjistil, jak pozitivní následky to má, rozhodl jsem se pokračovat a zapracovat na sobě. Za ta léta jsem zkoušel mnoho různých diet, ale žádné z nich nefungovaly. Avšak jen díky Pokémon Go se cítím lépe a mohu s hrdosti říct, že jsem to zvládl,“ vyjádřil se Tommy Monkhouse. Jeho příběh je další důkaz toho, že hry nemusí být nutně na škodu a naopak mohou přispět k všeobecné spokojenosti.\nTémata: zdraví, najít, iPhone SE (2020), média, disk, 2020), ram, MP, VR, iPhone\nDetailní analýza toho, jak Pokémon GO ovlivňuje internet a naše životy\nDnešním dnem začal Valentýn ve hře Pokémon GO


15.10.2015 Komentáře Témata: Německo 1728 slov\n3. října bylo 25. výročí „znovusjednocení“ – či spíše atlantizace – německé otčiny. Samozřejmě, že oficiální média v západní Evropě a Spojených státech snaživě informovala o této události jako o oslavách tak zvaných západních „demokratických“ (tj. liberálních) hodnot a jejich vítězství nad komunismem a „totalitarismem“. A jako obvykle (protože historie je skutečně psána vítězi) byl východoněmecký režim, jakož i celá východoněmecká zkušenost, hanobeny v rámci jednostranného informování. Všechny závažné otázky, diskuse a debaty, které měly být vzneseny, podezřele chyběly v celém tom cirkusovém informování BBC, CNN, DW a spol.\nDvě konkrétní otázky měly být položeny těm, kteří vzpomínají na to, jaké to bylo žít v rozděleném Německu. Zaprvé, lidé bývalé Německé demokratické republiky či „DDR“: jste na tom nyní lépe, než jste byli za socialismu? A lidé Spolkové republiky Německo či „BRD“: dvacet pět let po „vítězství“ liberální buržoazie nad Východem, je vaše vláda menší americkou loutkou?\nPředpokládám, že odpovědi na obě otázky závisí na tom, jestli člověk pohlíží na svět (a vše v něm) přes liberální kapitalistickou západní čočku. Pokud ano, pak je odpovědí na obě otázky hlasité „ano“. Na druhou stranu pokud člověk pohlíží na svět vyrovnanějším způsobem – tedy z multicivilizační, tradiční antiliberální perspektivy – pak musí být odpovědí na obě otázky „ne“.\nHlavním problémem s liberální interpretací minulého čtvrtstoletí německé historie je, že pochází ze zcela netradičního zdroje – což znamená zdroje, který není německý, není prusko-socialistický, není hierarchický, není zemský (kontinentální), tudíž není německý. Skutečně, liberální oficiální historka celé německé historie přicházela (v posledních 70 letech) z tábora historických geopolitických nepřátel Němců – tj. od liberálních námořních anglosaských vykrádačů Německa a německé národní myšlenky. Jinými slovy, oficiální německý příběh byl řízen Spojenými státy, Británií a hordou anti-německých propagandistických agentů z páté kolony usalašených v západním Německu a nástupnickém útvaru po r. 1990. To, jestli to většina Němců chápe, závisí na tom, jak důkladně jim byl vymyt mozek, obzvláště v posledních 25 letech, neboť německá společnost (stejně jako širší Západ) se nořila stále hlouběji do hyper liberální propasti postmodernity.\nSamozřejmě, že jakýkoliv geopolitický či kulturní pozorovatel hodný svého označení již ví, že skutečně sjednocený německý národ (jak existoval před r. 1945) dnes neexistuje. Navzdory minulému čtvrtstoletí „sjednocovací“ propagandy (a nyní mytologie) stále existují dva německé státy – možná ne politicky, ale stále existují dva nekompatibilní německé způsoby uvažování a bytí. V západním Německu liberální smýšlení dominuje socio-politicko-kulturně-ekonomickému životu lidí, zatímco ve východním Německu (v bývalé DDR) převažuje mnohem konzervativnější či tradičnější smýšlení, které drželo naživu poslední stopy jednotného Německa, které existovalo od r. 1871 (někteří by dokonce řekli od doby svaté Říše římské) do konce druhé světové války.\nJako důkaz konzervativní/tradiční podstaty bývalého „komunistického“ východního Německa musí člověk brát fakt, že, po celé období studené války, byl bezpočet západních pozorovatelů zcela mystifikován na to, aby viděli, že východní Němci se drží starého způsobu života a starých německých zvyků více, než lidé na Západ napojené BRD. Opět, pro kompetentní učence by to nemělo být žádným překvapením (obzvláště pro kulturní, historické a geopolitické analytiky), protože tradiční/anti-liberální Německo – svoji podstatou vedené německou národní myšlenkou či kulturou – vždy existovalo na okraji západní kultury a konzistentně se střetávalo se skutečným Západem, kdykoliv ten násilně vnutil své rozhodování Němcům. Podívejte se na historický vývoj pruského království na pobřeží Baltu, doposud odděleného od „uhlazenějších“ německých měst západu, jako Mnichov, Bonn, Hamburg a Kolín. A přesto to bylo Prusko, kdo nakonec sjednotil Německou říši; bylo to okrajové východoevropské Prusko, kdo zastupoval hodnoty a zájmy těch nejspolehlivějších tradičních prvků v celém Němectvu. Skutečně, člověk nalezne opravdový původ německé duše, čím více se vydá v Evropě na sever a východ.\nKdyž se člověk ponoří hlouběji do dávné minulosti, zjistí, že německá národní myšlenka či duše dosáhla své největší jednoty před vstupem do římské (zaznamenané) historie, kdy všechny pohanské německé kmeny ještě žily na ledových březích Baltu. Ano, nejčistší německá jednota (která nepotřebuje žádné neorganické „znovusjednocení“) existovala dlouho předtím, než tyto kmeny začaly svůj vpád do Římany okupovaných území střední a západní Evropy; dlouho předtím, než začaly své vojenské dobyvatelské nájezdy, a dlouho předtím, než byly spirituálně dobyty a „očištěny“ Římem.\nTendence německé duše k dualismu, ke dvěma „německým státům“, se začala projevovat teprve až poté, co se pohanské období blížilo svému konci. Projevovala se v bratrovražedném boji mezi německými pohany a německými křesťany, a v následných bojích mezi katolíky a protestanty, a pak (na počátku moderní éry) mezi liberály a anti-liberály. Právě tento boj o německou duši – aspoň o „západní“ duše – pokračuje i do post-moderní éry.\nLiberálové nepotřebují žádné sáhodlouhé popisování – všichni víme, kdo jsou – hlavními nepřáteli celého lidstva. Na straně anti-liberálů je však rozličná řada konkurujících si politických frakcí jak z pravé, tak levé části spektra. Na pravé jsou neonacisté, radikální konzervativci (á la Carl Schmidt a Arthur Moeller van den Bruck), a lidové či rádoby lidové neopohanské prvky. Na levé jsou zarytí socialisté a komunisté. Zde je důležité chápat, že existuje silná organická vazba mezi různorodými politickými sektami anti-liberální pravice a levice, navzdory veškeré liberální propagandě tvrdící opak – propagandě, která neustále buší a vráží klín mezi řady anti-liberálů (či toho, co z nich zbylo). A skutečně, liberální propaganda v tomto úkolu dosti uspěla, takže v tomto ohledu si nesmíme dělat žádné iluze. Liberálové již dávno vyhlásili totální vítězství v Německu, stejně jako stále doufají, že vyhlásí vítězství na celé planetě – a brzy!\nNicméně anti-liberální prvky (jako ty zmíněné výše) v Německu stále existují, třebaže na okraji politického života. Tyto prvky představují poslední střípky naděje jak pro Němce, tak pro německou národní myšlenku/duši – myšlenku, která byla vždy (mimo dalšího): zemská (pozemní, kontinentální), anti-materialistická, hierarchická, zemědělsky orientovaná, socialistická (ve smyslu sociální spravedlnosti) a tím dokonale v souladu se širší eurasijskou/ruskou myšlenkou.\nNynějším úkolem je konsolidovat anti-liberální prvky Německa do většího bloku či hnutí, které by pak bylo ve stavu vážně ohrozit liberální status quo. To specificky znamená vytvoření koalice mezi Němci: neonacisty, radikálními konzervativci, socialisty/komunisty a neopohany. Musí být vytvořena aliance mezi fašisty a antifašisty – mezi těmi, kteří se v současnosti řežou a tím jsou loutkami vládnoucí merkelovsko-atlanticistské liberální elity.\nPodle autorova názoru lze dosáhnout pevné aliance na základě následujícího trojího konsensu: 1) neonacisté, radikální konzervativci a (do jisté míry) neopohané musí akceptovat protikapitalistický ekonomický argument socialistů/komunistů, v souladu s levicovým názorem prosazovaným zesnulými bratry Strasserovými (Gregorem a Otto) a radikálnějšími prvky Sturmabteilungu (SA); 2) socialisté/komunisté musí akceptovat etnické/nacionalistické postoje neonacistů, radikálních konzervativců a neopohanů, v souladu s vírou zakládajících členů Národní bolševické tendence, jako Heinricha Laufenberga, Fritze Wolffheima, Ernsta Niekische a Ernsta Jüngera; 3) přírodní/environmentalistické svědomí neopohanů musí být akceptováno všemi.\nTakovéhoto kompromisu – či spíše konsensu – lze dosáhnout, obzvláště vezmeme-li v úvahu historický faktor: viz pozitivní historický odkaz východního Německa (DDR). Skutečně, mezi všemi anti-liberály musí být oslavováno, že po období přesahující půl století existoval životaschopný německý stát, který odmítal všechny liberální západní hodnoty, a proto, vědomě či nikoliv, akceptoval trojí konsensus vylíčený výše. Mezi anti-liberály by mělo být vybízeno k novému historickému výzkumu alternativních námětů, a z různorodých revizionistických perspektiv. Dokonce i údajné selhání východoněmeckého státu by mělo být přehodnoceno a přeměněno na (zatím) neuznaná vítězství.\nNapříklad by se měla velká pozornost věnovat faktu, že ačkoliv se Jednotná socialistická strana Německa (vládnoucí strana DDR) podivuhodně pokusila přesvědčit východoněmeckou populaci o „anti-pruské“ povaze východoněmecké společnosti a státu, pruský charakter nikdy nezakolísal – skutečně, byl přítomný vždy. Nyní je čas se zamyslet, co by mohlo být, kdyby země sovětského bloku nebyly kolektivně bodnuty do zad oním nestoudným zrádcem majícím červené Kainovo znamení na své hlavě (Gorbačovem). Nyní je čas se také zamyslet nad mnoha katastrofami, ke kterým by nikdy nedošlo, kdyby Východ vyhrál studenou válku místo Západu – katastrof epických rozměrů jako: masová imigrace/demografické vysídlení; obrovský nárůst sociální a ekonomické nerovnosti (neustále se rozšiřující propast mezi bohatými a chudými); rozšíření americké ekonomické, vojenské, politické a kulturní nadvlády nad prakticky všemi státy sovětského bloku, prostřednictvím americké armády, NATO, EU a degenerativního vlivu amerického „zábavního“ průmyslu.\nA tak jakmile by existoval obecný konsensus mezi německými anti-liberálními/anti-atlanticistskými silami, lze v Německu utvořit legitimní anti-liberální hnutí, a možná též i v sousedních zemích střední Evropy a starého sovětského bloku. Mezinárodní eurasijské hnutí by přirozeně takový vývoj považovalo za velký krok k budoucí realizaci dlouho předpovídané a dlouho očekávané osy Berlín-Moskva, na které musí být budoucí multidimenzionální eurasijský stát postaven – stát, které nepřebírá své „rozkazy“ z Washingtonu, ale je odhodlán a připraven postavit se všem silám washingtonské agrese, kdekoliv budou nalezeny.\nJe proto klíčové, aby Mezinárodní eurasijské hnutí (IEM) podpořilo všechny anti-liberální/anti-atlanticistské síly v Německu. Zvláštní pozornost je nutné věnovat německému eurasijskému odkazu pomocí propagování děl takových vizionářů dvacátého století, jako Ernst Niekisch a Ernst Jünger. Lidový německý protizápadní odkaz – který vlastně představuje nejhlubší domácí kořeny – musí být rovněž propagován pomocí pozitivní spirituální, etnické, kulturní, sociální a ekologické super agendy neopohanů.\nZároveň je třeba věnovat pozornost rozsáhlým nenapravitelným rozporům oddělujícím anglosaský světonázor (který je fundamentálně liberální, individualistický, kapitalistický, anti-sociální a anti-tradiční) od německého/germánského světonázoru (který je svoji podstatou konzervativní, komunitární, sociální, hierarchický a tradiční). IEM musí také poukazovat na značné rozdíly existující mezi zemědělskými přírodu milujícími národy germánské Evropy a zeměmi latinské Ameriky, které jsou pevně ukotveny v tom, co lze popsat jako „guelfismus“ – tj. římské právo, katolický náboženský/kulturní šovinismus, kapitalistický přístup a kosmopolitní hodnoty (ztělesněné francouzským hyper rovnostářstvím).\nCo se týká podobností, tak IEM musí vyzdvihnout bezpočet spirituálních, etnických a kulturních vazeb, které existují mezi germánskou a slovanskou Evropou – vazeb, které jsou často ignorovány v důsledku krátkozrakých přání malicherných nacionalistů na obou stranách. IEM musí dohlédnout na to, aby se včerejší pangermáni a panslované dnes sešli, od Rýna po Amur, ve službách většího paneurasijského poslání, které poskytne „lepší zítřek“ oběma etnickým skupinám. A skutečně, Mezinárodní eurasijské hnutí v současné době pracuje na úplné realizaci tohoto poslání.\nMezitím si všichni Němci musí položit následující otázku: „Jaký směr bychom měli zvolit geopoliticky – Východ nebo Západ?“ Jistě, jak se blíží „hodina H“ nevyhnutelného globálního střetu mezi Eurasií a Atlantikou, nebude Německo schopno vydat se oběma směry, jak tomu bylo během studené války. Kam s Německem?\n« EPA a Monsanto vždy věděly,...Bitcoiny přestávají být... »


Vyhledávání podle autority: Osobní jména = Kadlecová, Eva, 1984-\nKlíčová slova: americká literatura pro děti, psi, člověk a zvíře, přežití, skutečné události, Moskva\nHotel U zvířátek. Čich na záhady /\nCizí agent / Brad Thor ; překlad: Eva Kadlecová\nKlíčová slova: anglická literatura, Madagaskar, Židé, 1953, historické romány, thrillery, válečné romány, genocida\nHroši žerou trpaslíky! / Alex Boese ; překlad: Eva Kadlecová\nJess Blacková ; ilustrovala Celeste Hulmeová ; překlad: Eva Kadlecová\nKlíčová slova: první čtení, víly, fantazie, dobrodružství\nVíly Nevíly. Daleko od břehů 8. : fantastické příběhy ze Země Nezemě.. Daleko od břehů /\nKlíčová slova: americká literatura pro děti, víly\nHotel Winterhouse. 1. díl /\nBen Guterson ; ilustrace Chloe Bristol ; překlad: Eva Kadlecová\nKlíčová slova: kouzla, tajemství\nKamarádky kouzelných zvířátek. Velké překvapení Evky Štětinkové /\nKlíčová slova: pohádkové příběhy, pro děti, zvířátka\nKamarádky kouzelných zvířátek. Výpomoc Matyldy Fuflíkové /\nKamarádky kouzelných zvířátek. Unesli Lucku Šmidlifouskovou /\nKamarádky kouzelných zvířátek. Bella Mourková má potíže! /\nHavanská bouře / Clive Cussler a Dirk Cussler ; překlad: Eva Kadlecová\nVíly Nevíly. Na stopě 10. : fantastické příběhy ze Země Nezemě.. Na stopě /\nVíly Nevíly. Svatební závoj 5. / Kiki Thorpeová ; ilustrovala Jana Christyová ; překlad Eva Kadlecová\nVíly Nevíly. Mrknutím oka 1.. Mrknutím oka :\nbestsellerové příběhy ze Země Nezemě / Kiki Thorpeová ; ilustrovala Jana Christyová ; překlad: Eva Kadlecová\nKlíčová slova: anglicky psaná literatura pro děti, víly


Export ruské vodky se propadl na desetileté minimum | Týden.cz\nO 40 procent\nExport ruské vodky se propadl na desetileté minimum\nExport vodky a dalších lihovin z Ruska se v loňském roce propadl o více než 40 procent. Dostal se tak na nejnižší úroveň za poslední desetiletí. Informoval o tom ruský list Kommersant s odvoláním na celní údaje.\nPodle experta na ruský trh s alkoholem Vadima Drobize stojí za poklesem vývozu geopolitická situace. "Vztahy mezi Ruskem a Západem se zhoršily kvůli vývoji na Ukrajině a v Sýrii. To by mohla být nejvýznamnější příčina poklesu prodeje ruské vodky," uvedl Drobiz.\nObjem exportu vodky a dalších lihovin loni podle listu Kommersant klesl o zhruba 42 procent a dostal se nejníže od roku 2005. Jeho hodnota se propadla rovněž o zhruba dvě pětiny na 111,9 milionu dolarů (2,7 miliardy Kč) ze 187,1 milionu dolarů v předchozím roce.\nProdej ruské vodky loni podle listu klesl na všech významných zahraničních trzích. Nejvýrazněji se propadl na Ukrajině, kde byl o téměř 70 procent nižší než v předchozím roce.\nObchodní vztahy mezi Ruskem a Ukrajinou se prudce zhoršily poté, co Rusko anektovalo ukrajinský Krym a začalo podporovat proruské povstalce na východě Ukrajiny.


Tomáš Meliš: Václav Mikulášek určitě nedominoval | Oktagon\nTomáš Meliš, Václav Mikulášek\nKdyž Mikulášek prohrál svůj ostře vyhlížený duel s Tomášem Melišem, prakticky vzápětí si řekl o odvetu. Tu si údajně zaslouží už i proto, že v prvním zápase dominoval, než se pak dopustil chyby. Tou bylo během lámání ruky hlasité citoslovce bolesti, jež dalo rozhodčímu signál k ukončení duelu.\nVáclav Mikulášek prý dominoval\n„Všichni mohli vidět, jak jsem dominoval. V postoji neměl Tomáš sebemenší šanci, ani kdyby nevím co. Rozhodně ho nechci hanit, nadávat mu nebo cokoliv podobného, ale rozhodně mě nedostal do pozice, kdy bych chtěl zápas odklepat,“ vyjádřil se Mikulášek na svém Instagramu.\n„Zařval jsem si, jelikož jsem si chtěl pomoct psychicky, že tu ruku vyrvu. Vyrval jsem jí totiž poprvé a vyrval bych jí i podruhé. Určitě bych tedy chtěl odvetu, protože si myslím, že když celá hala bučela na Tomáše, tak jediné, jak jim to může oplatit, je to, že teď vezme odvetu,“ navrhl.\nNo jo, jenže to Baba Jaga jistě netuší, že i jeho protivník bude mít nyní své vlastní plány. Navíc Meliš dementoval i zprávy o tom, že by Mikulášek byl v duelu nějak extra lepší.\n„V postoji jsem nedostal žádnou ránu. Na zemi mě pak píchlo pod okem, trochu jsem se bál, aby se mi nezalilo krví. Tak jsem nasadil hned kimuru. Z té první se mi ještě vysmekl, z té druhé už ne…,“ řekl slovenský bijec pro server kaocko.\n„Zrovna kimuru mám našlapanou. Byla to jedna z mých hlavních zbraní, kterou jsme nachystali spolu s trenérem. Těmi dalšími byl pak armbar a triangle choke. A chycené jsem to měl fakt dobře, což mi psali i kluci s černými pásky. Podle mě Vašek ani pořádně neví, jakou cestou se má z kimury unikat. Jen tam na mně ležel a pak zařval. A to bolestí. Ne proto, že si zařvat chtěl, jak teď tvrdí.”\nOdveta prý jen tak nebude… Tedy alespoň ne v nějaké dohledné době.\n„Čekal jsem to. Co se totiž stalo teď jemu, jsem já zažil už před lety v boji s Matúšem Dudríkem. Nasadil mi páku na nohu, já zařval – a rázem byl konec zápasu. Ještě v ten samý večer jsem pak za ním šel, jestli přijme odvetu. On mi sdělil, že si to nejdřív musí nechat projít hlavou, poradit se o tom v klidu s trenérem. Nakonec jsem se té odvety dočkal a porazil ho. Ale nikdo mi na ni nekývl hned, dostal jsem ji až za nějaké dva nebo tři roky,“ řekl Meliš.\n„Počkat si teď bude muset i Vašek. Sice chápu, že je ještě plný emocí, že nejradši by chtěl mít se mnou další zápas už teď v sobotu. Takhle to však nechodí. Na tenhle rok už mám svoje plány a nebudu je měnit jen proto, že si to on přeje. Čímž ale neříkám, že odveta nikdy nebude. Možná bude, ale rozhodně ne teď,“ dodal pro web kaocko.\nJake Paul: Whiteovi už drogy zcela vygumovaly mozek, tuhle špínu je třeba odstranit\nPreview: Ve Vegas se chystá boj o pás šampiona WBC! Uspěje Furyho tanec či Wilderovy bomby?


Podcenění nehrozilo, střídačka žila, ujistil Pešán. Český trenér byl rád za góly obránců i klidný závěr | iROZHLAS - spolehlivé zprávy\nČeští hokejisté proměnili první souboj s Velkou Británií od roku 1948 ještě z dob Československa v jisté vítězství a prožili na mistrovství světa v Rize vůbec první poklidný konec zápasu s úspěšným koncem. Kouč Filip Pešán si po výhře 6:1 pochvaloval ofenzivní podporu obránců, kteří vstřelil čtyři branky - dvakrát se trefil Libor Šulák, jednou Lukáš Klok a Filip Hronek.\nRiga 15:37 29. května 2021 Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na LinkedIn Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\nTrenér české hokejové reprezentace Filip Pešán | Foto: DAVID W CERNY | Zdroj: Reuters\nVelká Británie na turnaji dokázala strhnout nálepku velkého outsidera skupiny A. Poté co po prohře s ruským výběrem 1:7 prohrála těsně se Slovenskem 1:2 a s Dánskem 2:3 v prodloužení, zdolala Bělorusko 4:3 a podlehla Švédsku 1:4.\nPešán nasadil stejnou sestavu jako při čtvrteční klíčové výhře nad Švédy (4:2) s výjimkou brankářské jedničky Šimona Hrubce, který v pátém utkání na turnaji dostal poprvé volno a do branky se postavil Roman Will.\n„Jednoznačně jsme nechtěli podcenit soupeře, protože jsme viděli jeho zápasy a viděli jsme, že zlobil dlouhou dobu i Švédy. Nastoupili jsme s vítěznou sestavou ze zápasu se Švédskem. Akorát v závěru jsem trošku pošetřil Kubu Vránu, aby náhodou nedošlo k nějakému zranění toho jeho ramene,“ řekl Pešán na online tiskové konferenci.\n„První třetina byla taková všelijaká, trochu nervózní. Soupeř kladl odpor a my jsme nebyli až tak pokorní, jak bych si já osobně představoval. Od druhé třetiny jsme náš výkon ještě zlepšili a byli jsme poctivý tým, který zaslouženě vyhrál,“ uvedl třiačtyřicetiletý kouč.\n„Po první třetině, kdy jsme některé situace neodehráli úplně, jak bychom měli, jsme byli trochu ostřejší. Myslím si, že od té doby se to zlepšilo,“ doplnil Pešán.\nOčekával, že Velká Británie bude v některých situacích také nebezpečná. „Musíme si říct, že Britové mají neskutečný turnaj a zatápěli v určitých fázích favoritům, takže není žádná ostuda, že nám našli nějaká okénka v naší obraně,“ podotkl Pešán.\nPodcenění soupeře podle něj nehrozilo ani na začátku, ani v průběhu utkání. „Nemusel jsem hráče nějak krotit. Myslím, že střídačka žila sama o sobě, že chceme být pokorní a nechceme nechat soupeře, aby zdramatizoval zápas.“\nByl rád, že se dařilo střelecky obráncům. „Chceme, aby nám obránci podporovali útok, a musím říct, že i spousta útočníků pro ně udělala velmi dobrou práci před bránou. I zápas se Švédskem nám pomohl nakopnout gól obránce, takže já jsem spokojený s jejich prací,“ připomněl Pešán čtvrteční Klokovu vítěznou trefu.\nPrvní branky na premiérovém turnaji se dočkal útočník Radan Lenc, naopak někteří další včetně nejlepšího extraligové střelce Matěje Stránského na první gól čekají. „Oni si to schovávají na další zápas, jsem slyšel v kabině, takže jim budu věřit,“ podotkl Pešán.\nRozhodnutý závěr utkání, kterého se Češi nedočkali ani proti Bělorusku (3:2 v prodloužení), si vychutnal. „Potřebovali jsme to samozřejmě všichni včetně mě. I když po první třetině to nevypadalo jako klidný zápas. I když jsme v ní dominovali, tak to bylo pořád 1:0. Jsem rád, že jsme si už potom mohli užít závěr,“ dodal Pešán.\nMistrovství světa (PLATNÉ K 29. 5. 2021)\n3. Švýcarsko 5 3 0 0 2 15:14 9\n8. Bělorusko 5 1 0 1 3 10:17 4\nHokejisté Dánska otočili zápas s Běloruskem a zatím jsou čtvrtí, Češi v tabulce klesli


Our kingdom of books: Polibek noci - 12. kapitola 1/2\nPolibek noci - 12. kapitola 1/2\nRoshan se probudil, když zapadající slunce sklouzlo za horizont. Jednu minutu byl lapen v pavučině smrt připomínajícího spánku jeho druhu, další už byl plně probuzen a ostražitý. Věděl, už s jeho prvním nádechem, že je v domě sám.\nOdhodil stranou prošívanou deku na své posteli a posadil se. O chvíli později se rozsvítila stropní světla, která byla opatřena automatickým časovačem a osvětlila jeho doupě. Byla to velká obdélníková místnost, obvykle vybavená pouze postelí a pohodlným křeslem. Ale po Brennině příchodu sem přestěhoval svou skříň. V tuhle chvíli byl celý jeho šatník uspořádán do několika úhledných hromádek na podlaze. Dosud to vypadalo, že Brenna tu nějakou chvíli zůstane, možná byl čas začít uvažovat o vybavení jedné z prázdných ložnic nahoře, takže by si nemusel nosit oblečení tam a zpět ze svého doupěte do sprchy.\nNa druhou stranu bylo možná moudré počkat. Vzala si jeho auto a opustila dům. Kdo mohl říct, že se vrátí? A pokud ne, kdo ji mohl vinit? A ačkoliv řekla, že se ho nebojí, která žena při smyslech by tu chtěla žít s bytostí, jako je on?\nZvedl se, vybral si spodní prádlo na převlečení, volné černé kalhoty, svetr a černé kožené boty. Odemkl dveře a vyšel po klikatících se schodech ke dveřím, které vedly do přízemí.\nOdemkl další dveře, ve kterých se kvůli jejich velikosti stejně musel přikrčit, aby mohl vejít do chodby, pak za sebou dveře opět uzamkl. Toužil po sprše, proto obešel malý záchod v přízemí a vyšel po schodech do hlavní koupelny, a když procházel kolem dveří Brenniny ložnice, tak zaznamenal, že dveře zůstaly otevřené.\nMyslel na ni, když zapnul vodu ve sprše a stoupl si pod ni, překvapen tím, jak prázdně bez ní dům působí. Jak prázdně a sám se bez ní cítí. Nebydlel s nikým od té doby, co se stal upírem, a teď se v době několika týdnů Brenna Flanaganová nastěhovala nejen do jeho domu, ale i do jeho srdce.\nVystoupil ze sprchy, omotal si ručník kolem pasu, proběhl kartáčem ve vlasech a vyčistil si zuby.\nOkamžitě vycítil chvíli, kdy vstoupila do domu. O vteřinu později uslyšel od dveří zalapání po dechu. Ohlédl se přes rameno a uviděl v nich stát Brennu, jak se na něj dívá s otevřenou pusou. Měla na sobě džíny, které obepínaly sladkou křivku jejích boků a bílý svetr, který obepínal její dmoucí se ňadra. Nikdo, kdo by se na ni podíval, by nikdy neuvěřil, že se narodila v jiné době a na jiném místě.\n„Já… omlouvám se,“ koktala, oči do široka otevřené a líce zbarvené do růžova. „Já… já nevěděla, že jsi tady. Já… byla jen…“\nPřejela pohledem jeho téměř nahé tělo, tváře jí červenaly více a více každou vteřinou. Podívala se mu nahoru do tváře a setkala se s jeho obdivným pohledem, pak se otočila a utekla.\nRoshan se za ní díval a emoce v něm vířily, když poslouchal její kroky, které pospíchaly chodbou do ložnice.\nTakže se nakonec vrátila.\nTo pomyšlení mu vyvolalo úsměv na rtech.\nBrenna za sebou zabouchla dveře ložnice a pak se o ně opřela. Když uviděla Roshana jen v ručníku, bylo to poprvé, kdy spatřila prakticky nahého muže. Byl to obrázek, na který jen tak brzy nezapomene. Položila si ruku na srdce a zhluboka se nadechla, aby se uklidnila. Vůbec netušila, že mužské tělo může být tak krásné a dobře tvarované. A on byl krásný, od jeho širokých ramen a břicha zvlněného svaly, až po dlouhé nohy.\nNadskočila, když uslyšela zaklepání na dveře. Mohl to být jenom Roshan.\nBrenna cítila, jak jí znovu stoupá do tváří teplo. Byl teď už oblečený, nebo byl dosud zakrytý pouze ručníkem? „Ano?“\n„Ano, samozřejmě, proč se ptáš?“\nNastala chvilka napjatého ticha. Představila si ho, jak stojí na druhé straně dveří, dlouhé černé vlasy na jeho ramenou ještě vlhké, kapičky vody se třpytily jako rosa v kudrnatých chloupcích na jeho hrudi.\n„Jdu dolů,“ řekl tiše. „Přidáš se ke mně?“\n„Ano, pokud chceš.“\nPosadila se na postel, sundala si boty a ponožky, pak přecházela několik minut po místnosti. Konečně, poté, co se několikrát zhluboka nadechla, otevřela dveře. Srdce jí bušilo, jak šla dolů.\nNašla Roshana v obývacím pokoji stát před krbem, ve kterém praskal veselý plamen. Zajišťoval jediné osvětlení v pokoji a vzduch naplnila jemná hudba.\n„Blíží se bouřka,“ řekl, když usedala na pohovku.\n„Cítím ji přicházet.“ A v okamžiku, kdy ta slova vyslovil, projel oblohou blesk, vzápětí následován nízkým burácením vzdáleného hromu. „Takže,“ řekl, zatímco si sedal na pohovku, „jak jsi strávila den?“\n„Šla jsem do města.“\nPřikývl, pohled měl upřený na její tvář a očekával, že bude pokračovat.\n„Nešla jsem do obchodního centra,“ řekla. „Místo toho jsem prozkoumala některé obchody podél ulice. Je jich tam tak moc! A měla jsem čokoládový koktejl,“ pochlubila se s úsměvem.\nRoshan se na ni usmál, potěšilo ho její vzrušení a odvaha poznávat nové město sama.\n„A pak,“ pokračovala a zelené oči jí jiskřily vzrušením, „jsem šla do knihkupectví. Ne jen tak nějakého knihkupectví. Bylo pro čarodějnice!“\n„Dokážu si to představit,“ řekl a v jeho tónu zněl úsměv.\nS vervou přikývla. „Představuj! Bylo to tam, pod širým nebem! Och! A potkala jsem čaroděje.“\nRoshan se narovnal. „Pokračuj.“\n„Byl velmi milý. Koupil mi šálek kávy. Nikdy jsem nic takového neochutnala.“\nZamračila se. „Nepamatuji si, jak se ta káva jmenovala, ale byla docela dobrá. Myslím, že bych tam mohla znovu zajít a zjistit, jestli si můžu nějakou koupit a vzít si ji domů.“\n„Možná tam bude ten čaroděj.“\nPokrčila rameny, jako by to nemělo žádný význam. „Možná. Počkej, až ochutnáš – Och! Omlouvám se, zapomněla jsem.“\nPřešel její omluvu mávnutím ruky. „Chceš ho znovu vidět?“ Zeptal se chraplavým hlasem.\n„Ne, i když se zeptal, jestli bych nechtěla.“\nRoshan stisknul čelist, polekaný obrovskou přílivovou vlnou žárlivosti, která se přes něj převalila při pomyšlení na Brennu, jak randí s jiným mužem.\nBrenna vypadala, že si vůbec neuvědomuje jeho znepokojení. „Takže,“ řekla a stočila si nohy pod sebe, „řekni mi víc o sobě. Vím o tobě tak málo. Žiješ ve velkém domě. Jakou práci děláš?“\nPokrčil rameny. „Nepotřebuju pracovat.“\n„Zanechal ti potom někdo velký obnos peněz?“\n„Svým způsobem, řekl s ironickým úsměvem. „Když jsem se stal upírem, vykrádal jsem domy hodně bohatých lidí, abych zajistil těch několik materiálních potřeb, které jsem měl.“\n„Kde si žil?“\n„Neměl jsem žádný domov. Spal jsem ve své rakvi a někdy v zemi.“\nOči se jí rozšířily hrůzou. „Myslíš… pod zemí?“ rozklepala se nad pouhou myšlenkou na to. „Jak odporné.“\nTiše zavrčel. „Nebylo to tak zlé, jak si představuješ. Ve skutečnosti země vytváří docela pohodlnou postel. V těch dnech jsem si nevěřil natolik, abych se vmísil mezi smrtelníky, takže zkoušet si nějak vydělat na živobytí bylo vyloučeno. A tak jsem začal okrádat bohaté a šetřit to, co jsem neutratil.“\n„Nikdy tě nechytili?“\n„Ne. Bylo směšně jednoduché vklouznout do jejich domů a vzít si cokoliv, co zaujalo mou pozornost. Nejsem na to pyšný, ale tehdy to byla věc přežití. Po nějaké době se to stalo hrou. Jak míjel čas, našetřil jsem si dost na malý dům, pak na větší a pak ještě větší, pořád dál. Vydělal jsem pokaždé, když jsem prodal jeden z domů. Ušetřil jsem peníze a později, když jsem nashromáždil dostatek znalostí o světě a o tom, jak funguje, začal jsem investovat do té či oné věci dokud…“ pokrčil rameny. „Dnes mám dost peněz, abych si mohl dovolit žít v pohodlí a bez starostí.“\nPřikývla. Opřela se dozadu, dívala se do ohně, a pak se začervenala, jak její žaludek zavrčel. „Hádám, že bych si měla jít připravit něco k jídlu.“\n„Můžu tě vzít na večeři ven, pokud nemáš náladu na vaření, a potom, pokud budeš chtít, můžeme jít tancovat.“\n„Nevím, jak se tady tancuje:“\n„To je v pořádku. Já ano. Co říkáš?“\n„Měla bych se převléct?“\nPodívala se dolů na své džíny, poté na Roshana, který na sobě měl černé volné kalhoty a černý svetr. „Myslím, že bych se měla převléct.“\n„Nespěchej. Potřebuji jít ven.“\n„Och.“ Tón jejího hlasu řekl vše.\n„Jsem to, co jsem,“ připomněl tiše.\n„Bolí to tvou.... Jak jim říkáte, lidem, které... uhm... Víš?“\n„Myslím, že kořist je to slovo, co hledáš. A ne, nebolí je to o nic víc, než to bolelo tebe.“\n„Ale bereš si z nich víc, než sis vzal ode mě, že? Řekl jsi, že sis ode mě vzal jenom trochu.“\n„Ano, beru si víc krve. Ale ne všechnu.“\n„A je správné, abys tohle dělal? Nikdy si nestěžují?“\n„Nikdy si to nepamatují.“\n„Vymažu jim z mysli vzpomínky, když jsem hotový.“\nBrenna potřásla hlavou. „Takže jsi upír, čaroděj a také hypnotik?“\nChvíli se na něj dívala a pak, k jeho překvapení, se začala hihňat.\n„Co ti připadá tak vtipné?“\n„Jenom upír? Jenom upír?“ Její hihňání se změnilo v naplno propuklý smích. „Řekl jsi to, jako by to bylo něco tak... tak... obyčejného.“ Smích vyprchal, když zvedla ruku ke svému krku.\nRoshan byl najednou klidný, pohledem sledoval pohyby její dlaně, pozoroval její prsty, jak zkoumaly pokožku za uchem. Vůně její krve, proudící jako karmínová řeka v jejich žilách, naplnila jeho nos, zvuk jejího srdce se odrážel v jeho uších. Hlad se uvnitř něj rozvířil.\n„Vzal sis ode mne předtím krev a vymazal mi vzpomínky z mysli?“\n„Ne.“ Ale teď, když mu ten nápad nasadila do mysli, přemýšlel, zda bude schopný odolat udělat právě to. „Chystala ses jít se převléct,“ připomněl jí drsným hlasem. „Udělej to hned.“\nChvíli se na něj dívala. Cokoliv spatřila v jeho obličeji, to ji vymrštilo na nohy a pryč z místnosti.\nNahoře Brenna zamkla dveře, i když věděla, že tím ho venku nezadrží. Chvíli stála uprostřed pokoje a srdce jí bušilo. Jak mohla být tak hloupá? Měla si uvědomit, že když začne mluvit o tom, jak se krmí, že to zvýší jeho hlad. Mluvil s ní o tom tak klidně a ona si nemohla pomoct, byla jím i tím námětem fascinovaná.\nA ještě hůř, téměř se ho zeptala, jestli by z ní pil znovu. Co se to s ní dělo, že se zajímala o tak odporný akt?\nŽaludek jí znovu zakručel a připomněl jí tak, že se přišla převléct, aby mohla jít ven na večeři s Roshanem. A to on teď dělá, pomyslila si s morbidním humorem, je venku na večeři. Koho ulovil? Jak a podle čeho se rozhodoval?\nOdsunula tu myšlenku stranou, přistoupila k šatníku a otevřela dveře. Stála tam minutu a snažila se rozhodnout, co si z toho nezvyklého množství oděvů na sebe oblékne. Nakonec si vybrala tenkou bílou blůzu s nabíraným límcem a dlouhými rukávy, spolu s bílou sukní, která byla vzadu delší než vepředu. Toužila po tom, aby v místnosti bylo velké zrcadlo, ve kterém by se mohla prohlédnout, jak vypadá. Možná příště, až bude venku, nějaké koupí. Doufala, že to Roshanovi nebude vadit. Přemýšlela, jaké to pro něj bylo, podívat se do zrcadla a nevidět svůj odraz. Snažila si představit, jak by se cítila na jeho místě. Měla by z toho pocit, jako by vůbec neexistovala? Působilo to tak na Roshana? Bylo to důvodem k tomu, že v domě nebyla žádná zrcadla?\nSeděla na okraji postele, natahovala si hedvábné nylonky a obula si bílé boty na vysokém podpatku. Nikdy nenosila boty nebo střevíce s tak vysokým podpatkem a kymácela se na nich, jak si šla do koupelny učesat vlasy.\nO čtyřicet minut později uslyšela Roshanovo zaklepání na dveře. Tiché hvízdnutí, když ji uviděl, odehnalo pryč všechny možné pochyby o tom, jak vypadá.\nEd Evudar 17. prosince 2014 6:38\nJahudka 17. prosince 2014 8:25\nMirka 17. prosince 2014 8:50\nAnonymní 17. prosince 2014 9:13\nNadezda Pavloskova 17. prosince 2014 9:48\nAnonymní 17. prosince 2014 16:11\nninik 17. prosince 2014 16:59\nArya 17. prosince 2014 17:41\nKnihomolka.365 17. prosince 2014 18:40\nAnonymní 17. prosince 2014 19:49\nAnonymní 18. prosince 2014 20:32\nAnonymní 18. prosince 2014 22:52\nAnonymní 19. prosince 2014 16:09\nZuzka 19. prosince 2014 19:48


Přání k 60. narozeninám, vtipné sms blahopřání pro muže, ženy, maminku, tatínkovi text, gratulace, ke stažení\nGratulace, blahopřání a legrační přání k 60 narozeninám ke stažení, pro muže a ženy, pro maminku a tatínkovi, text k 60. narozeninám. Humorné přání k narozeninám 60 let mamince, obrázky a texty vtipné, sms kolegovi a dědovi. Text a originální přání k narozeninám 60 žena, vtipné. Prani k 60 narozeninám pro maminku, kamarádce a kolegyni, přáníčko k 60 narozeninám. Narozeninám text, blahopřání, gratulace a vtipné prani k 60. tým narozeninam muž sms, pro ženy text a obrázky. Blahopřání, vtipné prani k sedesatym narozeninam obrázky. 60 let narozeniny přání, gratulace a narozeninové přání k 60 tinám. Srandovní přání, blahopřání k 60. tým narozeninám, text pro ženu.\nJsi zrcadlem mé duše\nVšechno nejlepší k 60. narozeninám, drahá sestro! Jsi můj odraz, zrcadlo mé duše, rádce a zdroj dobré nálady, nejbližší osoba. Staň se krásnější, nech všechno zlé odejít a to dobré ať roste geometrickou řadou!\nPsychická rovnováha a nekonečný optimismus\nPřeji své sestře duševní rovnováhu, nekonečný optimismus, slunečnou náladu a více slunečných dní v roce. Všechno nejlepší k 60. narozeninám, sestro!\nAť úsměvy naplní tvůj život\nDnes doufám, že tvůj život naplní sladké chvíle, šťastné úsměvy a nespočet úspěchů. Všechno dobré, co jsi pro mě udělal, se ti vrací ve vyšším počtu. Všechno nejlepší k 60. narozeninám, drahý bratře!\nMilovaný tati, všechno nejlepší k narozeninám!\nNejdražší, milovaný tati, všechno nejlepší k 60. narozeninám! Jsi oporou naší rodiny, jsi pro nás ve všem příkladem. Chci, aby ses častěji usmíval a vtipkoval. Nech své plány a nápady splnit a my ti je pomůžeme zrealizovat dříve!\nVždy ti chci věřit\nMůj oblíbený manželi, vždy ti chci věřit, ve tvou sílu a v to, že ti rodina vždy pomůže a podpoří tě. Přeji ti hodně štěstí a štěstí. Všechno nejlepší k 60. narozeninám!\nDcero, jsi ta nejkrásnější květina\nDcero, jsi ta nejkrásnější květina, která zdobí náš dům. Ať ve tvém životě nejsou žádné překážky a černé pruhy. Chci, aby tvůj život byl naplněn pouze jasnými dojmy, pozitivními emocemi, veselou náladou a aby tvé srdce přetékalo láskou. Všechno nejlepší k 60. narozeninám!\nAť je každý tvůj den šťastný\nV tento krásný den mi dovol, abych tě, můj muži, ze srdce pozdravila. Přeji ti úspěšné projekty, materiální pohodu, tiché a klidné domácí prostředí. Ať je každý tvůj den šťastný, tvé zdraví jako ze železa a tvé myšlenky dobré a jasné.\nPřeji ti sílu ducha\nVšechno nejlepší k 60. narozeninám, člověče! Přeji ti sílu ducha, bohatství, krásný život, dobrou náladu a snadnou práci. Nech splnit všechny své kreativní nápady. Zdraví, dobrá práce a duševní odpočinek – to je to, co ti přeji!\nBudu ti rozumět\nVšechno nejlepší k 60. narozeninám, příteli! Chci ti popřát, abys zvládal všechny úkoly života efektivně, vždy cítil lásku a podporu od lidí kolem tebe. Pochopím tě a pokusím se ti pomoci v každé nepříjemné chvíli!\nDosáhni svých vrcholů\nÚspěch někdy připomíná útes, ale chci, abys ses před takovými útesy zastavil a vyzvedl si potřebné vybavení. Dobývej své vrcholy a buď šťastný, příteli! Všechno nejlepší k 60. narozeninám!\nNech v očích jiskřit radost\nAť ti v očích jiskří radost. Nechť tě tvůj osud odmění zdravím, sluneční energií, hvězdnou krásou, splní milované touhy a sny a udělá každou chvíli šťastnou. Všechno nejlepší k 60. narozeninám, má lásko!


Normálním lidem vstup zakázán! - Knihy, filmy, divadla - Recenze na knihy Hraničářův učeň (John Flanagan)\nÚvod » Knihy, filmy, divadla » Recenze na knihy Hraničářův učeň (John Flanagan)\nRecenze na knihy Hraničářův učeň (John Flanagan)\nKniha: Hraničářův učeň (díly jedna až osm)\nKdyž jsem před cca třemi lety začala číst první díl této rozsáhlé série, neměla jsem od ní vlastně žádná očekávání. Prostě další fantasy. Rozvaliny Gorlanu (tak se jmenuje 1. kniha) mě ale píříjemně překvapili. Děj byl pravda dosti předvídatelný a zápletka měla k originalitě hodně daleko, ale celý příběh byl líčený tak poutavě, že jsem svazek přečetla za jediné odpoledne. Autorovi se rozhodně nedá upírat literární talent ani smysl pro humor . Ani jeho inspirace se ze začátku nezdála tak nepůvodní. V průběhu druhého dílu si ale začnete všímat některých klišé, která se s příběhem stupňují. Dívka, ze které se vyklube princezna-bojovnice v utajení, mladý nezkušený rytíř který téměř "levou zadní" porazí namakaného záporáka, i když to nikdo před ním nedokázal, neustálé únosy a vysvobozování atd. ... Po osmém díle mě to přestalo bavit. To by ale knihám nijak neubíralo na kvalitě. Koneckonců, je to přece historická fantasy a ruku na srdce, nemůžeme do nekonečna vymýšlet něco nového a originálního.\nTo, co skutečně příběhu škodí a schazuje jeho úroveň jsou "kulturně-geografická" fakta, která mi připadají jako ukradená z reálného světa. Již v druhém díle se setkáváme s plenitelským národem ze severu, který má ve zvyku připlout na lodích, vydrancovat pobřeží a pak zase odplout domů. Nejen, že svým zjevem, jmény, povahou a zvyky připomínají Vikingy, ale, světe div se, dokonce se jmenují Skandijci a překvapivě žijí ve Skandii, což je poloostrov nad Araluenem (země vekteré se odehrává první díl ságy). Ve čtvrtém díle se pak setkávám s národem kočovných nájezdníků, kteří jsou velmi podobní Mongolům a co víc, jmenují se Temudžajové. Temudžin bylo pro info rodné jméno Čingischána. Jeho bojovníci, stejně jako ti v knize, uměli výborně jezdit na koni a střílet z luku. Podobnost čistě náhodná? I kdyby ano, pak nomádský národ žijící na poušti v Aridě, zemi Galiku, kde má všechno francouzské názvy, Toskano, nebo třeba pohoří Alpinu už lze omluvit jen těžko. Poslední kapkou pak pro mě pak bylo zjištění, že ani domovská země hlavních hrdinů, Araluen, není "původní". Prosím, že se v prvním písmeně názvu shoduje s Anglií, to by ještě nikomu nevadilo. Ale to, že leží na ostrově, přičemž na jihu tohoto ostrova je malé území Celtika a severu Pikta (Piktové byly keltský kmen původně obývající Skotsko), to už bylo trochu příliš. Autor to vše dokonale završil v desáté knize, kde už se ani nenamáhal trochu pozměnit název země. Kniha se jmenuje císař Nihon-džinu, no a Nihon-džin je původním názvem japonského národa.\nAle abych jen nekritizovala (protože to si tato sága nezaslouží), kromě dost průhledného kopírování našeho zeměpisu se jedná o velmi dobře napsané knihy, ve kterých nechybí akce a napětí. Flanagan pamatoval dokonce i na humorné části příběhu, za čež před ním smekám, protože suchá vážnost většiny dobrodružných knížek je únavná. Také postavy knihy jsou velmi povedené, například je to jedna z mála knih, která se v oblasti učitele hlavního hrdiny nedrží pseudogandalfovského typu. Halt, který zde zastupuje onu roli, je totiž sarkastický padesátník nedisponující superschopnostmi a nesmrtelností, vlastně je to takový nabručený dobrák, který ze sebe (naštěští) nesype pokusy o životní moudra.\nSečteno, podtrženo, knihy vřele doporučuji k přečtení přinemenším po pátý díl, ale až do osmého se to dá i bez mutkavého pocitu, že už to autor trochu přehání. Příběh má spád, nestojí dlouho na místě, nenajdeme tu zdlouhavé popisy krajin nebo nudných událostí (např.: plesů, svateb, ...). Navíc je to asi první kniha, která točí hlavně kolem hraničářství jako profese. A mezi těmi braky, co teď vycházejí, je to jasná hvězda.\n(Kristián, 11. 2. 2015 21:48)\nMyslím, že autor je Australan a knihy píše pro svého syna. Austrálie vzešla z Británie a sama nemá příliš dlouhou historii, rozhodně ne středověkou. Evropa je romantická i pro Američany, natož pak pro Australany, kteří žijí v poušti na druhém konci světa. Napadají mě dva důvody proč se autor inspiroval existujícími státy. 1) Chce rozšířit kulturní rozhled svého syna a připomenou mu jejich kulturní tradici a původ, nebo povzbudit jeho zájem o historii. 2) Sází na to, že to bude čtivé a přitažlivé, jeho syn bude mít mnohem silnější pouto s Willem, vždyť jsou oba téměř Angličané a on může být na Araluen hrdý. A bájná Evropa je vůbec romantická a zajímavá. Obzvlášť, když to synovi neprozradil a on to mohl poznat sám.\nMě to dokonce pomohlo u zápočtového testu, když jsem nevěděl co je Hibernie.


How to refinance a mortgage? | Hypoteční kalkulačka\nHow does the mortgage refinancing work?\nKdy začít s refinancováním\nPokud chcete refinancovat stávající hypotéku, je dobré s tímto procesem začít několik měsíců před koncem fixačního období hypotéky. Banka by vás měla informovat o nové sazbě nejpozději 4 týdny před koncem fixace. Nespoléhejte se na informace od banky, u které máte hypotéku. Pokud se stane, že vám banka neposkytne informace v dostatečném předstihu, neztrácejte naději a obraťte se na nás. Refinancování hypotéky před koncem fixace zajistíme i v době jednoho týdne.\nZjistěte si veškeré informace o stávající hypotéce\nAbyste mohli najít výhodnější hypotéku pro refinancování, zjistěte si úrokovou sazbu, kterou vám stávající banka nabídne pro nové fixační období, a výši částky pro jednorázové splacení stávající hypotéky na konci fixačního období. Poté si prostudujte nabídky ostatních bank či využijte naší kalkulačky pro refinancování hypotéky.\nInformujte banku, u které máte stávající hypotéku\nPokud jste si již vybrali novou hypotéku a dohodli se s jinou bankou, informujte o tom co nejdříve banku, u které hodláte hypotéku splatit. Ve stanovený termín nová banka převede na účet staré banky celou částku určenou pro splacení staré hypotéky. V tuto chvíli máte již ukončený závazek vůči původní bance a vzniká vám nový závazek pro novou hypotéku.


25 her zdarma na automatu v mobilním casinu! - Casino-hra.cz\n25 her zdarma na automatu v mobilním casinu!\nVe Sportingbet Casino v mobilu si můžete vybrat z více než 25 her! Můžete si zahrát ruletu a blackjack, ale také nejoblíbenější výherní automaty jako Gonzo’s Quest a Jack Hammer. Casino v mobilu je k dispozici na chytrých telefonech s operačním programem iOS nebo Android.\n25 her zdarma v mobilní verzi hry Gonzo’s Quest!\nNa oslavu spuštění Casina v mobilu mají všichni zákazníci nastaveno 20 her zdarma ve hře Gonzo’s Quest!\nnejdříve se registrujte ZDE\npote se přhlaste k účtu z Vašeho mobilního telefonu na adrese www.sportingbet.cz\nzvolte Casino a spustit hru Gonzo’s Quest – hry zdarma se automaticky spustí!\nVíce podrobností o novém mobilním casínu se dočtete ZDE\nMůžete hrát kdekoliv – stačí použít váš mobil!\nŠiroká nabídka her včetně blackjacku, rulety, výherních automatů a video pokeru


Nehody na Jičínsku skončily tragicky\nNejméně dva lidské životy si vyžádaly dopravní nehody na Jičínsku. V noci zahynul sedmadvacetiletý řidič osobního vozu v Čimyšli, když na mokré silnici nezvládl řízení a narazil do betonového mostu. Další smrtelná havárie se stala odpoledne u Konecchlumí.\ntady jeden magor opřel 120ku o svodidla\nsám na rovné silnici, možná mu jen vibrovala kola, když to z kopce rozpálil..nezpomalil a jel na pivo...snad mu to přední bouchlé kolo brzy upadlo a nikoho dalšího nezničil...\nkdyžje hrdinství zastavit dálnici pokud možno v obou směrech, když je krásné být islámským mučedníkem....\nLide jezdi hur a hur\nJa osobne mam sice ridicak jen chvili ale po tom co se deje na nasich silnicich se jezdit bojim. Je to jedna bouracka za druhou. Nejhorsi jsou mladi lide co si mysli ze kdyz maji draha auta ze jsou ta auta i bezpecna, ale to se vetsinou myli\nRe: Lide jezdi hur a hur\nnejvíce nehod zaviní lidi co mají řidičák čerstvý tak dávej hodně pozor a neboj se není to zas tak strašné.\nRe: Re: Lide jezdi hur a hur\npěkná blbost. Nejvíc nehod se stává u řidičů, kteří mají řidičák cca 3 roky a POMINE jejich počáteční strach. Začnou si myslet, že už vše umí a to je ten největší omyl. Zapomínají, že na silnici nejsou sami a tím pádem nestačí jen "umět", ale musí se naučit "předvídat" a umět na "náhlé okolnosti" reagovat.\nRe: Re: Re: Lide jezdi hur a hur\nnejde o to, jak dlouho má kdo řidičák, ale kolik má najeto\nstačí vybrat si vhodný čas, kdy riziko klesá\nnenaboural se profesionál\ntak tu nikdo neprudí.-)a jezdí jak dobytek tak co sněma kdo má v hlavě nasrán.. tomu není jaksi dáno.\nLidi už se konečně proberte trochu rozumu by neuškodilo a začněte jezdit s mozkem a ne s prázdnou palicí.\nJsme 3 nejhorší stát v Evropě tak už se proberte, není den aby se někdo nezabil. Je to hrůza hlavně když to odnesou nevinní.\nA přitom stačí trochu rozumu a ohleduplnost k druhým !!!!!!!!!!!!!!!!\nJo, ohleduplnost, to je to, co na českých silnicích vůbec není. Ne každý je takový nadčlověk, jak si někteří o sobě myslí, tak už aspoň vzhledem k nám, obyčejným, by mohli ti "lepší" jezdit kulturně.\nnení ani jinde , tak kde by se vzala na silnicích


Ukázka z knihy: Tajemství dědečkova deníku - VašeDěti.cz\nUkázka z knihy: Tajemství dědečkova deníku\nVčera jsem vám nabídla bližší seznámení s knížkou pro malé čtenáře. Dnes mám pro vás nachystanou ukázku z této zajímavé knížky české autorky…\nJakmile babičce její černé havraní vlasy zbělaly, rozhodla se pro ráznou změnu svého zevnějšku. Svou hlavu možná nezodpovědně svěřila dceři paní Kacafírkové, která bydlí o dva bloky vedle. Vodněnka nejspíš nemá čuch na lidi. Každému přece musí být hned podezřelé, že když se někdo dobrovolně obarví nazeleno a navíc mu z hlavy do všech stran trčí bodliny, nemůže to dobře dopadnout.\nBabička nám své vlasy poslala. Teda jen na fotografii v mobilu. Ale my jsme to hned nepoznali, protože Vodněnka byla na snímku rozmazaná, a tak jsme si mysleli, že ta růžová věc nad jejím čelem je určitě nová čepice. A maminka dodala, že by to babička s těmi módními výstřelky neměla vzhledem k svému věku přehánět. Ale táta řekl, že je dobře, že si užívá života, a odepsal: „Babi, cepice super. A jak se jinak mas?“ Načež mu vzápětí začalo vyhrávat Ebenovo Já na tom makám, což je písnička, kterou má táta nastavenou jako vyzváněcí melodii pro Vodněnku nebo pro svého šéfa, pana Trávníčka.\n„Milý hochu, vždycky musíš být ve střehu, když volá tchyně nebo Travič,“ řekl tehdy.\nMoc jsem tomu nerozuměl. Na chodbě u schodiště postává jen tchynin jazyk a ten nepatří žádnému člověku. Když jsem se svěřil Janičce, jak jsem dobrý v botanice, že vím, jak vypadá tchynin jazyk a že ho máme u schodiště, jenom nechápavě zakroutila hlavou. „Vůbec nevím, Kájo, co to máš s botama, já jich mám spoustu a co jako. A k vám teda už nikdy nepůjdu na návštěvu, to si piš. Protože se vám po chodbě válí něčí jazyky.“\nNo jo, Janička chodí teprve do školky, ta tomu ještě nerozumí.\nA ani neví, že botanika není věda o botách, ale o rostlinách. A proto je jasný, že tchynin jazyk je kytka v květináči. A je jedovatá.\nNa druhou stranu jsem moc dobře věděl, že panu Trávníčkovi říká táta Travič, protože prý umí pořádně otrávit dobře nastartovaný den. A tak jsem zjistil, že nastartovat jde nejen auto, ale i dobrý den. U auta jsou k tomu ale zapotřebí klíčky. Táta je nosí v pravé kapse zimní bundy, dokud nepřijde jaro. To je pak všude hledá, protože klíčky jsou v pračce. Ale čím se nastartuje dobrý den, to opravdu netuším.\nA sotva Marek Eben dozpíval, táta stiskl zelený čudlík a řekl: „Ano, maminko?“ A víc už nestihl, protože mu nějak zatrnulo ve tváři, a tak předal mobil naší mamce. Ta se začala strašně nahlas smát a řekla mi, že z babičky Vodněnky je teď popová hvězda a že si dovede představit, jak září na celou Přelouč a jak se jí po celé hlavě vlní sytě růžové kadeře. Vodněnka však poznamenala, že zase taková krása to dlouho nebude, protože barva se postupně smyje a pak už tolik nezáří.\nStrašně by mě to zajímalo, ale nebyl čas to řešit. Tatínek se smál, až převrhl kafe na noviny. Když mu steklo i na kalhoty, už se nesmál. A maminka zápasila s hrncem s horkou vodou, aby z něho přecedila slupky od brambor.\nTakže babička má růžové vlasy, i když se jmenuje Albína. Myslím, že si klidně mohla nechat ty bílé. Babička říkala, že holka, která dostane jméno Albína, je prý otevřená, vlídná a bystrá. To asi proto, abych se u ní nebál, že na mě prostě bude hodná, ale nemám se snažit o žádné lotroviny, protože je stejně prokoukne. Jenže já jí stejně neříkám babičko Albíno, ale babičko Vodněnko.\nTaky si myslím, že babička není žádná holka, ale prostě babička.\nA mohla by bydlet spíš někde u vody. Protože je taky docela možné, že ani to příjmení nemá náhodou. Třeba — a to mi pořád vrtá hlavou — pochází z vodnické rodiny. Dědečka už Vodněnka nemá, takže nemůžu posoudit, zdali byl skutečně vodníkem, jestli mu kapalo ze šosu nebo sbíral dušičky přímo do hrnečku. Jedno tomu ale napovídá — babička Vodněnka má doma podezřele hodně různého porcelánu, vystaveného ve skleněné vitríně své obývací stěny.\nMamka mi říkala, že dřív si lidé běžně takhle vystavovali hrníčky a džbánečky a talíře, jenže já jsem to u nikoho jiného neviděl, jen u Vodněnky.\nA tak jsem stále na pochybách, jestli děda přece jenom nebyl vodník. Kdybych se ho tak mohl zeptat! Všechno totiž nasvědčuje tomu, že se určitě nemýlím a doma mi to jen nechtějí říct. Možná mi v žilách koluje krev předků vodníků. Protože to nejsou jen hrníčky, kterých má babička Vodněnka opravdu hodně, ale kromě toho děda ještě do nějakého osmdesátého roku minulého století — to říkal táta, takže to bude asi tak před tisíci lety — pracoval na velké lodi, která vyplouvala z Děčína až do Hamburku a pak zase zpátky. Při práci přišel o dva prsty na pravé ruce. Viděl jsem to na fotografii. Měl na sobě pruhované tričko a mával rukou jen s těmi zbylými prsty. Strašidelný! Tvář měl vrásčitou a neoholenou. Z pusy mu visel tlustý doutník. Vypadal starší, než byl ve skutečnosti, a taky spíš jako pirát než jako vodník.\nA co když můj děda nakonec nebyl vodníkem, ale pirátem?\nOno je totiž klidně možné obojí. Já bych se vůbec nedivil. Babička Vodněnka vždycky říká, že má byt plný pokladů. A kde by k nim asi při současných důchodech přišla, že? Určitě to má od dědy, pirátského vodníka.\nJenže já jsem si taky vždycky myslel, že vodníci a jiné pohádkové nestvůry jsou nesmrtelní. Ale děda už tu není a babička říkala, že má hrob na hřbitově u silnice, co vede na Pardubice. Ale je docela možný, že to jenom maskují, že ve skutečnosti se děda nevrátil z Hamburku, protože se s tou lodí vydal až na širé moře. To ví přece každý, že se řeky vlévají do moře.\nA on se nám teď nemůže z toho širého světa ozvat. Uprostřed moře totiž určitě nefungují žádné mobily. A copak tam můžou mít taky nabíječku? V jednom televizním dokumentu sice říkali, že je známo asi na dvě stě padesát ryb, které umějí vyrábět elektřinu. Jenže z nich nikde nečouhají dráty a zásuvky, aby do nich mohl děda strčit kabel od nabíječky a pak se nám dovolat. Některé ryby umějí vyrobit tak silnou elektřinu, že to porazí i člověka. Jak to ale dělají, to je mi záhadou. Nebylo by ale na škodu, kdybychom měli každý svou rybu a do ní třeba zapojenou televizi nebo mikrovlnku. To by se rozhodně hodilo, protože mamka často říká, že při dnešních cenách se musí pořád šetřit, že je draho a doba je zlá. To slýchávám hlavně tehdy, když po sobě zapomenu v koupelně zhasnout světlo nebo nedotáhnu baterii, takže z vodovodního kohoutku pořád kape, a nebo když dlouho koukám do ledničky, protože mám hlad, ale táta říká, že tam nic není, protože jsem to jídlo už stejně vykoukal. Copak může jídlo zmizet, když se na něho kouká?\nDěda by určitě rád zavolal nebo poslal zprávu, ale nemůže. Možná ji vložil do nějaké prázdné láhve a ta obeplouvá celý svět, než konečně trefí k nám. A pochopitelně, když nebydlím u řeky, jak bych se měl nějaké putovní láhve dočkat? Budu muset podniknout nějaké kroky, jinak případ děda vodník nebude nikdy vyřešen.\nAž budu u babičky, otevřu vitrínu a nadzvednu všechny pokličky nad hrníčky, které tam najdu. To by v tom byl čert, abych nepřišel na to, jak to s těmi dušičkami doopravdy je.\nUkázka je z knihy Tajemství dědečkova deníku, kterou vydalo pro malé čtenáře nakladatelství Host.\nNevíte, jakou knížku pod stromeček? Využijte skvělé nabídky nakladatelsví Host, které pro vás sestavilo vánoční tipy!\nStarší článek Martina Boučková: Doufám, že kniha v dětech probudí zvědavost\nNovější článek 2. adventní týden: Víte, jak se oblékají pohádky?\n8.12.2014 v 06:17\n7.12.2014 v 09:20


Vyšla Královská edice Kingdom Come: Deliverance – RespawnPoint.cz\nČeské studio Warhorse má za sebou zatím jeden titul, ale i to jim stačilo k tomu, aby dosáhlo celosvětového úspěchu. Jejich hra Kingdom Come: Deliverance během svého vydání sice trpěla na několik nedostatků, ale to vývojářům nezabránilo ji vyšperkovat a udělat z ní unikátní herní zážitek na poli rpg. KCD po svém vydání dostalo celou řadu rozšíření, kdy posledního z nich A Woman’s Lot jsme se dočkali nedávno. K příležitosti završení prací na tomto titulu došlo nyní k vydání Kingdom Come: Deliverance – Royal Edice s veškerým vydaným obsahem.\nČeské historické RPG Kingdom Come: Deliverance, kterého se prodaly už více dva miliony kusů, se dočkalo čtvrtého rozšíření a takzvané královské edice, jež vychází právě v těchto dnech. Ta obsahuje základní hru v rozšířené verzi a také všechna dosud vydaná bezplatná i placená DLC. Majitelé Royal Edition navíc získají přístup k novému DLC, které nese název „A Woman’s Lot“.\nKingdom Come: Deliverance – Royal Edition je dostupná na PC, Xbox One a Playstation 4.


WESCHTA V KAPLICÍCH - Martina Sihelská\nSrpen 12, 2016|Posted in: Obecné\n1 464x přečteno\nOd závodu v Kramolíně už přeci jen uplynula nějaká doba a nám začal ten pravý motokrosový adrenalin ze závodiště chybět. Přeci jen online časomíra na notebooku není to pravé. A tak v neděli 7. srpna vyrážíme na jih republiky do Kaplice, kde se jede další ze závodů seriálu MM ČR Buksa Ados.\nPřed startem máme chvilku času zajít k Weschtům do depa zjistit, jak si Ruda vedl v kvalifikaci. Jedeme sem přeci fandit hlavně jemu, tak ať víme, jak si stojíme. Oko hodíme i ke Smítkům, kde panuje spokojenost s výsledkem kvalifikace. Patrik Liška z Černošína chybí. U trati stačíme ještě prohodít pár vět s dalšími fanoušky motokrosu ze Stříbra a Kladrub.\nOdpolední blok závodů začíná závodem veteránů, celý je v režii Martina Žeravy, který suverénně vyhrává. Následuje první závod MX 2, zde vyhrává francouzký jezdec Sulivan Jaulin. No a už přichází pro nás nejzajímavější závod, závod královské třídy MX 1. Počasí je k závodníkům nemilosrdné, je velké teplo, a tak se jezdci do poslední chvíle schovávají pod slunečníky, případně ve stínu reklamního banneru u startovního pole.\nA je tady startovní znělka, motory řvou, startovní rošt padá k zemi a náš Rudy odstartuje na jedenáctém místě. Nicméně v prvním kole se dere vpřed a po chvilce už jezdí na místě šestém. Sledujeme samozřejmě i Petra Smítku, který dojíždí do cíle na krásném druhém místě za domácím jezdcem Martinem Michkem. Ruda Weschta po těžkém souboji v posledním kole s Vaškem Kovářem nakonec urve pátý flek. Je nutno zmínit ale i perfektní výkony dalších jezdců, především třetího Járy Romančíka a čtvrtého Petra Bartoše.\nPoté, co druhou jízdu veteránů vyhrál opět Martin Žerava jsme mohli va druhé jízdě třídy MX 2 sledovat krásný souboj francouzského jezdce stáje BUKSA ADOS Sulivana Jaulina a slovenského jezdce Tomáše Šimka. Vítězem se stal tentokrát Slovák Tomáš Šimko.\nA blíží se druhá jízda MX 1. Držíme palce Rudovi, doufáme v lepší start. Ruda nás potěšil, odjíždí od startovního roštu skvěle na druhém fleku, bohužel v první zatáčce po malé chybičce padá a s ním padají i další favorité. Po této kolizi odjíždí až na konci startovního pole. Oj, oj zoufáme si, teď musí zabrat a předvést stíhací jízdu. Daří se, a po pěti odjetých kolech je již jedenáctý. Supééér, jen tak dál, ženeme Rudu vpřed až na slušné konečné sedmé místo v cíli. Rozjížďku s dostatečným náskokem vítězí domácí jezdec Michek opět před pňovanským Petrem Smítkou a „starým“ mazákem Petrem Bartošem.\nV průběžném pořadí seriálu MM ČR Buksa Ados bohužel dosud vedoucí Petr Smítka přenechává vedení o jediný bod Martinu Michkovi, Rudy udržel i po malé komplikaci v druhé jízdě krásné páté místo. I když pro někoho může být páté místo v seriálu málo, pro nás, co postupně pronikáme čím dál více do zákulisí toho sportu je to skoro jako malý zázrak. Vše co je třeba k tomuto úspěchu se nedá sepsat v několika větách. Tak jen – před klukama a hlavně jejich rodiči a všemi co je podporují, smekáme, a to ani nedokážem domyslet co všechno museli za ty roky oželet a kolik úsilí tomu obětovat. Držte se, jen tak dál.\nMonika a Milan Šavlovi\nfoto Monika Šavlová\n« AUTOMOBILOVÉ ZÁVODY V OBCI ÚTERÝ\nPOLICISTÉ SE UČILI, JAK NA STRESOVANÁ ZVÍŘATA »