Wolfcast 13: Poslední míle by Podcasty Retro Nation • A podcast on Anchor\nPodcasty Retro Nation • By Retro Nation • May 4, 2020\nPoslechněte si závěrečný druhý díl Wolfcastu o cestě člověka na Měsíc – řeč bude tentokrát nejen o použitých počítačích, ale i o tom, jakým způsobem se přistávalo, nebo jaká kosmonautům hrozila rizika. Michal Rybka vám v tomto díle svého podcastu přiblíží, jak fungoval naváděcí počítač Apollo Guidance Computer a jakým způsobem jej kosmonauti ovládali. Při té příležitosti samozřejmě neopomene na jednu ze zakladatelek softwarového inženýrství, Margarette Hamiltonovou. Jaké byly její zásluhy na projektu Apollo? Proč dostala nejvyšší státní vyznamenání od někdejšího presidenta USA Baracka Obamy? A jak je možné, že se objevila jako jedna z figurek speciální edice LEGO? Poslouchejte a dozvíte se víc! Společně s Martinem Vaněm se Michal vrátí v čase a krok po kroku odhalí, co konkrétně se při Apollu 11 dělo, když kosmonauti přistávali s lunárním modulem na Měsíci. Opakování jednoho příkazu Buzze Aldrina mělo za následek neustálé restarty a samotné přistání i díky tomu bylo riskantním podnikem – reálně totiž hrozilo, že by se z Měsíce nikdo nemusel dostat zpátky na Zemi. O tomhle i o dalších děsivých chybách, které lety Apollo postihly, se Michal rozpovídá v závěru podcastu. Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herního retra!\nJarda Konáš se po fotbalovém speciálu ohlíží za historií hokejových her a rozebírá jejich zvuk a hudební doprovod. Historie hokejových her je dlouhá jako historie videoher samotných. Zprvu šlo o jednoduché hry, které se daly snadno naprogramovat i rozchodit na tehdejších přístrojích, a proto můžeme první hokejovou hru dohledat i v dávných 70. letech. Ovšem až nástup domácích konzolí nastartoval popularitu hokejových her do podoby, která dnes nemá obdoby. Prakticky každá konzole,která vás napadne, měla svou hokejovou hru. Tak, jako se vyvíjel žánr, vyvíjel se i jeho hudební doprovod. Od jednoduchého pípání přes chiptuneové melodie až po licencované hity, to všechno zkrátka k virtuálnímu hokeji patří. A právě na tento fenomén se zaměříme v tomto díle podcastu Retro noty. Zavažte si brusle, jde se na led! Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herních světů!\nŽe se Američané dostali na Měsíc jako první, ví každý. Michal Rybka vám v dalším Wolfcastu ukáže, jaké počítače právě Američanům umožnily „vesmírný závod“ vyhrát. V prvním díle povídání o programu Apollo vás Michal společně s Martinem Vaněm uvede do historického kontextu, v jakém myšlenky na dobití Měsíce vznikly. Exponován bude životní příběh Dr. Wernhera von Brauna, německého konstruktéra raket. Ten pracoval nejprve pro nacisty (zkonstruoval nechvalně proslulou raketu V-2), ovšem po skončení války se vzdal Američanům, kteří o jeho schopnostech byli dobře informováni a poskytli mu prostor k rozvíjení kariéry. Během celého projektu Apollo pracoval von Braun pro NASA, přičemž zde vedl vývoj rakety Saturn V. Povídání pokračuje právě rozborem nosné rakety Saturn V, která měla za úkol kosmonauty z lodi Apollo vynést do vesmíru. Z čeho se skládala, jaké byly jednotlivé stupně výstupu a samozřejmě: jakou výpočetní technikou uvnitř disponovala? O tom všem se dozvíte v závěrečné části prvního dílu povídání o cestě člověka na Měsíc. HLASUJTE PRO WOLFCAST V ANKETĚ PODCAST ROKU (www.podcastroku.cz) Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herního retra!\nJarda Konáš neohroženě vstupuje mezi zombie z kultovní série Resident Evil. Bohatá retrospektiva představuje soundtracky z celé historie této značky. Série Resident Evil je tu s námi už čtvrt století. Za tu doby vyšlo osm dílů plus široká řada spinoffů, kterých by se dnes jeden možná nedopočítal. A tak, jako se od sebe lišily jednotlivé hry zpracováním i žánry, tak se lišil jejich hudební doprovod. Soundtracky do Resident Evil her skládalo bez přehání několik desítek tvůrců a každý se s úkolem vytvořit napínavou a nervy drásající muziku popasoval po svém. A právě fenoménu hudby ze série Resident Evil se budeme věnovat v tomto díle Retro not. Dojde na klasiku i nečekané kousky, mohutné orchestrální kompozice i na splašenou kakofonii zvuků, která vešla do historie jako jeden z nejhorších herních soundtracků všech dob. Fakt. I takový zářez má na kontě série Resident Evil. Pojďte si její hudební historii projít s námi. Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herních světů!\nMichal Rybka ve druhém díle povídání o technologických érách rozebírá překotnou evoluci letectví, nástup digitálního/nano období a kvantové počítače. Ani ne 70 let od prvního letu bratří Wrightů stanul člověk na Měsíci. Tak rychlý rozvoj nemá v dějinách obdoby, přičemž nároky na konstrukci korábů, u nichž může každá nedokonalost přivodit smrt celé posádky, byly a jsou obrovské. Společně s Martinem Vaněm vás Michal od letecké a kosmické éry provede dále až k éře digitální, přičemž nezapomene vypíchnout příběh geniálního matematika, fyzika a počítačového vědce Johna von Neumanna. Plynule se přesuneme do nanoéry, kterou charakterizují věci, jež už nemůžeme okem spatřit a při jejichž výrobě se nelze obejít bez speciálních strojů. Michal se dále působivě rozpovídá o kvantových počítačích, jejichž existenci můžeme považovat za určitý přelomový bod v celé technologické historii lidstva – kvantová éra je totiž érou netriviální, v podstatě mimo penzum všech, kromě kvantových specialistů. Systémů dělení historie je mnoho, Michal si připravil vlastní, částečně podobný systému Daniela Šmihuly z roku 2011. Jestli vás povídání zaujalo, poslechněte si Michalův podcast o digitálním audiu, hardwarových katastrofách, československých počítačích, vynálezcích a vizionáříchnebo o dětských počítačích a Jacku Tramielovi a další Wolfcasty. Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herního retra!\nJeff van Dyck je spjatý hlavně se značkou Total War, jelikož složil hudbu pro velkou část této legendární strategické série od studia Creative Assembly. Ale tenhle chlapík byl vždycky tak trochu samorost, který si dokázal prosadit svou. Minimálně během svých začátků v herní branži mu prošla paličatost, se kterou by dnes narazil. Ale tehdy to bylo bez výjimky ku prospěchu věci: herní sérii Fifa dodal evropský feeling, NHLku zase industriální syrovost a skrze Need for Speed prozkoumával možnosti rodící se adaptivních herních soundtracků. Dnes si van Dyck plní sny stárnoucího úspěšného skladatele: bubnuje v kapele, sem tam složí nějakou muziku do indie her, ale tak intenzivně jako v minulých dvou dekádách už se herní kompozici bohužel nevěnuje. Vzhledem k tomu, co má za sebou za zářezy, je to škoda, ale i tak za sebou zanechal v herní hudbě nesmazatelnou stopu. A právě o ní jsou tyto Retro noty. Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herních světů!\nMikoláše Tučka aka Tukana není třeba hráčům představovat. Dlouholetá hnací síla a tvář časopisu Score si sedla s Pavlem a probrali vše, od úplných začátků až po současné aktivity mistra Tukana. Tukan je muž mnoha zájmů. V poslední době se věnuje fotbalové publicistice v podcastu Football Fanatics, ale v českém mediálním prostoru je znám i jako moderátor Blate Night Show, zakladatel knižního projektu Linka 451, ale také jako milovník Heroes of Might & Magic a dlouholetý inventář redakce časopisu Score. A o tom všem si s Pavlem popovídal, dokonce se dostali i na zakázaná témata o Excaliburu anebo se pokusili nepovědět vám nic z legendárního výletu do Moskvy na Command & Conquer. Podcastový seriál Talk to... je prostorem pro lidi, kteří se pohybují kolem herního vývoje a novinařiny. O hrách umí mluvit, zároveň se dokáží rozkročit i do jiných oborů a směrů. Je to případ Jakuba Dvorského, Jindry Skeldala, Jana Kavana nebo Honzy Orny a Honzy Modráka, kteří v něm seděli v minulých měsících. Pakliže vy sami máte favorita, kterého byste rádi slyšeli, dejte nám to vědět v komentářích! Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herního retra!\nOd starověké záznamové tyče, přes zkoumání vztahu mezi vzděláváním a technologickou úrovní společnosti, až po pád technického optimismu – Michal Rybka se zeširoka ohlíží za technologickými dějinami naší civilizace. První díl drobnohledu, který dohromady popisuje deset na sebe navazujících historických ér, otevírá povídání o starověkém Egyptě. Věděli jste třeba, že již v této době si Egypťané opravovali chyby červenou barvou? Společně s Martinem Vaněm vás Michal provede vzdělávacími systémy starověku a středověku a postaví je do kontextu s tím, co ze školy známe dnes. Drilovalo se zpaměti už tehdy a kdo neměl nadrilováno, dostal nabančeno. Dojde i na citaci Sokrata, jehož výrok „Žák není nádoba, která se má naplnit, ale pochodeň, která se má zapálit!“ platí dodnes. Od starověku a středověku se plynule přesuneme přes éry stagnace a explorace až k technické revoluci, během níž již můžeme pozorovat pád technického optimismu, aneb veselé vyhlídky Julese Vernea versus skepse H. G. Wellse. Systémů dělení historie je mnoho, Michal si připravil vlastní, částečně podobný systému Daniela Šmihuly z roku 2011. Jestli vás povídání zaujalo, poslechněte si Michalův podcast o digitálním audiu, hardwarových katastrofách, československých počítačích, vynálezcích a vizionářích nebo o dětských počítačích a Jacku Tramielovi a další Wolfcasty. Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herního retra!\nTommy Tallarico rozhodně nepatří mezi největší hvězdy mezi herními skladateli, rozhodně však patří mezi ty nejviditelnější. Sice si Tallarico sáhl během svých skladatelských let na pár klasik jako Alladin, Earthworm Jim nebo MDK, ale okamžik slávy přišel až v novém tisíciletí. Tallarico totiž vymyslel projekt Video Games Live, který přenáší herní soundtracky do podoby rockových koncertů. A má s tím úspěch, dokonce hostoval i v Praze. Je Tallarico génius nebo cirkusák? Jsou Video Games Live zajímavý a hodnotný projekt nebo jde o cizopasení podobné coverbandům na taneční zábavě? Právě na to se pokusí odpovědět nový díl podcastu Retro noty. Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herních světů!\nMichal a Martin Vaňo dobíhají ve svém audio maratónu do poslední desetiletky 20. století. Roku 1994 přichází výrazná změna v kvalitě a zpracování zvuku s Sound Blaster AWE32. Výkonná karta dostává do plného povědomí i praxe wavetable syntézu, která nahrazuje FM syntézu známou z předchozích let. Hráče překvapil a potěšil reverb, tedy způsob, jakým karta umožňovala práci se zvukovým prostorem. Tažení Sound Blasterů skrz naše domovy bylo slavné, ale v současnosti samostatné karty nahrazuje zabudovaný audio obvod a USB přehrávání. Jak k takovému přerodu došlo se dozvíte ve Wolfcastu. V prvním díle mini trilogie o počítačovém zvuku se Michal a Martin věnovali úplným začátkům a důvodům, proč by vůbec stroje měly umět přehrávat zvuky a hudbu. Druhý díl popisoval osudy Lva Sergejeviče Těrmena a zvukové schopnosti osmibitů a novějších počítačů. Ukázky z podcastu: Co je to chorus? - Johnny DeMarco (Roland Media) https://www.youtube.com/watch?v=zmN7fK3fKUE Co je to reverb? - Johnny DeMarco https://www.youtube.com/watch?v=TZG2K0J_A3c Jestli vás povídání zaujalo, poslechněte si Michalův podcast o hardwarových katastrofách, československých počítačích, vynálezcích a vizionářích nebo o dětských počítačícha Jacku Tramielovia další Wolfcasty. Podívejte se na https://www.retronation.czna další skvělé výlety do herního retra!\nJak se dělá nezávislá hra Artformer v českém prostředí, to je hlavní téma povídání s Honzou Šídlem, který patří k nové vlně tuzemských herních autorů. Artformer? Není to tak těžké – umění a skákačka dohromady. V tomto případě to znamená, že se Honza Šídlo nechal inspirovat historickými výtvarnými technikami a dělá podle nich hru s DNA Prince of Persia (té jsme se také věnovali). Stylizace do pravěkých jeskynních čmáranic, egyptských maleb nebo řecké dekorativní výzdoby a dalších vypadá v pohybu velmi atraktivně, jenže vývoj takové hry? Ten tak jednoduchý nebude. Honza proto povídá nejen o inspiraci, ale také o svých zkušenostech a vizi, kterou následuje. A teď trochu osobně. Hlásí se vám Pavel. Honzovu práci sleduji již delší dobu a stejně tak dlouho trvalo, než ve mně uzrálo přesvědčení, že u mikrofonu série Talk to v Retro Nation mají své místo i mladí tvůrci. Jejich pohled na herní minulost je pro mě (a doufám, že i pro vás) dost zajímavý. Je v něm vidět, do jaké míry minulost – v případě Artformer tedy nejen ta nedávná herní, ale i ta starověká – formuje tvůrčí herní současnost. Tak si to užijte! Podcastový seriál Talk to... je prostorem pro lidi, kteří se pohybují kolem herního vývoje a novinařiny. O hrách umí mluvit, zároveň se dokáží rozkročit i do jiných oborů a směrů. Je to případ Jakuba Dvorského, Jindry Skeldala, Jana Kavana nebo Honzy Orny a Petra Bulíře, kteří v něm seděli v minulých měsících. Pakliže vy sami máte favorita, kterého byste rádi slyšeli, dejte nám to vědět v komentářích! Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herního retra!\nSpisovatel H. P. Lovecraft není jen jedním ze zakladatelů moderního hororu. Dnes jeho dílo prosáklo prakticky do všech forem popkultury: hudby, filmu, komiksů i videoher. A protože nedávno vyšla nová hra Arkham Horror: Mother's Embrace, přišel skvělý čas ohlédnout se za historií Lovecraftem inspirovaných her a hudbou, která v nich zněla. Tak jako se za posledních třicet let změnila videoherní technologie, změnily se samozřejmě i soundtracky v hororových hrách. Od dřevního broukání v Shadow of the Comet přes napínavou Call of Cthulhu: Dark Corners of the Earth (do temných koutů téhle hry jsme se už dívali v Artefasktu) až po filmové rozpětí The Sinking City, to všechno v sobě nese takové stopy děsu, že by si John Carpenter pomlaskával. V aktuálních Retro notách vás zveme na procházku děsivým světem H. P. Lovecrafta a hudbou, ze které vás, věřte nám, zamrazí. Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herních světů!\nV prvním díle miniseriálu o elektronické hudbě se Michal Rybka s Martinem Vaněm věnovali tomu, jak dalekou cestu bylo nutné ujít, aby lidstvo dokázalo reprodukovat na technologii zvuky. Nyní se ponoří do čistě počítačového tématu, hudbu a zvuky rozezní na magickém thereminu, ale také a především na zvukových čipech v osmibitových systémech. Jak fungovaly a co dokázaly uším majitelům Amig, Commodore 64 (Hardwarový Artefakt zde) nebo ZX Spectrum (dívali jsme se na něj tady) přinést do uší, to se dozvíte v Wolfcastu s číslem 34. Výraznou část Wolfcastu tvoří povídání o skladateli a vynálezci Lvu Sergejevičovi Termenovi. Fascinující postava dvacátého století, konstruktér nástroje theremin, se jako jeden z prvních věnoval vytvoření zvuku a hudby z elektroniky. Dalo by se mu říkat i „Tesla elektronické hudby“, natočeno o něm bylo mnoho dokumentů a v Dejvickém divadle vznikla podle jeho osudů divadelní hra. Michal Rybka a Martin Vaňo se mu věnují důkladně. Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herního retra! Najdete tam také odkazy na ukázky puštěné ve Wolfcastu.\nSkládal hudbu pro Moonstone, Cadaver, Mega Lo Mania, Cannon Fodder 2 Oblivion a desítky dalších. K Richardu Josephovi vás vezme na návštěvu Jarda Konáš. Richard Joseph je jeden z těch herních skladatelů, jejichž práce prostě nejde napodobit. Dlouho před zrodem videoherní zábavy se věnoval muzice a v 70. letech minulého století měl slušně našlápnuto k tomu stát se jednou z hudebních hvězd – kapela mu slušně šlapala a měl smlouvu s labelem, o čemž se řadě muzikantů ani nesnilo. Přesto se rozhodl slibně rozjetou kariéru opustit a rovnýma nohama skočil do velmi nejisté rodící se videoherní branže, která tehdy měla málo společného se současným herním průmyslem a ještě méně toho měla společného se zázemím hudební scény. Ale právě to Josepha lákalo. Přinesl zkušenosti, které chtěl zužitkovat na neprobádaném území a povedlo se mu to na výbornou – kvůlisvým kontaktům dokázal tehdejší významné hudebníky zapojit do spolupráce na videohrách způsobem, který po něm už žádný jiný herní skladatel nezopakoval. A ačkoliv se postupem času jako řada jiných kolegů od kompozice přesunul k techničtější stránce videoherního zvuku a produkci, zanechal po sobě řadu soundtracků, které ve své době posouvaly hranice videoherní hudby. Tak si je pojďme připomenout v podcastu Retro noty. Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herních světů!\nOd Pythagora po Pong. Takový vývoj vám v první díle minisérie o počítačové reprodukci zvuku a hudby nabídne Michal Rybka a Martin Vaňo. Jak vznikalo a kde se vůbec vzalo počítačové audio? Na to začneme odpovídat u zmíněného Pythagora a starověkých fléten, které zřejmě nešlo moc dobře naladit. To znamená, že vždy byl prostor pro zlepšení. A to pokračovalo až do dob nedávných, kdy se lidé naučili používat pro reprodukci zvuků a hudby počítače. Na cestě k dokonalému zvuku ale byla spousta odboček a fascinujících objevů, ať už teoretických nebo praktických. V jejich důsledku si můžete poslechnout Wolfcast Michala Rybky. A udělat byste to měli. PRVNÍ DÍL WOLFCASTUO DIGITÁLNÍM AUDIU VIZIONÁŘÍCH USLYŠÍTE ZDE! (KLIKNĚTE) Jménem, které nezapomenete, se po poslechu stane James T. Russell. Narodil se roku 1931 a ve svých 14 letech si postavil bitevní loď na dálkové ovládání, ve které si mohl vozit svačinu. Což je jistě zajímavé, ale mnohem důležitější je, že jde o člověka, který stál u zrodu digitalizace hudby. Dozvíte se také o nejrůznějších formátech pro komprimaci zvuku – jako vždy, je co poslouchat! Odkazy z podcastu: WATER ORGAN ANIMATION 2: https://www.youtube.com/watch?v=5D-xMANSL1w Chitty Chitty Bang Bang (1968): https://www.youtube.com/watch?v=L_l2ii_25tc Seeburg Style H Orchestrion plays Maple Leaf Rag: https://www.youtube.com/watch?v=mm2uvxqbUEc O Roll Test Orchestrion Plays "Beer Barrel Polka": https://www.youtube.com/watch?v=955mEk_q8hM We had $500 in the bank: https://www.youtube.com/watch?v=e4VRgY3tkh0 Jestli vás povídání zaujalo, poslechněte si Michalův podcast o hardwarových katastrofách, československých počítačích, vynálezcích a vizionářích nebo o dětských počítačícha Jacku Tramielovia další Wolfcasty. Podívejte se na https://www.retronation.czna další skvělé výlety do herního retra!\nZapsal se jako dlouholetý šéfredaktor časopisu Score, Honza Modrák ale patří k novinářům, kteří se nezastavují. Dozvíte se o jeho nových projektech, i jak hrál Doom s Johnem Romerem. Ahoj, hlásí se vám Pavel. Jak říkám hned na začátku podcastu, Honza Modrák se nedá v českém herně-novinářském lese přehlédnout. Není to jen kvůli vytrvalosti, s jakou se drží dvě desítky let mezi herními publicisty, ale také kvůli energii, se kterou se stále do nových projektů. Ať je to jeho působnost v Re-Play, Cibien‘s Cornernebo nově založený podcast Modrák & Friends, Honza zůstává věrný kvalitní herní zábavě, nové i staré. A právě proto jsme si popovídali – téměř o všem! – a vy si to koukejte poslechnout. Aby to nebyl jen výčet projektů, pustili jsme se i do rozboru doomovských a quakeovských devadesátek. Dozvíte se, jak se Honza dostal do novinařiny, jak hrál Doom s Johnem Romerem, anebo nakouknete do fungování časopisu Score. Pevně věřím, že se i zamyslíte nad tématy, které se týkají současné herní produkce. Podcastový seriál Talk to... je prostorem pro lidi, kteří se pohybují kolem herního vývoje a novinařiny. O hrách umí mluvit, zároveň se dokáží rozkročit i do jiných oborů a směrů. Je to případ Jakuba Dvorského, Jindry Skeldala, Jana Kavana nebo Honzy Orny a Petra Bulíře, kteří v něm seděli v minulých měsících. Pakliže vy sami máte favorita, kterého byste rádi slyšeli, dejte nám to vědět v komentářích! Podívejte se na https://www.retronation.czna další skvělé výlety do herního retra!\nMichal Rybka pátrá po tom, kde končí hranice snění a začíná život skutečného vynálezu a komerčního úspěch. uKdo jsou ti lidé, kteří přivádějí na svět život měnící technologie? Mnoho ze současných technologických výdobytků vzniklo na území vědecko-fantastické literatury nebo filmu. S něčím přišel spisovatel A. C. Clarke, něco jiného se objevilo ve Star Treku a nakonec i ve skutečnosti. Není problém něco vymyslet ve fikci – problém je, že nikdo neví, za jak dlouho se to stane skutečností. A jestli vůbec. Třeba takovým tabletům to trvalo sotva pár desítek let a telekomunikační satelity byly ještě rychlejší, ale nadsvětelný pohon nebo phasery, na ty zatím stále čekáme. O evoluci tvořivého myšlení s ohledem na technologie uslyšíte jen a pouze ve Wolfcastu. V přesahovém a široce rozkročeném Wolfcastu se dostanete do dávné minulosti, ale také k Alanu Turingovi nebo Satoši Nakamotovi, Richardu Feynmanovi, Stevu Jobsovi, lidským počítačům a dalším, uděláte si výlet na hřbitov Googlu a zamyslíte se nad vztahem technické geniality a technickým selháním. Tenhle Wolfcast stojí za to. Věřte nám. Jestli vás povídání zaujalo, poslechněte si Michalův podcast o hardwarových katastrofách, československých počítačích, antitechnických hnutíchnebo o dětských počítačícha Jacku Tramielovi a další Wolfcasty. Podívejte se na https://www.retronation.czna další skvělé výlety do herního retra!\nFotbalové hry jsou staré prakticky stejně jako videohry samy. Už od konce sedmdesátých let generace hráčů mířily kulatý míč mezi dvě brankové tyče, byť tehdejší hry fotbal připomínaly jen opravdu s velkou dávkou představivosti. Tak, jako se postupně vyvíjela jejich kvalita i zpracování, postupně se měnil i zvukový a hudební doprovod. Dneska, když se řekne soundtrack z FIFA, vyskočí nám v hlavě představa playlistu plného šťavnaté muziky od hvězd i objevů hudební scény. Ale byly časy, kdy FIFA hudbou připomínala spíše Sim City, ba dokonce některé hry svou hudbou zněly spíš jak plošinovky s Mariem. O tom všem je sedmatřicátý díl Retro not. Zelená je tráva, fotbal, to je hra! Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herních světů!\nVedení dětí k programování a obecně k IT gramotnosti je nelehké a nejedna společnost se na něm spálila. Michal Rybka vám to všechno vysvětlí. Otázka dětských počítačů se začala řešit od chvíle, kdy byl vstup počítačové technologie do lidských životů nevyhnutelný – tedy od 70. let minulého století. Protože, jak lépe připravit mladou generaci na budoucnost, než když se s ní naučí pracovat? Společnosti Texas Instruments a IBM přispěchaly se svými příspěvky k výuce dětí, v řadě případů byly dokonce úspěšné. A rozhodně to nebyla nuda. Little Proffesor pomáhal s učením matematiky, Speak & Spell zase cvičil hláskování a zaznamenal prodejnost přes milión kusů. Pozdější „osmibity pro děti“ jako Atari 400, Acorn Atom a BBC Micro rozhodně nepropadly. Snažili se i socialističtí inženýři a pro výuku připravili IQ-151 a PMD 85 a svoji roli měl sehrát i Ondra. Poslechněte si, co vám k tomu Michal Rybka a Martin Vaňo řeknou. Jestli vás povídání zaujalo, poslechněte si Michalův podcast o hardwarových katastrofách, československých počítačích, antitechnických hnutíchnebo o siru Clive Sinclairovia Jacku Tramielovidalší Wolfcasty. Podívejte se na https://www.retronation.czna další skvělé výlety do herního retra!\nStačilo pár týdnů a Winifred Phillipsová se prý naučila hrát na jakýkoliv nástroj. V tom se neliší od mnoha jiných multi instrumentalistů, které tahle planeta nosí. Phillipsová ale takovým způsobem zazářila už na základní škole. Střih. Její jméno je uváděné pod sountracky ke hrám ze série LittleBigPlanet, God of War nebo Assassin‘s Creed a Borderlands. I když se věnovala primárně herní práci, stihla pracovat i na řadě filmů, třeba na třetím Shrekovi nebo Speed Racer. O její životní cestě a kvalitní hudbě vám povypráví Jarda Konáš. Řada ocenění dokládá, že Phillipsová má stále co říci i dnes. Za hudbu pro Spyder a Sackboy: A Big Adventure z minulého roku si odnesla už dvě ocenění Global Music Award. K slávě pomáhá i druhým. Pravidelně radí začínajícím skladatelům na serveru Gamasutra.com a o přístupu k herní hudbě jí dokonce vyšla kniha. Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herních světů!\nNavrhování strojů pro lidské uživatele sebou vždy přinášelo otázku, jak to udělat, aby se s tím pracovalo dobře. Do problematiky se noří Michal Rybka v dalším podcastu. Názor inženýrů a konstruktérů na podobu strojů a materiály, ze kterých se mají skládat, se dost často liší od toho, co si myslí nebohý uživatel, když dostane jejich zařízení do ruky. Určitě jste se setkali s gamepady, které se špatně drží anebo jste spekulovali nad tím, proč jsou návrháři od Applu tak zatížení na design. Jaký vztah mezi trojúhelníkem inženýr – designér – uživatel funguje vám popíše Michal Rybka s Martinem Vaněm v třicátém Wolfcastu. Každý si určitě pamatuje třeba na počítačový design z 90. let minulého století, kdy nejen kancelářím, ale i herním doupatům vévodily „nudné bílé bedny.“ Když jste chtěli přidat třeba paměť, museli jste rozšroubovat kryt a snažit se a) neztratit šroubky, b) neohnout kryt. Od té doby prošly PC skříně vývojem, který společně s designem změnil i jejich funkčnost a uživatelskou obsluhovatelnost. I o tom Michal mluví. Poslouchejte pozorně! Jestli vás povídání zaujalo, poslechněte si Michalův podcast o hardwarových katastrofách, československých počítačích, antitechnických hnutíchnebo o siru Clive Sinclairovia Jacku Tramielovidalší Wolfcasty. Podívejte se na https://www.retronation.czna další skvělé výlety do herního retra!\nJarda Konáš vás zavede do říše not pánů, kteří mohou za hudbu série Might & Magic – ale nejen to! Otevřete sluchovody, hudba přitéká. Legendární herní značka Might & Magic je neoddělitelně spjata s autorskou dvojicí Rob King a Paul Romero. Ačkoliv nebyli u jejího zrodu, zapojili se až do práce na prvním dílu Heroes of Might & Magic, jejich tvůrčí rukopis vtiskl Might & Magic takové kouzlo, že od té doby pracovali na všech dalších dílech. Přestože jejich skladatelské dílo prakticky zůstalo zakonzervováno ve světě Might & Magic, nebáli se s ním pracovat dál a přenést je mimo obrazovky počítačů. Zároveň jsou oba talentovaní muzikanti, kteří se každý zprvu realizoval v úplně jiné oblasti. Proto se v podcastu podíváme nejen na jejich dílo, ale povíme si i příběh, jak se jejich zprvu absolutně vzdálené cesty náhodou protnuly. A z té náhody nakonec vznikly jedny z nejhezčích melodií v herní historii. Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herních světů!\nV minulém díle se Michal s Martinem věnovali chybám, které se přihodily převážně softwarovým inženýrům a jejich produktům. Hardware ale není od chybovosti chráněný. Nejčastější příčinou jeho selhání bývá špatný design, ale o slovo se hlásí také fyzikální, konstrukční, elektronické anebo komunikační, právní, lidské a cenové problémy a spousta dalších. Poslechněte si to! WOLFCAST O HARDWAROVÝCH OMYLECH USLYŠÍTE ZDE! (KLIKNĚTE) Pro příklad stačí sáhnout na začátek 90. let, kdy Sega přichází s vlastní virtuální realitou a Nintendo uvádí své zařízení Virtual Boy. To první prakticky nefungovalo, z toho druhého bylo lidem špatně. Anebo se podívejte, jak na začátku 21. století společnost Nokia tvrdě narazila se svým telefonním mutantem jménem N-Gage. A protože jsme Retro Nation, tak vás Michal vezme i do století devatenáctého a nakouknete do kuchyně slavného vynálezce Charlese Babbage. Jestli vás povídání zaujalo, poslechněte si Michalův podcast o československých počítačích, antitechnických hnutíchnebo o siru Clive Sinclairovia Jacku Tramielovidalší Wolfcasty. Podívejte se na https://www.retronation.czna další skvělé výlety do herního retra!\nVe skladatelském portfoliu má Deus Ex a Unreal, Alexander Brandon však překvapuje i v jiných rolích. Jarda Konáš vám to všechno řekne! Alexander Brandon se proslavil jako autor hudby do několika videoherních klasik. Unreal, Unreal Tournament nebo Deus Ex, přesně tam byste našli Brandonovu muziku, a to včetně řady pokračování. Navzdory tomu ovšem v herní hudbě prošel zajímavým vývojem a od čistě tvůrčí práce se posunul k produkci a dokonce k hernímu dabingu. A možná byste se divili, z jakých her k nám skrze virtuální postavy mluvil: od Skyrimu po Hearthstone! Brandon je multitalent. Skládá, produkuje, dabuje, šéfuje vlastní produkční společnosti a kromě toho stíhá i vydávat svou vlastní hudbu, která velmi zajímavým způsobem kombinuje tradiční progrockový žánr s moderní technikou užívanou herními skladateli. Co vám budeme povídat, v podcastu bude co poslouchat! Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herních světů!\nZávada se vždy pojeví až po výstupní kontrole, říká aplikovaná murphologie. Zbytek vám vysvětlí Michal Rybka v popsání historicky významných chyb. Není chyba jako chyba. Některé se vážou k nedotaženému technickému řešení hry, jiné k jejímu nevyváženému obsahu. Chyby logické? Matematické? Syntaktické? Samozřejmě! Protože programy píšou lidi. Normální chybující bytosti. Proto například izraelská sonda Beresheet kvůli chybě v řízení motoru nedokázala zpomalit a rozsekala se o Měsíc. Michal Rybka se s Martinem Vaněm noří do historie chyb a omylů, nejen ve hrách a vesmírné expanzi, ale i v dalších lidských činnostech. Tenhle Wolfcast byste měli slyšet! Michal bude hledat odpovědi i na zásadní otázky, jako například, jak se chyb zbavit, anebo, jak se jim vyhnout. A samozřejmě, k čemu je dobrý early access, certifikace, veřejný beta test a další způsoby, jak předejít průšvihu při vydání. Chcete slyšet víc? Klidně: GTA, Red Dead Redemption, The Elder Scrolls, Battlecruiser 3000AD, Superman 64, Daikatana, Big Rigs: Over the Road Racing, Minecraft, Batman: Arkham Knight, No Mans Sky, Fallout 76 a další. Jestli vás povídání zaujalo, poslechněte si Michalův podcast o československých počítačích, antitechnických hnutíchnebo o siru Clive Sinclairovia Jacku Tramielovi další Wolfcasty. Podívejte se na https://www.retronation.czna další skvělé výlety do herního retra!\nDo hudebního světa přišel s Commodore 64, neopustil ho během Amigy a dnes skládá pro světoznámé značky jako Assassin‘s Creed nebo Borderlands. Nedávno vydaná hra Assassin's Creed Valhalla kromě desítek hodin zábavy nabídla i jeden velký návrat: na herním soundtracku se podílel Jesper Kyd, který složil hudbu k velké části celé asasínské série prvním dílem počínaje a Revelations konče. A není to jediná slavná značka, ke které Kyd vytvářel hudbu a zásadně se tak podílel na atmosféře her. Zmiňme například State of Decay, Hitman nebo Borderlands, klasiky MDK 2 či Messiah, ty všechny nesou Kydův rukopis. Pracovitý Dán kromě herních soundtracků skládá hudbu i k filmům a seriálům. Na to vše přijde v Retro notách řeč a pokud byste se chtěli o Jesperu Kydovi dozvědět ještě něco víc, v aktuálním Levelus ním Pavel Dobrovský dělal rozhovor. A je to velmi zajímavé čtení! Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herních světů!\nJabba, Darth Vader, Attila, počítačový mafián - i tak se říkalo člověku, který přežil holokaust a dal světu počítače Commodore a spoustu dramatických historek. Po siru Clive Sinclairovi přichází pod drobnohled Michala Rybky a Martina Vaňa další legenda počítačové historie - Jack Tramiel, anebo Idek Trzmiel, jak se jmenoval po narození v Polsku. Přežil pobyt v koncentračním táboře a po emigraci do USA roku 1947 začal podnikat - tvrdě a bolestivě pro všechny, kdo mu stáli v cestě. Jeho podnikatelská strategie byla „byznys je válka.“ A někdy to opravdu pěkné nebylo. V začátcích podnikal Tramiel s psacími stroji, které mu mimojiné dodávala brněnská Zbrojovka. Časem přešel na kalkulačky a počítače a uvedl na trh počítače Commodore (Commodore 64 jsme rozebírali), později Atari ST. A právě kvůli svému úspěchu opírajícímu se o bezohlednost mohl poděkovat za to, že s ním řada obchodních partnerů nechtěla mít nic společného a on musel ze scény odejít. Jeho odkaz je ale velký a plný zajímavostí, jak vám řekne Michal Rybka. Jestli vás povídání zaujalo, poslechněte si Michalův podcast o vaporware, československých počítačích, antitechnických hnutíchnebo o dějinách 3D akceleracea další Wolfcasty. Podívejte se na https://www.retronation.czna další skvělé výlety do herního retra!\nNějakou dobu se nebude mluvit o ničem jiném, než o Cyberpunk 2077. Kyberpunkové hry se ale objevují už od osmdesátých let a Jarda Konáš vás provede jejich hudbou. Na hudbě z kyberpunkových her se dá sledovat trochu nesouvislý vývoj. Nejprve jasně odkazovala k hudebním žánrům jako new wave nebo post punk, následovaly pokusy o přiblížení se filmové epičnosti, ale došlo i na ambientní či industriální cestu, aby se nakonec hudba obloukem vrátila k ryze hudebním žánrům a připomínala house či electroclash. To všechno v sobě měly za posledních třicet let soundtracky kyberpunkových her a v aktuálním dílu si spolu tu zvukovou horskou dráhu projedeme. Dojde na kultovní herní tituly i polozapomenuté perly, ve všech případech ovšem platí, že tak, jako je svérázný kyberpunkový žánr, byla vždy svérázná i hudba doprovázející kyberpunkové hry. Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herních světů!\nDal světu ZX Spectrum – alespoň tak se o Clivu Sinclairovi uvažuje nejčastěji. Ve skutečnosti počet a rozmanitost jeho elektronických výrobků neznala mezí. Patřily mezi ně kapesní televize, vysílačky, ale i elektrická auta, která nakonec podnikání pana Sinclaira přinesla záhubu. O životě neobvyklého excentrika a jedné z nejvýznamnějších osob elektrotechnické revoluce, která by snesla srovnání se Stevem Jobsem nebo Elonem Muskem, se rozpovídá Michal Rybka s Martinem Vaněm v podcastu Wolfcast. WOLFCAST O SIRU CLIVEU SINCLAIROVI USLYŠÍTE ZDE! (KLIKNĚTE) Shodou okolností – a nebylo to plánované – jsme se na Retro Nation věnovali počítači ZX Spectrum v posledním hardwarovém Artefaktu. Podívali jsme se do útrob legendárního gumáka (v čtvrté portugalské revizi s 48 kb paměti), zahráli si několik her a povídání o osobě Cliva Sinclaira doprovodili dobovými záběry. Jestli vás povídání zaujalo, poslechněte si Michalův podcast o vaporware, československých počítačích, antitechnických hnutíchnebo o dějinách 3D akceleracea další Wolfcasty. Podívejte se na https://www.retronation.czna další skvělé výlety do herního retra!\nRytmické hry vybočují z toho, co jsme v Retro notách zvyklí poslouchat. Hratelnost v nich totiž vychází přímo z hudby. Nejpopulárnějším zástupcem žánru je Guitar Hero, díky kterému se každý může chvíli cítit jako na rockovém koncertě, ale rytmické hry nechají hráče vžít prakticky do čehokoliv, co si s hudbou a vystupováním na pódiu dovede představit. Můžete si hrát na bubeníka, dýdžeje, tanečníka a sokolíci možná ocení i hry, ve kterých cvičíte aerobik. Každý takový titul má svou specifickou hudbu a celý tento žánr má za sebou zajímavý příběh: popularita rytmických her se lišila podle dekády i podle regionu, někde se hrají dodnes, jinde už se na ně dávno zapomnělo. Dnešní podcast mapuje historii tohoto originálního žánru a dojde i na nějakou tu kuriozitu. Podívejte se na https://www.retronation.czna další skvělé výlety do herního retra!\nJednou to přijít muselo. Počítače Made in Czechoslovakia jsou nejen extrémně zajímavé, ale navíc si Michal Rybka pamatuje, jaké to s nimi bylo! Někomu by se mohlo zdát, že před listopadovou revolucí vládly v ČSSR pouze zahraniční osmibity – a to pouze v nemnoha obývácích. Počítačovou gramotnost populace komunistického Československa ale zajišťovaly i domácí podniky. Jasně, na rozborku počítače Ondra jste se určitě podívali, ale co stroje jako PMI nebo Logitronik? Anebo slavnější IQčka, PMDčka a Zbrojováček v druhé půlce osmdesátek? A Didaktik? Michal Rybka s Martinem Vaněm vám o nich povykládají. Většina systémů vycházela z kopírování zahraničních vzorů, nejčastěji ZX Spectra. A to se pěkně prodražilo – často cena domácí výroby předčila zahraniční výrobky v Tuzexu o dvounásobek a více! I přesto o ně byl velký zájem a jezdilo se pro ně klidně přes celou republiku v omlácené škodovce. Jak to tehdy bylo – a není to až tak dávno – se dozvíte v osobněji laděném vyprávění. Jestli vás povídání zaujalo, poslechněte si Michalův podcast o vaporware, válkách výrobců procesorů, antitechnických hnutíchnebo o dějinách 3D akceleracea další Wolfcasty. Podívejte se na https://www.retronation.czna další skvělé výlety do herního retra!\nCo spojuje Davida Bowieho, Madonnu, Tomb Raider a Mass Effect? Producent a skladatel Nile Rodgers! Tuhle hádanku vám objasní a pustí do uší Jarda Konáš! Nile Rodgers je v hudebním světě legenda. Aby taky ne, když složil řadu hitů. Jeho kapela Chic roztančila celý svět a on sám spolupracoval s takovými hvězdami jako David Bowie nebo Madonna. Před dvaceti lety se Rodgers vrhl do produkování herních soundtracků. Zprvu odvážný plán byla svého času trefa do černého a z Rodgersovy společnosti Sumthing Else Music Works se stal vydavatelský hegemon herní hudby. RETRO NOTY O NILU RODGERSOVI SI POSLECHNĚTE ZDE! (KLIKNĚTE!) Jako producent dokázal Rodgers prošlapat herním soundtrackům cestu do hudebního průmyslu. Bez přehánění, nebýt Nile Rodgerse, má dnes herní hudba na scéně úplně jiné a velmi pravděpodobně ne tak důležité postavení. V dnešním podcastu si povíme příběh chlapíka a jeho labelu, kterým prošly takové herní značky jako Assassin's Creed, Halo, Mass Effect nebo Tomb Raider. Podívejte se na https://www.retronation.czna další skvělé výlety do herního retra!\nMichal Rybka pokračuje v krasojízdě po technologiích, které nebyly. Startuje roku 1991 a prokouše se až do 21. století. Roští je husté! Retro Nation je nominováno na cenu Křišťálová lupa. Pomozte nám ji získat! Další informace najdete tady. Děkujeme! Sega VR? To zní dobře! Jenže ohlášena byla roku 1991 a, jak moc dobře víme, v té době nebyla virtuální realita zrovna na špičce. Zjistili to i testeři, kterým se z SVR dělalo špatně a Sega pro jistotu celý projekt zařízla. A tímhle skvělým výkopem Michal Rybka s Martinem Vaněm teprve začínají podivuhodnou cestu, na které potkáte věci jako Apple Interactive Television Box, Action GameMaster, Atari Jaguar VR, Amiga Walker nebo Google Glass a Meizu Zero a spoustu dalších. Možná jste se na ně těšili, možná jste o nich nikdy neslyšeli, každopádně Michal s Martinem vám o nich řeknou všechno. Vaporwaru věnovali pánové již předešlý díl, ve kterém se podívali širší definici slova a důvody, které vedou k zrušení oznámeného produktu. Začali Atari 2700 z roku 1981, přešli přes nikdy nerealizované cartridge (to je poklad!), Sinclair LC3 nebo Commodore SX-500 a Atari Panther a spoustu dalších. Troufáme si tvrdit, že po poslechu obou dílů budete odborníci na vaporware! Nikdy nevíte, kdy se to bude hodit :) Jestli vás povídání zaujalo, poslechněte si Michalův podcast o tiskárnách podcast, válkách výrobců procesorů, antitechnických hnutíchnebo o dějinách 3D akceleracea další Wolfcasty. Podívejte se na https://www.retronation.czna další skvělé výlety do herního retra!\nKdyž se řekne Martin O'Donnell, většina hráčů si jeho jméno spojí hlavně s herní sérií Halo. Jarda Konáš vás provede i jeho zbývající tvorbou. O'Donnell většinu své kariéry strávil ve firmě Bungie a její vlajkovou loď Halo doprovodil nejen výtečnou hudbou, ale podílel se i na dabingu či výběru herců. Stojí za muzikou ke hrám Destiny, Oni či Riven a v posledních letech se dokonce sám vrhl do vývoje a vydávání videoher. Na chlapíka, který začínal skládáním hudby do rozhlasových reklam a do herní branže vstoupil až po čtyřicítce, toho stihl vlastně víc, než kdejaký jeho kolega. Fakt! V Retro notách si můžete poslechnout celý O'Donnellův příběh. Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herního retra!\nMichal Rybka vám dokáže, že produktů, které i přes velkolepé oznámení neexistují není málo. Říká se jim vaporware. Dozvíte se o nich všechno! Retro Nation je nominováno na cenu Křišťálová lupa. Pomozte nám ji získat! Další informace najdete tady. Děkujeme! Tradičně se mezi vaporware uvádí Duke Nukem Forever, ale tahle hra je diskvalifikována, protože po dlouhém čekání vyšla. Jenže jiné nevyšly a stále nevycházejí – co třeba Half-Life 3? Tak tu můžeme za klidně považovat za softwarové vaporware. Ani toho hardwarového není málo a Michal Rybka se mu v podcastu Wolfcast věnuje od začátku 80. let do současnosti. Dozvíte se o Atari 2700 nebo šílených herních cartridgích a spoustě dalších. Vaporware má obvykle trapně jednoduchá zdůvodnění – vývoj, který nebyl dotažen (ale předčasně oznámen), zastavení ve fázi prototypu nebo odkup firmy, který změnil její směřování. Jen málokdy jde o zlovůli marketingových oddělení nebo samotných výrobců, v každém případě jde však o skvělé příběhy, které stojí za to slyšet. Jestli vás povídání zaujalo, poslechněte si Michalův podcast o zobrazovačích, antitechnických hnutíchnebo o válkách výrobců grafických čipůa další Wolfcasty. Podívejte se na https://www.retronation.czna další skvělé výlety do herního retra!\nHorizon: Zero Dawn, Assassin's Creed Black Flag a Odyssey nebo Alien: Isolation. K takovým titulům složili hudbu The Flight. Jde o dvojici producentů, kterou bychom horko těžko mohli zaškatulkovat jako herní skladatele. Naopak, na rozdíl od většinu kolegů zůstávají jednou nohou na hudební scéně a dost se tím vymykají tomu, co jsme dosud v Retro notách slyšeli. Tak si to poslechněte! The Flight se nebojí experimentovat a používat netradiční nástroje i techniku. Starodávným strunným nástrojem buzuki počínaje a klávesami ze sedmdesátých let konče. Jdou zkrátka svou cestou. A jejich příběh, který si v Retro notách povíme, najednou výše zmíněným slavným hrám dodává další šťávu. Podívejte se na https://www.retronation.czna další skvělé výlety do herního retra!\nVýrazně na sebe upozornil s 3D psychologickým hororem Someday You‘ll Return, Honza Kavan však na scéně působí od roku 2007 a o zkušenosti se podělil v našem podcastu. Honzu Kavana jsem poznal před mnoha lety, když společně s Lukášem Medkem hledali cesty do médií, aby informovali o zahájení vývoje Someday You‘ll Return. V dalších letech jsem se s oběma členy studia CBE Software setkával na tuzemských i zahraničních výstavách a konferencích, kde jejich hra získávala ocenění a obdiv. Honzu jsem poznal nejen jako člověka schopného v půl čtvrté ráno kompilovat na hotelovém pokoji nový build, debatovat o adventurní produkci minulých dekád a skákat ve dvě v noci do studeného moře, ale také jako skladatele, hudebníka a člověka ochotného cíleně a (to je důležité) pokorně prozkoumávat nové směry ve hrách, hudbě i umělé inteligenci. A o tom všem si povídáme. Pochopitelně, že jsme mluvili o Someday You‘ll Return. Ale také o adventurách LucasArts, Honzově propojení s mezinárodní nezávislou scénou a o herní hudbě. Jako hudebník a skladatel s klasickým vzděláním má Honza na herní hudbu názory, které se jinde neslýchají. Zkrátka, lidé, poslouchejte pozorně!\nRetro Nation je nominováno na cenu Křišťálová lupa. Pomozte nám ji získat! Další informace najdete tady. Děkujeme! V pokračování historie válek výrobců grafických čipů uslyšíte o sabotážích, podrazech mezi velkými korporacemi! V minulém díle kroužili Michal Rybka s Martinem Vaňem kolem začátků 3D akcelerace. Dozvěděli jste se, z jakého prostředí 3D grafika přišla a kdo byl jejím největším tahounem. V pokračování si poslechnete o souboji 3Dfx a a Nvidia, ale také o ATI vs Nvidia a o snahách společnosti Intel urvat si z koláče GPU také svůj kousek. Stranou nezůstane ani společnost S3, jejíž grafické karty doprovázely nejednoho hráče v 90. letech před nástupem 3D akcelerátorů. Michal Rybka nezapomíná ani na velikány oboru. Tentokrát vás seznámí s Edwinem Catmullem, jedním ze zakladstelů počítačové grafiky. Catmull pracoval pro George Lucase, Pixar, Steva Jobse a pro Disney a za svoji přelomovou práci si odnesl Oscara a Turingovu cenu, což je takový Oscar kombinovaný s nobelovkou pro technologické průkopníky. Nejlepší na tom je, že Catmull stále žije, takže ve Wolfcastu uslyšíte o historii, která je velmi mladá. Podívejte se na https://www.retronation.czna další skvělé výlety do herního retra!\nWolfenstein, Doom, Duke Nukem 3D i další kultovní tituly spojuje hudba Roberta Prince. Tenhle chlapík je výjimečný hned z několika důvodů. Kromě toho, že patří s ohledem na svůj věk mezi skladatelské kmety, zažil také jako hudebník éru, o které si každý, o kom už byla v Retro notách řeč, může nechat jen zdát. A nádavkem bojoval ve Vietnamu. Kdo o sobě tohle v herní branži může říct? Princeova hudba je typická razancí, temnotou, agresivitou a schopností uprostřed hektického tempa pomalu, ale pečlivě budovat atmosféru. Vzhledem ke svému věku používá postupy, které by se od něj i o dvě generace mladší kolegové mohli učit. A taky, že učí. Soundtrack z Dooma je taková legenda, že jej spousta Princeových kolegů i široká skupina hráčů považuje za nedostižnou metu. Pojďme si život a dílo Roberta Prince představit blíže v tomto dílu podcastu Retro noty. Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herního retra!\nŽe se to nehýbe a vypadá to ošklivě? Tak to akcelerujeme a to budete koukat! A také poslouchat Michala v našem Wolfcastu! Od armádního využití v první polovině 20. století až ke kartě 3dfx, to je území, na kterém se pohybuje náš hardwarový historik Michal Rybka. Společně s Martinem Vaněm zkoumají, jaké myšlenkové a technologické procesy vedly k tomu, že se během 80. let začaly objevovat 3D hry a v devadesátých, že jsme se radovali z prvních grafických karet pro zobrazení krásných nových 3D světů. Pakliže Wolfcasty znáte, tak víte, že Michal si připravil řadu zajímavých informací a perliček, které byste se bez důkladného studia nedozvěděli. V opačném případě se nenechte zaskočit tím, že do povídání o vývoji 3D akcelerace zasahují kromě armády i varhany a šicí stroje Singer. Michal se v povídání vrací i k nedávno zesnulému vynálezci Russellu Kirschovi a vydá se na krátkou detektivku za objevením slov "pixel" . Zkrátka, je co poslouchat!\nZnáte takový ten specifický hudební styl „elevator music“ - výtahová hudba? Má vám prozářit den, zpříjemnit těch pár sekund ve zdviži a nevtíravě vás naladit třeba na jednání se šéfem. A kolikrát jste si přáli něco podobného slyšet v čekárně u zubaře, namísto sledování vystrašených kolegů a poslouchání řevu z ordinace? Neodpovídejte, my víme: Nesčetněkrát! Jarda Konáš vám v tomhle nepomůže, ale společně se můžete zaposlouchat do hudebního doprovodu pro lékařské hry. A není jich málo! Jasně, Theme Hospital. Jenže ono toho bylo mnohem více! Jmenovitě? Life & Death. The Surgeon. Plaque Attack. Captain Novolin. Nepřekonatelně pojmenovaná Rex Ronan: The Experimental Surgeon. Simhealth. A další a další se hlásí, že ony by také rády něco pustily do ucha lidem, které baví hrát si na doktory (ve videohrách, šmaknote!). Zaposlouchejte se do hudby pro lékařské hry! Podívejte se na https://www.retronation.czna další skvělé výlety do herního retra!\nArkádové muzeum v Červeném újezdě vybudoval Honza Orna, který vám řekne, o čem je pro něj sbírání starých her. S Honzou Ornou se známe řadu let, srazy Retro Nation ostatně probíhají v jeho muzeu Arcade hry, proto se nedivte, že jsme si ho pozvali do dalšího dílu Talk to. Popovídali jsme si o jeho sběratelských začátcích, úspěších, ale také rizicích. Když zkrátka sbíráte něco, pro co potřebujete postavit stodolu, tak se to bez určitých komplikací neobejde. Zajímá nás ale, proč to Honza vůbec začal dělat. Čím jeho sběratelská vášeň začala, i to, jak skrz ní mění vlastní svět a svět kolem sebe. A aby toho nebylo málo, dozvíte se, jak náročný je provoz muzea a herny zároveň, a jak probíhají výpravy za arkádami po celé Evropě. Pavel s Honzou se zastaví i u sovětských a starých evropských arkád a tím to rozhodně nekončí. Proč Honza začal sbírat Amigy a co chce dokázat Peteru Molyneuxovi tím, že dělá asi nejdelší longplay hry Powermonger v historii českého internetu? Dozvíte se v našem Talk to. Podcastový seriál Talk to... je prostorem pro lidi, kteří hry vyvíjejí, mají o nich co říci, ale zároveň se dokáží rozkročit i do jiných oborů a směrů. Je to případ Jakuba Dvorského, Jindry Skeldala, Lukáše Macury nebo Michala Berlingera a Petra Bulíře, kteří v něm seděli v minulých měsících. Pakliže vy sami máte favorita, kterého byste rádi slyšeli, dejte nám to vědět v komentářích!\n„Když jsi byl chudý, měl jsi devíti jehličkovou tiskárnu, když bohatý, tak čtyřiadvaceti jehličkovou.“ Taková pravda o minulosti zazní, když se Michal Rybka naplno ponoří do rozboru jehličkových tiskáren OKI, Hewlett-Packard nebo IBM a Epson a dalších. Historie tisku na počítači ale není jen o počtu jehliček, technologie pro tisk informací na papír byla vždy ceněná, rozvíjená a hojně využívaná i zneužívaná státní propagandou a tajnými službami. Michal nám tisk představuje v souvislostech, které byste nečekali. Nechybí ani zastavení u ryze českých tiskáren. Někteří si možná pamatují tiskárnu Gamacentrum, která měla k tisku připravené 2 jehličky a za necelých 5000 korun československých dokázala tisknout až 25 znaků za sekundu. A samozřejmě musí dojít řeč i na kutilské zjevení Alfi ze stavebnice Merkur, které dokázalo tisknout klidně s fixou namísto jehliček. Jako obvykle stojí poslech za to. Jestli vás povídání zaujalo, poslechněte si Michalův podcast o procesorových válkách, zobrazovačíchnebo antitechnických hnutíchnebo o vizionáři Douglasu Engelbartovia další Wolfcasty.\nBez přehánění - Russell Shaw je výjimečný skladatel. Proč? Inu, co hra, to legenda. A za druhé do branže přišel už jako zkušený studiový a hudební producent, který se otrkal jak v osmdesátkové televizní tvorbě, tak na britské taneční scéně začátku devadesátek, což je zkušenost, která řadě muzikantů stačila ke vstupu do hudebních dějin, těm méně známým pak alespoň k napsání vzpomínkové knihy. Teprve po těchto zkušenostech přišel Russell Shaw do studia Bullfrog, ve kterém se potkal s Peterem Molyneuxem. Mezi těmito dvěma pány začala spolupráce, která vydržela desítky let a jejímiž plody byly tak výtečné hry jako Dungeon Keeper, Syndicate nebo Fable. Kouzelná a stylová hudba z kouzelných a stylových her, o tom bude dnešní podcast. Podívejte se na https://www.retronation.cz na další skvělé výlety do herního retra!\nStály skoro na stejné startovní linii: Intel byl založen roku 1968, AMD jen s maličkým skluzem o rok později. Cílem obou bylo podílet se na velkolepém rozvoji výpočetní elektroniky svými komponenty. A proto se na nějaký čas stali i nejlepšími kamarády, kteří mezi sebou sdíleli designy nových čipů. Ale, jak to tak ve správných dramatech bývá, nejlepší přátelství prošlo mnoha testy a nakonec se rozpadlo. Každá strana šla do ringu s vlastním výrobkem a vytvořila kolem sebe vlastní fanouškovské party. Jak to všechno bylo vám poví Michal Rybka a Martin Vaňo v dalším Wolfcastu. WOLFCAST O VÁLKÁCH MEZI INTELEM A AMDSI POSLECHNĚTE ZDE! (KLIKNĚTE) Michal ale nezůstává jen v minulosti. Od prvních kroků a strategií obou firem se probíjí až do současnosti. Jaká je pozice procesorů od AMD a Intelu dnes, co jí podpírá a proč dostala Lisa Su 58,5 milionů dolarů se dozvíte, až si to poslechnete. Vlastně nás překvapuje, že to tu ještě čtete a neposloucháte! Jestli vás povídání zaujalo, poslechněte si Michalův podcast o uživatelských rozhraních, zobrazovačíchnebo antitechnických hnutíchnebo o vizionáři Douglasu Engelbartovia další Wolfcasty.\nLéto. Horko, sluníčko, písčité pláže a voda až za horizont. Tak jako existuje řada zimních a vánočních her, existují i hry s letní atmosférou. Některé běží dopředu zběsilým tempem ježka Sonica, jiné vás zase hodí tak do klidu, že byste nevstali z lehátka. A správnou atmosféru tvoří i co? Správně, soundtrack. V 24. dílu podcastu o herní hudbě se podíváme na hry napříč lety i žánry, budou AAA tituly i indie záležitosti, všechny ovšem s letní tématikou. A věřte, že jakkoliv je Jarda z hudební scény alergický na obrat "letní hit", což jsou většinou kolovrátkové blbosti s jepičím životem, v herní hudbě našel zase samé klenoty. Kde všude najdete podcasty Retro Nation? Anchor Spotify Apple Podcasts Google Podcasts Overcasts Pocket Casts Radio Public RSS Anchoru pro vaše podcastové aplikace RSS Patreonu pro vaše podcastové aplikace O Retro notách a podcastech Retro Nation Retro noty jsou výpravami do říše (nejen) herní hudby a jejích skladatelů. Novinář Jarda Konáš si vybírá zajímavé skladatele nebo hudbu ze známých sérií a rozebírá je na ploše půl hodiny. Jarda je redaktorem Headlineru a autor úspěšných internetových pořadů Hudební masakry a Příběh písně. Retro noty vychází 2x měsíčně. Pravidelně se střídajís hardwarovým Wolfcastem novináře Michala Rybka. Jednoduše řečeno: 2x měsíčně vychází Retro noty, 2x měsíčně Wolfcast. Nové i starší podcasty najdete na výše uvedených odkazech vždy v pondělí. Podcasty a další obsah RetroNation.cz můžeme natáčet kvůli podpoře od komunity na Patreonu. Děkujeme vám za ni! Jakékoliv dotazy a připomínky pište na email retronationrulez@gmail.com.\nPetr Bulíř se zapsal jako výrazný autor v Excaliburu, Score, Levelu a OPS2 magazínu. Tak si ho Pavel Dobrovský pozval do studia a popovídali si. Známe ho jako recenzenta, ale také jako nesmiřitelného lovce trofejí na Playstation, anebo jako úspěšného profesionálního hráče pokeru. Petr je muž mnoha tváří, ale jestli je ho něco doprovází celoživotně, pak je to láska ke hrám a ochota přemýšlet nad jejich obsahem, ale i vývojem. Ten se netýká pouze her, ale také hráčů. A přesně o té změně v přístupu ke hrám jsme si povídali. Bylo toho samozřejmě mnohem víc, co Petr s Pavel probrali. Namátkou je dobré zmínit třeba cyklistiku, původ nejrůznějších Petrových přezdívek, jídlo, anebo mapování krokovacích dungeonů na čtverečkovaný papír. Samozřejmě se dozvíte i o Petrových prvních krocích v českých herních médiích, a jak se asi s Pavlem potkali před prodejnou počítačových her před více jak 20 lety. Podcastový seriálTalk to... je prostorem pro lidi, kteří hry vyvíjejí, mají o nich co říci, ale zároveň se dokáží rozkročit i do jiných oborů a směrů. Je to případ Jakuba Dvorského, Jindry Skeldala, Lukáše Macury nebo Michala Berlingera, kteří v něm seděli v minulých měsících. Pakliže vy sami máte favorita, kterého byste rádi slyšeli, dejte nám to vědět v komentářích!\nNedávná smrt legendárního skladatele Ennia Morriconeho připomněla, jak obrovsky ovlivnil filmový western. Dokázala se ale jeho filmová práce promítnout i do videoherní oblasti? Možná se budete divit, ale ač se Ennio Morricone nikdy na žádné hře nepodílel, jeho tvůrčí rukopis je stejně ve hrách zasazených do prostředí divokého Západu cítit výrazně. Nebylo to sice hned, chiptunové melodie se musely držet trochu jiných postupů, ale maestrovo dílo do videoher nakonec stejně proniklo. A právě o vývoji hudby ve westernových hrách je dnešní díl. Od prvních textovek po Red Dead Redemption 2, od Outlaws na Commodore 64 po Outlaws od Lucasarts, všechno si společně prosvištíme a vzdáme tak hold jak kovbojkám, tak maestrovi Morriconemu. Protože, co si budeme povídat, když jednou skládáte hudbu k filmům režiséra Segia Leoneho, třeba k Tenkrát na západě, Hodný, zlý a ošklivý, Pro hrst dolarů, Mé jméno je Nikdo nebo Pro pár dolarů navíc, tak se stanete inspiračním zdrojem pro desítky až stovky dalších (nejen) skladatelů. Možná vás to při poslechu povídání Jardy Konáše až překvapí!\nJe ovládání myší lepší než a) dotykové ovládání, b) gestikulační rozhraní, c) mluvení na počítač? I o tom povídá Michal Rybka v novám Wolfcastu! V minulém díle se Michal věnoval prastarým uživatelským rozhraním, tentokrát se zaměřuje na nové přístupy k věci. Například dotykové, gestikulační nebo hlasové ovládání. Ano, umí to váš chytrý telefon, ale základy těchto moderních uživatelských rozhraní se datují do 70. let minulého století. Na zajímavé povídání nejen o technologiích, které se prosadily, ale také o těch, které byly příliš šílené nebo o ně prostě a jednoduše nebyl zájem, vás vezme Michal Rybka a Martin Vaňo. Stačí si jen kliknout. Michal se toho nebojí a zastaví se i u FTRI (Frustrated Total Internal Reflection) technologie, která vypadala jako ohromný stůl, na kterém se ovládají systémy třeba v Battlestar Galactica nebo Tron. Anebo se zmíní o všech možných pohybových ovládáních, případně těch, které spoléhaly na snímání prostoru před televizí kamerami. Jestli vás povídání zaujalo, poslechněte si Michalův podcast o poslední míli, zobrazovačíchnebo antitechnických hnutíchnebo o vizionáři Douglasu Engelbartovia další Wolfcasty.


Czech Drive opět nabídne podívanou pro rodiny s dětmi - Zlínský deník\nVětší prostor, více vystavovatelů, větší zájem veřejnosti. Druhý ročník výstavy automobilů a motocyklů v centru Zlína Czech Drive z dílny organizátorů nejlepšího motoristického podniku v tuzemsku Barum Czech Rally by měl v sobotu nabídnout hned několik novinek.\nprvní ročník výstavy aut, veteránů, závodniček.... ve Zlíně | Foto: Deník / Kaniová Marcela\n„Akce s podtextem – autosalon pod širým nebem – bude současně probíhat na třech místech. Ve Zlatém jablku již nyní probíhá výstava několika vybraných závodniček, na náměstí Míru pak aktivní část s představením záchranného systému a srdce akce bude v parku Svobody,“ láká šéf Czech Drive Miloslav Regner.\nTo nejzásadnější a zpoplatněně bude v sobotu od 10 do 18 hodin probíhat v okolí zlínského zámku, kde na příchozí čeká vedle výstavy soudobých a historických vozidel také zajímavý program pro rodiny.\n„Pro děti přibude soutěžních stanovišť na celkových třináct, k dispozici ale budou i závodníci k rozhovorům a autogramiádám, které letos budou dvě – ve 12 a 15 hodin,“ upřesnil zástupce ředitele akce Jan Regner.\nJestliže při loňské premiéře bylo k vidění 135 motoristických exponátů, letos jich bude 181. „Připraveno bude 139 automobilů včetně závodničky Alexeje Lukjaňuka, 28 motocyklů, 11 kamionů, jeden autobus, trolejbus a nově i větroň,“ upozornil Regner mladší, jenž doufá také ve zvýšený zájem veřejnosti.\n„Loni za námi dorazilo necelých šest tisíc návštěvníků. Letos snad toto číslo ještě vylepšíme,“ přeje si.\nJestliže uplynulý ročník patřil ekonomicky mezi ztrátové, nyní by rádi celou akci dostali do kladných čísel.\nZlín zlepšil obranu a drží krok\nVstupné jsme nezdražili\n„Nezdražili jsme vstupné, vystavovatelé dál nic neplatí. Nikde jsme v tomto směru nepřitvrdili, jen jsme získali více sponzorů a věříme ve větší návštěvnost,“ přiznal Miloslav Regner, jenž se o podobný projekt pokoušel už v roce 2010 v Otrokovicích, kde to ale nedopadlo podle jeho představ.\n„Tehdy jsme prodělali asi sto padesát tisíc korun a zjistili, že tudy cesta nevede a na léta jsme se v tomto zabrzdili. Až loňský ročník, kdy jsme si dali jiný úkol, vše změnil, třebaže jsme byli ztrátoví jen asi o tisíc korun méně než v Otrokovicích. Czech Drive primárně slouží k propagaci Barumky jako naše další projekty, ale i pomoci přimět děti ke sportu obecně,“ zdůraznil Jan Regner.\nSnem šéfa organizátorů Barumky je vybudování muzea jedné z nejlepších rallyových soutěží na starém kontinentu.\n„Překrásné muzeum mají v Itálii. Já se už toho u nás asi nedožiji, ale snad se to povede mým nástupcům,“ je optimistou Miloslav Regner.


Návrat alpské klasiky se sklem Spectron 4. Brýle CHAM mají odnímatelné kožené boční krytky s 360 stupňovými nastavitelnými bočnicemi. Diposnují klasickým designem a výbornou ochranou před slunečním světlem. Poskytuje maximální ochranu zraku před slunečním zářením a zářením odrážejícím se od reflexních povrchů (sníh, led, voda, skála...). Doporučuje se pro turistiku ve vysokých horských polohách. Není vhodné k řízení!\n- maximální ochrana zraku před slunečním zářením a zářením odrážejícím se od reflexních povrchů.\nJULBO SHIELD M...


Tesla Cybertruck: Koupit lze skládací kempovací nástavbu - CNN Prima NEWS\n7. dubna 2021 10:28\nTesla sice plánuje, že první zákazníci dostanou svůj elektrický pick-up Cybertruck až ke konci letošního roku, to ale nezastavilo inženýry z amerického start-upu CyberLandr v práci. Podařilo se jim navrhnout skládací kempovací nástavbu, která se pohodlně vejde do nákladového prostoru Tesly. Nabídne přitom prostorný interiér, ve kterém jsou všechny důležité prvky pro kempování.\nNástavba se rozkládá a skládá elektricky, její pohyb se ovládá pomocí aplikace pro chytré telefony. Po vysunutí konstrukce z nákladového prostoru se vysunou nejen schůdky pro pohodlný přístup, ale i solární panely na střeše. Ty mohou poskytovat 500 wattů elektrické energie potřebné nejen pro chod spotřebičů uvnitř nástavby, ale i pro pomalé dobíjení elektromobilu.\nZ kuchyně ložnice\nNástavba podle výrobce váží jen 544 kilogramů, což je zhruba třetina užitečného zatížení Tesly Cybertruck. Přesto se do jejich útrob vejde kuchyňka s elektrickým vařičem, lednicí a dřezem, nad kterou je zavěšená televize. Obývací pokoj nebo pracovna se stolkem a dvěma křesly se pak může díky promyšlenému interiéru proměnit v ložnici.\nCyberLandr umožní snadnou proměnu z kuchyně a obývacího pokoje na ložnici.\nDo nákladového prostoru Tesly se navíc vešla i plnohodnotná sprcha se samočistící toaletou, díky které není nutné s sebou vozit nádrž na odpadní vodu. Okna nástavby mají mít dobrou tepelnou i zvukovou izolaci. A díky elektrickému vytápění má být možné kempovat v zimě i v létě.\nNástavbu je možné už objednat, stačí složit zálohu 100 dolarů. Prodává se za necelých 50 tisíc dolarů, což je v přepočtu 1,1 milionu korun. To je mimochodem víc, než za kolik nabízí Tesla základní verzi Cybertrucku, která stojí 878 tisíc korun. Dodávky skládací nástavby by mohly začít podobně jako v případě Tesly na konci letošního roku.\nTesla Cybertruck s nástavbou CyberLandr\ndovolená camping kempování auto Tesla motors Tesla kemp


Náhrobky a pomníky Jičín - Náhrobky a pomníky Jičín\nPečlivé zpracování a výzdoba\nKvalitní náhrobky a pomníky v Jičíně a okolí\nVýběr náhrobků a pomníků Jičín\nZdobení náhrobků a pomníků\nNáhrobky a pomníky v Jičíně a okolí\nNáhrobky a pomníky pro místo odpočinku\nzdobení dle přání\nNabídka náhrobků a pomníků\nNáhrobky a pomníky slouží k vytvoření důstojného místa odpočinku našich blízkých. Lze vybírat náhrobky a pomníky z hlediska materiálu (mramor, žula..), zdobení (gravírování, fotokeramika, zlaté písmo, sekané písmo...), velikosti a dalšího.\nV našem životě bohužel existují i chvíle, kdy nás navždy opustí někdo blízký. Někdo, na kom nám velmi záleží. Někdo, komu chceme připravit důstojné místo odpočinku a komu necháme vytvořit náhrobek či pomník.\nNáhrobky a pomníky jsou nejčastěji vyrobeny ze žuly nebo kamene. Žula vyniká dlouhou životností a je odolná vůči působení povětrnostních vlivů, navíc se v ní snoubí dokonalost a krása v každém detailu. Přírodní původ používaných materiálů zaručuje originalitu a neopakovatelnost každého výrobku.\nHledáte-li pečlivost, šikovnost a především osobitý přístup k Vám a Vašim představám, můžete se obrátit na odborníky, kteří se náhrobky a pomníky zabývají. Ti Vás nejen vyslechnou, ale také poradí a pomník či náhrobek dodají v nejvyšší možné kvalitě.\nKopidlno č.10 ( areál u benzínové pumpy )\n+420 777 993 794\n+420 776 872 008\nNáhrobky a pomníky patří do oblasti kamenických prací. Kameníci často nabízejí výrobu náhrobků a pomníků na zakázku. Také Vám poradí, jaké hroby, náhrobky a pomníky existují, či jaký materiál na náhrobek použít. Kromě samotné výroby je třeba zajistit i opravy a úpravy náhrobku.\n© 2012 Náhrobky a pomníky Jičín


Video – Martin Hájek\nUdělali jsme další produktové video na nové parádní příslušenství z dílny české značky VFFTO.\nFiremní video pro Heidelberg CZ\nZveřejněno v 25. 7. 2020 23. 8. 2020 od Admin\nVe spolupráci se spol. Heidelberg jsem natočil firemní video (první ze série cca 10 videí) v kolínské tiskárně Colognia Press. Velký dík patří panu Košťálovi (Heidelberg CZ) a panu Převrátilovi (Colognia Press) za perfektní přípravu a naprostou profesionalitu. Jako bonus jsem si v rámci akce vyzkoušel i nové příslušenství (světlo a steady-cam, o obojím si…


Tajemství syna války - Prolog a 1. kapitola | | BEZ HRANIC - náš online šuplík\nTajemství syna války - Prolog a 1. kapitola\n12.02.2012 [22:00], Ivanka, ze série Tajemství syna války, komentováno 8×, zobrazeno 1475×\nMichelle Monnier je naprosto obyčejná studentka historie s jedním jediným problémem – udělat zkoušku ze starověkého Řecka. Má naprosto standartní život do té chvíle, než se její peripetie setká s Jeromem. Ten tajemný nafoukaný šašek má totiž své kouzlo.\nA přesně v té chvíli se něco změní. Jedno letmé setkání odstartuje sérii podivných událostí, zakončené tou nejzvláštnější. A dva prakticky cizí lidé jsou svedeni na cestu, kterou ani jeden z nich nechtěl jít.\nP. S. : Povídce předchází soutěžní počin, v případě zájmu o přečtení prosím vynechejte úplně poslední část.\n8) SarkaS (23.04.2012 12:49)\nTak jsem tu! A jdu na tebe, těšíš se? Soutěžní povídku si pamatuji a vím, že se mi líbila. Ovšem tohle, mademoiselle, to je úplně nový level. Jsem nadšená a natěšená na další!\nA taková drobnost, ženy nejsou z Marsu, ale z Venuše\n7) HMR (27.02.2012 17:24)\nTak jsem tady , na ten"soutěžní počin" si pamatuji a líbil se mi, tak jdu dál...\ntéda ten úvod ti pěkně odsejpá tiše závidím,\nfň vždycky když narazím na zmínku něčeho nehistorického v něčem historickém, nejsem si jistá, jak na to reagovat...\nmayové měli pravdu - konec světa se blížil\nmáš smysl pro neuvěřitelně vtipná písmenka a zároveň to skvěle odsýpá , jo, moc se mi to líbí\nfň, ale i pár "překlepů" by se našlo\n6) Ivanka (16.02.2012 11:03)\nFanny, kapitola bude přibývat vždy jednou týdně, pravděpodobně v neděli večer, kdy mám nejvíc času. Jsem ráda, že se ti to líbí, moc děkuji za komentář a snad tě povídka nezklame.\nBye, ani nevíš, jak člověka pohladí po srdíčku pochvala od tebe. S tou romantikou... no, snad nebudou stydliví... Díky.\nTwilly, jsem neuvěřitelně ráda, že se ti povídka líbí a doufám, že budeš spokojená i nadále. Moc děkuji za tvou reakci.\n5) Twilly (16.02.2012 09:21)\nIvanko, promiň, ale i když byla tvoje soutěžní povídka sebelepší, tohle s ní prostě NELZE srovnávat. Tohle se mi moooooooooc líbí. Svěží, vtipný, čtivý a taky napínavý. Pokud jsi mě neměla na háčku u soutěže, teď rozhodně!!!!\n4) Bye (14.02.2012 23:07)\nÁ, moje oblíbená autorka dobrodružných indianajonesovek...\nTohle si rozhodně nenechám ujít. Pokud udržíš dějový spád v kombinaci s vtipem a šmrncneš to trochou historie a žůža dobrodrůža (romantika taky bude, žejo? ), tak myslím, že budu velmi spokojená!\nBylo tam dost vychytávek. Tak aspoň dvě velmi povedené:\n"...protože mi uhrančivým pohled přilepí jazyk na patro."\n"V tu chvíli se určitě zastavila zeměkoule a já si připadala jako protinožec. Hlavou dolů a s kapsou na břiše."\n3) Fanny (13.02.2012 22:19)\n"Hurá!" Nejdřív za to, že je to konečně tady! a podruhé "Hurá" za to, že jsem se k tomy za ty dva dny konečně dostala!\nS dnes úplně vybitým mozkem mi ty tři pohledy daly docela zabrat, ale závěr je skvělej Každopádně se ti vylíčit předzkoušecí stres povedlo skoro až moc dobře A co jen na závěr? Kde máš další?\n2) Nebraska (12.02.2012 21:35)\nIvanko, fakt je to moc dlouhé Dala jsem to tam bez té závorky, ale nevím, jestli se ti podaří tam vložit link na soutěžní povídku, protože ten se do počtu znaků taky započítává. Možná by bylo fajn napsat do perexu jen část a dát tam info, že zbytek je v těle kapitoly - a pak to oddělit od textu. Je to složité, já vím, omlouvám se\n1) Ivanka (12.02.2012 21:29)\n(Pokud by to opravdu moc dlouhé, tak tohle jde vynechat: Na cestu, co má být uzavřením staletého kruhu přehrazeným lidskou pýchou a snahou změnit běh událostí, který je, jak se zdá, naprosto neměnný… A na nich dvou je najít cestu bouří a dobrat se až k cíli, který může znamenat nejen přetrhání vztahů s okolím, ale také naprostý konec.)\nP. S. : Povídce předchází soutěžní počin, v případě zájmu o přečtení prosím vynechejte úplně poslední část. (U tohohle si ještě doplním odkaz na předcházející povídku )\nTak, tady je ten text do perexu, ještě jsem to několikrát zkoušela různě zkracovat, ale pořád to nešlo. Jsi moc hodná, myslím, že problém je asi na mém přijímači...


Odchov štěňat | Infoweb o krátkosrsté kolii\nŠtěňata se rodí slepí a v prvních týdnech snaží se hlavně nabaštit a dobře vyspat.\nOd třetího týdne je vhodné začít přikrmovat tuhou stravou, zvláště u početných vrhů je takto příhodné ulevit matce od neustálého kojení. Někteří chovatelé dávají štěňatům možnost vzít si i jinou baštu už od druhého týdne.\nZa nejlepší stravu se považuje maso se zeleninou. Maso nejlépe hovězí, kuřecí, krůtí, ze zeleniny je vhodná strouhaná mrkev apod. v poměru 2 díly masa na 1 díl přílohy či zeleniny. Vajíčka se doporučují pouze vařená a nejlépe jen žloutek, který je možno přidat k masu se zeleninou. V těchto počátcích je dobré stravu nasekat nadrobno nebo rozmixovat, štěňata ještě nemají zuby na kousání masa. Přikrmovat můžete i 6x denně, záleží na množství štěňat, mléka atd.\nOd třetího týdne začínají být aktivnější, lezou, zkoumají okolí,snaží se vylézat z bedny apod. Je dobré zajistit jim možnost volného a bezpečného pohybu nejen po bedně, ale i v blízkém okolí.


Ozonové technologie pro plavecké bazény (I) - TZB-info\nTZB-info / Ozonové technologie pro plavecké bazény (I)\nOzon hraje nezastupitelnou roli v úsilí o zajištění optimálního prostředí (voda, ovzduší) plaveckých bazénů. Veřejnost je již řadu let informována o možnostech aplikace ozonových technologií k úpravě bazénové vody. Mnohdy je však pohled na tuto nejmodernější vodárenskou technologii rozporuplný. Příčiny tkví až příliš často v návrhu ozonové technologie nevhodné pro daný bazén nebo v chybně provedené instalaci zařízení. Typickým negativním příkladem je přenášení technologie nízkých dávek ozonu z privátních do veřejných bazénů.\nV České republice není k dispozici závazná norma pro úpravu bazénové vody ozonovými technologiemi. Vyhláška MZ ČR č. 135/2004 Sb., kterou se stanoví hygienické požadavky na koupaliště, sauny a hygienické limity písku v pískovištích venkovních hracích ploch, uvádí pouze maximální povolenou koncentraci ozonu, 0,05 mg/l, před vstupem vody do bazénu. V případě bazénů pro kojence a batolata musí být do recirkulačního okruhu zařazen před vstupem vody do bazénu deozonizační stupeň, přítomnost ozonu ve vodě bazénu není tolerována. Hlavním cílem tohoto článku je seznámit co nejširší veřejnost se stavem v této oblasti aplikace ozonových technologií. Jistě nám dáte za pravdu, že je moudřejší poučit se z chyb druhých, než tyto chyby opakovat a draze za ně platit. Dalším důvodem k jeho uveřejnění je fakt, že lze jen velice obtížně přesvědčit někoho o kvalitách nové technologie, když má s "touto" technologií předchozí negativní zkušenost. Z těchto důvodů si dovolujeme předložit následující informace o ozonových technologiích pro plavecké bazény a přispět tak k Vaší orientaci v dané oblasti.\nOzon je za normálních podmínek bezbarvý plyn charakteristického štiplavého zápachu, který má velmi silné oxidační vlastnosti - je výrazně silnějším oxidovadlem než chlor. Oxidace ozonem je proto neselektivní. Ozon reaguje zpravidla velmi rychle prakticky se všemi oxidovatelnými sloučeninami přítomnými ve vodě a působí jako velmi silné dezinfekční činidlo. Narozdíl od jiných oxidačních činidel, např. chloru, nevznikají při úpravě bazénové vody ozonem toxické produkty, které by bylo třeba odstranit. Tříatomová molekula O3 je vytvářena rekombinací atomárního kyslíku s molekulou kyslíku. Molekula ozonu je nestabilní a za normálních podmínek se sama během několika desítek minut rozpadá za vzniku molekul kyslíku O2. Ozon proto nelze skladovat a musí se vyrábět na místě použití. Zdrojem kyslíku pro výrobu ozonu je suchý vzduch, případně je použito kyslíku izolovaného ze vzduchu v generátoru kyslíku. Odpadají tedy problémy s přepravou a skladováním.\nAplikace ozonu v plaveckých bazénech\nOzon se - společně s OH-radikály produkovanými při tzv. pokročilých oxidačních procesech ozon/UV a ozon/peroxid vodíku - řadí mezi nejsilnější dezinfekční a oxidační činidla, která lze k úpravě vody použít. Je proto při úpravě bazénové vody aplikován jako primární oxidační a doplňkové dezinfekční činidlo, v privátních bazénech může sloužit i jako primární dezinfektant.\nOzon likviduje běžně se vyskytující bakterie, např. Escherichia coli, asi stokrát rychleji než chlor. Kromě toho rychle a spolehlivě ničí i různé druhy a formy patogenních mikroorganizmů, jako jsou např. cysty resp. oocysty smrtelně nebezpečných parazitujících prvoků rodu Giardia a Cryptosporidium a různé viry, které se vyskytují v plaveckých bazénech a klasickými dezinfekčními prostředky je nelze inaktivovat nebo je nelze inaktivovat za přijatelných podmínek. Základním předpokladem úspěchu dezinfekce je ovšem dodržení správné koncentrace ozonu a doby inaktivace (viz dále CT faktor). Celosvětově byla akceptována skutečnost, že k aplikaci správné dávky ozonu je nutno použít alespoň tzv. technologii bočního toku (Slip Stream Technology), nejlépe však úplné ozonové technologie (Full Ozone Technology). Od používání technologie nízkých dávek ozonu (Low Dose Technology, Compact, Fractional or Trickle Ozone Technology) ve veřejných bazénech se již dávno upustilo. Technologie nízkých dávek ozonu je vhodná pouze pro privátní bazény!\nChlorace nebo aplikace nízkých dávek ozonu nejsou schopny likvidovat vysoce rezistentní a nebezpečné patogeny, jako jsou např. kryptosporidia. Provozovatelé veřejných bazénů proto nemohou považovat technologii nízkých dávek ozonu za dostatečnou ochranu proti nim. Již před mnoha lety iniciovala hongkongská vláda v reakci na úmrtí několika plavců, kteří se infikovali v bazénech, detailní studii této problematiky. Studie dospěla k závěru, že skutečnou hygienickou ochranu veřejných bazénů může zaručit pouze úplná ozonová technologie. Důkazem, že se podobné problémy nevyhýbají ani západoevropským zemím, je uzavření sportovního centra v Doncasteru ve Velké Británii před dvěma lety v důsledku kontaminace vody kryptosporidiemi. V minulosti se mnohokrát stalo, že se některé firmy snažily přenést technologii nízkých dávek ozonu z privátních do veřejných bazénů, aby si tak rozšířily trh. Časem se však prokázala neadekvátnost tohoto postupu. Tyto instalace zapříčinily negativní postoj potenciálních uživatelů k ozonovým technologiím jako takovým a bylo nutno vyvinout značné úsilí k nápravě těchto škod.\nPoužití ozonu k úpravě vody značně přispívá k její hygienické nezávadnosti. Protože je však koncentrace ozonu ve vodě daná vyhláškou 135/2004 Sb. příliš nízká (max. 0,05 mg/l O3 před vstupem vody do bazénu), zabezpečuje se sanitace bazénu dlouhodobě působícím dezinfekčním činidlem, tj. zpravidla chlorací. Vyhláška však nevylučuje použití i jiných než chlorových dezinfekčních přípravků, v úvahu tak přichází např. aplikace aktivního bromu. Spotřeba dezinfekčních činidel je nižší než při technologii nevyužívající ozon, protože nejsou spotřebovávány na oxidaci nečistot, ale slouží jako primární dezinfekční činidla.\nAplikace ozonu je však provázena dalšími významnými pozitivními efekty. Při chloraci bazénové vody neupravované ozonem vznikají jako vedlejší produkty škodlivé, zapáchající a těžko odstranitelné vedlejší produkty - chloraminy (monochloramin), produkty chlorace kreatininu a močoviny i chloroform a další chlorované látky, které vznikají chlorací sloučenin obsažených v moči, potu a kosmetických přípravcích. Ozon oxiduje jednak prekurzory vedlejších produktů chlorace, jednak tyto látky samotné. Při chloraci kombinované s aplikací ozonu proto dojde k odstranění škodlivých látek z bazénové vody, vymizí typický "chlorový" zápach a nedochází k dráždění očí a nosní sliznice. Sníží se rovněž finanční náklady na ventilaci vzduchu. Koncentrace organických dusíkatých a chlorovaných látek v bazénové vodě je snížena na minimum.\nPodle typu a zatížení bazénu se volí jedna ze tří hlavních ozonizačních technologií:\ntechnologie nízkých dávek ozonu.\nTato technologie vychází z evropských, především německých zkušeností a je zakotvena v normě DIN 19 643, kterou převzaly i jiné státy. Je používána pro veřejné bazény s vysokou návštěvností a akvaparky s vodními atrakcemi, kde jsou kladeny vysoké nároky na technologii udržující nejen vysokou kvalitu vody ale i ovzduší.\nV těchto bazénech je voda upravována dávkou ozonu 0,8-1,2 mg/l při kontaktní době minimálně 3 min (kontaktní nádrž součástí technologie). Směšování ozonu s vodou se provádí pomocí injektoru. Aby nemohla dojít k překročení limitní koncentrace ozonu v ovzduší nad hladinou vody (většinou akceptována koncentrace ozonu nad hladinou bazénu do 0,2 mg/m3, v ČR situace upravena Vyhl. MZ č. 6/2002 Sb. platnou od 1.7.2003 stanovující pro prostředí "staveb pro zotavovací akce" limitní hodinovou koncentraci ozonu 100 μg/m3), je zavedena maximální koncentrace rozpuštěného ozonu ve vodě bazénu 0,05 mg/l. Z tohoto důvodu se zařazuje za kontaktní nádrž deozonizační uhlíkový filtr, ve kterém je zbytkový rozpuštěný ozon rozložen (viz schéma dle DIN 19 643). Kontakt vody s ozonem o dostatečně vysoké koncentraci a po dostatečně dlouhou dobu (splnění CT kritéria) lze zajistit v samostatné kontaktní nádrži nebo v kombinované kontaktní a deozonizační nádrži. Nosný plyn (vzduch) obsahující zbytkový nerozpuštěný ozon, prochází přes destruktor ozonu, aby se zamezilo jeho úniku do okolí bazénu.\nTechnologie "bočního" toku, technologie částečné dávky ozonu (Slip Stream System)\nTato technologie má svůj původ v Británii, kde se při experimentech s úpravou bazénové vody prokázalo, že kvalita vzduchu a vody zůstane velice dobrá, i když bude dávka ozonu v porovnání s úplnou ozonovou technologií nižší. Předností této technologie oproti předchozí je její ekonomická výhodnost při zachování prakticky stejných kvalitativních ukazatelů vody a ovzduší. Malý podíl recirkulované vody (jednotky % až 25% průtoku) je odveden z cirkulačního okruhu do obtoku a zde upraven "úplnou" ozonovou technologií. V závislosti na zatížení bazénu je minimálně jednou za den celý objem bazénu vystaven dávce ozonu odpovídající DIN 19 643. Celková dávka ozonu se tak pohybuje typicky mezi 10% až 20% dávky odpovídající úplné ozonové technologii, což znamená, že koncentrace ozonu vztažená na celkový průtok vody se pohybuje od 0,1 do 0,2 mg/l O3.\nZjednodušená varianta technologie bočního toku používá pouze nerezové kontaktní nádoby bez zařízení na odstranění zbytkového plynného ozonu. Dávka ozonu však musí být volena tak, aby koncentrace zbytkového ozonu ve vodě tekoucí do bazénu nepřekročila 0,05 mg/l.\nTechnologie byla podrobena britskou institucí Electricity Council za účasti lékařského poradce britské Amatérské plavecké asociace nezávislým testům na krytém plaveckém bazénu Cirencester Sports Centre v Gloucestershire v letech 1985/86. Závěrem bylo konstatováno, že se při aplikaci této technologie radikálně snížil zápach, poklesla spotřeba chloračního činidla a prakticky vymizelo dráždění očí a sliznic i alergické reakce astmatiků.\nTechnologie bočního toku bývá instalována v rekonstruovaných veřejných bazénech, kde není dostatek prostoru a prostředků pro zavedení úplné ozonové technologie, ve školních bazénech a ve veřejných bazénech s nízkým zatížením. Pro veřejné bazény s vysokou zátěží a akvaparky je nutno použít úplnou ozonovou technologii.\nTechnologie nízkých dávek ozonu (Low Dose, Compact, Fractional or Tricle Ozone Systems)\nTento systém se používá pro úpravu vody v privátních, hotelových, rehabilitačních a školních bazénech. V důsledku aplikace velmi nízkých dávek ozonu není nutný deozonizační stupeň snižující koncentraci ozonu rozpuštěného ve vodě. Dávky ozonu se pohybují v rozsahu 0,05 až 0,1 mg/l. Systémy jsou nabízeny s odvzdušňovacím zařízením (odstranění nosného plynu a zbytkového nerozpuštěného ozonu), případně bez odvzdušnění. Systémy s odvzdušněním jsou vhodnější, protože bubliny vzduchu způsobují často hluk v potrubí cirkulačního okruhu. U systémů bez odvzdušnění je třeba dbát na to, aby koncentrace ozonu nad vodní hladinou bazénu nepřekročila povolený limit.\nTechnologie nízkých dávek ozonu instalovaná v privátních bazénech je aplikací, při níž mohou nízké dávky ozonu působit jako jediné dezinfekční a oxidační činidlo. Je však vhodné doplnit působení ozonu dávkováním algicidního přípravku, který má také bakteriostatické účinky a je kompatibilní s ozonovou technologií (např. přípravek BlueSpark).\nSprávná volba ozonové technologie je nutná k tomu, aby se dosáhlo odstranění "chlorového" zápachu a koroze zařízení a současně aby bylo dosaženo kvalitní, průzračné a hygienicky dokonale zabezpečené vody. Je třeba podotknout, že k mikroflokulačnímu efektu (viz výše) dochází pouze u úplné ozonové technologie.\nI když spotřeba chloračního činidla při aplikaci ozonové technologie poklesne, není toto snížení příliš významné z hlediska ekonomiky provozu a také v něm nespočívá hlavní přednost ozonizace. Nejvýznamnějším přínosem správně zvolené a instalované ozonové technologie je, že chlor dávkovaný do vody veřejného bazénu zůstane ve formě volného (aktivního) chloru s dezinfekčními účinky a není inhibován vazbou na organické látky. To je velmi podstatný fakt, protože chlor musí zajistit hygienickou bezpečnost a zamezit přenosu infekcí. Dále dojde k minimalizaci tvorby vedlejších produktů chlorace, o nichž je prokázáno, že jsou toxické, mohou se stát příčinou dermatologických obtíží a některé se řadí mezi předpokládané lidské karcinogeny. Tyto látky vstupují do organizmu především přes pokožku.\nNásledující řádky jsme zařadili proto, že na příliš mnoha instalacích, které jsme navštívili, unikal ozon do okolí a ohrožoval zdraví lidí. Při instalaci ozonové technologie je třeba věnovat maximální pozornost tomu, aby nemohlo dojít k úniku ozonu. Správně provedená instalace ozonové technologie neohrožuje zdraví lidí!\nV plynné fázi je ozon pro člověka akutně toxický. Při nízkých koncentracích cca 0,1 mg/m3 je zaznamenávána pouze nasládlá vůně ozonu a nejsou pozorovány žádné negativní zdravotní příznaky. Při růstu koncentrace a v závislosti na době expozice dochází postupně k dráždění sliznice očí a dýchacího traktu, dále k bolestem hlavy a dýchacím obtížím až - při velmi vysokých koncentracích - k poškození plic, krvácení z plic i smrti.\nRiziko spojené s použitím ozonové technologie musí být vyloučeno správným návrhem a instalací technologie, zaškolením její obsluhy a správným provozováním technologie. Nezávisí na tom, zda se jedná o podtlakový nebo přetlakový systém. I v případě podtlakového systému existuje riziko úniku ozonu do okolí v cirkulačním okruhu bazénové vody. Maximální pozornost proto musí být věnována kontaktním, deozonizačním a odvzdušňovacím nádržím a k nim příslušejícím ventilům a nádobám s aktivním uhlím. Z tohoto hlediska je třeba učinit následující opatření:\na) obsluha musí mít k dispozici prostředky indikující přítomnost ozonu v ovzduší a musí být obeznámena s postupy doplňování aktivního uhlí a s funkcí odvzdušňovacího zařízení,\nb) bezpečnostní vypínač musí být umístěn vně místnosti, ve které je instalována ozonová technologie,\nU systémů s vyšším výkonem ozonizátoru je dále nutné:\nc) umístit do místnosti technologie detektor úniku ozonu s audio-vizuálním alarmem,\nd) mít k dispozici ochranné prostředky chránící proti ozonu.


Co kurdská krize vypovídá o americkém spojenectví? ~ Pravý břeh – Institut Petra Fialy\nCo kurdská krize vypovídá o americkém spojenectví?\n22. října 2019, Václav Opatrný\nTurecká armáda 9. října zahájila ofenzivu do kurdských území v severní Sýrii. Reagovala tak na stažení amerických jednotek, které dosud poskytovaly jedinou spolehlivou garanci kurdské samosprávy vůči Ankaře. Opuštění Kurdů Spojenými státy vyvolalo rozporuplné reakce na americké i mezinárodní půdě. Jaký obrázek o spojeneckých vztazích toto rozhodnutí Donalda Trumpa vytváří? A co to znamená pro nás jako Českou republiku, potažmo Evropu?\nKurdové byli jednou z hlavních a skutečně účinných sil v boji proti samozvanému Islámskému státu. Američané jim poskytovali zbraně a výcvik a také v koordinaci s nimi řídili operace proti islamistům. Kurdové však nebojovali jen proti útlaku ze strany náboženských fanatiků, slibovali si rovněž prostor pro svou národní emancipaci. Ta však dlouhodobě leží v žaludku Ankaře. Vytvoření de facto samostatného Kurdistánu v prostoru na jihovýchod od Turecka by mohlo podpořit secesionistické tendence kurdské menšiny na turecké straně hranice.\nTurecký prezident Recep Tayyip Erdoğan si to velice dobře uvědomuje, byť se snaží celou operaci zaobalit jako vytvoření „bezpečnostní zóny“ pro syrské uprchlíky v Turecku, kterými Evropskou unii zatím poměrně účinně vydírá. Po porážce ISIS nechává teď Trump Kurdy svému osudu a Turecku se otevírá prostor pro potlačení jejich emancipace. Vůbec přitom nevadí, že Ankara má v úmyslu obsadit pouze úzký, třicetikilometrový pás podél hranice. Dobře ví, že zbylá část Kurdů se po tomto kroku bude muset vydat pod protektorát syrských vládních sil Bašára Asada, a pohřbít tak své sny o vlastním státě.\nZ nové situace bude těžit především Moskva, která rychle vyplní mocenské vakuum, které v oblasti Američané zanechávají. I když se bude tvářit a jednat jako diplomatický prostředník, reálně na tom bude vydělávat. Jak posilováním vlivu, tak i finančně. Dodává ostatně zbraně prakticky všem zúčastněným stranám a opětovné zvýšení napětí v regionu poptávku jen podpoří.\nToto je tedy pozadí problému. Co ale Trumpa vedlo k opuštění spojence, i když bylo zřejmé, co tím způsobí? Kurdská otázka je jen dalším důkazem Trumpovy silně pragmatické a účelové zahraniční politiky. Pokud se v jeho očích USA něco nevyplácí, nemá smysl dělat to jen z nějaké dobré vůle a laskavosti k druhým. Proto Trumpa nelze jasně přiřadit ani k intervencionismu, ani k izolacionismu, tedy dvěma politickým směrům, které se dosud v průběhu historie v americké zahraniční politice střídaly.\nKurdská otázka je jen dalším důkazem Trumpovy silně pragmatické a účelové zahraniční politiky. Z nové situace bude těžit především Moskva, která rychle vyplní mocenské vakuum.\nTím se nicméně opět otevírá Pandořina skřínka spojeneckých závazků a kolektivní obrany. Ano, Kurdové nejsou členy NATO, nemají ani svůj stát a bohužel politicky inklinují k různým formám socialismu či marxismu, takže mají ke Spojeným státům ideologicky značně daleko. A ano, zásadní aktér Turecko je členem stejné aliance jako USA. Na druhou stranu ale jejich vztahy v poslední době významně ochladly a členství Turecka v NATO je spíše poslední zábranou, aby nespadlo do ruské sféry vlivu.\nAmerický úskok nicméně vytváří pro nás znepokojivý obrázek: bude-li se Washington domnívat, že obranou svých partnerů více ztratí, než získá, spíše než dříve zváží svou pomoc. Zvláště když by bylo v sázce mnoho amerických životů, nejen vydobyté mocenské pozice kdesi na Blízkém východě.\nŽádné alternativy euroatlantických bezpečnostních struktur pro nás neexistují. Vztahy s USA musíme dlouhodobě aktivně podporovat a rozvíjet, kurdský příklad nám však dává další jasný signál, že svou obranu bychom si měli v první řadě zajistit sami. Musíme rozvíjet a modernizovat naši armádu a rozšiřovat její schopnosti tak, abychom si sami v co největší míře dokázali zajistit svou bezpečnost. To ale vyžaduje politickou poptávku a ochotu vynaložit nutné prostředky a čas.


V Mariánských Lázních opraví Chebskou ulici, teď se dokončuje objížďka - regiony.impuls.cz\nV Mariánských Lázních opraví Chebskou ulici, teď se dokončuje objížďka\n8. července 2019 8:58\nV Mariánských Lázních se chystají opravy Chebské ulice. Jedna z důležitých páteřních tras, která do města přivádí dopravu od Chebu, je ve velmi špatném stavu. Silnice se na několika místech propadá.\nChebská ulice je ve špatném stavu, kraj ji ve spolupráci s městem musí opravit. | foto: Martin Stolař, MAFRA\nV době dopravních špiček je komunikace pro vozy integrovaného záchranného systému prakticky neprůjezdná. Středové ostrůvky totiž od silnice oddělují vysoké obrubníky, které je obtížné překonat.\nTo by se nyní mělo zlepšit. Karlovarský kraj chystá rekonstrukci Chebské, první etapa by měla zahájit už letos. Řidiči se ale musí připravit na dopravní komplikace.\n„První fáze se bude týkat silnice od křižovatky s Husovou prakticky až k začátku města. Start prací však kraj podmiňuje zprovozněním propojky za obchodním domem Tesco. Ta je takřka hotová, ale abychom budoucí stavbě odlehčili, je třeba tuto nouzovou trasu urychleně dokončit,“ uvedl mariánskolázeňský starosta Martin Kalina s tím, že zastupitelé už k tomuto účelu uvolnili z rezervního fondu 400 tisíc korun.\nNavíc odsouhlasili, že v případě potřeby může o dalších 200 tisících korun rozhodnout rada.\n„Celkem by zprovoznění jednosměrné trasy nemělo přijít na více než 600 tisíc korun. Nyní hledáme zhotovitele a já věřím, že do konce července bychom mohli být hotovi,“ nastínil starosta Kalina.\nMěsto poté o dokončení prací uvědomí kraj, jehož servisní organizace by měla začít s opravami Chebské.\n„Na tomto projektu, který bude stát přibližně 12 milionů korun, bychom se měli podílet dvěma miliony my. Zaplatíme za rekonstrukci chodníků, které jsou naším majetkem,“ doplnil Kalina, který věří, že na Chebské by se mohlo začít pracovat už v srpnu, přičemž hotovo by mělo být za měsíc.


Nejlepším českým sdruženářem je znovu Portyk - Sport.cz\nNejlepším českým sdruženářem je znovu Portyk\n20. dubna 2017 11:04 - Praha\nTomáš Portyk obhájil vítězství v anketě o nejlepšího českého sdruženáře. Závodník liberecké Dukly tak podruhé získal cenu udělovanou úsekem severské kombinace Svazu lyžařů ČR. Premiérově se vyhlašovala také nejlepší žena, kterou se stala Simona Weinlichová z Ještědu Liberec.\n"Sezónu za vyloženě špatnou nepovažuji. Myslím, že jsme se v ní hodně poučili. Vítězství v anketě mě těší a určitě je pro mne velkou motivací. V příštím roce nás čeká zimní olympiáda a k tomuto vrcholu budeme směřovat veškeré úsilí," řekl jednadvacetiletý Portyk v tiskové zprávě.\nPortyk dostal v 9. ročníku ankety v hlasování závodníků, trenérů, funkcionářů, lyžařských expertů a novinářů 104 bodů. Jasně vyhrál před Miroslavem Dvořákem, s kterým v sezóně skončili druzí ve sprintu dvojic SP ve Val di Fiemme.\nOd dospělých se čekalo víc\n„Výsledky ovlivnilo úspěšné vystoupení juniorů na mistrovství světa v USA a naopak nevydařené výkony seniorů na světovém šampionátu v Lahti. Je dobré, že česká severská kombinace má talenty, které mohou dozrát ve výborné závodníky, ale rozhodně více čekáme od dospělé reprezentace," ohlíží se za sezónou Radek Cikl, předseda Úseku severské kombinace Svazu lyžařů ČR.\n"V případě Tomáše Portyka se ukazuje, že přechod z juniorské kategorie je náročný. Mirkovi Dvořákovi se příliš nedařilo, ale právě od něj čekáme, že bude plnit roli lídra týmu - u něj je nutné i mentální přehodnocení přístupu k tréninku. Po sezóně jsme situaci kriticky řešili s trenéry i závodníky a věřím, že přijatá opatření nám pomohou v přípravě na olympijské hry v Pchjongčchangu," dodává Cikl.\nUvažovali o zahraničním trenérovi\nSportovní ředitel Tomáš Slavík potvrzuje, že vedení úseku nebylo spokojeno s výkony obou nejlepších českých seniorů. „Nabízelo se několik variant řešení včetně angažování zahraničního trenéra, ale nakonec jsme se rozhodli ponechat současný realizační tým. Má však nastaveny přísnější výkonnostní parametry. Spolupráce s úspěšným juniorským týmem funguje, víc se ale musí zaměřit na výkonnost na vrcholných akcích," avizuje.\n"Ukazuje se, že zaostáváme i v materiální oblasti, kde mimořádně zapracovali především Němci. S naším rozpočtem však budeme stále jen ve druhé linii. Přesto klukům věřím - Portyk, Pažout, Daněk i Vytrval mají potenciál prosadit se výrazněji mezi světovou špičkou," doufá Slavík.\nAnketa úseku severské kombinace SLČR o nejlepšího závodníka sezóny 2016/17:\n1. Portyk 104 b.\n2. Dvořák 68\n3. Pažout 33\n4. Daněk 24\n5. Zeman 8\n6. Vytrval (všichni Dukla Liberec) 5.\n1. Weinlichová (Ještěd Liberec) 107\n2. Rysulová (LSK Lomnice nad Popelkou) 34\n3. Koldovská (Ski klub Harrachov) 23.\n1. Pažout 85\n2. Daněk 78\n3. Vytrval 36.\n1. Šablatura (junioři ČR, asistent senioři ČR, Dukla Liberec) 86\n2. Šmíd (senioři ČR) 44\n3. Lampa (asistent junioři ČR, mládež Dukla Liberec) 35.


Samaná: nejkrásnější část Dominikánské republiky | Travel Magazine.cz...\nJedna z nejhezčích pláží na ostrově Playa Bonita, foto: Iva\nNejkrásnější oblast Dominikánské republiky je pro spoustu cestovatelů poloostrov Samaná na severním pobřeží ostrova. Je to část země, která není až tolik ovlivněná turismem. Proto tu zalíbení najdou hlavně lidé, kteří se radši vyhnou velkým luxusním resortům a dají přednost opravdovému poznávání ostrova. Tady totiž najdete krásné přírodní pláže nezastavěné hotelovými lehátky a skromné ubytování v dominikánském stylu.\nMy jsme v této oblasti strávili dva dny, během kterých jsme se snažili toho stihnout co nejvíce. Jako první jsme vyrazili k vodopádu El Limón. Máte dvě možnosti, jak se k němu dostat – buď pěšky asi půlhodinovou procházkou, nebo si připlatit a k vodopádu se svézt na koni. My jsme se rozhodli jít po svých.\nAuto jsme nechali u takového malého ranče, kde nám také přidělili průvodkyni (bez doprovodu vás tam totiž nepustí). Cesta vedla trochu víc do kopce, než jsme si původně mysleli, ale nebyla nijak výrazně dlouhá. Přibližně po třiceti minutách jsme došli na místo.\nZaplavat si pod vodopádem je krásně osvěžující, foto: Iva\nVstup do parku je sice zpoplatněný, ale jedná se v podstatě o smybolickou částku 50 pesos. Odměnou za výšlap vám jsou dva vodopády, pod kterými se dá v jezírku i plavat. Ideální je si návštěvu naplánovat co nejdříve ráno, vyhnete se tak davům turistů, kteří sem během dne míří. Větší z vodopádů je oblíbený i mezi místními mladíky, kteří se sem chodí bavit skoky do vody z opravdu velké výšky. Beze strachu se rozeběhnou, po hlavě skočí do jezírka a vy nestačíte zírat. Když jsme se nabažili krásně osvěžující vody, vydali jsme se s průvodnkyní na zpáteční cestu palmovým hájem s krásnými výhledy\nPo tomto výletě jsme sedli do auta a projeli velký kus poloostrova až k pláži Playa Rincón. Je to údajně jedna z nejhezčích pláží na celém ostrově. Vůbec není jednoduché se k ní dostat, podle místních i průvodců je k ní přístup jedině lodí. Přesto existuje silnice, nebo spíš cesta, která k ní vede. Je ale na vašem uvážení, jestli to po ní s půjčeným autem risknout – je hodně kamenitá a plná děr, takže s nižším autem bych to rozhodně nedoporučovala. My jsme auto pro jistotu odstavili ke krajnici před tím nejhorším úsekem a asi kilometr došli pěšky. Bohužel jsme neměli moc času na pláži relaxovat, ale pokud se tam vydáte včas, určitě to stojí za to.\nVelkým lákadlem je ostrrůvek Cayo Levantado nedaleko městečka Santa Barbara de Samaná, odkud tam taky jezdí výletní lodě. Ostrov je možná známější pod jménem Bacardi Island (točila se tu totiž slavná reklama na rum). Dřív na něm nebyl žádný hotel a jezdilo se sem tedy jen na výlety. To už ale neplatí. Před několika lety vysrostl u jediné pláže, která tu je, luxusní resort. I tak je místo stále oblíbeným turistickým cílem.\nJednoduché ubytování ve městě Las Terrenas působilo velice autenticky, foto: Iva\nNejvětším městem poloostrova je Las Terrenas, které leží na severním pobřeží Samany. Je to typické živé město s ulicemi bez dopravních značek a s všudypřítomným chaosem. Nejvíc se mi asi líbíla místní pláž Playa Bonita, čili v překladu „Krásná pláž“, která na mě působila úplně opačně. Písečné pobřeží lemované palmami z jedné strany a omývané teplým mořem z té druhé jen vybízelo k dlouhým procházkám.\nV Las Terrenas jsme také měli zarezervované ubytování. To byl nejdřív poměrně velký problém vůbec najít a bez znalosti španělštiny by to asi dopadlo špatně. Pak nás ale velmi příjemně překvapilo a cítili jsme se tu hrozně pohodlně a bezpečně. Byly to jednoduché bungalovy rozestavěné okolo dvorku, na kterém pobíhali psi a pásli se osli. Není to nic luxusního, ale člověk tu rozhodně cítí takovou tu pravou dominikánskou atmosféru.\nZ poloostrova Samaná většina lidí jezdí také do národního parku Los Haitises, kde obdivují mangrovníky a vápencové útvary. My jsme ho ale tentokrát bohužel nestihli, tak snad příště!\n← Nevíte, kam na vánoční trhy? Zkuste třeba Záhřeb\nNejinstagramovanějším místem bylo v letošním roce newyorské Times Square →