Není to taková masová akce. Máme tady klid a pohodičku, těší Vaša Patejdla - Přerovský deník\nNení to taková masová akce. Máme tady klid a pohodičku, těší Vaša Patejdla\nPřerov – Nejeden míček z jeho rakety už skončil v Bečvě. Možná právě proto se Vašo Patejdl z Elánu rok co rok vrací do Přerova, aby zde zdokonalil své tenisové umění. „Už jsem se smířil s tím, že Wimbledon asi nevyhraju, ale za takových dvacet až třicet let snad budu hrát tenis docela dobře," říká s úsměvem na rtu slovenský zpěvák, hudebník a textař.\nVašo PatejdlFoto: DENÍK/David Klein\nPatříte ke stálicím Tenisové akademie Petra Huťky. Co tady přes ten týden nejvíce pilujete?\nUrčitě forhend, který mi už…teda ještě nikdy pořádně nešel (směje se). Bojuju v podstatě se základním úderem. Bekhend, podání a servis mi docela jdou. Ale ten forhend je pro mě docela neštěstí.\nA jaká je naopak vaše největší tenisová zbraň?\nJá bych řekl, že píle (směje se), rychlé nohy a taktika.\nUrčil jste si nějaký tenisový cíl, kterého byste chtěl dosáhnout?\nČlověk si musí uvědomit, že některých cílů už nedosáhne. Už jsem se tedy smířil s tím, že Wimbledon asi nevyhraju. Budu rád, když si tady zahraju tenis na přátelské úrovni tak, abych nikoho nenudil.\nTeď už ne, ale dříve jsem fandil Lendlovi. Líbí se mi hra jako taková… hlavně, když se je na co dívat.\nJak často přes rok hrajete tenis?\nTo je můj problém, protože v podstatě za celý rok se dostanu k tenisu pouze sporadicky, dalo by se to spočítat na prstech jedné ruky. Proto se vždycky strašně moc těším do Přerova, že se tady trošičku zlepším. Takže za takových dvacet až třicet let snad budu hrát tenis už docela dobře (směje se).\nVzpomenete si na vaše největší tenisové vítězství?\nJednou jsem tedy na turnaji skončil málem až ve finále. Nebyla to ale až tak moje zásluha. Hrála se totiž čtyřhra a já měl dost dobrého parťáka. Snažil jsem se mu neplést do cesty a díky tomu jsme se dostali tak daleko.\nMáte raději čtyřhru nebo dvouhru?\nRaději čtyřhru, protože tam na to člověk není úplně sám.\nNa kterém povrchu se vám hraje nejlépe?\nJá osobně mám nejraději antuku, na které se může člověk sklouznout. Na tvrdém povrchu se trošku bojím zranění.\nKolik míčků z vaší rakety už skončilo v Bečvě?\nNěkolik (směje se). Dnes například taky jeden. Ze začátku jich bylo dost, ale už je jich čím dál tím méně…chvála Bohu.\nJaké pivo vám zažene žízeň, jaké máte nejraději?\nJá jsem na pivo docela vybíravý a některá piva bych nevypil. Mám svou oblíbenou značku, ale přerovské pivo je v pohodě.\nZúčastníte se letošního závěrečného turnaje?\nBohužel ne, protože musím jet s Elánem na sobotní vystoupení v Rozvadově, takže na turnaj nebudu. Musím ale říci, že Petr Huťka jako organizátor je s nadsázkou docela rád, protože mu to tady nebudu kazit (směje se).\nBudete s Elánem v dohledné době hrát někde poblíž?\nNyní připravujeme turné na říjen. Velké koncerty budeme mít v Brně, Ostravě, Praze, Bratislavě a Košicích, které navazují na úspěšné turné Elán The Best of.\nKolik za ten týden v Přerově rozdáte autogramů?\nPříjemné na té naší akci je, že je to tady takové naše privátní soustředění, takže nejsme obleženi spoustou fotografů, novinářů a fanoušků. Není to taková masová akce, a právě proto se nám v Přerově líbí. Máme tady klid a pohodičku.\nPár podpisů samozřejmě rozdám, nejčastěji někde v restauraci, ale tady na kurtech je to jen o tenise, což se mi líbí.\nTakže se dá říci, že přes den jen pendlujete mezi tenisovými kurty a hotelem?\nPřesně tak. Vážně je to o sportu. Ač se to třeba některým nezdá, tak hrajeme hodinu a půl dopoledne, tři čtvrtě hodiny odpoledne a ještě mnozí z nás si přidávají individuální tréninky či zápasy. Je to příjemné, vždy se sem těšíme.\nAKUNA CUP 2014\nNejhorší ze všeho je pravidelný trénink, říká bavič…\nPro nás je to v Přerově očista těla i duše, říká…\nKarel Šíp v Přerově: Vaše vychlazené pivo si i…\nMou největší tenisovou zbraní je hezké tričko, říká…


EGLO 86239 - Stropní nástěnné svítidlo AURIGA 1xR7s/80W/230V matný chrom | Svět svítidel\nEGLO 86239 - Stropní nástěnné svítidlo AURIGA 1xR7s/80W/230V matný chrom váš interiér či exteriér oživí a přitom poskytne dostatek světla. Ušetřete a využijte sezónní akci, v níž máme právě toto svítidlo ve slevě. Garantujeme nejnižší cenu v Česku. Více\nAutor: Jaroslav Němeček Datum: 8.2.2017 20:54\nDobrý den, omlouvám se za neodborné termíny, jsem laik. V tomto světle se mi rozpadl stříbrný kroužek/koncovka a závit, takže matičku není kam našroubovat. Ani při výměně žárovky nejde zatlačit "zobáčky", takže výměna žárovky je spíš o síle, než o zručnost. Proto se chci zeptat, zda je možné koupit tu část okolo žárovky bez nutnosti nákupu celého světla. Děkuji Němeček\nAutor: Libor Pařízek Datum: 9.2.2017 07:44\nDobrý den, bohužel náhradní díly nemáme k dispozici. Zkuste poptat u výrobce EGLO.CZ\nEGLO 86239 - Stropní nástěnné svítidlo AURIGA 1xR7s/80W/230V matný chrom charakterizuje pěkný design a funkční provedení. Nyní je možné toto osvětlení koupit za akční cenu. Produkt nabízíme za výhodnou cenu a navíc v zásilce získáte od výrobce vhodný světelný zdroj ZDARMA.Svítidlo je vyrobeno v provedení matný chrom. Získáte tak zajímavý doplněk do svého domova. Aby vaše osvětlení bylo dokonale sladěno, doporučujeme se podívat i na jiná svítidla z kolekce AURIGA Eglo.


Stěhování nemusí být noční můrou, s firmou ušetříte čas i peníze | Stěhování-stěhováci.cz\nStěhování nemusí být noční můrou, s firmou ušetříte čas i peníze\nKaždý, kdo někdy zažil stěhování, dobře ví, jaká je to dřina. A nejenom to. Přesunout veškeré své věci z bodu A do bodu B není jenom tak.\nVětšinou takový úkol zabere ještě mnohem více času, než si člověk původně naplánuje. Vyžaduje to nejenom pečlivou přípravu a organizaci, skvělý pořádek ve všech věcem, a to i v průběhu samotného přesunu, ale také dobrou fyzickou kondici a často také pořádku dávku odolnosti vůči stresu.\nStěhování se ale netýká pouze fyzických osob, běžně se stěhují například firmy a různé organizace. Pojďme se alespoň ve stručnosti podívat na to, co vše stěhování obnáší a především, jak si tento nelehký proces co nejvíce ulehčit.\nStěhování vyžaduje pečlivou přípravu i důslednou organizaci\nPřestěhovat se není jenom tak. Obzvláště pokud máte věcí mnoho a některé z nich jsou navíc rozměrné nebo velmi těžké. Základem úspěšného přestěhování je mít pořádek ve věcech.\nPokud budete ledabyle házet do pytlů jeden předmět za druhým bez jakéhokoliv systému, práci si neusnadníte.\nMožná vám to částečně urychlí přesun do cílového místa, ale tím veškeré výhody končí. Ve výsledku vás to bude stát mnohem více práce, celkového úsilí, a hlavně zbytečných nervů.\nPro stěhování budete potřebovat nejednu krabici\nCo může práci usnadnit? V první řadě je to právě přesný systém. Místo pytlů jsou vhodné například krabice na stěhování.\nDo nich můžete rovnat jednotlivé předměty tematicky podle toho, zda jde o kuchyňské náčiní, ručníky nebo třeba zimní oblečení. Je nesmírně důležité si je hned jednoznačně označit a popsat.\nNemusíte vypisovat veškerý obsah, který se v nich skrývá, stačí jenom heslovitě: „KUCHYNĚ – utěrky a zástěry“. Jakmile budou všechny krabice naskládány ve vašem novém domově, uspoříte spoustu času, protože hned budete vědět, co kde se nachází.\nMálokdo zvládne stěhování sám. Ne všechen nábytek se dá snadno rozmontovat na jednotlivé desky, také mnohé domácí spotřebiče mají nejenom vysokou hmotnost, ale jsou také rozměrné.\nNavíc je v naprosté většině případů třeba využít větší auto, než je váš osobní vůz, to totiž přinese obrovskou úsporu času i celkových nákladů, které musíte ke stěhování vynaložit. Vždy pak velmi oceníte výpomoc svých přátel nebo rodinných příslušníků.\nA ještě jedna zajímavost, o které ne každý ví – ze zákona máte totiž v zaměstnání nárok na volno při stěhování. Konkrétně se jedná až o dva dny neplaceného volna z práce, a to už je velká úspora času navíc. Ale pozor, mělo by se jednat o stěhování, které je v zájmu zaměstnavatele.\nStěhovací firmy skýtají celou škálu výhod\nPokud nechcete, aby vás přestěhování stálo psychické (a někdy i fyzické) zdraví, je možnost využít služeb profesionálních stěhovacích firem. Ve výsledku vám to přinese celou řadu benefitů.\nStěhovací firmy si ve většině případů poradí i se stěhováním těžkých břemen. Tak jsou označovány movité věci, jejichž celková hmotnost je více než 100 kg (a často je to až mnohonásobně více). Může se jednat například o stěhování těžkých trezorů, pian a klavírů nebo masivního nábytku.\nPřesun takových předmětů může být pro laika rizikové z hlediska zdraví, kdy hrozí nebezpečí vážných úrazů, v tom „lepším“ případě pak poškození samotného majetku. Naopak stěhovací společnosti jsou k takovému nelehkému úkonu vybaveny nejen patřičnými zkušenostmi, ale zejména také veškerou potřebnou technikou.\nJedná se například o vozíky s vysokou nosností, hydraulické zařízení, nájezdové rampy a podobně. Velkými pomocníky jsou rovněž stěhovací kříže a popruhy na stěhování, které dokážou rozložit váhu a usnadnit samotný přesun.\nZaměstnanci stěhovacích služeb mají k dispozici i další pomůcky, které celý proces usnadní a urychlí. Jedná se například zvedací plošinu, palety a paletové vozíky, kovové háky, upínací gumy k fixaci při samotném transportu. Samozřejmostí je nářadí pro rychlou a kvalitní montáž i demontáž nábytku a obalový materiál (fólie, lepicí pásky, deky), který zabraňuje případnému poškození majetku.\nNÁŠ TIP: přečtěte si náš článek o stěhování firmy\nHlavní výhody stěhovacích služeb ve zkratce:\nFirma má k dispozici veškeré potřebné pomůcky, nářadí\nMá potřebnou techniku a „dostatek rukou“ na stěhování těžkých břemen\nZaměstnanci mají množství zkušeností se stěhováním bytů, domů i firem\nNemusíte pronajímat stěhovací vůz\nJe možnost si objednat také rozložení a opětovnou montáž nábytku, osvětlení či žaluzií\nÚspora drahocenného času a nervů\nJak levné nebo drahé je stěhování?\nAni pokud se rozhodnete přestěhovat se svépomocí, nevyjde vás to zadarmo. Musíte investovat do pořízení různých krabic, lepicích pásek, bublinkových fólií, popisovačů a podobně. A i když to pro vás vaši kamarádi udělají rád, je třeba jim zajistit také občerstvení, případně přidat za výpomoc nějakou tu korunku navíc. Čeká vás dále pronájem vozu s dostatečně velkým nákladním prostorem a při přejíždění sem a tam budou dalším výdajem pohonné hmoty. Pokud se při transportu něco poškodí, je to váš problém, nikdo vám škodu neuhradí.\nStěhovací služba vyjde o něco dráž oproti přesunu, při kterém pomáhají pouze kamarádi či známí. Na druhou stranu, zaplatit si stěhovací firmu není zbytečný luxus, protože celkové výhody jednoznačně převažují.\nPokud celý náročný proces svěříte do rukou odborníků, bude stěhování podstatně rychlejší a riziko poškození některých vašich cenností výrazně nižší. A pokud se tak přece jenom stane, stěhováci jsou proti případným škodám patřičně pojištěni, tudíž se vám dostane alespoň malé útěchy v podobě finančního odškodnění.\nMusíte počítat s tím, že stěhování nebude zrovna nejlevnější, pokud bydlíte například v pátém patře bez výtahu nebo se stěhujete desítky kilometrů daleko. Určitě si dopředu zjistěte, co všechno stěhování zahrnuje, zda je jeho součástí například i montáž nábytku nebo za jaké služby, které by se vám hodily, si musíte připlatit zvlášť.\nTaké zvažte, zda je pro vás výhodnější hodinová sazba, nebo naopak tzv. stěhování na klíč, kde máte v ceně již všechno, co se samotným přesunem souvisí a vy už se nemusíte o nic starat.


2. neděle před poslední nedělí v církevním roce (8. listopadu 2015)\nGenesis 11; 28 - 12; 9\nText kázání: Genesis 11; 28 - 12; 9\n(11; 28) Háran umřel před svým otcem Terachem v rodné zemi, v Kaldejském Uru.\n(29) Abram a Náchor si vzali ženy: žena Abramova se jmenovala Sáraj a žena Náchorova Milka, dcera Hárana, otce Milky a Jisky.\n(30) Sáraj však byla neplodná, neměla dítě.\n(31) I vzal Terach svého syna Abrama a vnuka Lota, syna Háranova, a snachu Sáraj, ženu svého syna Abrama, a vyšli spolu z Kaldejského Uru. Cestou do země kenaanské přišli do Cháranu a usadili se tam.\n(32) Dnů Terachových bylo dvě stě pět let, když v Cháranu umřel.\n(12; 1) I řekl Hospodin Abramovi: „Odejdi ze své země, ze svého rodiště a z domu svého otce do země, kterou ti ukážu.\n(2) Učiním tě velkým národem, požehnám tě, velké učiním tvé jméno. Staň se požehnáním!\n(3) Požehnám těm, kdo žehnají tobě, prokleji ty, kdo ti zlořečí. V tobě dojdou požehnání veškeré čeledi země.“\n(4) A Abram se vydal na cestu, jak mu Hospodin přikázal. Šel s ním také Lot. Abramovi bylo sedmdesát pět let, když odešel z Cháranu.\n(5) Vzal svou ženu Sáraj a Lota, syna svého bratra, se vším jměním, jehož nabyli, i duše, které získali v Cháranu. Vyšli a ubírali se do země kenaanské a přišli tam.\n(6) Abram prošel zemí až k místu Šekemu, až k božišti Móre; tehdy v té zemi byli Kenaanci.\n(7) I ukázal se Abramovi Hospodin a řekl: „Tuto zemi dám tvému potomstvu.“ Proto tam Abram vybudoval oltář Hospodinu, který se mu ukázal.\n(8) Odtud táhl dál na horu, která je východně od Bét-elu, a postavil svůj stan mezi Bét-elem na západě a Ajem na východě. Také tam vybudoval Hospodinu oltář a vzýval Hospodinovo jméno.\n(9) Pak se vydal na další cestu směrem k Negebu.\nzdá se, že jsou všichni na místě, jak mají být a již se nic nebude měnit. Terach se svým synem Abramem, vnukem Lotem a snachou Sarai se stěhují z babylonského Ur-kasdím do Cháran u v Kenaanské zemi. Tam se usadí, tam zakotví, tam si najdou své přátele, vytvoří si společenství, které jim vyhovuje, tam zapustí kořeny. A nejspíš si myslí, že tam také zemřou. Však otec Terach tam zemře. Nikomu se již nikam nechce, všichni již, až na Lota, mají svá mnohá léta na krku. Kdo by se kam stěhoval? Tady jsou jistoty. Možná poněkud stojaté vody, zaběhnuté stereotypy, ale jak jinak po těch létech. Abrama ani nikoho dalšího ani nenapadne, že by se měli ještě někdy někam stěhovat, někam putovat. Někteří je tam mají rádi a váží si jich, jiní je nemohou vystát, některým jsou ukazatelem dobrých cest, jiným na jejich cestách překáží. Někteří s nimi počítají, jiní se jich snaží zbavit. Tehdy nic nového, dnes nic nového. Abram stejně tak, jako jeho blízcí, se nezachvěje. Má vše jasné, vyřešené. Všemu odolali, pozice upevnili. I když tam kdysi přišli jako cizinci, nyní jsou v Cháranu doma.\nOpravdu je jejich status quo neměnný? Přijde to jako náhlá bouře. Možná někde Abram odpočívá, možná se dívá do ohně, možná se modlí. I řekl Hospodin Abramovi: „Odejdi ze své země, ze svého rodiště a z domu svého otce do země, kterou ti ukážu.“ To musí být pro Abrama překvapivé. S tím přece již nepočítal, že by ještě někam měl jít. A kam by chodil a co by tam někde dělal? Tady ví, tady zakořenil. Tak proč to?\nJistě se nám to zdá podivné. Však si to představme. Někam se s rodinou přestěhujeme, máme tam práci, pět, deset, patnáct let se o něco snažíme, vytvoříme si okruh přátel, víme již také, kdo jsou naši nepřátelé, něco jsme si již prožili, s něčím se vyrovnali, poznali charaktery lidí kolem nás. Víme, na koho se můžeme spolehnout, komu věřit nebo naopak komu se raději vyhnout, někoho si vážíme, jiným pohrdáme. Našli jsme si svou pekárnu, kam si chodíme ráno pro housky a chléb, našli si svého řezníka, vyseděli si své místo v kostele, vyšlapali si cestu do ordinace svého lékaře. Už se nám nechce nic měnit. A najednou nám někdo řekne, že máme jít jinam. A ještě k tomu, že to po nás chce Bůh. Copak tomu budeme rozumět? Copak se nám bude chtít jít někam jinam? Co námi pohne? Co nám pomůže přesvědčit sama sebe, že nemůžeme jinak? Nový úkol. Poslání. Smysl a naplnění dalších dnů a života. Něco, co je třeba víc a jinak, než to, co jsme až dosud žili. Najednou nás to osloví, přepadne a my nemůžeme jinak. Jdeme. Možná, že není tak těžké si to představit. Dokonce, vnímáme-li ono nové poslání dostatečně silně, nebude zatěžko připustit, že ne člověk a mnohé lidské okolnosti, ale Bůh nás skrze lidi a situace někam vede, dál vede, nový pohyb a novou energii dává, novými úkoly nás pověřuje.\nTak nějak to mohlo být u Abrama. „Odejdi.“ Poněkud překvapivě však čteme, že Abram ani na chvíli nezaváhal. Nebo alespoň nám to bible neříká. „I odešel Abram, jakmile k němu promluvil Hospodin.“ Co to bylo, co ho tak namotivovalo, co ho okamžitě přesvědčilo, že není dobré váhat, ale uposlechnout? Požehnání. Tedy něco, co si Abram sám nevymyslel, co si nepřipravil, na čem nemá žádnou zásluhu. Jednoduše ho Bůh obdaroval netušeným bohatstvím, které si Abram nemůže nechat pro sebe. Které musí předávat, být jeho tlumočníkem, nositelem, kolportérem, přenašečem a předavačem. „Učiním tě velkým národem, požehnám ti. Staň se požehnáním.“\nTo však může naopak Abrama zaskočit, vyvést z míry. Vždyť jeho žena „ Sáraj byla neplodná, neměla dítě.“ Nejspíš byla nešťastná. Jak to jen ten Bůh myslí? Tak bychom se nejspíš ptali my. Tak se neptá Abram a vše, co bychom mu vkládali do jeho myšlení, byly by jen naše domněnky a myšlenky. Abramova víra byla plná důvěry. Byla spolehnutím na Boží slovo. Nijak si ho nezpochybňovala. Bůh řekl, tak to tak je. Abram je mužem poslušné víry. Když se ptáme na jeho význam pro nás a pro naši dobu dnes, pak právě ta poslušná, nikoliv bezmyšlenkovitá víra, nám může být ukazatelem na naší cestě. Vždyť žijeme v době, kde je vše zpochybňováno. Je to jakýsi až módní trend vysmívat se tradici, znevažovat pravdu i lásku a vysmívat se jim, zpochybňovat víru, zpochybňovat hodnoty a dokazovat pravdivost a nosnost jiných. Myslívám na to v rozhovorech s některými psychiatrickými pacienty, především depresanty. Co vlastně platí a co již ne, čeho se můžu zachytit, od čeho se mohu odrazit, když nic není? Nikde již žádný pevný bod, kterého by se mohl člověk zachytit. Nic není, nic nemáme, nejsou žádné jistoty, nic neplatí, protože co platilo včera, neplatí dnes a co platí dnes, nebude platit zítra. Rozkolísaný, rozechvělý svět a v něm rozkolísaný, rozechvělý člověk. A přeplněné psychiatrické nemocnice a ordinace a nekonečná práce psychoterapeutů a psychiatrů. Nemůže být pro nás Abram podanou rukou, ukazatelem k hodnotám, v tomto případě k nezpochybňované poslušné víře? K jakémusi pomyslnému pevnému bodu? „Odejdi ze země. I odešel Abram, jakmile k němu promluvil Hospodin.“\nAbrama ta slova o velikém národu nezaskočí. Ona pokračují: „Požehnám též těm, kteří ti žehnají, prokleji ty, kdo ti zlořečí. V tobě dojde požehnání všechno člověčenstvo.“ Již jsem to říkal. Abram dostává pro tu cestu, pro ten odchod z místa, kde léta bydlí, pověření nést požehnání. To je významné, to změní Abramovi život a to doslova. Bůh mu neříká: „Abrame, odejdi z té země, tam si tě neváží, tam tě nedoceňují, tam jsou proti tobě. Nemá smysl, aby ses tam vyčerpával, když o tebe nestojí.“ Nic takového Abram neslyší. On nemá odcházet ze země otců jako někdo, kdo je uražený, protože snad zneuznaný. Tak Bůh člověka nevede. To není Boží cesta. Naopak. Pověření novým úkolem. I ta Sarai z jejich odchodu bude profitovat. I s ní bude smyta potupa neplodné, prožije radost nečekanou. Jak víme, nebude to pro ni nijak jednoduché. Nebude chápat a také Abram se k ní vždy nezachová nejlépe. Ale i její život se změní. Ona bude tou, která porodí dalšího nositele požehnání, toho, jímž Bůh stvrdí svůj slib. Nyní je to Sarai. Později to bude Rebeka, matka Izáka, poté Ráchel, matka Jákobova a další a další až k neplodné a nepochopené Anně, matce Samuelově. A najedenou jsme v Novém zákoně a známe příběh neplodné Alžběty, která se modlí, až na Hospodinu vymodlí syna. Narodí se Jan Křtitel. Taková je Boží cesta s člověkem, s jeho lidem. Začíná oslovením Abrama: „Vyjdi.“ Abram vyjde i se svou ženou Sarai. Cesta Izraele začíná. Požehnání začíná vyjitím, ke kterému vyzve Hospodin. Není to Abramem žádné svévolné opuštění dosavadní odpovědnosti. Je to slyšení Božího hlasu, který Abram vezme vážně. Cesta za požehnáním, cesta s požehnáním, cesta pod požehnáním. A na ní bude nemálo zkoušek, nemálo trápení, bude na ní mnohé klopýtání. Ale nebude nic, co by Božímu požehnání skrze Abrama zastavilo cestu. Ani jeho známé člověčenství. Ani jeho pády.\nJakkoliv je Abramovo rozhodnutí rychlé a bez mnohého váhání, není pro něj lehké. S neplodnou ženou kamsi do neznámé země, nic v ruce, jen v uších, duši i srdci Boží pozvání k vyjití a Boží ujištění o smyslu takového vyjití. Motiv, daný Hospodinem, je silný. Žádná negativní východiska, impulzy. Veskrze pozitivní. Všechno nech tady a jdi. Tvá mise v Cháran se skončila. „A ukážu ti ještě mnohem vzácnější cestu,“ napadá mě citace z dopisu apoštola Pavla do Korintu. A pak Pavel hovoří o lásce. Cože to má Abram nést? Požehnání. A co je to požehnání? To je přece Boží láska, Boží přítomnost s člověkem. Abram vychází ze své země, z místa svého dosavadního přebývání, aby na své další cestě a ve svém dalším bydlišti nesl svědectví o Boží lásce. O Božím požehnání, které nenechá člověka na holičkách, na pospas jakýmkoliv projevům zla, které naplňuje člověka pokojem, nadějí, světlem. Neplodná rodí a poušť je zavodněna. A tak přišel Abram až k nám. Už ne však jako Abram, který zemřel a byl připojen k otcům. Ale jako Ježíš Kristus, Spasitel, Boží syn. Který byl vzkříšen, aby s námi na našich cestách, při našem životním putování, zůstal a dával mu smysl. V něm dochází požehnání všechno člověčenstvo. Cítíte, milé sestry a milí bratři, jak je tady s námi?


Dexter - základní info o seriálu – Dexter | Prima Cool\nKaždou neděli večer\nSpravedlnost je ošidná. Ale s Dextrem? Nekompromisní! Ve dne sympatický vyšetřovatel, milý a trpělivý kolega, v noci psychopatický zabiják! Vzít spravedlnost do vlastních rukou je pro něj přímo neodolatelná slast. Seznamte se...\nPostavy: Dexter Morgan / Michael C. Hall (Saša Rašilov), Debra Morganová / Jennifer Carpenerová (Tereza Bebarová), Rita Bennettová / Julia Benzová (Lucie Vondráčková), Harry Morgan / James Remar (Ladislav Beneš), seržant Doakes / Erik King (Filip Švarc), poručice Maria Laguertová / Lauren Vélezová (Nela Boudová), Angel Batista / David Zayas (Ernesto Čekan)\nDexter je na první pohled sympatický vyšetřovatel policejního oddělení v Miami, který zkoumá krevní stopy na místech činu. Ke kolegům se chová přátelsky, má stále dobrou náladu, je neuvěřitelně milý a trpělivý vůči své přítelkyni i jejím dětem. Často také přijde s dobrým nápadem, který posune vyšetřování. A především se dokáže skvěle vcítit do pachatele.\nNení divu, vede totiž dvojí život. V noci se mění v psychopatického zabijáka. Nutkavou touhu po krvi nemůže potlačit, naučil se s ní však žít. Jeho nevlastní otec - policista, který jako jediný věděl o jeho skutečné povaze - mu totiž vštípil přísný morální kodex. Smí vraždit pouze jiné vrahy, kterým se nějak podařilo proklouznout spravedlnosti. Zároveň ho do posledního detailu naučil, jak se vyhnout dopadení.\nKvůli své sociopatické osobnosti nedokáže Dexter prožívat normální emoce, naučil se je však předstírat. Je v tomto směru poměrně úspěšný, a tak ani jeho nejbližší okolí a přítelkyně Rita netuší, že s ním není něco v pořádku. Cítí se ale odloučený od zbytku lidstva. Pocit, že opravdu žije, má jedině v okamžiku, kdy zabíjí. Kdyby však mohl, měl by rád svou nevlastní sestru Debru, která také pracuje u policie.\nV první sérii řeší miamské oddělení případ vraha s chlaďákem. Dextera pachatel doslova fascinuje. Imponuje mu čistota a rafinovanost, se kterou nakládá s mrtvými těly, jež do poslední kapky zbavuje krve. V momentě, kdy s ním vrah začne komunikovat pomocí stop na místě činu, jeho vzrušení vrcholí. Jenže pak Dexterův nadřízený seržant Doakes pojme podezření, že jsou ti dva nějak propojení, a nechá Dextera sledovat. Na pokoji ho nenechá ani sestra Debra, která se usilovně snaží dosáhnout přeložení z mravnostního na oddělení vražd. Je přesvědčená, že by jí k tomu mohly dopomoci Dexterovy tipy ohledně pachatele. A aby toho nebylo na spravedlivého sériového vraha málo, je navíc propuštěn z vězení bývalý manžel jeho přítelkyně, který ji zneužíval. Teď se snaží vrátit do jejího života. Dokáže Dexter všechno vyřešit, aniž by byl chycen?\nDěj první řady byl volně inspirován románem Drasticky děsivý Dexter spisovatele Jeffa Lindsayho. Další série se již předlohy nedržely.\nKnihy Jeffa Lindsayho vyšly v češtině s tituly: Drasticky děsivý Dexter, Drasticky dojemný Dexter, Dexter v temnotách a Dexter v hlavní roli. Pátá kniha Dexter is Delicious vyšla v září 2010 anglicky.\nV USA bylo úspěšně odvysíláno již pět sérií Dextera.\nSeriál Dexter byl v roce 2010 nominován nejen na ceny Zlatý glóbus, ale i na ceny Emmy hned v několika v kategoriích. Titulní představitel po třech předchozích nominacích získal v r.2010 Zlatý glóbus pro nejlepšího herce v seriálu.\nDexter je vedený na seznamu lidí s přístupem k utišujícím prostředkům jako Dr. Patrick Bateman. Jde o jméno sériového vraha z knihy a filmu Americké psycho.\nHerci Michaelu C. Hallovi byl v r.2010 diagnostikován non-hodgkinský lymfom, a tak podstoupil intenzivní chemoterapii. Zdá se, že boj s rakovinou vyhrál.\nZemě a rok původu: USA 2006


Ubytujte se na Štrbském Plese. Okouzlí Vás velehory\nHotel Štrbské Pleso Ubytujte se na Štrbském Plese. Okouzlí Vás velehory\nŠtrbské Pleso je oblíbeným a vyhledávaným místem domácích i zahraničních návštěvníků.\nProjděte se kolem nejznámějšího a nejvíce navštěvovaného jezera Vysokých Tater. Obdivujte nádherné přírodní scenérie. Využijte možnosti sportovního vyžití a služby ve slovenském TOP STŘEDISKU.\nVe výšce 1346 m.n.m se nachází významné centrum turismu, zimních a letních sportů, předtím nazývané též Park Snow Štrbské Pleso. Pobyt v apartmánu hotelu Crocus můžete zkombinovat s rozmanitými možnostmi sportovních a rekreačních aktivit, které nabízí Park Snow Štrbské Pleso.\nPrvní "turisté" projevili o Štrbské Pleso zájem v 17. století. Košicko - Bohumínská železnice urychlila vznik osady Štrbské pleso v roce 1872. V tomto roce byla postavena na břehu jezera lovecká chata Josefa Szentiványi, která nabízela ubytování. Štrbské Pleso výrazně pozměnila unikátní výstavba ozubnicové železnice v roce 1896. V roce 1906 byly postaveny hotely Hviezdoslav a Kriváň. Po 2 světové válce byly přeměny na sanatoria pre lečbu astmatu. V roce 1970 byla zahájena výstavba dalších hotelů v souvislosti s mistrovstvím světa v lyžování. V nedaleké minulosti bylo Štrbské Pleso významným lázeňským městečkem. Rekonstrukcí sanatorií a další výstavbou přibyla nová turistická zařízení, hotely střední a luxusní kategorie. Více info o historii a ubytování Štrbské Pleso najdete ve Wikipedii. Ubytovat se na Štrbském Plese můžete v každém ročním období.\nNejlepší sněhové podmínky středisko nabízi v měsících prosinec až březen. Vysokohorské túry je příjemné absolvovat na podzim. V tomto období přeje pěkné a stabilní počasí. V létě si odpočinete od veder a horka. V mimosezóně můžete odpočívat v relaxačních zařízeních hotelů Štrbské Pleso. Ubytování v hotelu Crocus je jednou z možností. V sekci fotogalerie ubytování Štrbské Pleso naleznete další fotky\nZaregistrujte si odběr novinek na naší hlavní stránce apartmány Štrbské Pleso. Budete jako první informováni o připravovaných akcích, slevách a last minute pobytech.\nUbytování na Štrbském Plese můžete zkombinovat\ns procházkami kolem jezera Štrbské pleso a pobytem na čerstvém vzduchu.\nse snadnými i náročnými túrami do hor v létě a na podzim.\ns lyžováním, snowboardingem, sáňkováním a dalším sportem v zimě.\ns jízdou na kole, veslováním, bungee jumpingem, výlet lanovkou, atrakcemi pro děti.\ns regenerací sil a aktivním odpočinkem v relaxačních zařízeních ve Vysokých Tatrách a blízkém okolí.\ns aktivitami, sportováním a využitím atrakcí dle vašeho výběru a nálady.\nŠtrbské Pleso. Ubytování, služby areálu Park Snow\nlyžařský svah - zimní sporty, sněžný skútr\nveslování na plese, bungee jumping, zorbing, lukostřelba, střelba z winchestrovky\nopičí dráha (hned u hotelu Crocus)\npro děti: trampolína, jízda na autíčku, motorce, plavba na loďce.\nhotely střední třídy\npřekrásné vysokohorské prostředí\nstartovací místo na mnohé turistické stezky\nautem – přímo\nvlakem s přestupem na zubačku nebo tramvaj\nautobusem – přímo\nletiště Košice, Poprad\nv blízkosti akvaparky: AQUACITY Poprad, Tatralandia, Vrbov


Od hraní k rehabilitaci | Radio Wave\nZařízení kinect pro Xbox|foto:Public domain\nHerní svět se pomalu dostává do stavu, kdy virtuální realita přestává být snem. Ovladač kinect a jemu podobné už dnes dokážou zachytit pohyb člověka a přenést ho přímo do hry. Co když ale lze tenhle ovladač využít jinak než pro hraní her? Třeba pro rehabilitaci.\nHosty Universa Radia Wave byli Štěpán Bechynský ze společnosti Microsoft, která je tvůrcem zařízení kinect, ovladače herní konzole Xbox 360. Druhým přítomným ve studiu byl Jan Hrdlička z Katedry kybernetiky FEL ČVUT, který se svojí společností 3D Sence programuje pro kinect pohybové hry pro rehabilitaci pacientů postižených mozkovou příhodou.\nPohybové hry mohou sloužit pro rehabilitaci pacientů\nPohybové hry mohou sloužit pro rehabilitaci\nHerní zařízení kinect začala ke svým účelům využívat překvapivě také česká armáda. Po telefonu jsem si o jeho smyslu povídal s majorem Petrem Františem z Univerzity obrany v Brně.\nHerní zařízení kinect a jeho využití v armádě\nHerní zařízení kinect a jeho využití


Srí Lanka: Cestování den po dni | beabruska Srí Lanka: Cestování den po dni – beabruska\nZ Londýna jsme letěli kolem 21:00 a let trval více než 10 hodin. Poprvé jsem letěla tak dlouho a mile mě překvapilo, jak cesta rychle utekla. Služby SriLankan Airlines byly na skvělé úrovni a my si cestu zpříjemňovali nejen skvělým jídlem, ale i velkým výběrem filmů, seriálů a her.\nS časovým posunem 5,5 hodin jsme v Colombu, hlavním městě Srí Lanky, přistáli hodinu po poledni. Jelikož jsme víza vyřizovali online, vše proběhlo během chvilky a naše dobrodružství mohlo začít.\nU východu z letiště jsme odolali nabídkám na odvoz a nasedli do autobusu směr Colombo Fort – hlavní autobusové a vlakové nádraží. Cesta trvala zhruba hodinu a vyšla na 110 Rs/os. Na každém autobuse je většinou napsaný směr jízdy, a pokud ne, místní vám rádi pomohou. My na nádraží našli autobus směřující do Dambully, prvního města na našem seznamu. Jeli jsme více jak 5 hodin a zaplatili 175 Rs/os.\nBěhem cesty jsme zarezervovali hotel v Dambulle a za tmy dorazili na místo. Jedna noc vyšla na 3 600 Rs. Šlo o jeden z nejdražších a taky nejhorších hotelů za celý náš pobyt.\nDen 2. – 1. část\nDruhý den ráno jsme už s batohy vyrazili pěšky na Golden Temple (12metrovou zlatou sochu Buddhy) a Rock Temple (skalní jeskyni s více jak 150 sochami). Pod sochou Buddhy jsme se pobavili při pozorování opic, které pobíhaly všude kolem. Poté jsme vyšli na Rock Temple a za vstup zaplatili 1 500 Rs/os.\nAutobus Colombo letiště – Colombo Fort: 110 Rs/os\nAutobus Colombo Fort – Dambulla: 175 Rs/os\nHotel Tinaya v Dambulla: 3 600 Rs/noc\nVstup Rock Temple: 1 500 Rs/os\nV Dambulle rozhodně nedoporučuji zůstávat přes noc. Zkazí vám to první dojem. Socha Buddhy stojí za vidění, ovšem jen jako odpolední výlet z jednoho z okolních měst. Osobně si myslím, že pokud vynecháte Rock Temple, nepřijdete o velký zážitek a ušetříte 1 500 Rs. Co se ale vyplatí je vyjít nahoru a užít si krásný výhled na okolí.\nOpičky pod Golden Temple\nVýhled od Rock Temple\nSbírka bot u Rock Temple\nVstupenka do Rock Temple\nDen 2. – 2. část\nJelikož jsme měli před sebou volné odpoledne, vyrazili jsme z Dambully rovnou do Polonnaruwy. Cesta autobusem stála 90 Rs/os a trvala necelé 2 hodiny. Hned u autobusu nám jeden ťuk ťukář nabízel své služby – vstup do památek a jízdu ťuk ťukem za lepší cenu. Nechtěli jsme využívat podobné nabídky, ale nakonec jsme souhlasili a jsme za to rádi.\nViděli jsme celé staré město v Polonnaruwě, v pohodlí se vozili z jednoho místa do druhého a za celé odpoledne s ním zaplatili 6 500 Rs.\nJinou variantou je půjčit si kolo. Zabere to ale mnohem více času, neboť jednotlivé památky jsou od sebe poměrně vzdálené.\nŤuk ťukář nás nakonec zavezl do jedné z místních restaurací a my tak měli poprvé normální jídlo nezahrnující banány a sušenky. Vyzkoušeli jsme jejich tradiční smažené nudle a kottu.\nV Polonnaruwě jsme zůstali na noc a za hotel se snídani zaplatili 2 690 Rs.\nAutobus Dambulla – Polonnaruwa: 90 Rs/os\nHotel Manel v Polonnaruwa: 2 690 Rs/noc\nVstup a jízda po památkách: 6 500 Rs/2 os\nPokud máte dostatek času po příjezdu, zvolila bych Polonnaruwu jako první zastávku. Počítejte s tím, že cesta trvá zhruba 7 hodin. Celé okolí působí mnohem lepším dojmem než v Dambulle a i hotely jsou na jiné úrovni. Staré město doporučuji navštívit. I když se jedná jen o ruiny, má svou atmosféru a krásu.\nStaré město Polonnaruwa\nPo snídani v hotelu jsme nasedli na autobus a vyrazili směrem k Sigiriya Rock. Z Polonnaruwy nejede přímý autobus. První jsme museli do Inamaluwy, která slouží jako přestupní místo. Vyplatí se tedy ubytovat i zde a poté podniknout jednodenní výlety do okolních měst (Dambulla, Polonnaruwa). Za cestu, která trvala 2 hodiny jsme zaplatili 80 Rs/os.\nZ Inamaluwy jsme jeli k Sigiriya Rock ťuk ťukem, neboť nám řekli, že autobusy nejezdí. Cenu se nám povedlo usmlouvat ze 400 Rs na 200 Rs. Na zpáteční cestě jsme bez problémů stopli autobus za 40 Rs/os. Což dokazuje, jak si ťuk ťukáři vymýšlí.\nJiž od začátku jsme neměli v plánu výšlap na Sigiriya Rock, kde je vstupné 3 500 Rs. Místo toho jsme zvolili horu Pidurangala, která je vzdálená asi hodinu pěšky. Od ledna 2015 zde vybírají vstup 500 Rs/os.\nVýstup na vrchol je náročnější a hůře přístupný, ovšem výhled stojí za to. Kromě ceny je výhodou to, že jste nahoře skoro sami a vidíte celou Sigiriya Rock. Nezapomeňte si hlavně zapamatovat zpáteční cestu, ať nezabloudíte tak jako my.\nZ Inamaluwy jsme potom jeli přímo do Kandy. Lístek stál 100 Rs/os a cesta trvala více jak 3 hodiny. S pomocí booking.com a mapy jsme našli hotel, ve kterém jsme se plánovali ubytovat. Jelikož jsme si hotel nerezervovali předem online, zaplatili jsme méně – 2 274 Rs.\nCharlton je jeden z nejlevnějších hotelů nacházejících se v centru Kand. Ubytování je skvělé a personál velmi ochotný, vyšli nám vstříc ve všech ohledech.\nAutobus Polonnaruwa – Inamaluwa: 80 Rs/os\nŤuk ťuk Inamaluwa – Sigiriya Rock: 200 Rs\nVstup Pidurangala: 500 Rs/os\nAutobus Sigiriya Rock – Inamaluwa: 40 Rs/os\nAutobus Inamaluwa – Kandy: 100 Rs/os\nHotel Charlton Kanay Rest v Kandy: 2 274 Rs/noc\nOsobně doporučuji vydat se na Pidurangala místo Sigiriya Rock. Nejen, že ušetříte 3 000 Rs, navíc budete mít krásný výhled na celou Sigiriyu, a to bez dalších turistů. Je třeba se připravit na nerovný terén a trochu horolezectví, což není nic závažného, pokud nemáte žádné zdravotní problémy. My to zvládli i s batohem na zádech.\nSpolečná fotka před Sigiriya Rock\nCesta k Sigiriya Rock\nCesta na Pidurangalu\nKandy jsou jedním z velkých měst na Srí Lance. Jsou plné obchodů, turistů a restaurací.\nDopoledne jsme si prošli centrum a vylezli na vyhlídku s další sochou Buddhy, odkud byl pěkný výhled na město.\nPřed obědem jsme nasedli na autobus do Pinnawaly, kde jsme měli v plánu navštívit sloní sirotčinec. Cesta autobusem kvůli husté dopravě trvala skoro 2 hodiny a stála nás 50 Rs/os. Jakmile jsme vystoupili z autobusu, opět nám všichni začali nabízet jízdu ťuk ťukem. Jelikož jsme neměli představu, kde a jak daleko je sirotčinec, svezli jsme se za 300 Rs.\nŤuk ťukář nás nakonec zavezl k Millennium Elephant Foundation, což jsme ale zjistili až po zaplacení vstupu. Jednalo se spíše o turistickou atrakci, kde jsme za 3 000 Rs mohli slona umýt, nakrmit, povozit se na něm a dostat osvěžující sprchu.\nNelituji toho, neboť to byl krásný zážitek a slony ve volné přírodě jsme si užili později. Jak už tomu bylo předtím i tady se nám povedlo chytit zpáteční autobus za 20 Rs/os.\nVečer jsme zůstali v centru města, zašli si na tradiční rice and curry a strávili druhou noc v hotelu Charlton.\nAutobus Kandy – Pinnawala: 50 Rs/os\nŤuk ťuk Pinnawala – Millennium: 300 Rs\nVstup do Millennium Elephant Foundation: 3 000 Rs/os\nAutobus Millennium – Pinnawala: 20 Rs/os\nV Kandách jsme vynechali návštěvu Chrámu Buddhova zubu i botanické zahrady. Ze všech stran jsem slyšela, že chrám je zklamáním a navíc po předešlých dnech plných soch a ruin jsme už neměli na další památky náladu. Millennium Elephant Foundation pro mě bylo skvělým zážitkem, na který budu dlouho vzpomínat. Pokud trefíte až do Sloního sirotčince, věřím, že si užijete skvělý den a uvidíte mnohem více slonů než v Millennium. Kandy jako takové jsou příjemných zpestřením, ale ničím speciálním. Po cestě z Polonnaruwy jsme projížděli Kegalle a myslím si, že neuděláte chybu, když jej zařadíte do svého plánu.\nVýhled na Kandy\nTrh v Kandách\nPo snídani v ulicích – oblíbila jsem si jejich sladké pečivo a jogurt, jsme vyrazili na vlakové nádraží a koupili si lístek do Hattonu za 110 Rs/os. Po mnoha zkušenostech s autobusy jsme chtěli vyzkoušet další možnost cestování po Srí Lance. Jeli jsme 2. třídou a díky překvapivému pohodlí nám cesta rychle utekla.\nVýhodou vlaku je, že snadno zjistíte přesný čas odjezdu, díky čemu můžete plánovat dopředu. My využívali jednoduchou aplikaci v telefonu.\nV Hattonu jsme nastoupili na autobus a jeli do městečka Delhouise přímo pod Adam’s Peak. Lístek stál 75 Rs/os. Celý autobus byl plný turistů chystajících se vylézt na Adam’s Peak. Seznámili jsme se s pár lidmi a nakonec s nimi strávili několik dní.\nSamotná cesta byla velkým dobrodružstvím, neboť jsme projížděli úzkými klikatými cestami a bojovali se zemskou přitažlivostí. Výhled do údolí byl nádherný a mě mrzí, že jsem nebyla schopna pořídit pár fotek.\nUbytovali jsme se v prvním hotelu, který jsme našli za 2 500 Rs. Večeři jsme si dali v jedné z místních restaurací a šli spát brzy s budíkem nastaveným na 2:00.\nDen 6. – 1. část\nVe 2.00 jsme vstali a vydali se po 5 200 schodech na vrchol Adam’s Peak. Tato hora je díky otisku chodidla v kameni považovaná za posvátné místo pro Buddhisty, Hinduisty i Křesťany. Buddhisté připisují otisk Buddhovi, Hinduisté bohu Višnu a Křesťané Adamovi.\nCílem většiny turistů je vidět východ slunce a pověstný stín hory ve tvaru trojúhelníku. My si jej také nemohli nechat ujít.\nCesta nám nakonec trvala 3 hodiny, takže jsme hodinu čekali, než vyjde slunce. Kvůli mrakům jsme bohužel neměli štěstí na stín hory, ale východ slunce byl nádherný. Nevím ale, co bylo horší, jestli cesta nahoru, což byla opravdová výzva hlavně pro naši kondičku nebo dolů. Přišla jsem totiž na to, že mám strach z výšek. Tudíž pro mě cesta dolů a za světla byla hotovým utrpením. I když trvala polovinu času, na konci se nám všem klepaly kolena a několik následujících dní jsme na tuto výpravu pořád vzpomínali při bolestech v lýtkách a stehnách.\nVlak Kandy – Hatton: 110 Rs/os\nAutobus Hatton – Delhouise: 75 Rs/os\nHotel Achinika Holiday Inn v Delhouise: 2 500 Rs/noc\nŘíká se, že pro návštěvu posvátné hory je ideální jakýkoliv den v týdnu kromě víkendu. My zde byli v pondělí a i tak bylo všude plno místních, což poněkud komplikovalo výstup. Na druhou stranu bylo skvělé pozorovat, jak šli všichni bosí či jen v žabkách a dlouhých sukních. Matky nesly své děti na ramenou, příbuzní pomáhali nemocným do schodů, nahoru šli malé děti i babičky – všichni bez ohledu na věk či zdravotní stav. Kromě toho se všude dočtete, abyste se na cestu pořádně oblékli. Věřte mi, že už po pár schodech budete všechny věci svlékat a nahoru nakonec vyjdete jen v tričku. Potom vám ale přijde teplé oblečení vhod. Doporučuji taky přibalit náhradní tričko a zásobu jídla a pití. My tak neudělali a během čekání na východ slunce toho litovali. I když po cestě najdete plno obchodů, cena za vodu se s přibývajícími schody zvyšuje až 4 násobně. Tento výlet byste podle mě měli určitě zařadit do svého plánu. Zažijete něco nevšedního, překonáte sami sebe, vylezete na 2 243 metrů vysokou horu a ještě ke všemu uvidíte jeden z nejkrásnějších východů slunce.\nVýchod slunce z Adam’s Peak\nAdam’s Peak v 7 hodin ráno\nDen 6. – 2. část\nPo vydatné snídani jsme si protáhli všechny svaly, zabalili věci a vyrazili znovu autobusem do Hattonu. Na vlakovém nádraží jsme si koupili lístek do Nuwara Elliya za 60 Rs/os. Cesta trvala několik hodin a my si užívali krásný výhled na hory, čajové plantáže a okolní přírodu.\nPo cestě jsme změnili plány a rozhodli se vynechat Nuwara Elliya. Podle průvodce se ji přezdívá malá Anglie, čemuž odpovídají i ceny za ubytování a jídlo.\nJelikož v Anglii žijeme, dali jsme přednost srílanskému městu a dojeli až do Haputale. Haputale je malé město v horách, obklopené čajovými plantážemi a mnoha vodopády. Horší už to je s obchody a restauracemi.\nPrvní večer jsme si objednali jídlo přímo na hotelu, což se neukázalo jako dobrý nápad. Hotel jako takový je skvělý. Nachází se pár metrů od vlakové zastávky, kde nás po příjezdu odchytil jeho majitel. Pokoje jsou plně vybavené, čisté a s nádherným výhledem na okolí. Za noc jsme zaplatili pouhých 2 000 Rs.\nVlak Hatton – Nuwara Elliya: 60 Rs/os\nHotel v Hattonu: 2 000 Rs/noc\nPo probuzení jsme si v místním obchodě nakoupili zásoby na celý den. Jako obvykle nechyběly banány, voda a sušenky.\nNasedli jsme do autobusu a vyrazili na cestu k Diyaluma Falls. Vystoupili jsme přímo pod vodopádem a plánovali jsme najít přírodní bazén vhodný ke koupání. Dočetli jsme se, že cesta trvá průměrně 20 minut. U nedalekého hotelu se k nám přidal němý místní a vedl nás k vodopádům. Po 20 minutách cesty jsme si uvědomili, že se k cíli ani zdaleka neblížíme. Prošli jsme továrnou, kde se zpracovával kaučuk, obydlím místních a před námi byl velký kopec, ke kterému náš průvodce s radostí směřoval.\nJelikož to bylo den po výstupu na Adam’s Peak, umíte si představit, že my moc nadšení nebyli. Na vrchol jsme vyšli pomalu po čtyřech, ale pohled, který se nám naskytl poté byl k nezaplacení. Přírodní bazén s vodopádem a my byli jediní široko daleko. Jelikož nám přálo počasí, neváhali jsme a užili si první koupání. Průvodce nás poté zavedl ke druhému a nakonec i třetímu bazénu, který byl přímo na vrcholu vodopádu. S roztřepanými koleny (nevím, jestli za to mohl ten kopec a nebo výška) jsme si užili výhled na vodopád a okolí.\nZpáteční cestu jsme opět protrpěli a průvodci za neuvěřitelný zážitek zaplatili společně s našimi přáteli 3 000 Rs. Věřím, že bez něj bychom se k vodopádům nikdy nedostali. Určitě ne s pomocí knižního průvodce.\nV Haputale jsme strávili druhou noc a tentokrát už našli místní restauraci s klasickou nabídkou jídel – zeleninové rizoto, nudle a kottu.\nAutobus Haputale – Diyaluma Falls: 60 Rs/os\nPrůvodce k Diyaluma Falls: 1 000 Rs/2 os\nPřipravte se na to, že v horách není počasí úplně ideální. Večery bývají chladnější a odpoledne často prší. Samotné město Haputale není nijak zajímavé. Jeho okolí je ale podle mě jedno z nejkrásnějších na Srí Lance. Speciálně pokud máte rádi turistiku a dlouhé procházky. Osobně bych si na pobyt tady vyhradila více času a navštívila nejen vodopády, ale také čajové plantáže (Lipton’s Seat) a případě okolí u Ella Mountains. My bohužel nedomysleli náročnost jednotlivých výletů a čas potřebný na zotavení. Proto jsme v této oblasti nestrávili tolik času, kolik bychom rádi.\nOpička s naším banánem\nVýšlap na vrchol vodopádu\nVýhled z vrcholu vodopádu\nJeden z přírodních bazénů\nKoupání na vrcholu vodopádu\nDen 8. – 14.\nPůvodně jsme měli v plánu podniknout další den výpravu na Lipton’s Seat, který nám všichni chválili. Ovšem byli jsme už unaveni a tak jsme se po týdnu dobrodružství a cestování rozhodli vyrazit na pláž. Našim cílem byla Mirissa.\nZ Haputale jsme nejprve museli autobusem do Welawaya (95 Rs/os) a odtud už přímo do Mirissy. Cesta trvala více jak 5 hodin a zaplatili jsme 190 Rs/os.\nJelikož se jedná o turisticky oblíbenou oblast, hotelů a hostelů je zde spousta. My hledali ubytování blízko pláže a v naší cenové relaci. Nakonec jsme se ubytovali v hostelu necelých 5 minut od moře za 1 500 Rs/noc.\nO Mirisse se říká, že je to město určené k válení se na pláži a nic nedělání. Což byl přesně náš plán pro první dny. Užívali jsme si pláž, oceán, velké vlny, večerní posezení u drinků a západy slunce. Zkrátka takovou tu klasickou dovolenou.\nNa našem hostelu byla nejlepší jeho majitelka, která byla velice milá, věčně usměvavá a navíc připravovala to nejlepší jídlo, jaké jsme na Srí Lance měli. Její snídaně, rice and curry a grilované ryby nás přiměli zde zůstat 6 nocí.\nBěhem té doby jsme podnikli výlety do okolních měst, navštívili odlehlé a opuštěné pláže, vyzkoušeli surfování a jízdu na vodním skůtru, při které se můj přítel vrátil do dětských let a chtěl mě vyděsit k smrti. Co je ale hlavní, naplno jsme si užívali sluníčka a oceánu.\nAutobus Haputale – Welawaya: 95 Rs/os\nAutobus Welawaya – Mirissa: 190 Rs/os\nAutobus Mirissa – Unawatuna: 50 Rs/os\nHostel Indra Resort v Mirisse: 1 500 Rs/noc\nPůjčení vodního skútru v Mirisse: 3 000 Rs/20 min.\nPůjčení surfu ve Welawaya: 300 Rs/hod.\nVyhlídka na pláži\nPalmy a zase palmy\nI když bychom byli schopni v Mirisse zůstat další měsíc, zmeškat let, vykašlat se na práci a jen se bavit, rozhodli jsme se vyrazit na poslední dobrodružství – Národní park Uda Walave.\nAutobusem jsme jeli nejprve necelou hodinu do Matary za 40 Rs/os, odtud do Empilipiptiya za 120 Rs/os a pak už rovnou do Uda Walave za 50 Rs/os. Cesta ve výsledku trvala 4 hodiny.\nV Uda Walave jsme se ubytovali v opuštěném apartmánu, do kterého nás zavezl jeho majitel. Domluvili jsme se s ním i na prohlídce safari a jelikož jsme do Uda Walave dorazili kolem 13:00 prohlídku jsme stihli od 14:00. Za hotel jsme zaplatili 1 500 Rs a za vstup do safari a pronajmutí jeepu 9 000 Rs/2 os.\nSafari bylo jedním z dalších úžasných zážitků na Srí Lance. Sloni se kolem nás procházeli na dosah ruky, viděli jsme více jak 15 krokodýlů, spoustu ptáků, opiček, ještěrů a stáda buvolů. Celá projížďka trvala více jak 3 hodiny a myslím, že jsme nemohli zakončit naše cestování lépe.\nVečeři nám zařídil majitel hotelu. Za 500 Rs/os jsme měli neomezený bufet s typickými srílanskými pokrmy.\nAutobus Mirissa – Matara: 40 Rs/os\nAutobus Matara – Empilipiptiya: 120 Rs/os\nAutobus Empilipiptiya – Uda Walave: 50 Rs/os\nHotel v Uda Walave: 1 500 Rs/noc\nVstup do safari: 6 000 Rs/2 os\nJeep do safari s řidičem: 3 000 Rs/2 os\nNa Srí Lance najdete spoustu národních parků. Jedním z nejznámějších je Národní Park Yala na jihu ostrova. My si vybrali Národní Park Uda Walave na základě doporučení z diskuzí. Říká se, že je méně turistický a s hezčí přírodou. Bohužel nemohu srovnat, ale s celou projížďkou jsem byla velice spokojena. Až na leoparda jsme viděli všechna zvířata a i když nám cestu několikrát zkřížily jiné jeepy s turisty či místními, užili jsme si to.\nPoslední den před odletem jsme se přesunuli zpět do hlavního města. Přímým autobusem z Uda Walave jsme jeli na Colombo Fort za 200 Rs/os.\nV Colombu jsme si prošli trhy, nakoupili suvenýry a srílanský čaj.\nUbytovali jsme se v jednom z hotelů v Negombu, městě vzdáleném 20 minut od letiště, za 3 600 Rs se snídaní. Při poslední večeři jsme si zavzpomínali na všechny zážitky, shrnuli celý pobyt a šli spokojeně spát.\nAutobus Uda Walave – Colombo Fort: 200 Rs/os\nAutobus Colombo Fort – Colombo letiště: 110 Rs/os\nŤuk ťuk z letiště do hotelu: 300 Rs\nHotel v Negombo: 3 600 Rs/noc\nZ Colomba jsme vzlétli hodinu po poledni. Během zpátečního letu se nám potvrdilo, jak mohou být dva lety se stejnou společností odlišné. Odpočítávali jsem každou minutu, která zbývala do přistání a v 19:30 londýnského času jsme s radostí konečně přistáli a vydali se s National Express na poslední cestu domů.\nNa letišti před cestou\nKolik jsme utratili za dovolenou na Srí Lance\nNáš plánovaný rozpočet, který byl zhruba 130 000 Rs, jsme úspěšně splnili a ještě si přivezli na památku jejich bankovky. Celková dovolená i s letenkami, vízy a dalšími položkami nás vyšla nakonec na £1 896.\nRs GBP CZK\nLetenky 1 168.00 44 244.00\nVíza 40.00 1 515.00\nAutobus na/z letiště 50.00 1 894.00\nNákup před cestou 55.00 2 083.00\nCestování 5 250.00\nUbytování 33 000.00\nJídlo a pití 31 000.00\nPamátky/Atrakce 30 000.00\nOstatní 15 150.00\nÚtrata na Srí Lance 114 400.00 583.00 22 084.00\nCelkem 1 896.00 71 820.00\nCestování: Ve většině případů jsme jezdili místní dopravou – autobusem nebo vlakem. Jen málokdy jsme využili ťuk ťuk a díky tomu ušetřili spoustu peněz, neboť jejich taxy jsou až 10násobné.\nUbytování: Za obyčejný pokoj se základním vybavením jsme v průměru zaplatili 2 000 Rs/noc.\nJídlo a pití: Za jídlo a pití jsme první týden platili 1 000 – 1 500 Rs/den. Navštěvovali jsme převážně místní restaurace a ostatní potraviny a vodu nakupovali ve stáncích. Na jihu se náš rozpočet malinko zvýšil. Průměrně jsme utratili 2 500 Rs a to hlavně kvůli drinkům na pláži.\nPamátky/Atrakce: Kdybychom měli navštívit všechny památky, které na Srí Lance jsou, utratíme dalších 30 000 Rs. My viděli ty základní a druhou část dovolené dali přednost atrakcím a jídlu.\nDambula Cave Temple: 3 000 Rs/2\nPolonnaruwa: 6 500 Rs/2 + ťuk ťuk\nPinnawala: 6 000 Rs/2\nDiyalum Falls: 1 000 Rs/2 – dobrovolné\nVodní skútr: 3 000 Rs\nPůjčení surfu: 300 Rs/hod\nSafari Uda Walave: 9 000 Rs/2\nUbytování pro dva: 2 000 – 4 000 Rs\nVečeře/oběd pro dva v restauraci: 400 – 800 Rs\nJedna porce jídla: 150 – 300 Rs\nSnídaně v obchodě: 100 – 200 Rs\nKontinentální/Srílanská snídaně v restauraci nebo v hotelu: 300 – 500 Rs\nTake away na ulici (malá svačinka): 50 – 100 Rs\n1,5 l vody: 50 – 75 Rs\nKáva: 20 – 50 Rs\nPivo: 160 Rs (v obchodě), 200 Rs (v restauraci)\nSušenky: 100 – 150 Rs\nOvoce: nejlevnější jsou banány – 50 Rs\nPoznámka: Ceny jsou z roku 2015. V dnešní době došlo k mírnému zdražení.\nJak hodnotím Srí Lanku\nSrí Lanka nabízí kombinaci všeho a zaručí vám každodenní zážitky a nové zkušenosti. První den vylezete na posvátnou horu, druhý den si zaplavete v přírodním bazénu, třetí den navštívíte staré město a buddhistický chrám ve skále, dále uvidíte desítky Buddhů v několika podobách a polohách, svezete se na slonovi, vyfotíte selfie se želvou a mnoho dalších.\nKromě vzpomínek si na Srí Lance můžete vytvořit také přátele. Obzvlášt v hlavní sezóně je tento ostrov plný turistů a batůžkářů, kteří se mají vždy o co podělit – ať už je to láhev něčeho dobrého nebo zajímavé historky z jejich cest.\nNebudu vám ovšem nalhávat, že Srí Lanka nemá žádné stinné stránky. Opak je bohužel pravdou a pokud budete mít možnost nahlédnout do života místních, zjistíte sami, v jak špatných podmínkách zde žijí. To, co v nás vzbuzuje soucit a lítost je pro ně součástí každodenního života. Jejich mnohdy polorozpadlá obydlí jsou plná špíny, nepořádku a chybí jim zde základní lidské potřeby a návyky.\nNa druhou stranu i my bychom se od nich mohli pár věcem přiučit – žijí zde v souladu s přírodou, bez elektroniky a umí se radovat z obyčejných věcí.\nMě osobně pobyt na Srí Lance otevřel oči a po návratu jsem si začala více vážit všeho, co my v našem světě bereme jako samozřejmost.\nMnozí Srílančané žijí nepoznamenáni moderní dobou, nezištně vás pozvou do svých domů, nabídnou pohoštění, poradí vám a nic neočekávají na oplátku.\nBohužel s čím dál více se rozrůstajícím turismem zde přibývá i těch, kteří se na naší nevědomosti snaží vydělat. Myslí si, že každý turista disponuje desetitisíci, a proto se nebojí říct o několikanásobek původní ceny. To, že to tak ve skutečnosti není a že vy nejste tak bohatí jako ti, kteří tady jezdili před léty a rozhazovali, kde se dalo, jim už nevysvětlíte.\nDíky této dovolené se mi mimo jiné splnilo několik snů\npoprvé jsem navštívila Asii,\ncestovala s batohem na zádech,\nkoupala se v Indickém oceánu,\nvyzkoušela surfování a jízdu na skůtru,\nvylezla na horu vyšší než 2 000 m,\na zažila jsem věci o kterých se mi ani nesnilo\nkoupala se na vrcholu vodopádu,\njezdila na slonovi, …\nNevím, jestli se ještě někdy na Srí Lanku podívám nebo ne. Jsem ale šťastná za tu zkušenost, který mi dala za pouhých 17 dní.\nCo si myslíte vy o Srí Lance? Máte ji na svém seznamu přání nebo vás podobné země nelákají? Podělte se se mnou o vaše názory a zážitky v komentářích nebo na mém facebookovém profilu.\n→ Nice-Monaco-St. Tropez\n← Co si sbalit na Srí Lanku\n49 komentáře k “Srí Lanka: Cestování den po dni”\nPájuška na cestách říká:\nSuper článek! Až někdy pojedeme na Srí Lanku, tak se u tebe budu určitě inspirovat. Protože podle toho, co jsem o Srí Lance už četla, tak takhle nějak bych si naší dovolenou taky představovala. :-)) Jen si teda nejsem jistá tím batohem, jenže při těch přesunech je to nejpohodlnější.\n5. 5. 2015 v 7:54\t Odpovědět\nMoc Ti děkuji 🙂 Za sebe můžu říct, že jsem si opravdu užila od každého něco a byla moc spokojená. Věř mi, že jsem tomu batohu taky nevěřila, ale nakonec mě mile překvapilo jak je to pohodlné. Nemusíš za sebou pořád tahat kufr, nic ti nepřekáží a navíc cesty na Srí lance nejsou pro kolečka ideální 😀\n5. 5. 2015 v 20:46\t Odpovědět\nvelmi hezky napsáno. Nedávno jsem se ze Sri Lanky vrátil, tak jsem si při čtení nostalgicky zavzpomínal. Měli jsme podobnou trasu jako vy(Negombo, Kandy, Pinnawala, Hatton, Dalhousie, Badulla, Mirissa, Negombo) jen náš zážitek v Pinnawale se radikálně lišil. Přišli jsme k řece mezi koupáním ve chvíli, kdy pět cca dvacetiletých mahautů bilo slůně za to, že se zamotalo do řetězu, kterým bylo přivázané. Když troubilo strachem, zastala se ho jedna ze slonic, které tam byly s ním. Snažila se nacpat mezi slůně a ony “ošetřovatele”. Při tom bohužel strčila zadkem do jednoho znich a ten si sedl do vody.. výsledkem bylo nespočítaně bodanců do achylovak na zadních nohách dlouhými tyčemi opatřenými na konci ostrými železnými bodci. ..tolik, že jsme ji potom viděli už jen kulhat. Pak si všimli, že to točíme a tak vždy, když ji, nebo ono slůně chtěli uhodit, podívali se napřed po nás, jestli nemáme zvednutou kameru. Ti sloni budou mít nohy řetězy svázané doživotně, stejně jako růžové fleky “do živa” odrbané kůže způsobené neustálým katráčováním od turistů. Spíš bych to pojmenoval Sloní otročinec – atrakce pro turisty, kteří za focení z altánku zaplatí 2000 Rs,. netušíce, že o dvacet metrů dál je to zadarmo.\nPřijde mi ale, že jste si tam žili docela snobsky (nic ve zlém 🙂 ), my to dali za 12000.- Kč za letenku a 3oo,- Euro za poby (veškeré náklady) za stejnou dobu na jednoho. A to jsme většinou nesmlouvali:-) Jinak ještě jednou.. hezký článek. Rosťa\n10. 5. 2015 v 19:15\t Odpovědět\nDěkuji ti za komentář! Mrzí mě, že jste měli tak špatný zážitek. Z toho co píšeš je mi vážně zle. Zajímalo by mě, jestli jste byli jako my v Millenium Elephant a nebo přímo ve Sloním sirotčinci?\nCo se týče těch nákladů, připomínám jen, že žijeme v Anglii a vše platíme v librách. Na české koruny jsem to převáděla pouze pro orientaci. Bohužel díky současnému kurzu to vychází v šílených částách. A útrata 600 liber na Srí Lance pro dva mi nepřijde až tak snobská. Ale samozřejmě by se to dalo udělat i levněji, to máš pravdu.\n11. 5. 2015 v 6:23\t Odpovědět\nHezký článek, zavzpomínala jsem na naší dovolenou. Na Srí Lance jsme byli s přítelem letos v dubnu na cca 20 dní. Celkové náklady (letenky, vízum, jídlo, ubytování, vstupy, dárky) nás vyšly asi na 30 000 Kč/osoba a to jsme si koupili, co jsme chtěli. Plán trasy byl trochu jiný – Kandy, čajové plantáže, továrna a vodopády směr Ella – Haputale, Pidurutalagala,Batticaloa – pláž Kalkudah, Dambulla, Polonnaruwa, Trincomalee a pláž Uppuveli a Nilaveli, úplně jsme se vyhnuli jihu, který je víc komerční a plný turistů a zavítali na východní pláže. Srí Lanku všem velmi doporučuji, je to mírumilovná země s výbornou kuchyní, památek a příjemnými lidmi.\n30. 9. 2015 v 13:21\t Odpovědět\nDěkuji za komentář. Líbí se mi směr a místa, která jste si zvolili vy. Pokud budeme mít ještě někdy šanci Srí lanku navštívit, ráda bych navštívila něco méně komerčního, jak říkáš. Jsem ráda, že jste si to tam užili. Máte nějaké plány na další dovolenou? Kam se chceš podívat?\n30. 9. 2015 v 13:29\t Odpovědět\nNyní uvažujeme o Vietnamu, možná Bali (Lombok)… Na Srí Lance jsme potkali turisty z celého světa a všem nejvíce učaroval právě Vietnam (někdo byl jen tam, jiní to spojili i s Laosem a Kambodžou).\n9. 10. 2015 v 11:59\t Odpovědět\nTaky slýcháme ze všech stran, že je Vietnam krásný 🙂 Původně jsme měli v plánu jej navštívit tuhle zimu, ale nakonec jsme zvolili jiné místo a Vietnam odložíme na příště. Třeba si pak zase tady na blogu vyměníme zkušenosti.\n9. 10. 2015 v 12:24\t Odpovědět\nBabušková Zuzana říká:\nAhojky, super článek. O Vánocích letíme s přítelem na Srí lanku na 3 týdny, takže se nechávám inspirovat i Tvým článkem. Mám jeden dotaz ohledně pijavic, že kterých mám hrůzu. Četla jsem, že při výstupu na Adam´s Peak je to s nimi celkem boj. Nutné jsou tenisky, vysoké ponožky a kalhoty nejlépe zasunuté do ponožek. Setkala ses tam s nimi? Pokud ano, jak ses jich zbavila? Mě už jen ten pohled na ně a že je mám na těle přisáté děsí. Díky.\n24. 10. 2015 v 16:22\t Odpovědět\nDekuji za komentar a doufam, ze si to na Sri Lance hezky uzijete! 🙂 abych rekla pravdu na Adam´s Peak jsme se se zadnymi pijavicemi nesetkali. Ani si nedovedu predstavit jak by to tam bylo mozne. Kde ses o tom docetla? Tak jak tak jsme nahoru sli v dlouhych kalhotech, teniskach a teplych ponozkach, nebot na vrcholu byla zima. Nevim teda kdo ma takove zkusenosti, ale jedine s cim jsme bojovali na Adam´s Peak byly ty schody 😀 tak se neboj, verim ze budete v pohode jako my. Jedine misto kde jsme se setkali s pijavicemi bylo v prirodnim bazenu, ale byly tak malinke (asi jako pulci) ze jsme je jen oklepali.\nDoufam teda, ze se s nimi nesetkate ani vy a budete se mit krasne. Pokud budes chtit dej vedet jak vse dopadlo po navratu.\n24. 10. 2015 v 16:34\t Odpovědět\nJéé,tak to jsi mě uklidnila. Dočetla jsem to v jednm cestopise na netu. Plánujeme trasu z Colomba na jižní pobřeží a až pak hory. Snad je to dobrá volba. Jelikož odlétáme 19.12., tak Vánoce chceme na pláži, proto ten opačný směr. Jak jste to měli s ubytováním? Bookovali jste dopředu? Já zatím bookla pouze ubytko v Negombu po příletu.\n24. 10. 2015 v 17:52\t Odpovědět\nTak to jsem ráda..Myslím, že je to rozhodně dobrá volba. Užijete si pláž, strávíte krásné Vánoce a nasbíráte sílu na další cestování. To si udělala dobře, že máte ubytování po příletu. Odpadnou prvotní starosti. S dalším ubytováním už se netrap. My vždy všechno hledali až na poslední chvíli. Maximálně si můžete dopředu zjistit nějaké hotely co by se vám líbili a pak to zarezervujte až v hotelu. Dá se s tím ušetřit na poplatcích, které hotely platí serverům jako je booking.com Možná si jen dopředu zarezervujte hotel přes ty Vánoce, ať máte něco pěkného 🙂 Kdyby tě zajímalo něco víc, přidej si mě na FB a můžeme to ještě probrat. Odkaz najdeš tady na blogu.\n24. 10. 2015 v 19:56\t Odpovědět\nSkvělý článek. Děkuju za něj. Chystáme se s manželem přes Vánoce na Srí Lanku, tak sháním informace, kde se dá. Taky bychom chtěli první týden stihnout ty hlavní atrakce a potom oddychovat někde na pláži a hlavně vyzkoušet co nejvíc místních jídel. Vzhledem k tomu, že je to naše první cesta do Asie a s batohem na zádech, ráda bych věděla, jak složité je na Srí Lance cestovat na vlastní pěst. Spousta lidí nám doporučuje domluvit si průvodce, který by cestoval celou dobu s námi, ale mně se to moc nezamlouvá. Dá se cestování zvládnout i bez pomoci místního průvodce? A ubytování jste si hledali až na místě? Děkuju za informace!\n28. 10. 2015 v 20:01\t Odpovědět\nDěkuji moc 🙂 Jsem ráda, že můžu pomoct. Abych pravdu řekla, my s přítelem byli v úplně stejné situaci. Poprvé jsme jeli do Asie, poprvé pouze s batohem a s úplně stejnými smíšenými pocity jako máš ty. Nakonec jsme se rozhodli to risknout a cestovat na vlastní pěst, což se nám vyplatilo a já toho vůbec nelituji. Jídla ve vnitrozemí nás moc neuchvátila, takže nebuďte zklamaní. O to více si to užijete potom na jihu, kde už ví jak na to. Co se týče cestování doporučuji vynechat průvodce a užít si to bez třetí osoby jen ve dvou. Všude se najde někdo kdo vám s radostí pomůže a poradí. Autobusy taky jezdí téměř kam budete chtít. Stačí jen říct řidiči kam jedete, jestli tam jede i on a ať vám potom dá vědět, kdy vystoupit. Nikdy jsme v tomhle neměli problém a vždy se dostali do cíle. Jak už jsem zmiňovala několikrát ubytování jsme hledali až na místě. Maximálně jsme si našli dopředu na booking.com hotel, který se nám zamlouval umístěním a cenou a pak jsme až v samotném hotelu rezervovali pokoj. Vyjde to levněji. Ve všech městech vás většinou budou lákat i místní “dohazovači”, ať zvolíte jejich hotel. Někdy se to vyplatí, někdy ne. My takové nabídky využili asi dvakrát a vše bylo v pohodě. Takže je třeba si to propočítat. Abys měla lepší přehled, průměrné ceny jsem uváděla v jednom z článku o Srí Lance, tak se mrkni. Jediné co bych doporučovala je zarezervovat si dopředu hotel na Vánoce, pokud máte představu o tom, kde budete. Přece jen prosinec je sezóna a tak abyste měli něco pěkného na svátky a nemuseli vybírat z posledních volných hotelů. Pokud tě zajímá ještě něco dalšího, budu ráda když napíšeš buď tady a nebo na mém FB 🙂 Jinak přeji krásnou dovolenou a snad vám vše vyjde podle představ.\n29. 10. 2015 v 0:22\t Odpovědět\nNikola Doležalová říká:\nAhoj, chystáme se v březnu, takže moc díky za tipy 🙂 prozradíš, jak se dostat na opuštěnou pláž u Mirissy? Měli jste půjčený skútr?\n3. 1. 2016 v 17:29\t Odpovědět\nAhoj. To jsem moc ráda 🙂 Abych pravdu řekla na tu opuštěnou pláž jsme narazili úplně náhodou na cestě autobusem z Weligamy do Mirissy. Myslím, že kdybyste si pronajali skútr, tak bude ještě mnohem jednodušší tu pláž najít a nebo i nějakou jinou. Jediný problém tam byly velké vlny, takže se nedalo koupat. Ale na procházku ideální.\nSnad se Vám bude na Srí lance líbit. Přeju plno skvělých zážitků 🙂\n11. 1. 2016 v 8:15\t Odpovědět\nAhoj. Moc pěkný článek. Super inspirace a informace. Také s přítelkyní pojedeme na Srí Lanku na přelomu února a března s batohy na zádech a už se moc těšíme. Chtěl bych se zeptat jestli jste ty batohy brali všude s sebou nebo je nechávali v místě pobytu (hotel, úshcovna) a pak chodili jen nalehko nebo jste se s nimi plahočili např. až na Adams Peak?\n11. 1. 2016 v 13:21\t Odpovědět\nDěkuji moc 🙂 Batohy jsme většinou nechávali na hotelech a nebo si je tam po check out odložili. Párkrát nám to nevyšlo a museli jsme se s nimi tahat a upřímně to naše kondice nezvládla 😀 proto doporučuji plánovat tyhle výšlapy tak abyste měli jistotu, že buď už máte hotel na další noc a nebo se někam pro ty batohy můžete snadno vrátit.\nDoufám, že si Srí lanku užijete a budete spokojeni! Byla bych moc ráda kdybyste se na můj blog vrátili i po návratu a třeba mi sdělili vaše pocity a případně zda se něco nezměnilo. Šťastnou cestu 🙂\n11. 1. 2016 v 18:04\t Odpovědět\nDíky, za rady. Právě ta představa, že se všude budeme plahočit s batohy mě trochu děsí. Právě akorát plánuji co navštívíme a vypadá to na podobnou cestu jako jste měli vy. Určitě se pak ozvu a dám vědět jaký to tam bylo.\n12. 1. 2016 v 9:31\t Odpovědět\nVěřím že vám to vyjde a užijete si to bez zničených ramen a zad 🙂 Kdyby si ještě potřeboval s něčím poradit, klidně se ozvi (třeba i na FB) a pokud to bude v mých silách ráda poradím. Děkuji a budu se těšit na zpětnou reakci 🙂\n12. 1. 2016 v 10:29\t Odpovědět\nahojky..můžu se zeptat co za aplikaci jste měli na ty jízdní řády ? a jestli jste si kupovali nějakou simku na net ? díky 🙂\n13. 1. 2016 v 18:10\t Odpovědět\nAhoj 🙂 Aplikace se jmenuje SL Railway. A SIM kartu jsme nepoužívali, neboť jsme v rámci našeho domácího tarifu měli v ceně i Srí Lanku. Na letišti vám budou přímo nabízet SIM pro turisty, tak záleží na vás. Já osobně bych si stáhla maps.me, které fungují offline a pak už v podstatě internet nepotřebujete. Ale to je jen můj názor. Pokud už teď víš, že budeš internet používat hodně, tak si tu SIM raději vyřidte.\n13. 1. 2016 v 18:40\t Odpovědět\nDěkuji za krásné čtení a super informace,které využijeme v březnu až se s manželem vydáme na Srí lanku. Máš to krásně ,přehledně napsané. Všem,kteří se zde zmínili o Vietnamu,tak z vlastní zkušenosti v roce 2012, moc doporučuji. To byla naše první cesta s batohem jen tak a Srí lanka bude druhá?.\n9. 2. 2016 v 15:21\t Odpovědět\nJééé moc děkuji za tvůj komentář, udělal mi obrovskou radost. Tento článek jsem se v první řadě snažila psát přehledně a jasně, tak jsem moc ráda, že to vyšlo. Přeju vám s manželem ať si Srí Lanku moc užijete! Děkuji za doporučení, osobně doufám, že se tady jednou objeví právě článek o Vietnamu, neboť si jej přeju navštívit. Všechny reakce na něj jsou totiž skvělé. Tak teda šťastnou cestu v březnu!\n9. 2. 2016 v 20:36\t Odpovědět\nza 14 dní frčíme v partě 3+1 (tři baby a jeden chlap). Sbírám info a tvoje poznatky jsou pro nás cenné, díky za ně moc. Pár cest s baťohem mám za sebou, miluju Indii, kde jsem byla dvakrát a SL byl můj dlouholetý sen …. Tak se konečně dočkám! Pavla\nP.S. Nadělila jsem si tenhle výlet k šedesátinám.\n23. 2. 2016 v 21:25\t Odpovědět\nTééda, tak to přeju spoustu skvělých zážitků a snad Srí Lanka splní tvé očekávání. Jsem ráda, že jsem mohla pomoct a moc vám přeju ať si to všichni užijete!\n24. 2. 2016 v 14:23\t Odpovědět\nAhoj. Moc hezký článek. Chtěla bych se zeptat, nevíš o někom kdo tam byl nebo jestli si neslyšela, jak je to tam v říjnu s počasím? Já všude na internetu čtu, že pořád pršelo, druhý zase říká, že měli celou dobu hezky. Z vlastní zkušenosti vím, že když jsme byli v Thajsku v období “dešťů”, tak jsme ty tři týdny měli z 90% slunečno. Bohužel říjen je jediný měsíc, který můžeme. Ale asi to stejně riskem a uvidíme. A určitě naberu inspiraci tady u tebe, protože z fotek to vypadá úžasně.\n17. 6. 2016 v 20:30\t Odpovědět\nAhoj Anet 🙂 děkuji za komentář. Jak sama píšeš i já jsem zažila, že nám v Asii v hlavní sezóně propršely dva týdny a to samé se stalo i kamarádce minulý rok v prosinci na Srí Lance. Takže já si osobně myslím, že odhadnout v dnešní době počasí už není tak jednoduché. Sama znám hodně lidí co cestovali po Asii v období deštů a užili si to. Jen je třeba přibalit více nepromokovaného, pořádného oblečení a zkrátka se těšit více na přírodu a památky, než počasí a dny strávené u moře. Tak jak tak ti přeju aby vám přece jen vysvitlo sluníčko a budu ráda, když mi třeba na facebook napíšeš potom jak to dopadlo. Šťastnou cestu!!\n18. 6. 2016 v 18:19\t Odpovědět\nAhoj, tak jsem konečně po půl roce dopsal své zážitky z cesty po Srí Lance. Jsem ani nečekal, že mi to dá tolik zabrat. Tak se můžeš podívat jestli chceš na naše zážitky z naší cesty. Cestopis začíná článkem: http://honzakovo.eu/sri-lanka-den-01-odlet-prilet-negombo/ 🙂 Jinak se omlouvám za případné chybky na korektury už jsem neměl 🙂\n6. 9. 2016 v 13:09\t Odpovědět\nJé děkuji moc. Těšila jsem se na něj 🙂 Naprosto tě chápu, já své články z Filipín píšu taky s půl ročním zpožděním 😀 Zajímá mě, byl velký rozdíl v tom co ses dočetl na mém blogu a ve skutečnosti? Změnilo se něco?\n6. 9. 2016 v 14:18\t Odpovědět\nŘekl bych, že jediný rozdíl byli trochu vyšší ceny, asi inflace. Třeba pivo bylo většinou kolem 400 Rs. 🙄 I vstupy byli dražší, ale zase jsme ušetřili v Dambulle v Rock Cave, kde se nevybíralo vstupné a v Anuradhapuře, kde jsme se nějakým zázrakem placení vyhnuli. Jinak místa, která jsme navštívili na nás působila stejně jak píšeš v blogu. Hlavně po Adam’s Peaku to byl masakr pro nohy 🙂 Každopádně tam bylo parádně a doufám, že ještě někdy takovouto cestu podnikneme.\n7. 9. 2016 v 13:19\t Odpovědět\nTo jsem si myslela. Asi přišli na to, že jim tam začíná jezdit čím dál více turistů a podražili. Jsem ráda, že jste si to užili 🙂 Myslím, že jak jednou člověk zkusí tenhle typ dovolené zpátky na lehátko k moři se mu už moc nebude chtít. Jinak ještě jednou děkuji za tvé cestopisy. Přečetla jsem je jedním dechem a jsou skvělé! Dal sis s nimi fakt hodně práce.\n7. 9. 2016 v 14:17\t Odpovědět\nPerfektní článek. Na Srí Lanku letíme v lednu a z tohoto článku budeme převážně čerpat při plánování naší cesty:-) Bohužel ale jen na necelých 14 dnů, tak doufám, že stihneme alespoň to základní. Neradi bychom průvodce, který určitě vyjde, v porovnání s veřejnou dopravou, několikanásobně víc 🙁\n23. 11. 2016 v 11:40\t Odpovědět\nDekuji Andrewe 🙂 Jsem rada, ze vam muj clanek pomuze pri planovani. Myslim, ze za 14 dni toho urcite stihnete hodne a to i kdyz budete cestovat verejnou dopravou. Pri nejhorsim si na konci pobytu muzete pronajmout ridice a projet s nim co budete chtit. Na Sri Lance muzu doporucit hlavne hory, nejaky ten vyslap, narodni park a par dni u plaze. Pripadne nejakou kulturni pamatku. To se da za 14 dni stihnout krasne. Moc si pobyt uzijte a budu rada, kdyz se vratis ke me na blog a podelis se o zazitky. Bea\n23. 11. 2016 v 11:46\t Odpovědět\nna začátku bych chtěl poděkovat za skvělý cestopis, který mi pomáhá v plánování cesty na Srí Lanku kam jedu 24.února. A měl bych jeden dotaz. Myslíte si, že je možné během jednoho dne přiject ráno z Kandy do Dambully autobusem, zajít na Sigriya lion rock fortress a odpoledne ject do Minneriya national park a poté zpět do Kandy? Bohužel mam na Srí Lance pouze týden a chtěl bych stihnout co nejvíce. Děkuju za radu 🙂\n5. 2. 2017 v 22:10\t Odpovědět\nDobry den. Jsem rada ze Vam muj clanek pomaha 🙂 Abych pravdu rekla nejsem si jista jestli to muzete stihnout autobusem. Pokud mate tak malo casu mozna by bylo lepsi si v Kandach pronajmout motorku nebo auto (tuktuk) s ridicem a pak by nemel byt problem to stihnout. I kdyz autobusy jezdi dost casto a cely den tak kdybyste si vzal autobus brzo rano tak by se to stihnout dalo. Pri nejhorsim si pak muzete vzit tuk tuk na ceste zpet do Kand. Moznosti je fakt hodne. Preju vam at toho stihnete co nejvic a moc si to uzijete :))\n6. 2. 2017 v 22:51\t Odpovědět\nJirka K. říká:\nDíky za výborný návrh itineráře. Měl bych jen jeden dotaz:\nUbytování jste sháněli vždy až na místě, nebo jste měli něco zabookováno předem? Nebyl při shánění na místě problém? Podle čeho jste se oriantovali?\nChystáme se s manželkou na 3 týdny v únoru, tak už se pomalu připravuji 🙂\n12. 5. 2017 v 7:29\t Odpovědět\nAhoj Jirko 🙂 Jsem ráda, že se ti můj itinerář líbí. Pokud si ještě nečetl, tak doporučuji mrknout se i na můj první článek Srí Lanka: Příručka pro cestovatel.. Dozvíš se tam spoustu základních informací o Srí Lance.\nAno, ubytování jsme hledali většinou až na místě. Byli jsme tam v únoru a neměli jsme problém vždy něco najít. Místní rádi pomůžou a při nejhorším tě dovedou do nějakého hotelu – což jim vydělá pár korun. Dopředu jsme rezervovali jen první noc. Nevím jak nároční na ubytování jste a jak si představujete vaše cestování. Pokud máte nějaký standard tak si stačí vyhledat pár hotelů třeba na booking.com nebo agoda.com, přečíst si recenze, zaznačit si ty hotely které se vám budou líbit a pak jakmile budete v tom městě, tam přijít. My s přítelem neradi bookujeme ubytování dopředu protože nikdy nevíš kde se ti bude líbit, kde se zdržíš a kde naopak zůstat nebudeš chtít.\nPokud se rozhodnete pro hledání ubytování až na místě, vždy se běžte podívat na pokoj, zkontrolujte zda funguje sprcha, větrák nebo klimatizace, smlouvejte na ceně a klidně si projděte více hotelů v okolí ať máte lepší představu o ceně.\nSnad jsem ti trošku pomohla. Pokud byste měli během plánování nějaké další otázky, klidně se na mě znovu obraťte ať už tady nebo na emailu beabruska@gmail.com\n12. 5. 2017 v 7:41\t Odpovědět\nděkujeme za inspiraci, kterou určitě využijeme. Moc se na Srí Lanku těšíme.\nMůžeš nám sdělit Vaši zkušenost s komáry, obtěžují hodně? Čím jste se proti nim chránili? Případně zkušenost s podobnou havětí?\nDěkuji za odpověď, Ivo\n18. 9. 2017 v 21:02\t Odpovědět\nAhoj Ivo, tak to jsem ráda, že pro Vás byl můj článek inspirací. Abych pravdu řekla, s komáry jsme se setkali snad jen u moře. Ještě doma jsem koupila sprej, který byl speciálně na tropickou havěť a i přesto se ukázalo, že srílanští komáři jsou celkem odolní. Nakonec nejvíc pomohly takové ty spirálové svíčky, které jsou k dostání na Srí Lance. Položí se kousek od místa kde sedíte, zapálí a v kombinaci s nějakým sprejem byste měli mít od komárů pokoj. Jinak kromě komárů jsme se na Srí Lance setkali s pár šváby, hadem a milionem ještěrek. Někdo tady už zmiňoval pijavice, ale s těmi my se nesetkali vůbec. Maximálně s malými medůzami v moři. Snad jsem ti alespoň trošku pomohla a přeju Vám ať si dovolenou na Srí Lance moc užijete!\n19. 9. 2017 v 9:07\t Odpovědět\nJo Srí Lanka, to je ostrov, který mám moc rád. Oblíbil jsem si vše, jak jejich kulturu, tak i festivaly, jako třeba tady: http://www.exotickapriroda.cz/blog/clanky/sri-lanka-festivaly-ktere-si-nesmite-nechat-ujit :)) Je to místo, které je potřeba jisto jistě navštívit 🙂\nmimochodem moc pěkný cestopis :))\n29. 9. 2017 v 12:29\t Odpovědět\nMáš naprostou pravdu. Znám málo těch co si Srí Lanku nezamilovali 🙂 My také měli štěstí a byli součástí jednoho z festivalů. Bohužel si už nepamatuji o co šlo, ale byl to zážitek.\n29. 9. 2017 v 16:10\t Odpovědět\n9. 10. 2017 v 16:03\t Odpovědět\nmáte dobrý cestopis o Sri Lance, několikrát jsem vaše info využil na cestě, ze které jsme se právě vrátili – díky! Dovolil bych si ovšem vytknout jednu věc. Podobných chyb, ale může být v textu více. Jedná se o den 3 a váš výlet ke Lví skále, ale rozhodnutí jít na vedlejší kámen Pidurangala.\nS čím mám problém? S vaším doporučením jít na Pidurangulu, které je hlavně motivované snahou ušetřit za Sigiriyi. O šetření mi nejde, ale byli jste osobně na Sigiriyi, abyste objektivně mohli porovnat a tedy doporučovat? Tento text si přečte mnoho lidí a dají na vás. My jsme na vás naštěstí nedali a šli na Lví skálu, která je úžasná, výhled na ní z boku je to nejmenší, co člověk návštěvou Pidurangali může získat. Nemá naprostý smysl šetřit pár stovek a vyhnout se tomu magnificentnímu místu.\nPokud byste navštívili obě místa, tak uznávám vaše doporučení, pokud ne, tak děláte chybu, ovlivňujete druhé na základě neúplné zkušenosti. Chcete-li radit a doporučovat mějte na paměti princip, který je třeba dodržet.\nOstatním čtenářům nic nedoporučuji, protože jsem nebyl na alternativní Pidurangale, avšak poznamenávám, že Sigiriya je jedinečný zážitek, kdy současná cena 4.650 LKR za to stojí.\n21. 4. 2018 v 10:36\t Odpovědět\nDobry den Petre, jsem rada ze Vam muj cestopis na cestach poslouzil 🙂 Co se tyce Lvi skaly moc si vazim vasich poznamek. Mate naprostou pravdu – na Lvi Skalu jsme nesli a tudiz nemuzeme porovnavat. My sami jsme dali na doporuceni jinych a nelitujeme toho. Souhlasim s Vami ale v tom, ze ne vsichni mohou mit stejny nazor jako my. Proto se pokusim clanek prepsat. Jen abych to uvedla na pravou miru – v nasem pripade neslo ani tolik o usetreni tech 4 650 LKR ale o vyhnuti se davum turistu (muj pritel totiz nesnasi fronty a davy lidi) Hlavne kvuli nemu jsme se proto vydali na mene turistickou variantu. Jeste jednou moc dekuji za Vas komentar.\n24. 4. 2018 v 10:13\t Odpovědět\nUdělala jste mi radost, že moji kritiku akceptujete. Nezapomeňte přepsat ten článek a vše bude perfektní! Hodně zdaru na dalších cestách a další povedené cestopisy.\n10. 5. 2018 v 9:07\t Odpovědět\nAhoj, mohu se prosím zeptat na aplikaci, kterou jsi uváděla, že jste použivali při dopravování místní dopravou? Jinak doprava místními autobusy a vlaky, byla ok? Slyšela jsem, že je to unavné a zlouhavé.\n30. 8. 2018 v 21:12\t Odpovědět\nAhoj Marti. Staci zadat do vyhledavace – SL Railway. Pokud si dobre pamatuji pouzivali jsme prave tuhle aplikaci. Jeste ted si vybavim nasi prvni cestu autobusem – podle mapy mela trvat max 3 hodiny a my ji jeli asi 7 😀 Nektere spoje jsou lepsi, nektere horsi. Unavne a zdlouhave to je, proto to doporucuji jen tem, kteri maji dostatek casu. Aby nedopadli tak, ze stravi pul dovolene na cestach. Ale kdyz ten cas mate, tak urcite autobus nezavrhujte. Na druhou stranu je to skvely zpusob jak si opravdu uzit Sri Lanku se vsim vsudy.\n17. 9. 2018 v 22:11\t Odpovědět


Co primer vybraný tak pro dokonalou kompatibilitu s podkladem ?\nCo je penetrace?\nPro začátek budeme rozumět, co je potřeba základní nátěr, a co představuje směs.Primer je vyroben z materiálů vytvářejících film (lepidlo, pryskyřice, oleje), sušení urychlovačů, pigmentů a dalších látek.A stavební skladby produkoval akryl, minerální, alkydový.\nprimer použitý pro zpevnění povrchu (zejména pro sypké a slabých bází), jakož i pro lepší uchopení a dokončovací materiálu (omítky, barvy nebo lepidlem na tapety).A bez ohledu na vaše stěny jsou vyrobeny z kovu, betonu nebo dřeva, mají nějak být podrobena připravovat na další vysoce kvalitní malířské práce.\nChcete-li zjistit, který primer je nejlepší a co je pro vás to pravé, je třeba znát typ základny.Například, pokud ztratíte základ, je lepší si koupit první nátěr hlubokého proniknutí (posílit), v případě kovových povrchů - koroze, a na riziko průniku vlhkosti - izolace kompozic.Další podrobnosti níže popsat typy primem.\nDruhy primery: pro různé povrchy\nprimer betonu se dělí v závislosti na účelu betonového základu (je napsáno na obalu), je často epoxidové nebo polyuretanové sloučeniny. formulace\nAlkydové používané pro dřevo (obzvláště dobře hodí pro neošetřeného dřeva) a kovové povrchy.Jediná námitka - směs by neměla být aplikována na omítky a omítky.\nAkrylát z vodní bázi, se používá pro téměř všechny typy stěn (dřevotřískové desky, dřevovláknité desky, dřevo, cihly, beton, eternitu, omítky, pěna).Nedoporučuje se pro kovové podklady (aby se zabránilo korozi).\nšelak směs provádí na základě mléčnou šťávu hmyzu.Používá se hlavně na dřevo (izolační uzlů).\nPlus je také univerzální primer , který může být aplikován na velmi různé povrchy.Je to dobrý základ i jeho použití v případech, kdy neexistuje žádná nebo směs požadované báze na straně skládá z několika materiálů (cihel a kov).\nDruhy primery: pro požadovaný efekt\nV závislosti na tom, co je zapotřebí pro budoucí plochu, můžete si vybrat různé prostředky pro léčbu.Například, s cílem posílit slabé a volné stěny (s rozpadající se omítka), které mají být použity nátěr hlubokého proniknutí .To vyživuje základnu, takže je odolnější a spolehlivější.\nV případě, že je žádoucí, aby se zabránilo rozvoji plísní (ve vlhkých prostorách) za použití směsi antiseptickým .Jejich hlavním účinkem je, že podporují lepší přilnavost (silný spojovacího materiálu, a následné povrchu).Vazba je tak silná, že se "infekce" nelze jednoduše proklouznout připojení.\nchránit kov z používání rez korozi kompozic.Jsou určeny nejen pro předčištění stěn v průběhu stavebních prací, ale i doma (s výskytem rzi na potrubí v koupelně).Plus, pro mnoho řidičů, to je prostě nenahraditelná v garáži.\njsme uvedeny nejpopulárnější skladby.Existují, samozřejmě, a některé jiné sloučeniny, ale oni jsou vybráni, tak či onak, v obchodě na radu odborníků.Proto, pokud máte nějakou otázku - jak si vybrat nátěr, - vzít v úvahu všechny vlastnosti své základny a jít do obchodu.Spotřeba\nPrimer je vždy pro různé povrchy.Nicméně, průměrná spotřeba je uvedena na obalu.K dispozici je také uveden návod k použití a bezpečnostní opatření.Dávejte pozor!\nMDF soklu - prvek, bez kterého opravy nejsou dokončeny\nJaké jsou konstrukce hliníkového profilu ?\nHustota skla a její další fyzikální a chemické vlastnosti


Coqui Dětské sandály s žabičkami - Sandály | Baťa.cz\nCoqui Dětské sandály s žabičkami\nVybrat velikostVelikost 28 - poslední kus 32 - 2-5 kusů\nDětské sandály Coqui v limetkové barvě jsou ideální volbou k vodě nebo na volný čas na zahradě. Podrážka nebarví, takže jsou vhodné i jako domácí pantofle. Výhodou je nízká váha, dobrá prodyšnost a snadná údržba. Tento univerzální model se hodí pro holčičky i kluky.\nČíslo artiklu: 372-8604 Značka: Coqui Barva: žlutá


Putinová bombová a minová demokracie! - Jan Šinágl\nDiskutujte: Byl polský prezident Kaczyński po tragédii u Smolenska zabit FSB komandem – video na You Tube znepřístupněno…?\nVlad. Kebrle – 2014-03-09 19:43\nCo je dnes jasné, a co doložila parlamentní Macierewiczova vyšetřovací komise, do které byli povoláni experti z Polska, USA, Dánska a Austrálie, to je, že letadlo roztrhaly na 60.000 fragmentů dva výbuchy, které se udály ve vzduchu. Tzn. že se jednalo o teroristický čin. Na podrobné popisování zde není místo ... přitom detailů je o této věci tolik, že by se sem nevešly. Jedním z nich je i to, že den před odletem na varšavském letišti zkolaboval celý IT systém letištní kontroly, takže umístit bombu bylo snadné. Viděno s odstupem času, je dost indicií vyslovit podezření, že se jednalo o součást puče s cílem nastolit v Polsku proruský režim. To se sice povedlo, ovšem je to pro Putina i jeho přisluhovače v Polsku vítězství Pyrrhovo. Technické prostředky jsou totiž dnes na takové úrovni, že zahlazení stop se stává stále více obtížnějším. Ještě do přepadu východní Ukrajiny režim Tusk&Komorowski jevil veřejně snahu "normalizace styků s Ruskem".\nVlad. Kebrle - 2014-03-09 20:17\nNezbývá, než pokračovat, toto je část 2. Bylo tedy účelem odevzdat celé vyšetřování Rusku. K tomu, aby výplod ruské "vyšetřovací" komise staré KGBačky T.Anodiny, že letadlo se převrátilo a spadlo po nárazu na břízu, byl považován za nesmysl, stačí základy středoškolské fyziky a mechaniky: Představte si více než 70 tun letících skoro 300 km/h, když narazí na vrchol mokré poloshnilé břízy! Poslední archeologické nálezy: Kusy ostatků obětí, hluboko do země "zatlučeny" výbuchem ve vzduchu. Režim svolal vládní komisi, která se snažila odůvodnit blábol Anodiny a Macierewiczivu komisi zpochybnit. Rozhořela se proti ní mediální válka. Tuskův režim usiloval dokonce i o delegalizaci opozice. To by bylo na dlouhé líčení, co se dělo. Snažil se zpochybnit i experty parlamentní komise, mezinárodně uznávané a atestované v branžích týkajících se věci, zatímco vládní vedená bývalým komunistou Leszkem Mülerem měla experty z jiných než věci se týkajících branží.\nVlad. Kebrle — 2014-03-09 20:29\nTak 3.část: Polská prokuratura, zejména vojenská prokurátora Seremeta se snažila likvidovat důkazy, totálně zpochybňující závěry Millera i Anodiny. Stav dnes? Šetření není uzavřeno, ale je to výsledek důkazů takového kalibru, že se i prokuratura může bát, že by v případě vítězství opozice ve volbách mohla nést odpovědnost, i trestní. Víceméně prokuratura byla pod tlakem obou stran: I opozice i režimu. Volby budou 2015, a vítězství opozice je dnes jisté. Motivem odklonu voličů jsou nekvalifikovaná hospodářská rozhodnutí vlády, nesoucí s sebou fatální následky v hospodářství, zaměstnanosti, sociální politice a zdravotnictví, a také provalené obrovských zlodějských afér velikosti našeho H-systému. Také se v Polsku daří udržovat nemanistreamová media, mají značný vliv - to je výsledkem boje nejen politického, ale i lidského, petice, lidé protestují. Proruská politika Tuskova režimu se po událostech na Ukrajině zprofanovala - pozdním otočením rétoriky o 180° si už důvěru nezíská.\nUkrajina patří Ukrajincům.\nO dění na Ukrajině by měli rozhodovat Ukrajinci. Tak jako v Československu rozhodovali Češi a Slováci. Menšiny ať už jakkoliv veliké, a Němců bylo hodně, dost i Maďarů, mohli díky čsl. demokracii získat a získali určitou autonomii. Právě tak v Pobaltských státech, které se okamžitě odtrhly od Ruska si rozhodují Estonci, Litevci a Lotyši. Rusy tam svého času nastěhoval Stalin, také na Ukrajinu a svébytné občany vystěhoval do oblastí asijského Ruska. Podobně se to stalo i krymským Kozákům, protože prý kolaborovali někteří s Němci. Stalo se tak mnoha dalším národům, které se Stalinovi znelíbily. Největší násilí zažili však ukrajinští zemědělci, kteří se Stalinovi vzepřeli a ten zajistil vyhlazení a vystěhování milionů Ukrajinců do nebe nebo na Sibiř. Ukrajina je země Ukrajinců s dalšími etniky jako mnohé jiné. Tak jako je Rusko zemí Rusů s dalšími národy. Rusové rozhodují ve svém parlamentu podobně jako Pobaltské národy. Ti udávají jaké možnosti a svobody budou užívat menší nebo násilím přistěhovaná etnika. V Holandsku, Belgii a na Slovensku poblázněné Němce a Maďary nacismem nevyhnali. I my Češi jsme se zase pobláznili komunismem. Rusové zůstávají žít na Ukrajině aniž by byli vyhnáni i když se hlásí k Rusům. Na to právo mají. Ale rozhodovat o nich mají občané, kterým stát patří. To, že v Jižní Osetii byly rozdávány sympatizantům Ruska ruské pasy a byli z nich najednou Rusové, znamená, že jsou to najednou Rusové, ale v cizí zemi. Ne každý dopadl takto pseudodemokraticky. Češi udělali opak. Své německy mluvící občany vyhnali, protože se hlásili k Německu. Zjevný rozdíl je v tom, že Rusové na Ukrajině se hlásí k Rusku, nejsou vyháněni, ale chtějí rozhodovat v zemi jakoby byla jejich, jako kdyby jim patřila. Ale na Ukrajině si mají rozhodovat Ukrajinci tak jako v Rusku Rusové, v Česku Češi.\nK. Mrzílek, 10.3.2014\nMiloš Milošević Zeman\n10. 03. 2014 - EB\nPatronyma se v Česku sice nedávají, ale někteří bystří jedinci svému prezidentovi přezdívají Miloš Milošević Zeman v narážce na jeho postoj k bombardování Jugoslávie. V pátek Zeman prohlásil, že by bylo pokrytecké tvrdit, že nezávislost Kosova je v pořádku, zatímco nezávislost Krymu ne. Zeman vyrostl bez otce, jehož jméno není nikde uvedeno, takže vytvoření patronymického jména aliterací podle vzoru Vladimir Vladimirovič Putin se za daných okolností zdá vhodné. Zeman zpočátku k ukrajinským událostem zastával jasně prounijní stanovisko, které však postupně rusifikuje. Jeho kosovský příměr mu v pátek dokonce zajistil zmínku v hlavní večerní zpravodajské relaci v Rusku. Nyní se zdá, že Zemanova první vyjádření o Ukrajině byla ekvivalentem vyvěšení vlajky Evropské unie na Pražském hradě – na okamžik nás přiměla zapomenout, jaké je jeho skutečné založení.\nSyn Miloše Zemana se kdysi pokusil o sebevraždu, rodinné a manželské vztahy měly k dokonalosti daleko. Uvažovalo se i o rozvodu a potratu. To, že neznáme otce Miloše Zemana je smutné, ale nepřekvapuje. Možná už tam je třeba hledat příčiny jeho způsobů, jednání a myšlení. J.Š.\nV polském vládním letadle ruské výroby vybuchly nastražené bomby. Budou na Krymu vybuchovat Rusy nastražené miny?! Putinová „demokracie“ v praxi!\nTak pracuje Putinová propaganda - i s pomocí českých zdrojů!\nNepřipomíná vám to 50.léta a nebezpečného „amerického brouka“ mandelinku bramborovou. Žádné jméno, žádný patriarcha, jen slova, obraz a neuvěřitelná manipulace. Otřesná ukázka „technologie moci“ jak stojí na videu. To jediné je pravdivé. Natočila sama o sobě lež a ukázala svoji pravou tvář. Bohužel je u nás stále dost lidí, kteří takovým nesmyslům věří. „Nikdo neudělal více pro jednotu Ukrajinců než Putin.“ - Jefim Fištejn v pořadu Hyde Park 7.března, zatím zdaleka nejlepší pohled na dění na Ukrajině a na Krymu. J.Š.\nSent: Saturday, March 08, 2014 11:28 AM\nTo bylo vysíláno na Slovensku! Podívej se na to. To nám na ČT24 nepustí.. Ahoj, zkuste posoudit tuto verzi, která se velmi liší od verze ČT 1. Trochu jiné než od české televize - přišlo od katolíků ze Slovenska. (Originál video je od patriarchátu Ukrajiny) - http://gloria.tv/?media=540709\n-3 #5 Jarda 2014-03-12 19:22\nDejte pokoj Pravdoláskaři! :-) Nějak jste při tom vylévání své pravdy a lásky zapomněl na pravdu před Bohem. Tam budete obhajovat tu svoji pravdu :-) Těšíte se ?\n+2 #4 Jan Šinagl 2014-03-12 15:32\nPan Jarda alias "šibal" asi už zapomněl, že už za komunistů šiřitelé pravdivých informací byli nazývání štváči, zrádci a zaprodanci, stejně jako ruská propaganda dnes nazývá Ukrajince. Pokud bude příští válka, ani šibalové se neschovají, nebude kam.\n-2 #3 Jarda 2014-03-12 13:14\nPan Šinágl nemůže být objektivní. Rozeštvává články proti Ruské fedraci a proti prezidentu Putinovi. Víte v dobách váečného tažení do Ruska byla Ostfront ,,velmi populární´´ mezi německými vojáky.Chodilo se tam pak za trest.Chcete snad do první linie ? Jen pro Vaši informaci, v té příští válce už se v týlu neschováte ani náhodou.\n+5 #2 Jan Šinagl 2014-03-11 10:20\nNazdar Karle, očekávám, že jako starosta Sokola Mnichov uvedeš konkrétně co je "blábol", pokud nepovažuješ za "blábol" vše a uvedeš sám, věcně a demokraticky, co je podle Tebe "neblábol". Nejsem cenzorem, pokud není porušován etický kodex mého webu. To raději zveřejním „blábol“ s tím, že ho jiní věcně rozeberou a vyjádří svůj názor. Z tohoto pohledu lze Tvůj komentář, při vší úctě, nazvat jen výkřikem o ničem, kdy ho jiní mohou plným právem nazvat třeba i „blábolem“. Jsem překvapen, že takto uvažuješ. Jinak stále čekám na slíbený článek o ostudě, kterou způsobil premiér Topolánek při návštěvě Mnichova a jeho starosty, při fotbalovém utkání? Byl jsi přímým svědkem, jak jsi mi vyprávěl po mé besedě na pozvání Sokola Mnichov. Rád obratem zveřejním. Díky předem. Nazdar\n0 #1 karel 2014-03-11 09:13\nHonzo pri vsi sypatii k Tve cinnosti a pri vsi ucte ke svoboe nazoru, takove blaboly by jsi snad zverejnovat nemusel, zdravim Karel Pokorny Mnichov