Soud potrestal bývalou starostku Krásna za machinace s fakturami - iDNES.cz\n22. května 2014 8:47, aktualizováno 8:47\nPolitické působení bývalé starostky Krásna Lenky Sidorjakové skončilo na lavici obžalovaných. Sokolovský okresní soud jí ve středu udělil podmíněný trest 18 měsíců se zkušební lhůtou 30 měsíců. Zakázal jí navíc činnost v radě města a nařídil vrátit do městské kasy peníze, o které se podle obžaloby obohatila.\nDo čela Krásna vynesla kdysi Lenku Sidorjakovou kritika někdejšího vedení obce, teď je sama spojena s podvodem a zneužitím pravomoci v souvislosti s fiktivní fakturou. A poslední tečku za její kariérou udělal ve středu sokolovský soud.\nZatím v nepravomocném rozsudku Sirdojakové vyslovil zákaz činnosti v radě města a ve funkci starostky. Ve volených funkcích by neměla působit 30 měsíců.\nVedle toho jí předsedkyně senátu Gabriela Siegelová udělila i podmíněný trest 18 měsíců se zkušební lhůtou 30 měsíců. Navíc by měla do městské kasy vrátit částku 75 760 korun, o kterou se podle obžaloby v rozporu se zákonem obohatila.\nNa lavici obžalovaných se ocitli i podnikatel a účetní\nO co šlo? Soudkyně Gabriela Siegelová bývalou starostku odsoudila pro pokračující přečiny podvodu a zneužití pravomoci úřední osoby. "Našla jsem jedinou polehčující okolnost. A to tu, že obžalovaná nebyla doposud soudně trestána. Při projednávání svého případu ovšem nic nepřiznala," řekla v odůvodnění rozsudku na adresu bývalé starostky.\nVedle Lenky Sidorjakové si na lavici obžalovaných sedli ještě podnikatel Petr Gaška a účetní městského úřadu Iveta Papíková. Výpověď podnikatele Gaška, který byl stejně jako starostka obžalován z podvodu, přitom podle soudkyně Siegelové výrazně přispěla k objasnění trestné činnosti bývalé starostky Krásna.\nPetr Gaška v listopadu roku 2010 vystavil fiktivní fakturu, ve které Krásnu účtoval 51 tisíc korun za opravu cesty v osadě Dolní Hluboká. "Starostka mi tehdy říkala, že její známý v Dolní Hluboké cestu opravoval, a že by potřebovala peníze vytáhnout z kasy města, aby mu mohla zaplatit. Tak jsem to pro ni udělal," zopakoval při posledním dějství hlavního líčení podnikatel, jehož firma v té době v Krásně opravovala kostel.\nStarostce pak podepsal doklad potvrzující, že peníze převzal, ačkoliv je nedostal. Na transakci dokonce prodělal, protože z faktury odvedl DPH. "Co paní starostka s penězi udělala, nevím," dodal.\nV případě podnikatele předsedkyně senátu upustila od potrestání. Ovšem někdejší účetní města Iveta Papíková, která podle obžaloby pomáhala starostce ve spáchání podvodu za dalších 24 tisíc korun, si vyslechla trest odnětí svobody na čtyři měsíce se zkušební lhůtou jednoho roku. Ponechala si lhůtu pro podání odvolání.\nStátní zástupce Hynek Hašek po krátkém váhání ani u jednoho z nepravomocně odsouzených nevyužil možnosti odvolat se. Pozastavil se pouze u Ivety Papíkové, které původně hrozily až dva roky kriminálu. O konečné vině a trestu bývalé starostky Krásna ovšem rozhodne až Krajský soud v Plzni. Právní zástupce obžalované exstarostky Václav Krondl totiž hned v soudní síni podal proti verdiktu odvolání.\n"Celý proces byl nestandardní," řekla k rozhodnutí soudu Lenka Sidorjaková. Více se k rozsudku nevyjádřila.\nTémata: lhůta, lavice, Podnikatel, Hluboká, Plzeň, Václav Krondl, iPad, Karlovarský kraj, okresní soud, peníze, Sokolov, Daňové podvody, Krásno, Podvody s DPH


Čtěte v MF DNES: Bude po útoku rapera Ostrava bezpečnější? - iDNES.cz\nČtěte v MF DNES: Bude po útoku rapera Ostrava bezpečnější?\n2. prosince 2010 0:01, aktualizováno 0:01\nMoravskoslezská příloha MF DNES přináší rozhovor s primátorem Ostravy Petrem Kajnarem o tom, jak bude vedení města reagovat na pobodání tří chlapců na sídlišti v Ostravě-Zábřehu.\nCo se všechno dozvíte v regionální příloze čtvrteční MF DNES pro Moravskoslezský kraj?\nReportéři MF DNES oslovili také pět ostravských zastupitelů s otázkou, co by podle nich mohlo pomoci, aby byla Ostrava bezpečnějším městem.\nDnešní moravskoslezské vydání MF DNES informuje také o žebříčku největších znečišťovatelů ovzduší, který tradičně každý rok zveřejňuje sdružení Arnika. Které podniky vypouštějí nejvíce jedů a jak tyto jedy působí na zdraví?\nMagazín MF DNES přináší informace o objevu talentových soutěží v článku Anděl jménem Patricia. Jde o mladou ostravskou zpěvačku Patricii Janečkovou, která uchvátila porotce i diváky jedné z talentových soutěží.\nTémata: primátor, zdraví, Arnika, Ostrava, Ostravsko, Petr Kajnar


Jak zatočit s klíšťaty v naší zahradě? – Abecedazahrady.cz\nvytisknout velikost písma Jak zatočit s klíšťaty v naší zahradě?\nKlíšťata v zahradě představují vysoké riziko přenosu klíšťové encefalitidy.\nRadovan Bureš ze společnosti Briggs & Stratton, předního výrobce sekaček a dalších produktů pro péči o trávník i zahradu poradí několik jednoduchých kroků, kterými omezíte či zcela eliminujete výskyt klíšťat na vaší zahradě.\nPokud nechcete jen počítat, kolik klíšťat jste vy a vaši domácí mazlíčci zase měli, pravidelně sekejte trávu. Právě tam se totiž klíšťatům nejvíce daří. „Trávník sekejte na co nejkratší výšku, znesnadníte tak klíšťatům šance na útok. Nízká tráva je totiž pro klíšťata poměrně nehostinným prostředím,“ říká Radovan Bureš ze společnosti Briggs & Stratton a přidává další praktické rady.\nVytvořte „nárazníkové zóny“


14 Nejlépe hodnocené turistické atrakce v Death Valley\nNavzdory zakazujícímu jménu je Death Valley krásnou oblastí jedinečných divů pouště. Písečné duny, solné plošiny, hory, krátery a nejnižší jezero v Severní Americe jsou pro některé z nejpozoruhodnějších a nejdramatičtějších scenérií na jihozápadě. Údolí, chráněné jako národní park, pokrývá 3.000 čtverečních mil a je známé pro bytí nejžhavější, nejsušší a nejnižší bod v Severní Americe. Silniční vyhlídky nabízejí ohromující panoramata a turistické stezky umožňují snadný přístup do terénu.\nHlavním servisním střediskem v parku je centrálně umístěný potokový potok s návštěvnickým centrem parku, kempem, restauracemi, obchodem, čerpací stanicí a střediskem Furnace Creek. Na západní straně parku, je Panamint Springs, s restaurací, čerpací stanice, a některé omezené ubytování. To je výhodná zastávka, pokud vstupujete do parku ze západní strany a dobrý oběd možnost, pokud jste na návštěvě Otec Crowley Point a Darwin Falls, dvě hlavní atrakce na této straně údolí.\nJízda přes národní park Death Valley\nVětšina návštěvníků přichází z jedné Kalifornie, vstupující ze západu mimo dálnici 395 na dálnici 190, přes Panamint Springs, nebo z Las Vegas, kde je několik možností směrování. Můžete snadno navštívit Death Valley na jednodenní výlet z Las Vegas. Nejlepším způsobem, jak toho dosáhnout, je vyrazit na dálnici 160 (odcházející z jižního konce Las Vegas) do křižovatky Death Valley, kde se silnice stává dálnicí 190 a vstupuje do parku. Tato cesta vede kolem odbočky pro Dante's View, Twenty Mule Canyon a Zabriskie Point, a dále do Creek Creek s parkovým návštěvnickým centrem a nějakým vybavením.\nOd zátoky Furnace Creek se můžete vydat na jih do Badwateru, projít výběhy pro kaňon Desolation, umělecký disk (Artist's Palette), golfové hřiště Devil's a Natural Bridge . Když jste navštívili Badwater, backtrack přes Furnace Creek a dále k interpretační stezce Harmony Borax, hořčičný kaňon a písečné duny poblíž Stovepipe Wells . Pokud jste začali brzy ráno a máte stále dostatek času, můžete pokračovat. Je to něco málo přes půl hodiny na Panamint Springs a dalších 20 minut na otce Crowley Point . Poté se můžete otočit a vrátit se na Stovepipe Wells a dále na Scotty's Castle Road a vyrazit z parku na silnici Daylight Pass Road (374), která vede k Beatty. Než se vydáte do Beatty, zastavte se u města duchů Rhyolite a uvidíte ruiny tohoto starého hornického města a některé unikátní umělecké instalace. Od Beatty vezměte Highway 95 zpět do Las Vegas.\nPokud máte čas na druhý den v Death Valley, můžete strávit noc v parku nebo v Beatty. S dva dny budete moci přidat na návštěvu závodní dráze a několik dalších zastávek pro pěší turistiku a prohlídku města.\nProhlídky Údolí smrti\nPokud si nepřejete, aby vás to trápilo procházkou po parku, výlet do Údolí smrti z Las Vegas je organizovaná celodenní prohlídka, která vás zavede na řadu hlavních atrakcí a poskytne dobrý celkový přehled o parku. . Tento výlet zahrnuje vyzvednutí a odlet z hotelu, snídani, oběd, dopravu a průvodce.\n1. Písečné duny poblíž Stovepipe Wells\nJedním z nejkrásnějších míst a nejvíce fotografovaných krajin v Death Valley je Mesquite Flat Sand Dunes, východně od Stovepipe Wells. Ráno a pozdě odpoledne, kdy slunce dopadne na vytesané duny a vytváří dlouhé zakřivené stíny, jsou fantastické výhledy. Hory se zvednou na obzoru a poskytují perfektní kulisu. Pro fotografy je to čistá magie.\nMůžete jít ven do dun, vylézt na nejvyšší místa, nebo nastavit trávník židle a nasákly pouštní scenérie. Na rušné dny na jaře, tam je zřídka duna, aniž by člověk stoupá nebo běží dolů, ale na klidné dny, zejména v lednu nebo únoru, budete pravděpodobně mít duny pro sebe. Pokud přijedete na duny po větrném kouzlu, budou bez dozoru.\n2. Badwater mísa\nNa jižním konci národního parku Death Valley je Badwater Basin nejnižším bodem země na západní polokouli, na 277 stop pod hladinou moře. Netřeba dodávat, že tato oblast je velmi horká i v zimě.\nJezero Badwater je mělké jezero obklopené horami a lemované solí, ale nemusíte vždy vidět vodu. V závislosti na podmínkách nebo roční době může být Badwater zcela plná nebo má velmi málo vody. V obou případech je tato oblast zajímavá a je zde spousta věcí. Když na břehu není téměř žádná viditelná voda, můžete se zdát, nekonečně, přes bílou sůl. Když je voda, a pokud je vzduch stále, což je často ráno a brzy večer, hory přes údolí odrážejí ve vodě, a scéna je ohromující. To může být nádherné místo pro fotografování. Je-li dostatek vody, je dokonce možné se na jezeře rozjet.\nS vozidlem poháněným čtyřmi koly se můžete vydat na drsnou silnici, která vede k jednomu z nejzáhadnějších památek Údolí smrti, známému pod názvem Závodní dráha. Tato oblast je obrovská sušená bahenní postel, kde lze vidět kameny různých velikostí s dlouhými stopami za nimi, jako by byly protlačeny bahnem. V průběhu let bylo mnoho spekulací o tom, jak byly kameny přesunuty. Mnozí si mysleli, že kameny byly po dešti tlačeny větrem. V poslední době se však s pomocí časosběrné fotografie předpokládá, že kameny jsou vlastně přesunuty plovoucím ledem, který tlačí kameny. Bez ohledu na metodu je výsledek nejzajímavější.\nZabriskie Point se dívá na surrealistickou krajinu zvlněných, tvrdých hřebenů zlata, pomeranče a hnědé země. Z vyhlídky jsou vyhlídky na tuto jedinečnou formaci a dále do údolí za Panamintem v dálce. Barvy jsou zvláště velkolepé ráno nebo pozdě odpoledne.\nZ místa Zabriskie vede 7, 8 mil turistická stezka, ale pokud se chcete vypravit na hřebeny a ponořit se do scenérie bez dlouhého výletu, stačí se vydat na krátkou vzdálenost a vrátit se na stejnou trať.\nNa Zabriskie Point se dostanete směrem na východ od potoka Creek na dálnici 190 na čtyři míle. Pokud přijíždíte do parku z Las Vegas na trase popsané výše, je to jedna z zastávek na cestě do potoka Furnace Creek.\n5. Zobrazení Dantes\nDante's View nabízí jeden z nejlepších celkových pohledů Death Valley. Pohled z vrcholu se rozhlíží nad údolím údolí, pokud je vidět oko, a přes hory, které lemují vzdálenou stranu údolí.\nTato vyhlídka je trochu mimo cestu, ale stojí za to. Z bodu Zabriskie Point směrem na východ na dálnici 190 na znamení odbočení Dante's View. Od dálnice, to je 16-míle jízdy podél kroucené, zpevněné silnici na vrchol, který stojí na 5, 478 stop nad hladinou moře. Teplota zde je mnohem chladnější než podlaha v údolí, což může být osvěžující léčba v horkých dnech. Vozidla na této silnici musí být kratší než 25 stop.\n6. Umělcova jednotka a paleta umělců\nPaleta umělců je oblast, která se nachází podél uměleckého okruhu, krátké malebné silnice, která vás zavede do blízkosti části Černých hor. Paleta umělců je barevná část svahu, s barvami, které sahají od oranžové, růžové a hnědé až zelené a tyrkysové, vytvořené kovy ve skále. Umělec Drive je jednosměrný, devět-míle zpevněné smyčky, přístupné pro vozidla pod 25 stop na délku. To je cenný vedlejší výlet na cestě z Furnace Creek do Badwater, který se nachází přímo u Badwater Road. Pokud je to možné, zkuste to udělat v pozdním odpoledni, kdy jsou barvy nejlepší.\n7. Čertovo golfové hřiště a umělecův pohon\nGolfové hřiště Ďáblova je plochou rozlohou ostrých solných krystalů, které tvoří obrovské pole zubatých solných balvanů. Nachází se jižně od potoka Furnace, hned vedle hlavní silnice směřující do Badwater (Badwater Road). Z parkoviště můžete vyrazit přímo na hřiště, pokud si vyberete. Může se to zdát, že zde není moc vidět, ale obrovský, samoty a klid spolu s neobvyklým zrakem vytváří jedinečný zážitek.\n8. Harmony Borax pracuje a Písečné duny v blízkosti Stove Pipe Wells\nAaron Winters našel borax v Death Valley v 1881. On brzy prodával jeho požadavky k Williamovi T. Coleman, stavitel Harmony Borax prací, kde borate-nesoucí bahny byly rafinované dokud ne 1888. Místo bývalé operace je lokalizováno jen severně od Pece \_ t Zátoka. Můžete se potulovat po rozpadajících se stěnách a vidět starý brojler a některé kade. Také zde se nacházejí vozy, které kdysi sloužily k přepravě zboží z údolí. Uzavřeno v roce 1888, to byl první úspěšný borax práce v historii těžby boraxu v Death Valley.\nTwenty Mule Team Canyon je 2, 7 mil jednosměrná polní cesta, která vede přes fantastickou scenérii. Silnice je v některých oblastech ohraničena skalními stěnami na obou stranách, neplodnými byty a barevnými kopci, podobnými těm, které se nacházejí na silnici u Zabriskie Point. Terén je zde odlišný od ostatních částí parku a odhaluje drsnost regionu. Během dnů bóraxu, dvacet mul týmů bylo používáno táhnout borax-naplněné vozy ven Death údolí, a tato cesta nabídne nějaký pohled na typu krajiny tato vozidla byla nucená se vyrovnat s v 1880s. Neexistuje však žádný náznak toho, že by tato specifická cesta byla použita tímto způsobem.\nOtec Crowley Point je vysoká vyhlídka na západní straně parku, která nabízí jinou perspektivu než vyhlídkové plochy na rušnější východní straně parku. Pokud vstupujete do Údolí smrti ze západu, otec Crowley Point by měl být vaší první zastávkou před dlouhým sestupem směrem k Panamint Springs. K dispozici jsou dvě parkovací místa: jedno přímo u přehlédnout a další dále, blíže k dálnici. První parkoviště je snadno přístupné přímo z hlavní silnice, a mnoho lidí se rozhodnou jít na krátkou vzdálenost do vyhlídky. Cesta k vyhlídce není dlážděná, poměrně hrbolatá a může vyžadovat vysokou vůli.\nKráter Ubehebe měří asi půl míle široký a 400 metrů hluboký, a je to jediný kráter v oblasti, která vznikla v důsledku sopečného výbuchu. Nachází se na severním konci Údolí smrti, v blízkosti Scottyho hradu. Krajina se liší od ostatních oblastí parku. Země je tmavá, s lávovými proudy a popelem. Pokud se cítíte na procházku, stezky vedou dolů do kráteru.\nRhyolite je opuštěné báňské město se zbytky jeho slávních dnů viditelných v rozpadajících se a rozpadajících se starých budovách. Jedním z vrcholů tohoto města duchů je jedinečná umělecká instalace strašidelných postav postavených na okraji města. Jeden velký kus, stojící před obrovskou rozlohou pouště, zobrazuje duchy uspořádané ve formě Poslední večeře. Další menší kousky, včetně ducha s kolem, najdete také v okolí.\nRhyolite je dobrá zastávka na cestě ven z parku. Nachází se mimo Daylight Pass Road (dálnice 374) těsně mimo hranici parku, na cestě do Beatty.\n13. Přírodní most\nPřírodní most je, jak název napovídá, velký přírodní most umístěný v kaňonu, nedaleko Badwater. Snadný dvoumetrový výlet vede až na konec kaňonu, ale pokud chcete vidět pouze most, nachází se asi půl míle od parkoviště. V poledním teple se to může stále cítit jako docela dlouhá cesta a může to být něco, co chcete řešit dříve během dne. Parkovací místo se nachází 1, 5 km podél prašné cesty mimo Badwater Road.\n14. Jarní květy\nJednou z největších atrakcí parku je jarní květy divokých květů, které obvykle vrcholí v březnu. V závislosti na roce, podmínkách a rozsahu květu může tato akce přitáhnout tisíce lidí do parku. O víkendech během rozkvětu není neobvyklé vidět lidi, kteří se stáhli na stranu silnice po celém parku, piknikovali na holé zemi, meditovali mezi květinami nebo procházeli poli. Pro každého, kdo není obeznámen s pouštěmi, se může zdát úžasné, že v těchto horkých suchých podmínkách může něco růst.\nJedním z nejlepších míst, kde můžete tento krásný výhled vidět, je v jižní části parku kolem Badwateru a směrem k potočnímu potoku, kde se po dně údolí rozprostírá žlutý koberec. Oblasti na severu také vidět dobré zobrazení květin, obvykle se směsí barev, které sahají od bílé a žluté až oranžové a fialové. Návštěvnické centrum parku vás může nasměrovat správným směrem a nabídnout informace o tom, co je v parku.\n© Copyright 2020. All rights reserved. 14 Nejlépe hodnocené turistické atrakce v Death Valley


Livin Hill e-shop\n✅Nechte na sebe dýchnout romantickou atmosféru provence stylu ♥ Komoda pocházející z kolekce Rimini je jako stvořená pro klidný a harmonický interiér, kterému vládnou jasné barvy a nenápadná patina. Detaily každého kousku z této kolekce byly dotvářeny..\n✅Toužíte po harmonickém domovu, který na vás dýchne jemně nostalgickou náladu? Kolekce Rimini, z níž pochází i tato stolička, je jako stvořena právě pro vás. Nábytek je laděn do něžného a současně elegantního provence stylu. Detaily každého..\n✅Toužíte po harmonickém domovu, který na vás dýchne jemně nostalgickou náladu? Kolekce Rimini, z níž pochází i tento konzolový stolek, je jako stvořena právě pro vás. Nábytek je laděn do něžného a současně elegantního provence stylu. Detaily..\n✅Rimini je kolekce elegantního nábytku od značky Livin Hill pyšnícího se výjimečným designem a jemnými, vkusnými barvami. Svým vzhledem tahle řada odkazuje na život ve francouzském Provence, zároveň také tyto kousky působí skoro až zámecky. Zkrátka..\n✅Bílá v kombinaci s jemnými odstíny dřeva, to je prostě nesmrtelná dvojice! Zařiďte si domov inspirovaný francouzským venkovem. Vsaďte na světle kousky, které interiér prozáří a dodají mu na vzdušnosti. A s kolekcí Ravenna od značky Livin Hill..\n✅Bílá v kombinaci s jemnými odstíny dřeva, to je prostě nesmrtelná dvojice! Zařiďte si domov inspirovaný francouzským venkovem. Vsaďte na světlé kousky, které interiér prozáří a dodají mu na vzdušnosti. A s kolekcí Ravenna od značky Livin Hill..\n✅Kolekce Venezia od oblíbené značky Livin Hill vám připomene bydlení na luxusních venkovských panstvích. Nechte se okouzlit bytelným březovým nábytkem, který k vám vnese pohodu shabby chic stylu! Víte, jaké jsou výhody březového nábytku? ⦁ oproti..\nLivin Hill 3,25 (65%) 21 x hodnotené


HANNOVER MESSE Digital Days | ENERGY-HUB\nHannover. Napínavými keynotes z hospodářství, vědy a politiky, pódiovými diskusemi, live-chats, networkingem a prezentacemi inovací startují 14. července HANNOVER MESSE Digital Days. Všichni si kladou otázku, jak zajistit úspěch transformace průmyslu a které páky je třeba nasadit, aby se průmysl rychle zotavil z následků shutdownu.\n„Organizací Digital Days poskytujeme online platformu pro celou komunitu HANNOVER MESSE. V důsledku korona pandemie musely sice být veletrhy v letošním roce zrušeny, lidé ale mají samozřejmě i nyní potřebu získat informace o nejnovějších technologických produktech a řešeních a diskutovat s experty z celého světa. Neboť pouze z kontaktů s jinými odvětvími a kulturami vycházejí impulzy pro inovace zítřka,“ říká Dr. Jochen Köckler, předseda představenstva Deutsche Messse AG.\nTématicky zahrnují HANNOVER MESSE Digital Days obsah veletrhu. Proto jsou například Průmysl 4.0, umělá inteligence, smart energy a Logististika 4.0 těžištěm konferenčního programu. Druhým obsahovým zaměřením jsou prezentace produktů a řešení jednotlivých vystavovatelů. Také vzájemné kontakty nepřijdou zkrátka. Všichni účastníci si mohou vyhledat vhodné obchodní a kooperační kontakty a přes funkci chat vstoupit přímo do diskuse.\nK největším highlights patří udělení HERMES AWARD. Poprvé bude toto mezinárodně uznávané technologické ocenění uděleno digitálně. Porota za předsednictví Prof. Dr. Reimunda Neugebauera, prezidenta Fraunhofer-Gesellschaft, vybrala vítěze z mnoha kvalitních kandidátů. Oznámení vítězů se uskuteční 14. července.\nHANNOVER MESSE je předním světovým průmyslovým veletrhem. V rámci zastřešujícího tématu Industrial Transformation představuje všechny aktuální trendy průmyslu, jako Průmysl 4.0, umělá inteligence, 5G nebo smart logistics. Organizací Digital Days rozšíří HANNOVER MESSE v tomto roce své portfolio o digitální akci. První ročník se bude konat 14. a 15. července.


(21.02.2020 11:45)TomasK1 napsal(a): aby poradil, jak poznám, zda jdu sázet proutek vrby jívy samčí nebo samičí, když si proutek odříznu teď, když ještě nekvetou....a nepoznám to tedy podle květů.....o víkendu jedu na chatu, tak se vypravím k řece a snad najdu vhodnou vrbu...ale potřebuji tu správnou....\nvčera večer jsem si četl literaturu, a jestli jsem to správně pochopil, tak vrba jíva je dvoudomá, tj. samčí květy, které jsou pro včely užitečné, nejsou na stejném stromě jako samičí, tj, potřebuji "ten správný strom"....nebo jsem to pochopil špatně?\nLouky: omlouvám se na chybu v adresátovi dotazu! jsem to poplet.\nKTM: to byl dotaz na tebe, ohledně sázení vrby jívy, díky za odpověď.\nAniž bych četl co je pod citovaným vaším dotazem dovolím si odpovědět já.\nPohlaví jív podle proutku nepoznáte dokud nevykvete!\n"Správná" vrba je taky velmi zavádějící. Má stovky kříženců, málokdo se v nich vyzná. Vy se vypravte k řece až to bude začínat kvést a vyberte ty, které uvidíte, že kvetou dřív a nebo hodně pozdě, ty "normální" nejsou ničím zajímavé, je jich všude hafo a nemá cenu je nějak množit. Ihned z nich udělejte řízky - pruty tak 1,5 m o průměru 1,5-2,5 cm, dejte je do kýble s vodou zakořenit. Pozor, jíva je sice vrba, ale takto nezakoření!\nVysázet je pak po zakořenění můžete kdykoliv, ale umí to dostat nějakou chcípavku a uschnout i takový plevel, jako je vrba.\nU jívy jste mě pobavil jak myslíte, že pro včely je potřeba jen jedno pohlaví. Svatá prostoto!\nchlape, doplňuju, že to není posměch, jen jsem "sprásknul ruce", v dobrém\nZajímavý je pro nás třeba javor mléč, ten kvete brzy, když kvete javor klen, kvete už kde co. Určitě je skvělá divoká třešeň, tady u nás se jí říkávalo ptáčnice. Téměř bezvýznamná je trnka, má jalový nektar a včely na ní skoro nikdy nejdou. Velmi zajímavý strom či keř je hloh, myslím ten divoký, je z něj velmi vydatná snůška "na kliku".\nJistě mě doplní další kolegové.\nNechávat včelám med je docela obtížné, je nutné nezapomínat, že včela je domestikovaný tvor a ustavičné srovnávání s divočinou je velmi nepřesné a zavádějící. Včela, kterou chováme, by bez nás nepřežila a divoké včely na našem území žádné nejsou.\n(Tento příspěvek byl naposledy změněn: 21.02.2020 13:16 od tom.50.)\nHlasování: Jan Petřík (-1), Hrk (-1)\n(21.02.2020 13:07)tom.50 napsal(a): Včela, kterou chováme, by bez nás nepřežila a divoké včely na našem území žádné nejsou.\nTak to je hodně silné tvrzení od "mentora tohoto fóra".\nNesouhlasím ani s jedním tvrzením.\nVčela bez nás nepřežije? Ale no tak, to je silný alibizmus včelařů, aby si ospravedlnili, proč do včel sypou chemku.\nA určitě by se několik včelstev normálně v přírodě našlo, naštestí tu máme i nějaké samoty.\n(21.02.2020 13:07)tom.50 napsal(a): Téměř bezvýznamná je trnka, má jalový nektar a včely na ní skoro nikdy nejdou. Velmi zajímavý strom či keř je hloh, myslím ten divoký, je z něj velmi vydatná snůška "na kliku".\nTrnka je sakra významný keř/strom. Každoročně na něm pozoruji spousty včel.\nS hlohem určitě souhlasím. Výborná rostlina, jen zapleveluje louky. Čtyři roky zpět jsem musel čistit dlouho neudržovanou louku cca 3000 metrů čtverečních, hlohů tam bylo do pasu, po prsa desítky až stovky. Tvrdé dřevo, trny, ale muselo to pryč.\n(Tento příspěvek byl naposledy změněn: 21.02.2020 13:58 od Hrk.)\nHlasování: Jan Petřík (+1), Vítězslav Richtr (+1)\nv pohodě, vím, že nevím ...užitečností sem myslel ten pyl, který v literatuře zdůrazňovali, že jej včely potřebují teď od samého začátku létání pro plod..aspoň tak jsem to pochopil...\n...ale pro pobavení ještě jeden MŮJ postřeh k vrbě jívě ...na výroční schůzi teď zkraje února u stolu vedle mě seděl přítel včelař...na stole měl pár řízků - (jak jsem se později dozvěděl) z vrby....sem na to koukal, a v duchu si říkal, proč to jako má, jestli bude z toho dělat nějaké píšťalky ))....mělo to délku tak akorát..ale přišlo mi to divný.....tak mi to nedalo a zeptal jsem se ho, k čemu to má....tak mi to vysvětli, že to má řízky co mu přinesl jiný kolega včelař....\n...tak to je ukázka jak jsem byl mimo ))...a pořád sem ...a proto se ptám a sem vděčný za rady a zkušenosti.\nvčelám, vrbám a legraci zdar!\nKdybyste se nesnažil opravovat mě a četl pozorně co píšu i v jiných vláknech, věděl byste, že se v určitém úle a při určité metodice dá používat "chemka" a škodí včelám a potažmo i lidem méně, neboli vůbec.\nKdybyste studoval víc, nemohl byste napsat tu hloupost o samotách a tvrzení, že cit.: "A určitě by se několik včelstev normálně v přírodě našlo, naštestí tu máme i nějaké samoty."\nToto vaše tvrzení je pouze vaším zbožným přáním a neodpovídá realitě. Budete muset ještě hodně studovat. Nejsnazší pro vás i pro každého jiného je to pomocí naslouchání starým, co už něco umí a něco vyzkoušeli a tudíž mají za sebou. Pravda, i tací se můžou mýlit, ale to byste měl vědět naprosto jistě než se do takové debaty pustíte.\nTrnka je nevýznamný strom či keř, pokud mají vč v doletu atraktivnější zdroje, trnku nenavštěvují. V jiném vlákně o zajímavých včelařských rostlinách byste se dočetl, že máte možnost ve svém okolí zpepšovat včelí pastvu a dokonce je to prazákladní doporučení včelařům, jen co já vím posledních nejméně sto let! Doporučuju vám více pokory a intenzivní vzdělávání v oboru včelařství. Abych vás jen nekritizoval, poradím vám knihu O.Haragsim - Včelařské dřeviny a byliny, vydání z r. 2013 Grada Publishing, a.s., strana 78 úplně dole - cukernatost 13% a to skutečně včely nezajímá.\nTakže příště méně pocitovosti a osobní zášti a nabubřelosti, držte se faktů a nebo aspoň neposuzujte vy mě.\nHloh skutečně nepatří na kulturní plochy, ale je dost ploch jalových a neobdělávaných a nevyužívaných a tam svoje místo má. Jen neroste zdaleka všude. Určitě by bylo chytré trnky eliminovat a podporovat místo nich ty hlohy.\nVe stejné publikaci byste našel, že cukernatost nektaru hlohu je 60%.\nTakže. Co jsem měl na srdci jsem vám sdělil a nasměroval jsem vás kde se můžete včelařsky dovzdělat. Dál je to už váš boj a je jen na vás, do jaké sorty lidí toužíte patřit. Třeba tady ty dvě sorty rozpoznáte velmi rychle, ale ony existují všude ve všech oborech a oblastech života. Víc nemám co bych vám chtěl sdělit.\nAť se vám daří a ať vám to bzučí.\nK té trnce se dovolím vyjádřit s ohledem na prostředí ve kterém chovám včely.\nJsou roky ve kterých po jívách jako když utne na pastvinách pampelišky nic moc třešeň ještě ne a trnka v tuto dobu je cca týden hlavní zdrojsnůšky nejen pylu,ale i nektaru bez ohledu na nižší cukernatost a přesto dokážou donést.....\nTo je tak jednou za dva-tři roky.\nJinak to v tuto dobu kvete poslední dobou trochu chaoticky takže to nějak nenavazuje jako v minulosti.\nHloh je super jen je třeba trochu vlhkosti v zemi a teploty přes 20 stupňů.. to je snůška nektaru úžasná a přírustek na silných kolem 5-6kg denně\nBohužel tak jednou za tři roky to vyjde perfektně. Běžnější je dva dny super týden nic a dva dny super a tak 15 kg v medníku,ikdyž to je vlastně taky dobrý\nPozor na záměnu trnky s myrobalánem. Myslím, že možná nemluvíš o trnce, ale o myrobalánu a ten je pro včely podstatně vyznamnějším zdrojem nektaru a pylu než trnka obecná.\n(21.02.2020 16:07)tom.50 napsal(a): HrK\n1) Kdybyste se nesnažil opravovat mě a četl pozorně co píšu i v jiných vláknech, věděl byste, že se v určitém úle a při určité metodice dá používat "chemka" a škodí včelám a potažmo i lidem méně, neboli vůbec.\n2) Kdybyste studoval víc, nemohl byste napsat tu hloupost o samotách a tvrzení, že cit.: "A určitě by se několik včelstev normálně v přírodě našlo, naštestí tu máme i nějaké samoty."\n3) Trnka je nevýznamný strom či keř, pokud mají vč v doletu atraktivnější zdroje, trnku nenavštěvují. V jiném vlákně o zajímavých včelařských rostlinách byste se dočetl, že máte možnost ve svém okolí zpepšovat včelí pastvu a dokonce je to prazákladní doporučení včelařům, jen co já vím posledních nejméně sto let! Doporučuju vám více pokory a intenzivní vzdělávání v oboru včelařství. Abych vás jen nekritizoval, poradím vám knihu O.Haragsim - Včelařské dřeviny a byliny, vydání z r. 2013 Grada Publishing, a.s., strana 78 úplně dole - cukernatost 13% a to skutečně včely nezajímá.\n4) Hloh skutečně nepatří na kulturní plochy, ale je dost ploch jalových a neobdělávaných a nevyužívaných a tam svoje místo má. Jen neroste zdaleka všude. Určitě by bylo chytré trnky eliminovat a podporovat místo nich ty hlohy.\n5) Takže. Co jsem měl na srdci jsem vám sdělil a nasměroval jsem vás kde se můžete včelařsky dovzdělat. Dál je to už váš boj a je jen na vás, do jaké sorty lidí toužíte patřit. Třeba tady ty dvě sorty rozpoznáte velmi rychle, ale ony existují všude ve všech oborech a oblastech života. Víc nemám co bych vám chtěl sdělit.\n1) podle mě "chemka" do včel nikdy nemůže "škodit vůbec", ani v nějakém tajemné typu úlu a specifické metodice. Vždy je to nepřirozený zásah, vždy škodí.\n2) tedy když někdo napíše, že někde ve stromě, nebo zapadlém polorozpadlém včelíně uprostřed lesa našel včely, tak to znamená, že tyto včely nejsou divoké? Že je tedy 100% někdo navštěvuje a ošetřuje, protože bez včelaře by přece měly být dávno mrtvé? Protože podobných fotek daných úlů či kmenů jsem za posledních pár let už viděl relativně dost. A jelikož je dost včelařů, kteří neznámé roje a včelstva nelikvidují, protože k tomu žádná povinnost není, tak jistě nějaké divoké včelstvo někde bude.\n3) domnívám se, že s Vámi kromě mě nebude souhlasit minimálně pan Švamberk, autor velmi chváleného díla Včelí pastva. Trnku tam popisuje jako dosti včelařsky významnou. Vy neustále uvádíte cukernatost, já ale rostliny vnímám jako vhodné pro včely i díky pylu.\n4) oboje rostliny mají své místo\n5) už to zmiňoval i někdo výše. Zkuste nevidět černobíle. Je i šedá a jiné odstíny. Takže já nepotřebuji patřit do jedné ze dvou vámi akceptovaných skupin (jak jste jednu z nich nazval? Už vím, nepotřebnými, stejně jako komáři či ovádi, zbyteční, k ničemu).\nHlasování: fofoja (+1), Tom-Z (+1), Vítězslav Richtr (+1), stefanos689 (+1), Jan Petřík (+1)\nPřežily by bez včelaře i s varroa úplně bez problémů a stačil by jim k tomu 1 mechanismus (rojení). Rojit se včely budou vždy, takže varroa je nikdy nemůže na 100% vyhubit. Ale těch mechanismů, které by včely bez včelaře postupně uplatnily, je samozřejmě více.\nno u tej šedej je minimálně 50 odstínu . vidět ty drobné rozdíly mezi nima je ale pro nekerých hluboko pod jejich rozlišovacíma schopnostma. svět majů černý a bílý a hlavně hnedkaj vijů, kdo kerů barvu z tych dvoch má.\naj to řazení mezi starých pardálů nebo začátečníků je v lepší případě úsměvné, starý pardál začíná občas s nečím novým a može se od barskerého začátečníka hodně dozvědět.\nHlasování: stefanos689 (+1), Vítězslav Richtr (+1)\n(21.02.2020 17:14)Hrk napsal(a): 1) podle mě "chemka" do včel nikdy nemůže "škodit vůbec", ani v nějakém tajemné typu úlu a specifické metodice. Vždy je to nepřirozený zásah, vždy škodí.\n1 - jde o míru\n2- zalétlé domestikované včely nejsou divoké včely, ty tady neexistují\n3- pro mě je Haragsim větší autorita než vámi jmenovaný, čísla nelžou\n5- nepotřebujete, přesto jste si vybral\ngoro upravil 22.02.2020 9:17 tento příspěvek z důvodu:\nPrípevok bol upravený - bola odstránená prebytočná citácia...\nHlasování: simonn80 (-1), Tom-Z (-1), Andrej (-1), Vítězslav Richtr (-1), Jan Petřík (-1)\nZdravím, vie mi niekto poradiť?? Som začiatočník, minulý rok som začal s dvoma oddelkami, jedným silnejším na 10 rámikoch a jedným slabším na 5 rámikoch. Oba mám v B-čkových úloch vo vysokých nádstavkoch. Prezimoval som obe včelstvá na dvoch nádstavkoch. Problém s ktorým si neviem rady je ten, že minulý rok, keď som kupoval oddelky boli na dosť tmavých medzistienkach. Viem, že ich musím vymeniť čo najskôr kvôli predchádzaniu choroby, ale otázka znie ako? Dočítal som sa, že treba nádstavky prehodiť. Horný t.j. plodisko dole a plodisko hore. Je to správne riešenie? Ak áno, kedy realizovať túto obmenu a kedy následne vybrať staré súše a nahradiť ich novými medzistienkami. Budem vďačný za každú osvedčenú radu.\n(21.02.2020 12:19)TomasK1 napsal(a): A kdyby ne, mohl bys mi prosím pro jistotu poslat do SZ ty kontakty na ověřené prodejce sazenic?\nJe tu témata vrby a včelařsky významné rostliny. V obou se píše o vrbách. V zahradnictví Šenkeřík, pořídíte většinu včelařských vrb (samčí klony), včetně jívy. Dokonce lepší než jíva jsou její kříženci - Smithova a Erdingerova. Obě jdou množit řízky.\nMisoka: diky! uz jsem byl u pritele Senkerika o vikendu na nakupu....nevim jestli mu tam neco zbylo )...pospeste si kdo chcete pro vcelky nejaky vrbicky...ma tam fakt velkej vyber, vyzna se a rozumi jim a prijemne jsme navrch popovidali jak o vrbach tak i o vcelach.\nJsem začínající včelařka a chtěla by jsem se Vás zeptat, co mám dělat, když jsem při vkládání mateří mřížky pod přidaný medník (třetí nástavek 39x24) NEnašla neoznačenou matku. Po 10 dnech jsem zjistila, že matku mám pravděpodobně v medníku, protože tam má zakladeno. V medníku mám tedy, jak zásoby medu tak plod. Matku jsem ani nyní nenašla. Mohl byste mi dát někdo radu, jak tuto situaci řešit? Měla by jsem prohodit druhý nastavek s třetím? Úly mám ve vysoké nadmořské výšce, tak mám vše velmi opožděně a snad i více času na odstranění chyby.\n(Tento příspěvek byl naposledy změněn: 29.05.2020 9:58 od Nivka.)\nDal bych čerstvě zakladené plásty z medníku pod mřížku, náhradou za ně zavíčkovaný plod, nebo zásoby z plodiště do medníku. Co nejvíc včel nasmetat z toho nástavku co je nad mřížkou medníku do nástavku pod mřížkou. Pravděpodobně ale matku přendáte dolů už s plásty co v nich budou čerstvá vajíčka, pro jistotu ale včely stějně smeťte do nástavku pod mřížku. Pak položit mřížku, pak medník.\nPokud v medníku ještě není uložen med, tak ho jen prohoďte s nástavkem pod mřížkou.\nMožná poradí někdo lepší řešení.\nNa naše stránky jsem přidal kapitolku, která by mohla pomoci každému začátečníkovi. Včelstvo má své vrozené vzorce chování a ty musíme respektovat, chceme li úspěšně včelařit. Každý odstavec kapitolky se zabývá jedním vzorcem chování včelstva, popisuje jak se projevuje a jak je využíváme v zootechnice, popřípadě jak nám ztěžuje práci.\nČíst můžete zde https://www.vcelarstvipodrozhlednou.cz/v...o-a-vcela/\nHlasování: catana (+1), Rado Chudý (+1), Jan Petřík (+1)\nLubano je to nejaký zlý formát,nedá sa to čítať.Aj keď nazoomujes tak je to rozmazané.\nJá to mám na mobilu dobře čitelné, aj po zůmu.\n(04.01.2021 10:43)Cichal napsal(a): Lubano je to nejaký zlý formát,nedá sa to čítať.Aj keď nazoomujes tak je to rozmazané.\nJe to tím, že to nemá jako text, ale je to vložený obrázek. Než se načte, je to rozmazané.\nZa mě je blbost takto dělat webovky, už sice nějaký pátek nedatluji zdrojáky, ale nic zásadního se v tom oboru nezměnilo, aby toto byl moderní způsob.\nPřesný čas: 23.01.2021, 7:20 Provozováno na systému MyBB, © 2002-2021 MyBB Group. Theme created by WebDesign PRO


Jak a kde hledat redaktory pro svůj magazín? | MladýPodnikatel.cz\nDomů Jak a kde hledat redaktory pro svůj magazín? Nejlepší je vychovat si své vlastní…\nPod článkem o pravidelném publikování obsahu se nám objevil komentář, ve kterém se jeho autor ptá na způsoby vyhledávání nových redaktorů pro svůj magazín. Shánění redaktorů je velmi obtížné, a proto jsem se rozhodl sepsat několik možností, jak svoji vlastní redakci obohatit o nová jména…\nKdo by měl být vaším redaktorem?\nPři shánění nových redaktorů je potřeba si uvědomit dvě základní věci – kdo je váš redaktor a co od něj vlastně očekáváte. Hledáte pouze pisálka, který naplní váš web textem, aby nebyl prázdný? Hledáte člověka se znalostí základní optimalizace pro vyhledávače, protože se potřebujete v SERPu posunout nahoru? Anebo hledáte redaktora, jehož články budou pro vaše čtenáře maximálně přínosné, budou hýřit přidanou hodnotou a čtenáři je nasdílí na sociální sítě?\nVšechny tyto typy textařů jsou odlišné. Uvědomte si také to, že textař nemá stejné zájmy jako vy. Za několik let najímání podobných lidí jsem si uvědomil, že jsem to většinou pouze já, komu jde o rozvoj webu a zvýšení jeho zisků a kvality obsahu. Textaři mají pouze jeden zájem – odevzdat objednanou práci a vystavit fakturu. Vaše zájmy nejsou jejich zájmy, což vás staví do pozice člověka, který jednak musí jasně definovat svoje požadavky a jednak trpělivě vybírat mezi textaři, jež lze nejsnadněji „modelovat“, aby pro vás byli co nejvíce přínosní. Jak to myslím?\nAť už seženete redaktory kdekoliv, potřebujete je seznámit s vašimi cíli. Vaším největším zájmem je to, aby vám jich pomohli dosáhnout, neboť právě oni budou tvořit obsah vašich webových stránek, který je základem všeho. Vy, stejně jako já v minulosti, můžete pouze diktovat témata nových článků, ale to vám příliš nepomůže. Musíte na vše pečlivě dohlížet, odvedenou práci kritizovat a své redaktory nasměrovat tam, kam chcete s magazínem jít. A když to nepůjde, jednoduše musíte najít nové. Jinak je platíte zbytečně…\nKde hledat nové redaktory?\nExistuje řada míst, kde můžete najít nové redaktory. Ty základní si rozebereme.\nWebtrh, WebDeal, WebFair a další fóra jsou rájem pro levné textaře, kteří pro vás napíší i o tom, co sami neznají. Hledání mezi podobnými nabídkami je zdlouhavé, ale může vám přinést pár zajímavých objevů. V útrobách těchto fór se skrývá mnoho kvalitních textařů, s nimiž se dá domluvit na podmínkách spolupráce výhodných pro obě strany a zároveň je můžete podrobit i vlastní kritice s cílem posunout práci o kousek výš. Zkuste to sami, spojte se s nimi a vyberte ty nejlepší.\nPokud nechcete zmíněná fóra probírat sami a chcete se vyhnout stovkám zájemců o spolupráci, z nichž pouhá hrstka bude použitelná, můžete využít specializovaných služeb. Ty vám napíší články podle vašich přání, a i přestože jsou o něco dražší, mohou v ceně nabídnout třeba i korekturu textu a hlavně i prověřené textaře, stabilní spolupráci a zájem o její pokračování. Jednou z podobných prověřených služeb s kvalitními textaři je náš iParťák.cz. Zkuste to na jednom článku a uvidíte :)\nMáte magazín o něčem, o čem někdo jiný vede zajímavý blog? Spojte se s ním a zeptejte se ho, zdali by nechtěl spolupracovat. U takového člověka máte jistotu kvality jeho článků, které si můžete přečíst na jeho blogu. Získáte tak dobrého redaktora se zkušenostmi v oboru.\nPíšete o IT? A vyzkoušeli jste nějakou „ajťáckou“ školu, kde se určitě nachází hodně fanoušků toho, o čem píšete? Třeba i zde najdete řadu zkušených lidí, kteří se v oboru vyznají a mohou vám na web přinést novou přidanou hodnotu. Tito lidé se rovněž vyznačují levnými cenami a nízkými nároky na spolupráci, nechají se kritizovat a podřídí se vašim požadavkům.\nMožností, jak získat kvalitní články zadarmo, je již poměrně známý guestblogging. Využít můžete služby GuestBlogging.cz, o níž zde máme i rozhovor s jejím zakladatelem.\nAgentury a tiskové zprávy\nFilip Číhal ve svém rozhovoru uváděl další zajímavou možnost, kde sehnat kvalitní obsah, a to domluvu s agenturami, firmami a podobně. Možné jsou i tiskové zprávy, které jsou často poměrně rozsáhlé a zajímavé. Navíc si můžete vybrat jen ty nejlepší…\nMožností je mnoho. Ze zkušenosti vím, že ti nejlepší textaři „vyplavou tak nějak sami“. Je potřeba hledat a hlavně se nebát kritizovat, protože pokud tak neučiníte, nikdy práci lidí, které platíte, neposunete tam, kde ji chcete mít. Kritika je sice nepříjemná a leckterý textař s vámi dále nebude chtít spolupracovat, ale bez ní se můžete dostat do stavu, kdy budete platit za něco, co vám nejen nepomáhá, ale možná i škodí.\nNejlepší textaře si totiž vychováte sami. Vyberte si toho nejlepšího a snažte se mu zasílat zpětnou vazbu na všechny jeho články. Buďte hodně věcní a zmiňte, jak byste si to představovali jinak a co vám v článku chybí. Zkuste mu navrhnout i lepší řešení a nebojte se přiložit i odkazy, kde se může inspirovat. Je to pro vás sice práce navíc, ale do budoucna si tak můžete vychovat redaktora, který bude psát přesně tak, jak to potřebujete. Seznámíte ho se svými potřebami a naučíte ho být pro magazín prospěšným. Mějte však na paměti, že s cenou 40 Kč za článek to asi nepůjde…\nNemáte vůbec za co, klidně zase napište další zajímavé náměty. Snad Vám článek pomohl. :-)\nNo, tak zase s tiskovými zprávami mám tu zkušenost, že jde o prostý odpad a reklamy. I v knize Restart sepíše to samé…\nDavide, nemohu souhlasit. Několikrát jsem se setkal se zprávami, které stály za to a vydaly za klasický článek, na kterém bychom sami pracovali několik dní. Obsahovaly zajímavá data, ke kterým bychom třeba ani nedostali přístup. A podobně. Je to o tom si vybrat…\nNo, já mluvím o tiskových zprávách obecně. Neříkám ale, že stejně jako v případě příjímání levných redaktorů neexistují výjímky. U tiskových zpráv je však takových výjimek více, nežli v případě získávání kvalitních článků od levných redaktorů.\nDíky, už jsem ho našel :-)


Josef Sudek - Fárová Anna | Knihkupectví Karolinum\nMonografie nejvýznamnějšího a nejznámějšího českého fotografa. Průvodní text napsala Anna Fárová, doprovodný aparát sestavil Josef Moucha. Kniha přináší 80 barevně reprodukované fotografie ze všech období Sudkovy tvorby.\nJosef Sudek (1896-1976) je nejvýznamnější a nejslavnější český fotograf. Svá vrcholná díla vytvořil ve zralém věku - poté, co rezignoval na vlivy moderních proudů. Ještě ve 30. letech odrážely jeho fotografie především vnější svět. Teprve od 40. let našel obratem k sobě samému svou nezaměnitelnou tvůrčí podobu.\nTehdy začaly vznikat jeho později proslavené pohledy z okna ateliéru a pozoruhodná zátiší, oboje zpracované kontaktním průmětem různě velkých negativů v pozitiv. Kontinuitu Sudkovy práce nepřerušila ani válka ani poválečný vnější tlak, který nutil umělce řídit se doktrínou socialistického realismu.\nV té době se Sudek naopak vrátil k piktorialismu svých počátků a v řadě svých prací předjal pozdější vývoj fotografie k postmoderní syntéze, aby se tak stal stále živým zdrojem inspirace pro další generace.\nCivilizované iluze. Fotografická sbírka Muzea umění Olomouc\nKoleček Michal - Beskid Vladimír


Dýňový kompot s rumovou příchutí DIA - recept a videorecept\npočet zhlédnutí: 19900x\n68 Kč (14 Kč/porce)\nEnergie 177 kJ (42 kcal) 2 %\nTuky 0.2 g 0 %\nMastné kyseliny 0.38 g 2 %\nZapomeňte na doby, kdy dýně simulovala ananas. Kompotovaná je totiž vynikající nejen na ozdobu dortů, ale i do pohárů a k přímé konzumaci.\ndýně na kostičky 1500 g 598,3 kcal\numělé sladidlo 50 tablet - tableta musí sladit jako kostka cukru 50 g 39,4 kcal\nkyselina citronová 2 rovné lžičky 10 g 0,5 kcal\ncukr vanilkový 1 vrchovatá lžička nebo vanilkové aroma - 2 lžičky 7 g 28,1 kcal\nrumové aroma 2 lžičky 6 ml 0,4 kcal\nsklenice asi 5 kusů 375 ml 0 -\nDýni nakrájíme na kostičky a dáme do vhodného hrnce. Měkké části pochopitelně nepoužíváme, pouze tvrdou dužinu bez slupky.\nPřisypeme umělé sladidlo, kyselinu citronovou, vanilkový cukr nebo 2 lžičky tresti a zalijeme vodou těsně nad kostky.\nNecháme po promíchání alespoň hodinu v klidu a potom dáme vařit.\nVaříme asi hodinu, dokud nezačnou kostky sklovatět. To poznáme tak, že kostka začne ztrácet od kraje ke středu svou barvu. Není třeba vařit dokud kostka úplně nezesklovatí, stačí do půlky kostičky, zbytek „dojede“ při sterilaci. Nyní přidáme rumové aroma a dobře promícháme.\nHorké ihned plníme do připravených čistých sklenic, zavíčkujeme a dáme sterilovat.\nSterilujeme nejlépe v horké lázni při teplotě 90°C po dobu 20 minut. Doba se začne počítat až ve chvíli, kdy teplota pochopitelně dosáhla 90°C.\nPo sterilaci vyskládáme sklenice na utěrku dnem vzhůru. Tak máme kontrolu, jestli nějaká třeba neteče.\nPo úplném vychladnutí si je popíšeme alespoň rokem výroby.\nSterilovaná dýně se hodí nejen k přímé konzumaci, ale také na ozdobu dortů a pohárů.\nDalší videorecepty s dýní najdete ZDE.\nPokud dýni dostanete, nebo si ji sami vypěstujete, pak je výsledný kompot téměř zadarmo.\n53113 70 minut\n70839 30 minut\n45723 15 minut\nVýborní šneci, které můžete chroupat u televize nebo i na výletě. Zvládne je opravdu každý.|\n34191 1 hodina\nTohle jídlo zná jistě každý. Stále znovu a znovu se divíme, že spousta lidí jej neumí. Potvrzuje to přísloví, že žádný učený z nebe nespadl.\n51817 10 minut\n21360 2 hodiny\n20148 40 minut\n23990 45 minut\n27933 30 minut\n25989 10 minut\n83702 100 minut\n25375 5 minut\n22971 40 minut\n28814 80 minut\n26587 40 minut\n63155 10 minut\n21477 1 hodina


Zemanovci chválí Českolipsko a chtějí se ještě víc rozšiřovat - Českolipský deník\nZemanovci chválí Českolipsko a chtějí se ještě víc rozšiřovat\nČeskolipsko - Děkujeme za vaše hlasy. Je to pro nás zavazující výsledek a výzva. Tak reaguje krajská organizace Strany práv občanů Zemanovci na výsledek finále prezidentských voleb v Libereckém kraji.\nDva dny po vítězství jejich kandidáta Miloše Zemana. „Naším tahounem v regionu bylo Českolipsko. Bodovali jsme díky vám. Děkujeme," vzkazuje na Českolipsko Jaroslav Masopust, šéf krajské organizace SPOZ. „Liberec a Jablonec se ukazují jako oblasti, které jsou víc pravicové než Praha. Výsledek tu ale částečně ovlivnili také lyžaři s volebními průkazy," míní Masopust.\nStrana práv občanů bude chtít podle Masopusta prezidentské vítězství využít. „Už máme signály, že se k nám chtějí přidat další lidé. V Liberci a Semilech by měly vzniknout nové místní organizace. Ale také chceme sami vyhledávat silné místní osobnosti," uvedl Masopust.\nStranu nyní čeká liberecká krajská konference a po ní celostátní sjezd dvě akce, na kterých chtějí Zemanovi přátelé dotáhnout do konce strategii pro parlamentní volby.\nVítězství Miloše Zemana pětapadesátiletého Masopusta potěšilo. „Byla to euforie. Je to satisfakce za pět let práce. Oslavy byly skromné," dodal Masopust.\nAutor: Michael Polák, Radmila Pokorná\n29.1.2013 VSTUP DO DISKUSE 13


Moldavsko – neprávem zapomenutá Evropa | HOUSER.cz\n28.03.2011 | DISKUSE (1)\nMuž v uniformě a čepicí velikosti poklopu od kanálu zkoumavě obcházel naše auto, prohlížel si české pasy a tvářil se vševědoucně. „Češi?“ zeptal se po více než pěti minutách. „Češi!“ pronesli jsme jedním hlasem a čekali co bude dál.\nPo více než dvou hodinách strávených čekáním na moldavské hranici byly komplikace tím posledním, co bychom si přáli. Muž s »poklopovou« čepicí ještě párkrát obkroužil auto, pak se zastavil u okénka řidiče, beze slova mu podal naše doklady, otočil se a odešel. Cesta byla volná. Za chvíli už jsme míjeli starou ceduli s nápisem Vítejte v Moldavsku!\nPrvní kilometry do vnitrozemí Moldavska vás překvapím tím, že váš vůz v podstatě zběsile poskakuje po neskutečně rozbité a nerovné silnici. Padesátka je maximální rychlost, kterou si můžete dovolit na všech silnicích, kromě těch hlavních. Místní lidé nicméně ve svých autech doslova létají přes výmoly a díry, jako by se nic nedělo. Džungle na silnicích pak panuje ve všech větších městech, kde jsou hlavní tahy plné vozů, jejichž řidiči jezdí nárazník na nárazníku, systémem brzda-plyn. Po prvním dnu nejspíš zjistíte, že vůbec nemá smysl používat vlastní vůz, ale mnohem jednodušší a bezpečnější je používat místní hromadnou dopravu. I přes fakt, že pohonné hmoty jsou v Moldavsku skoro o polovinu levnější u nás, je hromadná doprava tím, čemu říkáme »za hubičku«. Bezmála stokilometrová cesta autobusem vás bude stát zhruba 25 korun v přepočtu, a to je přece paráda!\nSkvělé víno v každém domě\nChcete-li poznat, jak žijí obyčejní Moldavané, ubytujte se na vesnici. I když v malých vískách budete těžko hledat asfaltové silnice, rozvod vody v domech a budete se muset spokojit se suchým záchodem tureckého stylu, rozhodně se nedá říct, že by takový život neměl svůj půvab. Domy jsou dobře udržované a čisté, jejich obyvatelům pranic nevadí, že musejí chodit pro vodu k nejbližší studni. Co ale Pražáka zvyklého na smog v plicích a hluk dopravy nadchne s přehledem nejvíc, je zdejší příroda, která je doslova úchvatná. Snad na každém kopci najdete vinice, které jsou pro tuto zemi doslova charakteristické. Stejně jako u nás na jižní Moravě má tady každý dům svoji vinici a pochopitelně i svůj vinný sklípek. Moldavské víno je ve světě pojmem, a ať se Italové nebo Francouzi vztekají jak chtějí, říká se, že právě z tohoto kousku Evropy víno pochází. Moldavské víno je silnější než to, na které jsme zvyklí, a také o něco sladší. U nás je asi nejznámější značka Kagor, ale každý z místních vám pochopitelně řekne, že jeho víno je mnohem lepší. A z vlastních zkušeností musíme říct, že mají stoprocentní pravdu.\nNávrat o sto let\nShluk domů mezi vinicemi - to je správná Moldavská vesnice. V jednotlivých uličkách se volně potulují husy, které jsou naučené, že v určitou dobu se samy přikolébají před branku svého obydlí a majitel je pustí dovnitř. Aby se místním husy nepletly, tak si je jednoduše značí barvou. Potkáte tak husy s modrým pruhem, s červeným anebo černým.\nSrdcem každé vesnice je místní prodejna potravin - alimentary, která má otevřeno téměř non-stop a jejíž součástí je stůl a pár lavic, kde si místní pijani dávají do nosu. V Moldavsku ale není zvykem dlouhé vysedávání u piva jako u nás, takže ten, kdo je tady příliš často viděn, je pro ostatní pijan. Představte si, že by se to takhle bralo u nás! Půlka národy by byla označována za alkoholiky!\nDo města se z vesnice Moldavané dostávají nejčastěji mikrobusy, kterým se tady říká »maršutka«. Jde vlastně o obyčejnou dodávku přizpůsobenou pro dopravu alespoň dvaceti lidí. Jezdí nepravidelně, ale poměrně často. Jedná se o extrémně levný způsob cestování po zemi. Řidiči nejčastěji starých mercedesů se řítí po rozbitých cestách s naprostým přehledem, vyhýbají se pomaleji jedoucím vozům i dobytku. Za cestu se platí se řidiči, a to až při vystupování. Kolik vlastně, na to jsme během našeho putování Moldavskem nepřišli. Ať jsme řidiči dali cokoliv, poděkoval a nechal to být. Moldavané jsou zvyklí maršutkou přepravovat prakticky cokoliv, tak vás popravdě ani nepřekvapí, když vaší sousedce náhle z tašky vykoukne husa a zlostně na vás zasyčí. Celou maršutkou se v takové chvíli ozve srdečný smích.\nMěsta evropských parametrů Pokud na turistu působí vesnice tak trochu zaostalým (byť romantickým) dojmem, tak města se postarají o velké překvapení. Náhle se totiž ocitáte v docela jiném Moldavsku. Už město Hânceşti (vyslovuje se Hynčešť), které má sotva 150 tisíc obyvatel, je normálním evropských městem s rušnými ulicemi, moderními obchody a restauracemi i dopravními zácpami. Připomenutím toho, že země kdysi byla součástí Sovětského svazu, je snad jen obří monument místního rodáka Grigorije Kotovského, bývalého ruského a sovětského vojevůdce, který shlíží na město z kopce.\nNejvětší městem Moldavska je jeho metropole Kišiněv. Široké ulice a obří stavby typické pro éru Sovětů vás upoutají na první pohled, stejně tak prakticky neustále popojíždějící kolony vozů na silnicích. O Kišiněvu nelze hovořit jinak než o moderním evropském městě. Nové obchody, restaurace, upravené parky a všude velice čisto – to jsou věci, které vás velmi mile překvapí a možná se i trochu zastydíte, když si uvědomíte, že většina českých měst je na tom s čistotou mnohem hůře. Zklamáním může být Kišiněv snad jen pro milovníky historických památek, kterých je v moldavské metropoli opravdu jen hrstka. Příjemné atmosféře města to ale ani trochu na půvabu neubírá.\nJe až k nevíře, že v zemi, která je skoro o polovinu menší než Česká republika, funguje další republika, která si sama vyhlásila samostatnost. Podněsterskou republiku vyhlásila v roce 1990 skupina separatistů okolo současného podněsterského prezidenta Igora Smirnova. Republika má vlastní vládu, měnu a dokonce i vlastní poštovní známky, které ale platí jen na území této republiky, teda zhruba na 3567 kilometrech čtverečních. Podněsterskou republiku dodnes žádný stát neuznal, pokud tedy nepočítáme podobné separatistické (a neuznané republiky po celém světě). Centrem samozvané republiky je Tiraspol, který by turista rozhodně neměl minout. Proč? Pokud se totiž chcete vrátit do dob, kdy na ulicích byly běžně sochy Lenina a všude pěticípé hvězdy, přijeďte si zavzpomínat, tady si jich stále užijete požehnaně. Sami Moldavané ale o Podněstří mluví trochu s despektem. „Je to jen politika, obyčejným lidem je to jedno,“ říkají s úsměvem.\nRuština i rumunština\nHistoricky bývalo Moldavsko jednou ze zemí Rumunska, mocenské choutky Sovětů se ale projevily tak, že bylo součástí Sovětského svazu. Setkává se tu tedy rumunský a ruský živel, což je místy velmi zajímavé. V praxi tak vlastně nikdy nevíte, zda na vás v obchodě nebo restauraci promluví rusky nebo rumunsky, velmi často jde o jakousi kombinaci obou jazyků, které ale Čech se základní znalosti ruštiny ze základní školy dokáže porozumět. A jací jsou samotní Moldavané. Na první pohled bez úsměvu. V restauracích je chování číšníků poněkud povýšené, ostatně stejně jako bývalo kdysi u nás. Policisté mají v zemi veškerou moc a také úctu obyvatel, neexistuje, že by se někdo s představitelem zákona hádal tak, jak je běžné u nás. Pokud se ale Moldavanům dostanete pod kůži, najdete neobyčejně přátelské a pohostinné lidi s úžasným smyslem pro humor. Dokážou vám pomoci prakticky s čímkoliv a udělají pro vás ve své zemi první a poslední. Pokud jim dokážete své srdce otevřít stejně jako oni vám, najdete přátelé na celý život.\nText: Radek Kučera, foto: Ilona Konrádová\nRosa » aJhIhtxBe\nTěm, kteří v Kobylisech občas zajdou na pivo, netřeba ...


Najděte zajímavé lidi ve vašem okolí a nejlepší setkání ve vašem městě. Máme možnost najít si a svobodných mladých lidí vyšší, než v reálném životě. Na každém večírku potká možná potenciálních partnerů pro flirt nebo pobavení. Na flirt chat je tisíce z celé Francie a možná i jiných zemí. My splníme tvé přání dobrodružství a je velmi jednoduché vás se zajímavými lidmi.\nBez otravné očekávání na úspěšnou schůzku\nProstě mluvit a v klidu se seznámit s novými lidmi. Tučné příspěvky přinášejí potěšení, bez ohledu na to, kde jste na návštěvě. chat sov tvůj flirt. Pokud jsou všechny shodla, a chcete být spolu, pošlete navzájem velmi osobní zprávu\nJedna fotografie řekne více než.\nslov a ukončí nudu\nUkázat nejvíce žádoucí přesvědčivé fotografie žen a krásných mužů a jemně zaklepat na někoho pomocí umírněný poznámky k fotografii»to se Mi líbí».\nFlirt Chat je vám naprosto v pohodě»prolomit ledy»\nNebo dej na sebe, je jednoduše otevřít. Každý dostane úplný profil s prostorem pro vlastní fotografie a video. Ideální prezentace předložit cizinec, nebo svou identitu. Takže některé budou nalezeny mezi zastávkou autobusu a vstupenek supermarketu\n← Video chat rulety\nNejlepší otázky poznat →


Blíže než kdy dříve. Cesta do jordánské Petry je konečně snadná - Novinky.cz\nNovinky.czCestováníBlíže než kdy dříve. Cesta do jordánské Petry je konečně snadná\nBlíže než kdy dříve. Cesta do jordánské Petry je konečně snadná\nJakub Kynčl (Ammán), Novinky\nJordánsko je proti mnoha jiným turistickým klasikám stále trochu butikovou destinací. Skutečností však je, že skalní město Petra navštíví ročně něco přes půl milionu návštěvníků a toto číslo bude v blízké budoucnosti výrazně stoupat. Počet přímých leteckých spojů do Ammánu i Akaby totiž rychle roste. Spojení s Ammánem má necelý měsíc už i Praha, a Češi tak mají do Petry blíže než kdy dříve.\nPřesně čtyři hodiny letu dělí českou metropoli s tou jordánskou - Ammánem. Ač velká většina turistů ve městě nesetrvává více než jednu noc, právě tam se dají nejvýhodněji nakoupit suvenýry. A ještě předtím, než se začnete ofrňovat, že žádné cetky nevozíte, mám na mysli spíše něco praktičtějšího - nejrůznější čerstvá exotická koření a zejména sůl z Mrtvého moře, která se prodává v jeho bezprostředním okolí obvykle za docela nesmyslné ceny.\nJordánské hlavní město Ammán\nZ Ammánu je to do Petry bratru tři hodiny autem - vydat se můžete po vlastní ose pronajatým autem, autobusem (linek jezdí několik, výrazně se liší ve stáří a úrovni vozového parku) nebo taxíkem, za který běžně zaplatíte něco okolo 75 jordánských dinárů, tedy asi 2400 korun. Jen počítejte s chvilkou smlouvání. Pokud jedete ve třech lidech a potrpíte si na určitou úroveň cestování, tak si budete za toto rozhodnutí gratulovat.\nVzhůru do skalního města\nMnoho těch, kteří navštívili Petru před rokem 2000, by dnešní příjezd do města Vádí Musa, které leží v bezprostřední blízkosti Petry, hluboce překvapil. Cíleně říkám města, protože Vádí Musa už nemá s ospalou vesnicí z doby před 20 lety vůbec nic společného. Pětihvězdičkových hotelů světových řetězců tu vyrostlo v době turistického boomu před 15 lety jako hub po dešti a ceny v restauracích ve městě také nejsou zrovna lidové. I tak se ale v hlavní sezóně bez větších obtíží naplní.\nPokladnice v brzkých ranních hodinách, ještě bez turistů.\nJordánsko dlouhodobě zvýhodňuje ty turisty, kteří nejedou do Petry pouze na otočku, což dává smysl. Ti, kteří ráno překročí hranice buď z Egypta nebo z Izraele, aby někdy kolem oběda dorazili do Petry a za tři hodiny zase vyráželi zpět, jordánskému turistickému ruchu nic moc nepřinesou. I proto tak denní lístek do Petry vyjde na 50 dinárů (1600 Kč), ale dvoudenní už jen na 55 dinárů a třídenní na 60 dinárů. Rozdíly jsou tedy jen minimální, a turisté tak za drobnou sumu dostávají šanci projít si Petru opravdu celou.\nNejpopulárnější místo z celé Petry se nachází hned za skalním koridorem, kterým do areálu turisté vstupují.\nPokud jste měli představu, že město Petra rovná se pouze budova Pokladnice, náměstí a pár skal kolem toho, jste od pravdy hodně daleko. Síť cest jen tak za den neprojdete a pokud budete chtít vidět opravdu všechna lákadla Petry, budete na místě potřebovat ideálně tři dny. Dva dny jsou pak opravdu jakýmsi minimem. Mnoho hlavních památek se nachází do jednoho kilometru od Pokladnice - řeč je třeba o hrobkách, amfiteátru, Hadriánově bráně či pozůstatcích byzantského kostela s velkým množství skvěle dochovaných fresek.\nPodlahové fresky v byzantském chrámu v Petře\nTento základní okruh stihnete za nějaké tři hodiny. Počítejte ale s tím, že je nejsnáze dostupný a tím pádem také nejvíce přelidněný. Pokud se tu nechcete tlačit, čekejte u vstupu už před šestou hodinou ráno, kdy se brány otevírají. Přibližně hodinu a půl si budete moci Petru užívat podobně jako turisté, kteří sem přijeli před deseti až patnácti lety.\nU kláštera můžete být v pozdních odpoledních hodinách i zcela sami. Jen se pak připravte na úprk k východu z areálu.\nNa trek ke klášteru si pak ponechte ideálně alespoň půlden. Těch 850 schodů se totiž obvykle nezdolá jen tak na jeden zátah a pohoda na místě za to opravdu stojí. Kousek od kláštera je navíc jedna z nejodlehlejších kaváren, ve které jste se kdy posadili. A vězte, že mátový čaj či vodní dýmka se tu vychutnávají ještě o něco lépe než jinde.\nJordánsko není jen Petra\nJordánské ministerstvo turismu by mohlo světu dokola opakovat, že jejich země nerovná se pouze skalní město Petra. Jenže když máte na svém území vrcholné dílo království Nabatejců, je velmi složité turisty přesvědčit, že existuje daleko více důvodů, proč vaši zemi navštívit, a velké množství turistů přijíždějících do země alespoň trochu rozdrobit do více lokalit. Už jen představa toho, jak se tyto chrámy stavěly odshora dolů, je pro běžného smrtelníka poměrně nepředstavitelná.\nTuristé pobývají v léčivé vodě Mrtvého moře až do soumraku. Pokud budete mít na těle sebemenší ranku, rychle ji pocítíte.\nAlespoň co se týče pobytů u Mrtvého moře už byl ale rubikon překročen a luxusní hotely kolem břehů nejníže položeného odkrytého místa na zemském povrchu (420 metrů pod hladinou světového oceánu) se už velmi slušně zaplňují. Jedinou, zato však značnou hrozbou, je tak jeho pozvolné vysychání. O léčivosti vody však nepanují nejmenší pochybnosti, a tak se sem lidé sjíždí nejen za odpočinkem a kuriózním houpáním se na vodě, ale i za léčením kožních chorob.\nVádí Rum během západu slunce\nJistě, velkou atrakcí je i Vádí Rum, kde se natáčel Lawrence z Arábie či poměrně nedávno také snímek Marťan s Mattem Damonem v hlavní roli. Počet kempů je však omezený a s výstavbou dalších může toto místo v budoucnu nenávratně ztratit své nepopiratelné kouzlo...\nChtěli byste navštívit Petru?\nano, je to jeden z mých snů\nuž jsem ji viděl/viděla\nne, neláká mě\nCelkem hlasovalo 432 čtenářů.\nOd počátku listopadu létá z Prahy do jordánského hlavního města Ammánu přímá linka aerolinek Ryanair. Vzhledem k častým slevovým akcím se může cena letenky s malým příručním zavazadlem pohybovat už od tisíce korun, ale extrémně záleží na termínu a obsazenosti letu. Standardně není problém zpáteční letenku sehnat za čtyři tisíce korun i s odbaveným zavazadlem. Let trvá čtyři hodiny.\nPokud je mobilní telefon vaším neoddělitelným parťákem, pořiďte si hned na letišti místní sim kartu. Na výběr máte ze tří místních operátorů, kteří se liší zejména v kvalitě pokrytí v odlehlejších oblastech.\nUniverzální adaptér do zásuvek s sebou vozím sice neustále, avšak v Jordánsku bez potíží dobijete zařízení, která nepotřebují uzemnění. Pokud jej vaše zařízení potřebuje, adaptér využijete.\nV zemi se platí jordánským dinárem, který koupíte přibližně za 32,5 Kč. Na většině turistických míst však obstojí i eura a dolary. Samozřejmě však v trochu nevýhodnějším kurzu.\nV období zimního času je Jordánsko o jednu hodinu napřed před Českou republikou.\nPoplatek za jednorázové vstupní vízum do země činí 40 JOD, tedy necelých 1300 Kč.


Biskup Vojtěch Cikrle požehnal novému sídlu Oblastní charity Třebíč, která pomáhá lidem v tíživé zdravotní i sociální situaci | Krajské listy.cz\nPopisek: Slovo biskupa Cikrleho.\nOblastní charita Třebíč se přestěhovala do nového sídla na ulici Gen. Sochora. Požehnat novým prostorám přijel v pondělí po poledni biskup Vojtěch Cikrle, který tak slavnostně zahájil provoz sídla Střediska sv. Zdislavy a sv. Anežky třebíčské charity. Tu v celém projektu podpořila i Nadace ČEZ příspěvkem v hodnotě šest tisíc korun.\nDíky rekonstrukci prostor v ulici Gen. Sochora získal nové zázemí Domácí hospic, ošetřovatelské a pečovatelské služby a služby osobní asistence Oblastní charity Třebíč. „Podařilo se nám vytvořit vhodné a plnohodnotné místo pro činnost našich zdravotních a sociálních pracovníků. Rozšířily se i prostory pro zdravotnický materiál, kancelářské zázemí a povedlo se vytvořit také vzdělávací místnost. Jsme velmi rádi, že díky novému zázemí můžeme rovněž dále zkvalitňovat a rozšiřovat ambulanci paliativní medicíny, kterou poskytujeme jako jediní v Třebíči a okolí,“ sdělil ředitel Oblastní charity Třebíč Petr Jašek.\nOblastní charita Třebíč působí jako nezisková církevní organizace už 23 let. Na území Třebíče a jeho okolí pomáhá prostřednictvím několika různých středisek mnoha osobám v tíživé zdravotní i sociální situaci. Díky Domácímu hospici pomáhá osobám s nevyléčitelnými chorobami v jejich přirozeném domácím prostředí prostřednictvím mobilní multidisciplinární paliativní péče.\nNové prostory nejen pro hospic, ale i další poskytované služby získala Oblastní charita letos v lednu ve výběrovém řízení a na jejich rekonstrukci vynaložila částku v celkové výši 1 150 000 korun. Nadační příspěvek činil 400 tisíc, zbytek uhradila třebíčská charita z vlastního rozpočtu. Nadace ČEZ také věnovala částku 220 tisíc na koupi automobilu, který je nezbytný pro 24 hodinovou dostupnost hospicové služby v rodinách pečujících o nemocného člena rodiny.\nRekonstrukci zázemí a nákup automobilu podpořila Nadace ČEZ prostřednictvím grantového programu Podpora regionů, který je zaměřen na rozvoj veřejně prospěšných projektů.\n„Nemoc a odchod z tohoto světa patří k životu, ale jedná se o velmi těžké období jak pro pacienta, tak i pro jeho rodinu a blízké. Jsme rádi, že mohou tyto těžké a přesto významné chvíle překonávat za profesionální asistence v domácím prostředí, kde se cítí nejlépe, v kruhu svých blízkých,“ uvedla Michaela Žemličková, ředitelka Nadace ČEZ.\nČEZ, Třebíč, kraj Vysočina,


Steinel 052553 nástěnný reflektor s infračerveným senzorem LS 150 S bílý, 14,7W, 4000K – Světlodesign.cz\nNástěnný reflektor s infračerveným senzorem LS 150 S bílý, 14,7W, 4000K\nSnížit množství pro Nástěnný reflektor s infračerveným senzorem LS 150 S bílý, 14,7W, 4000K\nZvyšte množství pro Nástěnný reflektor s infračerveným senzorem LS 150 S bílý, 14,7W, 4000K\nVýkonné osvětlení ve velkém stylu. Svítidlo poskytuje extrémně jasné světlo. Reflektor je robustní a perfektně funkční. LS 150 LED je ideální pro osvětlení větších prostor v okolí budov. Infračervený senzor s detekčním úhlem 240° a dosahem 12 m. Světelný tok 1486 lm, barva světla 4000 K s robustní hliníkovou reflektorovou hlavou.\nPříkon: 14,7 W\nSvětelný tok: 1486 lm\nRozměry (v × š × h): 215 x 155 x 170 mm\nReprodukce barev: > 80


Zasílání květin Ostroměř\nÚvodní stránka Kam doručujeme Zasílání květin Zasílání květin Ostroměř\nPro zasílání květin po Ostroměři můžete využít služeb našeho internetového květinářství. Kytici si lze vybrat z našich internetových stránek (v naší nabídce najdete: růže, orchideje, lilie, tulipány, karafiáty, slunečnice, gerbery, strelicie, anturie, narcisy nebo kaly) nebo uvážeme a doručíme květinu z Vámi dodaného obrázku, fotografie či jinak specifikovaných požadavků. Cena za zaslání květin (cena za dopravu) do města Ostroměř (Královéhradecký kraj) je pouze 199 Kč.\nZasílání květin se stalo v průběhu posledních let velmi oblíbenou službou. Důvody pro zasílání květin mohou být mnohé - potěšit milovanou osobu, omluvit se, poděkovat, vyjádřit lásku, avšak nejběžnější důvodem je nepřítomnost dárce v den, kdy blízká osoba slaví narozeniny, jmeniny, výročí či jinou významnou událost. Se zasíláním květin do Ostroměře máme bohaté zkušenosti – ročně prostřednictvím našeho e-shopu zašle květinu několik tisíc klientů. Kromě pracovních dnů nabízíme zasílání květin i o víkendech (sobota, neděle), svátcích nebo expresně do 24 hodin od objednávky.\nVěříme, že zasílání květin po Ostroměři prostřednictvím našeho internetového obchodu pro Vás bude příjemné, a že splní svůj účel.\nZasílání květin Ostroměř - ukázka sortimentu:\nZasílání květin Hořice (3 km)\nZasílání květin Lázně Bělohrad (4 km)\nZasílání květin Vysoké Veselí (5 km)\nZasílání květin Miletín (6 km)\nZasílání květin Skřivany (7 km)\nZasílání květin Nová Paka (8 km)\nZasílání květin Jičín (9 km)\nZasílání květin Stará Paka (9 km)\nZasílání květin Hlušice (9 km)\nZasílání květin Železnice (10 km)\nZasílání květin Dubenec (10 km)\nZasílání květin Dvůr Králové nad Labem (12 km)\nPro některé naše zákazníky může být obtížné vybrat si kytici z široké nabídky námi uvázaných kytic. Jelikož Vám chceme maximálně usnadnit zasílání květin do Ostroměře a zároveň šetřit Váš čas, připravili jsme pro Vás před vybrané květinové vazby, ze kterých můžete vybírat.


Nová přepěťová ochrana, vylepšené funkce i zajímavý design | svetvbezpeci.cz\nNová přepěťová ochrana, vylepšené funkce i zajímavý design\nPočítač a v něm uložené fotky, nová televize či domácí kino. Spotřebiče mohou být při bouřce snadno poškozeny úderem blesku nebo statickou elektřinou. Přitom existuje snadná, levná a účinná ochrana proti přepětí. Schneider Electric představuje novou produktovou řadu přepěťových ochran značky APC by Schneider Electric v novém designu a s novými funkcemi.\nZástrčka v pravém úhlu\nIndikátor funkční ochrany SurgeArrest\nUpozorní vás na situaci, v níž došlo k poškození elektrického zapojení úderem blesku nebo proudovým nárazem v elektrické síti a systém není nadále schopen poskytovat stoprocentní ochranu.\nZařízení dokáže nabíjet mobilní zařízení, včetně chytrých telefonů a tabletů.\n(Ethernet, koaxiální a telefonní vedení) zajišťuje plnou ochranu vašich zařízení před napěťovými rázy. Je velmi důležité chránit zařízení před „skrytými“ rázy putujícími po datových linkách, protože mohou být stejně ničivé, jako rázy v napájecím vedení.\nCeny produktů APC SurgeArrest se v základní verzi pohybují od 356 Kč bez DPH.\nNové přepěťové ochrany zakoupíte u autorizovaných partnerů APC by Schneider Electric.


Jablonec - Slovácko 1:0, sérii bez vítězství přetrhl střelec Lafata - iDNES.cz\nJablonec - Slovácko 1:0, sérii bez vítězství přetrhl střelec Lafata\nJOO! David Lafata, útočník Jablonce, oslavuje svůj pohledný gól v ligovém zápase se Slováckem.\n1 2012 Jablonečtí fotbalisté po pěti zápasech bez vítězství zabrali. Ve 23. ligovém kole porazili na svém hřišti Slovácko 1:0. Vítězství zařídil David Lafata, jenž v tomto ročníku nastřílel už jedenadvacet branek.\nVideo: podívejte se na sestřih zápasuUtkání Jablonec versus Slovácko ve videoreportáži Jablonci se vstup do jarní části ligy nepovedl a vypadl z boje o evropské poháry. Nyní bodoval po pěti zápasech bez vítězství. Naposled se radoval z výhry před více než měsícem - 19. února porazil Bohemians 1905.Vítězství nad Slováckem zařídil Lafata, jenž se trefil po třízápasovém půstu. Na jaře se trefil potřetí a celkově má na kontě už jedenadvacet branek.\tOn-lineUtkání jsme sledovali minutu po minutě Aktuálně nejlepší střelec fotbalové ligy rozhodl dvacet minut před koncem zápasu. V rohu pokutového území se dostal k míči, obešel tři protihráče a z úhlu překonal slováckého brankáře Heču."Náš výkon nebyl ideální, stále to není ono. Nehrajeme tak jako na podzim. Ale tři body samozřejmě bereme," uvedl jablonecký trenér Komňacký.V úvodu zápasu byli aktivnější hosté, byť jim scházelo několik hráčů základní sestavy. V páté minutě střílel v dobré pozici kousek mimo Lukáš, vzápětí musel Špit zasahovat proti Hlúpikově pokusu ze strany.Jablonec se do tempa dostával postupně a začal přebírat otěže zápasu. Ve 22. minutě měl i první šanci. Piták prostrčil míč Jarolímovi, ten ale v tísni přestřelil. Po půlhodině hry protáhl hostujícího brankáře Lafata.\tFotogalerieZobrazit fotogalerii Tlak Jablonce gradoval. Ve 37. minutě si na centr do šestnáctky naběhl Beneš a jeho tvrdá hlavička narazila do tyče. V závěru první půle pak ještě po velkém závaru mířil Vošahlík mimo.Také ve druhém poločase měli úvodní možnost hosté. Došek krásně vysunul Hlúpika, který běžel zcela sám na Špita, míč si však příliš předkopl a jablonecký brankář mu včasným vyběhnutím šanci zmařil.V 58. minutě se tváří v tvář brankáři Hečovi ocitl Piták, ani on se ovšem nedokázal prosadit. Vedení se tak aktivně hrající Jablonec ujal až v 72. minutě, kdy se trefil Lafata.I ve zbytku zápasu byl Jablonec lepší, ale Jarolím ani Jablonský pojistku nepřidali. Domácí to nemuselo moc mrzet, v závěru v klidu uhlídali jednobrankový náskok a poprvé na jaře získali doma tři body.\tVideo: podívejte se na sestřih zápasuUtkání Jablonec versus Slovácko ve videoreportáži Jablonec\nGóly:72. D. Lafata\n, J. Svízela\nŽluté karty:Žluté karty:18. L. Došek\n, 85. R. Mezlík\n, 85. M. Trávník\nPočet diváků: 2145 (35% z kapacity 6216 diváků)\nTémata: Jablonec nad Nisou, Liberecký kraj, Uherské Hradiště, Zlínský kraj, David Lafata, Jablonec, Slovácko\nSlovácko neuhlídalo kanonýra Lafatu. Gól si zasloužil, chválí ho kouč\nPro nás je to moc důležité vítězství, pochvaloval si střelec Lafata


Miluju osamělé běžce v kultuře, říká architekt David Vávra | Časopis Vital\nS architektem Davidem Vávrou o sportu, starých stavbách a o tom, jak se nám tu skvěle žije.\nRozhovor — Jan H. Vitvar — 18. 4. 2019\nKrátce předtím, než jsme se potkali k našemu rozhovoru, jste na běžkách absolvoval závod Kašperská třicítka, jak jste dopadl?\nPo závodě ke mně k mému překvapení přišel pán a řekl mi, že jsem byl o čtyři minuty lepší než loni. Sport je pro mě ale především motivem, abych se hýbal. Jak se profesně pohybuji mezi tolika různými obory, sport mě jednak motivuje být venku a hlavně mi pomáhá udržovat si normální mysl v nutné rovnováze. Bez sportu začnu být přetížený, nemocný, zato nejlíp se cítím po výkonu, osprchovaný, to úplně lítám.\nPoběžíte opět i slavnou Jizerskou padesátku?\nV Jizerkách si v posledních letech dopřávám tu rozkoš, že v sobotu běžím s dcerou pětadvacet kilometrů a pak si ještě dávám sám v neděli padesát. Jenže vývoj dcery je tak skokový, že to loni zaběhla o dvacet minut rychleji než předloni, čili mě při tom tréninku téměř uštvala. Měl jsem co dělat, abych druhý den nastoupil na hlavní závod. Ale letos to dám stejně.\nNa sport se ptám, protože se promítá i do vaší profese architekta. Když jste měl předloni výstavu k šedesátým narozeninám v Galerii Jaroslava Fragnera, své medaile z různých závodů jste si pověsil hned za vstupní dveře do galerie.\nTaky se ta výstava jmenovala Běžet s domy. Já jsem už od mládí neustále v běhu a provádím takový slalom mezi různými obory, sport mi pomáhá přebíhat od jednoho k druhému. Má souběžná výstava se mimochodem jmenovala Běžet s materiály a její pointa vznikla právě během Jizerské padesátky. Po patnácti kilometrech jsem sjížděl s kopce a najednou jsem z ničeho nic upadl. Zjistil jsem, že se mi utrhl předek boty, takže si lyže dělala, co chtěla. Nevěřil jsem, kolik lidí kolem trati nosí v kapse lepicí pásku, kterou jsem to provizorně opravil, než jsem nakonec dostal na Smědavě provázek. A tu poslepovanou botu jsem odprezentoval jako zlatý hřeb výstavy.\nNení přitom soutěživost něčím, co se v umění nenosí? Spousta umělců dnes říká, že mezi sebou nechtějí soutěžit.\nTo umělci možná říkají verbálně, ale o to víc jsou soutěživí. Já tedy v umění vidím obrovské ambice, dokonce se mi často zdají větší než samotný výsledek umělecké práce. Mnohdy jde autorovi o to zaujmout v galerii divákovu pozornost nějakým okázalým gestem než řemeslnou prací a znalostí materiálů.\nPlatí to i pro architekturu?\nV současné architektuře se autoři snažejí vytvářet ikony, protože každé velké bohaté město teď chce mít nějakou ikonickou stavbu. Od Arabů, přes Rusy až po západní Evropu a Ameriku, všichni chtějí architekta, který jim vyprskne něco, o čem se bude všude mluvit. I když to bude chvilková věc, která rychle vyvane. Ale samozřejmě že se stále vytváří také taková ta pokorná, neviditelná architektura, o které se tolik nemluví. Třeba jednou bude.\nKdyž jste zmiňoval vaše přebíhání mezi jednotlivými obory: loni jste se po dlouhých třech dekádách vrátil k celovečernímu filmu a zahrál jste si hlavní roli ve filmu Chata na prodej; pro Národní muzeum jste vytvořil architekturu úspěšné výstavy Indiáni; pro liberecký Grand Hotel Pytloun jste navrhl dva pokoje, jeden mimochodem zvoucí hosty právě k účasti na Jizerské padesátce, která se koná kousek od něj. Není to na jeden rok až moc široké tvůrčí rozkročení?\nJe to spíš náhoda, že se to takhle sešlo. Věci nevznikají daný rok, ale postupně, loni jsem třeba pracoval na projektech, které budou žít až tak za tři roky. Byl to tedy spíš souběh než běh. Já si každopádně tyhle rozptýlené úkoly velice užívám. Snažím se totiž práci spojovat s osobními zážitky, takže například mezi architektonickými projekty přejíždím na kole a kontrolní dny se tak pro mě stávají největší radostí. A snažím se k tomu inspirovat i další lidi. Proto jsem do vitríny toho pokoje v hotelu Pytloun umístil svá čísla s časy z Jizerské padesátky, aby se ubytovaný inspiroval a řekl si: když to dokázal uběhnout takový téměř důchodce jako on, tak by to měl sakra taky zkusit.\nChodník může lítat\nOd narození bydlíte ve stejném domě, od střední školy žijete se stejnou ženou, a dokonce už od základní školy hrajete ve stejném divadle. Považujete se za konzervativce?\nUrčitě. Jsem konzervativec s pevným, neměnným rámcem. Schůzky si dávám vždycky ve stejné kavárně, jinam nechodím, protože by mi přemýšlení, jakou jinou kavárnu mám vybrat, zbytečně ubíralo čas. Během roku jezdím na úplně stejné akce, na vodu jezdíme na stejné místo ve stejný čas, na hory jezdíme na stejné místo ve stejný čas, na kole jezdíme na stejné místo ve stejný čas. Ale právě v tomhle pevném rámci má člověk zároveň svobodu si dělat úplně cokoli. Je to pro mě taková osa, na které se pohybuji. Takový hořící knot, ze kterého všude na strany prskají rachejtle, ale furt dál hoří jedním směrem a nezadržitelně postupuje k rozbušce, která se jmenuje smrt.\nVystupoval jste hlasitě proti bourání komplexu budov Transgas nad Václavským náměstím. To byl také projev vašeho konzervativismu?\nJe pravda, že člověk si staromilsky může zvyknout i na blbé stavby. Alespoň mě tedy okouzlují stavby, které jsou sice blbé, ale cítím v nich lidský dotek, stopu lidského života a jeho prožitého úsilí, kvůli kterému nemohu takový dům hned odsuzovat. Pro mě je v podstatě každá stavba cenná, i když je formálně nedokonalá nebo úplně hnusná a navíc ještě zničila nějaké historické místo. Ale to rozhodně není případ Transgasu! Transgas je jedna z mála staveb, při jejichž projektování museli ze sebe architekti v nesvobodné době vydat jako vymačkaný citron tu nejlepší šťávu a s omezenými prostředky vytvořit z nekvalitního materiálu budovu, která má světovou kvalitu. A která předznamenala stavby, jež vznikaly až deset patnáct let po Transgasu. Takových vizionářských děl u nás moc není, tak deset. Okouzluje mě tam mimo jiné jeden detail. Bývalý centrální dispečink tranzitního plynovodu musel být v Transgasu hodně izolovaný od ruchu okolních ulic, a protože na to neměli patřičný materiál, vzali obyčejné dlaždice z chodníku a obložili jimi fasádu. Takže pro mě je Transgas i symbolem jistého odlehčení, protože jeho autoři dokázali, že chodník může lítat. Proto je mi tak líto, že se ta stavba teď zbourá.\nZároveň sedíte v porotě, která vybere architekty, kteří postaví náhradu za budovu Telecomu, jež se má bourat na Žižkově. U ní vám nevadí, že o ni přijdeme?\nSamozřejmě že nemůžeme zachovat všechno. Výběr toho, co bychom zachovat měli, je strašně subjektivní záležitost. Měla by se o tom vést diskuse, a to nejen mezi historiky a architekty, ale třeba i mezi poety, uzenáři, kadeřnicemi, jsou to totiž prostory sdílené různými lidmi, kteří si z nich berou pro ně důležité tvary, které je ovlivňují, vlastně je to hodně věc podvědomí. Stavby si ukládáme do paměti, zvykáme si na jejich prostorové uspořádání, které nám pak může chybět. Taková diskuse, i když je nesmírně těžká, mně u nás chybí.\nJak se kvůli novým stavbám boří staré industriální areály, různí lidé mi píší a chtějí ode mě zastání. Jenže je toho tolik, že všem nemůžu pomoct: to bych nedělal nic jiného, než bych bojoval za všechny ohrožené stavby. Za jejich bourání může na jedné straně veliká chuť investorů vytěžit z území, co to jde. A na druhé arogance jejich majitelů, kteří je zanedbávají a nechají je dojít do tak špatného fyzického stavu, že se už ani nevyplatí za ně bojovat.\nJe nějaká stavba z dvacátého století, která je pro vás nedotknutelnou ikonou?\nNad všemi těmito stavbami ční hotel a vysílač Ještěd nad Libercem z přelomu šedesátých a sedmdesátých let. Je to krásná harmonická stavba architekta Karla Hubáčka, která v roce 2000 v anketě o stavbu století překvapivě porazila všechny stavby z našich svobodných období, první republiky i devadesátých let. Je to květina, která má charakter okolního záhonu. Jizerské hory mají své tvarosloví, které Hubáček dokázal vzít a jako na neviditelné niti ho vytáhnul jako jehlu až do nebe. Nebylo to od něj jen ikonické prosazení sebe sama, jak to známe dnes. Jeho Ještěd vyrůstá z podstaty země a dělá jí královskou korunu.\nJste známý milovník takzvaného bruselského stylu z přelomu padesátých a šedesátých let, loni podle vašeho návrhu v tomto stylu vznikla nová fasáda kina v Nové Pace.\nŘíkal jsem si, že když je kino prostředníkem k návštěvě jiných světů, tak se na něm snese tento historický návrat. Pojal jsem to jako takový filmový plakát, využil jsem volnou parafrázi loga Laterny magiky, které vzniklo právě v bruselském stylu. Nová Paka je další malé město, které si našlo svoje místo, jež je v něm nositelem určité kulturní kontinuity. Obvykle je to právě jedno kino, kavárna nebo divadlo. Těch míst není tolik jako v době první republiky, kdy u nás byla mnohem větší spolková činnost. Dnes jde o práci osamělých běžců, kteří se snaží na malých městech něco zlomit. Takovým běžcem je i šéf a majitel kina v Nové Pace David Horáček a je skvělé, že jsem mu mohl chvíli pomoct nést ten jeho štafetový kolík. Miluju tyhle osamělé běžce v kultuře.\nKdybychom měli samé Litomyšle\nPřišla po revoluci naše architektura s něčím podobně unikátním, čím byl kdysi bruselský styl?\nSvobodná doba se v naší architektuře projevila skvěle. Ale tak radikální a jednotný styl, jakým byl brusel, už nevznikl. Čtyřicet let bolševické nekvality se podepsalo nejen na celé stavební výrobě, ale i na vkusu lidí a na tom, kdo je ve společnosti bohatý. Za první republiky určovali moderní výraz menších obcí učitel, lékárník a doktor, jimž ovšem dnešní platy nic podobného neumožňují. Postmodernismus devadesátých let navíc rozdrobil architektonické vnímání do řady odboček, čili tady nemůže být podobná jednota výrazu jako v době bruselského stylu. To ale neznamená, že u nás dnes nevznikají nesmírně kvalitní stavby, takových úžasných příkladů máme spoustu. Vlajkovou lodí modernity je dnes Litomyšl, to je až neuvěřitelná záležitost. Kdybychom měli samé Litomyšle, neměli bychom vůbec čas ty všechny úžasné stavby oběhat. Litomyšl je jedinečná architektonická perla, která dnes nad vším září.\nPřed válkou si kvalitní architekturu nechala stavět střední třída, po válce stát, protože nikdo jiný ani stavět nemohl. Kdo zajímavě staví dnes, ti osamělí běžci?\nTi spíš běhají. Místo aby si užívali pohodlí a jezdili na dovolené, dělí se o svou energii s jinými, a přitom riskují, že na jejich marginální činnost typu divadla nebo koncertu jednou přijde pět set lidí a jindy jen pět. I dnes stavějí ti, kteří na to mají dostatek peněz. Struktura společnosti se přitom neustále proměňuje. V devadesátých letech stavěli veksláci, kteří měli vkus stejně divoký, jako byl způsob, kterým k penězům přišli. Ale mezitím dokázaly stovky lidí díky svým úžasným nápadům vybudovat další firmy, které jim stále fungují. Společnosti už věnovali spousty energie, dali lidem práci a teď si za odměnu stavějí hezké domy. Je to výraz jejich společenského postavení.\nTito lidé jsou často velmi dobře informovaní, takže už si nestaví domy, na kterých jsou kuželky na balkonech a podobné blbosti, jaké známe z devadesátých let. Dnes jsou v kurzu vyprázdněné domy, takové to betonové nic. Jejich problémem je, že to jsou sice krásné domy, ale jejich majitelé v nich někdy neumějí žít. Architekt si totiž za jejich peníze chce postavit onu ikonku, která prolétne novinami a zaskví se nafocená v časopisech. A pak do ní přijde majitel a moc neví, co v ní má dělat, protože jde spíš o estetickou než služebnou lahůdku.\nVy se naopak na služebné stavby specializujete. Už od dob vaší první realizace v podobě evangelického kostela v Braníku se zabýváte veřejně prospěšnými stavbami, nyní podle vašeho návrhu probíhá rekonstrukce Městského muzea v Jaroměři. Co vás táhne k těmto stavbám?\nNic, je to úplná náhoda. Já si stavby nevybírám, dokonce si vůbec nesháním práci. Jak to Pán Bůh zařídí, tak to ke mně přichází. Nejspíš je to tím, že lidé znají mé názory, nacházejí v nich určité souznění, a proto mě s veřejně prospěšnými stavbami oslovují.\nČeská populace čím dál víc stárne. Jsou na to naše města připravená, staví se víc s ohledem na potřeby starších lidí, mezi které – s prominutím – začínáte sám patřit?\nMám asi deset měst, u kterých si říkám: To je město na důchod! Písek, Kroměříž, Liberec, je to v nich tak hezky uspořádané, slazené, jsou tam kavárny, galerie, příroda je blízko a funguje jim doprava. Já mimochodem hrozně rád jezdím tramvajemi a vlaky, které jsou dnes bezvadné. A v jaké kondici máme zdravotnictví! Jak jezdím po světě a občas jsem v zahraničí nemocný, přijde mi k nepochopení, kolik tam musí člověk za ošetření dát peněz a jak se musí ponižovat. Zatímco tady zavoláte za sněhové kalamity sanitku a závějemi za vámi za chvíli přijedou chlapi v dobré náladě.\nTo přitom do zdravotnictví moc peněz nedáváme, je to hodně špatně placená práce a ti lidi to z poloviny dělají z nadšení. A stejně nám to tu úžasně funguje a žijeme si nad poměry. Samozřejmě že si lidi stejně furt stěžují a prudí. Ale když by měli stát před otázkou, jestli nejít raději někam jinam, zažít třeba svět tvrdé Ameriky, tak jim rychle dojde, že je to tady fakt dobře zařízené.\nDůchod je moje výmluva\nVedle Adama Gebriana jste nejviditelnějším architektem, který u veřejnosti popularizuje svůj obor. Máte pocit, že lidi díky tomu architektuře víc rozumějí? Že si jí víc váží?\nUrčitě si dnes architektury víc váží. I proto se změnil náš televizní cyklus Šumná města, který děláme s režisérem Radovanem Lipusem, na Šumné stopy. V Šumných městech jsme měli v devadesátých letech potřebu bránit moderní a industriální architekturu, které si tehdy málokdo cenil. Šlo nám o to, aby se barokní kaplička, funkcionalistická vila a továrna ze začátku dvacátého století dostaly na stejnou hodnotovou úroveň. Což se snad i díky naší drobné práci pro televizi podařilo. Města si zrovna hledala svou novou identitu a najednou zjistila, že jí může být právě továrna. Vždyť byla dlouho ozdobou města, lidem dávala práci a inspirovala zaměstnance, kteří si podle ní stavěli své baráky. Tohle už se takových deset patnáct let i díky dalším osvětovým projektům ví, náš vztah k architektuře se zásadně proměnil. Architektura dvacátého století je dnes přitažlivá, a když se konají procházky městy, na prohlídku Ostravy přijde klidně dvě stě lidí!\nZakladatel divadla Sklep se narodil 9. března 1957 v pražském Braníku, kde dodnes žije. Vystudoval architekturu, navrhl například dostavbu evangelického kostela v Braníku, přestavbu továrny Vertex na Knihovnu města Hradce Králové, interiéry Švandova divadla na Smíchově a divadla v Kladně nebo rekonstrukci kulturního domu Dobeška. Jako průvodce a scenárista stojí za populárními televizními seriály Šumná města a Šumné stopy, zahrál si ve filmech Pražská pětka, Kopytem sem, kopytem tam, Kouř nebo naposledy Chata na prodej.\nNa Šumná města jste navázali cyklem Šumné stopy o našich architektech působících v zahraničí, jak jste s ním daleko?\nNatočili jsme už celý Balkán, letos poběží pět dílů o Srbsku, kde je pro řadu lidí spousta naprosto překvapivé architektury. Pak jsme dělali takové ty typické enklávy, kde Češi způsobili velké stavební změny, jako byly Japonsko nebo Izrael. Počkejte, tady vám musím přečíst, co napsal o Tel Avivu sochař Dani Karavan: „Mladí, kteří cítili blížící se bouřku nad Evropou, přivezli do Izraele vše, co bylo moderní a nové. A to ve společenských, kulturních a tvarových myšlenkách. Modernismus odhalil jednoduchost, odříkal si dekorativismu, šel ke kořenům, ke kostce, kouli, jehlanu, válci. K písku, vodě, cementu, štěrku a betonu. Daleko od Evropy na bílém písku míchali studenti práv, medicíny a filosofie právě onen písek zaslíbené země, cement a modrou vodu. Směs pak vlili do bednění, udělali tvárnice, které položili řadu po řadě v rovných linkách. Styl Bauhausu dobře ladí k novému světu, novému způsobu života. Jako by se narodil v Evropě především pro Tel Aviv.“ To je krásně napsané. V Evropě vzniknul funkcionalismus oproštěný od všeho, kterého si lidé užívali hlavně módně a ze snobství. Ale v Izraeli byl programem nového vnímání života. Nebyly to individualistické baráky jako u nás na Babě, ale kolektivní domy s jídelnami snažící se obyvatele zbavovat jejich zátěže.\nPíšete také popularizační knížky, teď z té jménem Překvapivé stavby budete číst na pokračování v Českém rozhlase. Jsou ještě místa, kde jste nebyl a kam byste se chtěl za architekturou vypravit?\nMám mimořádné štěstí, že jsem si mohl v rámci svého očmuchávání architektury dovolit za ní cestovat do světa. Dnes jsem už úplně naplněný, a kdybych už v životě nikam nejel, tak by mi to stačilo. Samozřejmě že jsou stavby, které jsem neviděl a rád bych je viděl, ale dokážu bez nich žít. Nemám žádný seznam, který si odškrtávám.\nPřed půl rokem jste v jednom rozhovoru prohlásil, že se za dva a půl roku chystáte do důchodu. Nebylo to vzhledem k vašim výše probraným aktuálním aktivitám poněkud předčasné prohlášení?\nVlastně je to trošku moje výmluva. Lidem říkám, aby s něčím počkali, že to pro ně udělám, až budu v důchodu, kdy budu mít víc času. Upřímně si totiž důchod při mé hyperaktivitě nedokážu představit. Už teď po hodině, kdy spolu mluvíme, jsem nervózní, že bych potřeboval zase něco dělat.\nTagy: architektura, brutalismus, divadlo, film, moderna, televize


Moje básničky leží v šuplíku. Zato kuchařka jde na dračku, říká spisovatelka | Pardubice\n„Když přijedu někam na besedu, všechny zajímá moje Krkonošská kuchařka nebo jednoduché povídky Vánoční svařáček pro duši, a další. A když nabídnu svoje vážnější knihy Světlo a tma nebo Ukradené dětství Kamily, lidé je přehlédnou a raději sáhnou po těch pohodovkách nebo po receptech,“ hodnotí spisovatelka.\nKrkonoše z drsnějšího úhlu\nSpisovatelka Danka Šárková velmi ráda cestuje. Se svým přítelem procestovala s batohem na zádech Afriku a jihovýchod Asie. Díky zážitkům s místními obyvateli má nová témata do svých knih.\n„V luxusním resortu tu zemi nepoznáte. Pokud si nejedete vyloženě odpočinout a dobře se najíst, poznávejte místní komunitu, nasedněte do autobusu s domorodci, navštivte jejich domovy,“ říká spisovatelka a přiznává, že v současné době, kdy není možné tolik cestovat, hledá inspiraci v Krkonoších, kde žije.\nMomentálně tvoří knihu, která připomene Krkonoše z jiného úhlu pohledu. „Krkonoše nejsou jen o tom, že si večer užíváte wellness a přes den se proháníte na sjezdovce. Píšu knihu o tom, jak to v Krkonoších měli naši předkové těžké. Zjišťuji, že život před sto lety tam byl opravdu velmi drsný. Podobně, jako je to dodnes v některých chudých zemích světa, které jsem navštívila.“\nBenecko umí ukázat sílu hor\nKlínové boudy v Krkonoších, krajina pod Luční boudou, Sněžné jámy, Kotelní jámy, Obří důl, to jsou podle Danky Šárkové ta pravá místa, která ukazují sílu Krkonoš.\n„Pokud byste ale přece jen dali přednost pohádce před drsnou realitou, zkuste novinku Alenka, Krakonoš a Vánoce. Knížku jsem sice psala pro děti, ale vyměnit občas realitu za pohádku potřebujeme i my, dospělí,“ uzavírá spisovatelka Danka Šárková.


Na portugalské pláži slaví vítězství nad Vanasseou Fernandes, E Triatlon - triatlonový magazín\nKde se nyní nacházíte s trenérem?\nSlavíme na pláži v Portugalsku vítězství a konec mé triatlonové kariéry. Na prvním evropském ITU závodě letošní sezóny jsem konečně porazila Vanessu Fernandes, takže si už nemám dál co dokazovat…\nVlastně ne :-) , pro Vanessu to byl první testovací závod po zranění a ona sama říkala, že ještě nemá pořádně natrénováno. Ale varovala mě, že se do závodu MS v Koreji (2.května) stihne dostat do formy… tak jsem ji musela „zklamat“, že v Koreji nepojedu.\nJaký je důvod, že do Koreji neodcestuješ?\nNo, letos už to chvíli vypadalo, že by svaz mohl hradit nejen MS, ale i vybrané závody SP a dokonce to chvíli vypadalo až tak nadějně, že svaz pochopil, že musí u závodníků, kteří se mohou kvalifikovat do závodů MS přes ITU Points Rankings, podpořit i start právě tady v Portugalsku. Tento závod byl totiž mimořádně důležitý pro samotnou možnost kvalifikovat se do úvodních závodů MS... Nakonec ale zase bylo všechno jinak, peníze prý nejsou ani na tyto závody, takže se při výběru závodů musím ohlížet na fakt, že nejdřív se musím postarat sama o sebe a až pak myslet na zájmy svazu. Takže pokud se kvalifikuji, tak pojedu jen některé závody seriálu MS… ty které mi budou ideálně zapadat do plánů…\nV tréninku je vše OK, zranění a nemoci to vzaly kolem tebe oklikou?\nVybavena česnekem a dalšími ostrými pochutinami jsem nemocím nedala šanci, zranění se naštěstí také zatím vyhýbají…\nJak se letos vydařilo soustředění v teple? Kam jste zavítali?\nNa jih Španělska a mohu doporučit. Trenér má výbornou náladu, takže jsem asi plnila všechny úkoly :-)\nJak se cítíš v jednotlivých disciplínách? Bude letošní Vodičková lepší než ta loňská?\nZatím lepší je. Běh je v pohodě, plavání minimálně na úrovni loňska (dokonce jsem dostala nabídku startovat na klubovém mistrovství Španělska v plavání, ale mám v tom termínu jiný důležitý závod, což je mi hodně líto, protože to pro mne jako pro dříve neperspektivní plavkyni byla nabídka hodně kuriózní :-) ), na kole mám najeto o něco víc a kvalitněji než vloni… Ale nepřeceňovala bych to. Nikdy se nedá odhadnout, co bude dál. Sportovní štěstí někdy bývá vrtkavé, plány „překvapivě“ zbytečné, cíle nadsazené…Kéž bych si mohla triatlon celou sezónu užívat aspoň tak jako vloni…\nKdy začínáš závodit a kolik máš letos v plánu závodů? Představíš se i na domácích závodech?\nJak jsem se už zmínila, už jsem závodit začala a doufám, že uspokojím jednoho anonyma, kterého po loňské sezóně podráždila zde na etriatlonu.cz zmínka o mých 26 závodech a doporučil mi 52 závodů nebo tak něco. Budu se snažit!!! :-) Dokonce bych se měla vzhledem k zájmu mého klubu objevit aspoň na třech závodech seriálu MČR.\nZaměříš se i letos na duatlon?\nNěkolik přípravných duatlonů už mám za sebou, takže by to mohlo vypadat, že na něj zaměřená jsem… Ale tím jsem pro letošek s duatlonem skoro skončila. Na ME nepojedu, protože Komise reprezentace a VV nepřesvědčily ani mé předešlé medaile, aby schválili mou „automatickou“ nominaci na ME (u jiných klonů triatlonu to přitom nebyl problém ani s horšími výsledky) a nominační závod v Liberci mi nezapadá do triatlonového programu. A nechce se mi ani čekat, jestli náhodou nedostanu divokou kartu. Tím se mi vlastně asi zavírá i cesta na MS, protože tam se nominuje na základě výsledků na ME…\nPřeci jen je triatlon hlavně mužská záležitost? Jak se cítíš takřka neustále mezi mužskými protějšky? Nechytáš už chlapské móresy?\nA jak pak jsi tohle myslel, Lukáši? :-( Jaká mužská záležitost? Kdybys byl tady v Portugalsku, viděl by jsi nudný závod mužů :-) ráno v neděli v 8:45, kdy Portugalsko spí po náročné sobotní noci a vrcholem dne je až souboj 40 krásných holek v 11:00 !!!\nNo, možná to ale bylo jen tím, že televize čekala až na start Vanessy Fernades.... :-)\nJinak, mužské móresy od mého převážně mužského okolí samozřejmě pochytávám, aby ze mne už na startu šel strach… :-)\nKam se až podle tebe může posunout ženský olympijský triatlon?\nNo já bych ho snad už ani nikam neposouvala. Vždyť už teď jeden můj zahraniční kolega na ITU závodech vždycky řeší, jestli mě vůbec porazil ve vodě a na běhu a prohry nese velmi těžce :-). A to si musí uvědomit, že je spousta lepších holek, než jsem já! :-)\nJe pravda, že kolo míváme výrazně slabší, ale na naši omluvu budiž řečeno, že je nás obvykle trochu míň a nejsme tak vyrovnané jako muži, takže i vpředu často jezdí menší skupinky (i tady v Portugalsku jsme jely půl závodu s Vanessou a další Portugalkou ve třech). Proto volám: Triatlonistky všech zemí na kole spojme se, a pak triatlonisté třeste se! :-)


Novinky | Jak se starat o brýle | Optiscont.cz\nOptiscont Novinky Tipy a rady z optiky Jak se starat o brýle\nBrýle čistěte šetrně\nJistě znáte pocit, že skla Vašich brýlí jsou špinavá a potřebujete je vyčistit. Bohužel dost často se stává, že i drahá skla brýlí jejich nositelé čistí nejen papírovými kapesníčky, ale leckdy i tričkem či froté ručníkem. Není to vhodný způsob čištění brýlí, protože papírový kapesník, stejně jako látka Vašeho oblečení, může brýlovou čočku poškrábat. Poškrábání nemusí být vidět po prvním použití, ale při několikanásobném už jistě ano. Doporučujeme proto čistit brýle jedině hadříkem z mikrovlákna, který skla nepoškrábe a krásně je vyleští.\nBrýle čistěte za mokra. Je vhodné brýle čistit opláchnutím jarovou vodou každý večer, aby se brýle odmastily a zbavily se drobných nečistot. Během dne je dobré mít sebou vlhčené čistící ubrousky určené na brýle vhodné na antireflexní úpravy, případně čistící vodičku, která se nastříká na čočky a mikrovláknem se čočky vyleští.\nHadřík na brýle Optiscont 70 Kč 29 Kč\nSet na čištění brýlí 150 Kč 69 Kč\nPouzdro na brýle malé 130 Kč 89 Kč\nVypadá to elegantně a je to rychlejší sundat si či nasadit brýle pouze jednou rukou, avšak z dlouhodobého hlediska pouze Vaše brýle mnohem rychleji opotřebíte. Stranice jsou tímto způsobem zacházení více namáhané. Může poté dojít k uvolnění šroubků stranic či přímo k prasknutí stranice. Brýle si vždy sundávejte či nasazujte oběma rukama. Případně jednou rukou, ale ne za stranici, ale za brýlový střed.\nRespektujte vlastnosti brýlových čoček\nBrýlové čočky mívají povrchové úpravy, díky nimž jsou nejen odolnější, ale také pohled přes ně je příjemnější. Vzhledem k tomu, že se ale jedná o úpravy povrchové, je potřeba na to brát ohled a nevystavovat tyto čočky teplotám a celkově podmínkám, které jim škodí. Nenechávejte proto např. své brýle na palubní desce auta za jasného počasí. Nechoďte s nimi do sauny a celkově se vyhněte horkému prostředí, jako je například pára z trouby.\nOdkládejte brýle do pouzdra\nVaše pouzdro nemusí sloužit jen jako krabička pro dlouhodobé uložení brýlí (např. pro brýle náhradní). Využívejte ji a odkládejte do ní své brýle pravidelně. Naučíte-li se tomuto zvyku, je mnohem menší pravděpodobnost, že si brýle poškodíte např. tím, že Vám omylem spadnou z nočního stolku apod. Vaše brýle žijí s Vámi a tyto nehody se stávají. Uložení do pouzdra však zamezí poškození, které by to způsobilo.\nNesahejte na skla brýlí\nTato rada souvisí s radou první. Čím méně se budete brýlových čoček dotýkat, tím méně často je budete muset čistit :-).


7 tipů proč nakupovat potraviny on-line - eMimino.cz\nRychlá navigace: eMimino.cz » Články » Zdraví a krása » 7 tipů proč nakupovat potraviny on-line\nStále více lidí dnes využívá službu Tesco Potraviny on-line. Šetří tak čas, síly i peníze, a to ať jsou doma s dětmi, vrací se pozdě z práce, právě přijeli z dovolené, nebo zrovna onemocněli. Víte, k čemu všemu lze tuto službu využít?\nNákup potravin on-line nabízí veliké množství výhod. Díky této službě si snadno naplánujete nákup z pohodlí svého domova na dobu, kdy ho potřebujete. Zkontrolujete si, jaké potraviny vám zrovna dochází, a průběžně může celá rodina přidávat zboží do objednávky. Rychle nakoupíte oblíbené potraviny, ale zároveň pořídíte jen to, co skutečně potřebujete. Nemusíte už bloudit uličkami obchodů a vyhnete se dlouhému čekání ve frontách, které nebaví vás, ani vaše děti. Nebudete se už trápit s těžkými taškami a místo toho všeho si užijete více volného času se svou rodinou.\nUž vás nebaví dlouhé čekání ve frontách a tahání těžkých tašek. Užívejte si snadný výběr oblíbených potravin a nakupujte, kdy potřebujete a na kdy potřebujete.\nPřijedete z dovolené, máte hlad, ale úplně prázdnou lednici. Už nemusíte z dovolené mířit rovnou do supermarketu, nákup si objednáte na dobu svého návratu.\nNapište nám do naší diskuse, v jakých dalších situacích jste využili nákup potravin on-line.\nPokud vás zajímá, jak to vypadá, když za vás nakupujeme my, můžete si prohlédnout naše speciální fotoalbum.\nA že jste to ještě nezkoušeli? Tak hurá na virtuální nákupy!\n129 Kč Kojenecké bavlněné polodupačky,56... 180 Kč Kombinéza