Na těžko, s přívěsem - Diskusní fórum NaKole.cz\nNaKole.cz > Diskuse > Technické rady > Na těžko, s přívěsem\nNa těžko, s přívěsem..\nDotazy, zkušenosti, atd.\nZkus to v březnu. To horko nebývá. Jel jsem tam asi před třemi roky,…\nTomuhle přístupu nerozumím, přijde mi to povrchní. Něco takového…\nVe stručnosti viz. výše v odpovědi jardovi, ale jednu věc ti musím napsat…\nTahal jsem Croozer Cargo a Croozer pro dve deti za tendemem, lehokolem i…\nZejména tam, kde nezorali meze a pasou dobytek.\nRe: Na těžko, s přívěsem..\nbi-cyklista: """Na kazetě odstupňování po jednom zubu u pěti pastorků je mrhání převody- já "tahám" jednokolku s kazetou 11-13-15-18-21-24-28-32 a trojtác 44-36-26\nZatím nebylo stoupání, co bych šel pěšky..."""\n13z pastorek jsem s 44z převodníkem jsem využil jen velmi zřídka, spíš pro zajímavost, než že bych takhle těžký převod opravdu potřeboval, jedenáctku už bych nevyužil vůbec.\nJakou rychlostí jedeš na nejlehčí převod - 26x32? Místo 13-23 bych mohl použít kazetu 13-25, ale přijde mi, že s takhle lehkým nejlehčím převodem už to musí být pomalé natolik, že je problém udržet rovnováhu, nebo ne?\nNavíc nevím jak ty, ale já jezdím zásadně po silnici, kde je, až na vzácné případy, rozumný sklon.\nNemít nejlehčí 22 předek 34 zadek tak spoustu kopců turistikuju. Ne že by mi to vadilo, ale s nákladem mi energeticky nejméně vyčerpávající vychází verze kolmo, a to i když počítadlo z minimálních 3,7km/h co je ještě schopné ukazovat dávno sedí na nule. Když jsem vyrážíval na 4 měsíce toulat se do Alp, vozil jsem vždy rezervní 22 protože ta mi vždycky odcházela jako první.\nNo prtoe ty jezdíš na kole s bagáží tam, kam chodí i císař pán pěšky, to je pochopitelný, že potřebuješ takhle lehké převody, a to z toho kola nespadneš, při tak nízké rychlosti, však to už musí být svého druhu ekvilibristika, ne?\nCopak toto problém není, mnohem obtížnější, když jedu jen nalehko s trojkapsou za zadkem, je udržet přední kolo na zemi. To pak musím tlačmo i když jinak by to bylo pořád rozumně jetitelné. :-(\nmáš krátký kolo:-)\nTo je fakt, že převod 44-11 se zátěží využívám většinou při přesunu přes únavné maďarské roviny (za pálícího slunce se není kde schovat do stínu a většina vsí je od hlavní bokem), abych byl co nejrychlej pryč- nebo při mírném klesání za deště, příp. když je třeba "jen prolítnout" nezajímavý úsek. Také převod 26-32 není v permanenci- slouží jako "nouze" při dlouhých stoupáních- jezdím převážně Balkán a Rumunsko. Tu není zvláštnost trefit na 8-12km stoupání 10% (občas úseky i 16%) a ke konci, (nebo v zatáčkách, kde se "zvedne" i na 20%) přijde jako pomoc vhod. Rychlost je malinko pod 5km/h a to se chvíli vydržet dá. Je to každopádně lepší, než jít pěšky a náklad tlačit. V terénu se takový převod použít nedá.\n"Ten chlap musí mít ukrutnou sílu!" :-))\nPřevod 44-11 řadím v rychlostech 50+ a to na těžko fakt nedám. Jedině z kopce.\nSpíše je zvyklý jezdit málo frekvenčně. Jistě se shodneme, že se dá jet po rovině i natěžko rychlostí kolem 30km/h (za příznivých podmínek). Pak to vychází zhruba na 60ot/min. Pokud jsi zvyklý jezdit lehčí převody s frekvencí kolem 100ot/min, jsme při tomto převodu zhruba na 50km/hod. Tomu odpovídá i jeho sdělení o "lehké straně" převodů, kdy u 26/32 jede do kopce rychlostí chůze.\nAle to si jistě lehce spočítáš i sám ....\nPřijde mi, že takhle musí hrozně trpět kolena....\nPrávě že mi přijde, že musí jezdit moc nízkou kadencí.\n....jjjjo- jsem spíš silový typ. Kadenci nad 70 jsem zkoušel a bohužel nevyhovuje- neudržím ji delší dobu, takže kolem 60 je dobrý. Kolena možná trpí, ale nedávají to ani po 30-ti letech cykloturistiky "natěžko" v mých letech znát ;-)\nHmm..na tomhle praktickém příkladu je krásně vidět, jak je mnohdy úplně zbytečná diskuze stran převodů na kole. Protože každému vyhovuje něco jiného.\nZamlada jsem jezdíval taky spíše silově. Ale pak mi kamarád ukázal výhodu lehčích převodů a větší frekvence. A dodnes jsem mu vděčný. Ale musel jsem se celé jedno jaro učit, abych to utočil.\nMy jsme se ženou přestali jezdit na tandemu. Prostě jsem si během let s lehokolem zvykl točit jinou frekvencí než ona a nepasuje nám to.\nA vetsi prevodnik pro ni by to neresil ?\nTo mě nikdy nenapadlo. Ale myslím, že doba tandemová je zatím za námi. Třeba časem, až budu ještě hůř vidět, ho zase rádi uvedeme do provozu.\nJak chceš na TANDEMU šlapat u každého jezdce s jinou frekvencí? Pominuli, že by si omlátili navzájem nohy, jak to dostaneš jedním řetězem na zadní kolo? nebo že by každý poháněl alternátor a tím by se roztáčel elektromotor.....\nStejná je jen rychlost posunu řetězu. Když budou různé talíře u šlapek, tak bude i různá frekvence otáčení těmi šlapkami.\nTím ale získáš zas jen PEVNÝ poměr rychlosti šlapání přední:zadní, dejme tomu 1:1,3. JAK ale zabráníš tomu, aby se nepokopali, když se nevyhnutelně (pokud nešlapou synchronizovaně) dostaneš do situace, na jedné straně má přední nohu vzadu a zadní má nohu vepředu?\nTo jako ten tandem rozřízneš a prodloužíš, aby oba dva měli navzájem nezasahující okruhy šlapání? To bude ale lochneska....\nA jak to hezky rozhodí vedení kola :-)\nNa to jsem ani nepomyslel. Nikdy jsem na tandemu nejel. Jen jsem uvažoval o tom převodu. Je jasné, že je to nerealizovatelné. Díky za připomínku.\n....budu muset vyzkoušet, jestli se to frekvenční šlapání po letech teď naučím- však v důchodu na to mám času dost.. ;-)\nRychlost se už ve vyšším věku moc trenovat nedá. Jednak je to z části vrozené (poměr rychlých vláken ve svalech) a druhak s věkem schopnost ji rozvíjet klesá. Takže trochu zrychlit asi půjde, ale nic moc, zvlášť, kdyžs doteďka aktivně jezdil. To nacvičuju už druhej rok a spíš čím dál horší, než aby se to lepšilo. Výraznější změna přišla až s Růžou, ale tam je to jednoznačně jiným strojem :))\nMy se ale nebavime o rychlosti, nybrz o frekvenci slapani. To s absolutni rychlosti az tak nesouvisi...\nKdyž si vzpomenu, že jsem měl na první silničce převodníky 52-42 a vzadu sedmičkovou kazetu s největším pastorkem 26, ježí se mi z toho všechny chlupy :-). Ale holt roky se nedají zastavit...\nTaky jsem si vzpomněl (trochu pozdě, ale přece), jak jsem kdysi při dojíždění na klasice do práce, aby nebylo nudné, hrával s větrem takovou hru:\nKdyž ráno fouká proti, logicky zpátky to musí být přece do zad a naopak, jaképak pověry o věčném protivětru.\nKdyž tedy ráno nezbývalo než dát lehčí převod, protože byl silný protivítr, počítalo se s tím, že odpoledne to bude "s větrem". To znamená těžší převod a odpovídající vyšší rychlost. To se muselo dodržet, ať už pak foukalo ve skutečnosti jakkoliv.\nA naopak - když jsem si to vydřel už ráno, zpátky jsem si pak mohl konečně oddechnout na lehčí převod, když se vítr jak na potvoru už zase obrátil.\nKdyž ale všechny okolnosti dovolily jet na těžký převod tam i zpátky, získal jsem tím plusový bod. Ten se dal využít, když bylo nejhůř a jet tam i zpátky na lehký.\nAle plusové body se měly sbírat, zatímco z mínusu bylo potřeba se dostat co nejdřív.\nJak to dopadlo celkově, to už nevím, měl jsem to promyšlené, co je lehký a těžký převod, o kolik stupňů dolů, o tolik nahoru a takhle jsem nekompromisně posiloval (a ničil kolena).\nDlouho potom se mi až díky lehokolu zvýšily průměrné otáčky z 60 na 90 nebo víc, ale snažím se to silové šlapání nezanedbat, často dojde rozsah převodů a jet se musí dál.\njezdil jsem s vozíkem tři sezony. Letošní dovolená už bez. Raději jsem zredukoval množství věci co ssebou tahám. Hlavní důvod byla loňská dovolená, kdy jsem kvůli horku do kopce tlačil a tlačit lehokolo s extrawheelem není něco co nějak oblibuji. Za to letos bez extrawheelu jsem opět tlačil ale, tak nějak fešácky. Na řídítka jsem navázal otěže a opřel se zezadu do brašen. A kolo byť naloženo, jelo do kopce jako kočárek. Ani hřbet mě nebolel.\nExtrawheel jsi teda prodal? O redukci váhy a množství bagáže jsem taky přemýšlel, ale nic kloudného mne nenapadlo.\nPokud nechám doma teplé věci, bude neobvyklá zima, nepovezu-li hadry do deště, bude vydatně pršet, atd.\nPak by ještě přicházela v úvahu koupě lehčího kola, stanu, spacáku, oblečení, atd., ale za každé ušetřené kilo se platí nehorázné peníze, to se na to můžu vyprdnout, na tomhle druhu cestování se mi líbí i finanční nenáročnost, neměl bych z toho takovou radost, navíc o to větší bych měl strach nechat naložené kolo bez dohledu.\nPříští rok (snad) vyrazím s Extrawheelem do Španělska, na takové cestě se jasně ukáže, zda to byl dobrý nápad, tahat s sebou čtyři kila navíc(ten vozík), místo abych to dal do předních brašen.\nTo máš recht s těma prachama- já tak "ušetřil" při obměně doslouživší výstroje (stan-1,8kg, spacák-0,9kg, karimáma-0,47kg a oblečení-Moira).Věci na spaní (stan,spacák,karimáma a triko,kraťasy,ponožky) se vejdou do jedné ne plné brašny SA-15litrů- do druhé poloprázdné náhr. oblečení, pončo do deště, sandály, hyg.potřeby, powerbanka 15000mAh, nějaký potraviny.Vaření je spolu s ostatním v krabici a vše na vozíku i kole nemá 25kg. Nejtěžší je nářadí a věci náhradní (lanka, klíče, duše, stahováky ap.). Přední brašny nevozím a ani bez vozíku jsem nevozil- tolika věcí neberu, není proč. Zatím mi nic nechybělo- spíš jsem ubíral až se to "vykrystalizovalo" do této podoby a váhy. Je pravda, že na Balkán a do Rumunska je třeba sebou brát hlavně víc věcí pro příp. opravy/poruchy na kole kvůli chybějícím servisům a dílům. Proto je kolo klasický ocelový cross s véčkama a pevnou vidlou, kde není tolika možností závady. Kolo nemám problém kdekoliv nechat osamotě před obchodem- jinde se vždy najde místo kde na něj stánkař/pokladní dohlídne.\nNeprodal jsem ho. Letošní dovolená byla vandrovací se spaním v hamace, takže mi odpadl stan, což je hnedle celá jedna brašna. Vaření jsem zredukoval tak, aby se mi vlezlo spolu s mým oblečením do jedné brašně, takže ušetřená další brašna. A řek sem si, že když jedu takové to blonckání českopolské hranice, tak se dá snadno stravovat v našich restaurantech a prožrali jsme na dovolené docela majlant. Ale bylo to fajn.\nKdyž pojedu někam daleko, tak zas dojde na extrawheela, protože stan a kuchyň.\n....co vozíš za stan, že zabere jednu brašnu- nebo je ta brašna tak malá? ;-)\njurek family 4. https://goo.gl/CqSoaB\npro tři lidi a tři kola ideál\n.....hmmm, to pak ale nesmíš jezdit sám- to se takový palác proveze! ;-)\npro letošek jsem zavedl model každý spí ve svém. :-) http://pohranici2016.michlik.eu/medium/0037.jpg\ntohle je Panský kříž v Broumovských stěnách, turistická odpočívka. Jinak jsem k tomu spaní měl ještě plachtu 3x2m, to když nebyla taková komfortní střecha jako na Panském kříži.\nNebolí z toho hřbet, nebo za krkem? Spát na břiše asi nelze, co :-)\nnejpohodlnější spaní ze všech vandrů co jsem zakusil. :-)\nNa břiše by teoreticky spát šlo, když si lehneš naštorc, ale já jsem plotýnkář a odnaučil jsem se spát na břiše už dávno. Takže mi to nechybí.\nA když se otočíš na bok, na plotýnky asi taky nic moc? Bych asi nevydržel celou noc na zádech. Nevím o tom nic, jen se ptám, přece musí být problém najít vhodné místo, kde to uvážeš?\nkupodivu poloha na boku je velmi příjemná a potřeba se po postavení porovnat u spaní v hamace nedostavila. u spaní na zemi na vandrech pokaždé.\nNajít stromy na zavěšení je na horách snazší než najít rovné místo pro stan.\n...taky vhodný řešení- já bych takhle ani neusnul, o spánku bych si musel nechat "jen zdát". Mám pro změnu problém s páteří a musím se "vrtět"- usínám na břiše a pak se přehazuju nalevo a spím na pravé straně- a to na rovným...Co nato říkaj hladoví komáři?\npískají vzteky, když se na mě nemohou dostat přes moskytieru.\n...zvyk sis na to, nebo pomáhají špunty? ;-)\nVypadá to na dobrý nápad, ty otěže. Máš někde fotku nebo popis, ať nevymýšlím vymyšlené?\ntady třeba diskutuji s paní na pevnosti Hanička.\nTy otěže jsou normální černý špagát uvázaný na řídítka. K vázání používám dračí smyčku, protože je rychle uvázaná, snadno se rozvazuje a hezky vypadá. :-)\nnebo tady u Zemské brány má dcerka bílý špagát uvázaný jako otěže.\nTo se mi líbí, vozíš si s sebou i plážové lehátko!\nto jsou kočárky. Nebo myslíš něco jiného?\nKdyž jsi u těch převodů. Co dát dopředu dvojtác 38/24 a k tomu kazetu 13-25(28)?\nVelkou pak můžeš jezdit po celé kazetě, a když v kopci nebude stačit, hodíš malou.\nTo by určitě šlo, ony dneska ty nový bajky jezdí vepředu klidně jen s jedním převodníkem a vzadu 11 pastorků, jenže mně křížení vadí vysloveně od přirození, holt stará škola, proto furt špekuluju s trojpřevodníkem, že z velkého křížení bych se mohl opupínkovat :-)\n....mám ten samý "problém"- jak mám jedním tácem "obsloužit" jen na chvíli čtvrtý pastorek, jsem nesvůj a nic s tím nenadělám...:-((\nHm, na Růžence (tři talíře a vzadu šestikolo) můžu dát na všech talířích všechna kolečka a nemám pocit, že by se řetěz křížil. Akorát teda megaring řadím jen s nejmenším talířem, dávat ho k těm větším talířům jaksi nepotřebuju.\nNěkdy dokonce preferuji přehazování talířů před řazením vzadu a kolečka začnu přehazovat, až když su na nejmenším talíři a je to delší či prudší stoupání, co taky jinýho už pak můžu dělat, že ano...\nOn ten úbytek rychlosti mezi talířama není zas o tolik větší, jak mezi kolečkama, a když to začne stoupat, tak takového úbytku dosáhnu velmi rychle, to bych ani nestíhala házet kolečka a stejně bych musela v jednu chvíli přehodit talíř.\nZajímavé je, že na arabovi, kterej má osmikolo, ale dvě nejmenší kolečka nepoužívám, těma talířama zbývajících šest koleček takto neobsloužím, bo cítím, že se kříží řetěz. Převodníky, středy i řetěz jsou na obou kolech stejný, šířka těch šesti používaných koleček u araba je snad i menší, než Růženčino šroubovací šestikolo, tak je mi to záhadou.\nJediné, čeho jsem si všimla, je jiný počet zubů na těch šesti používaných pastorkách (viz.obr), žádné číslo se neshoduje a dle mého názoru to má vliv na vzdálenost mezi prvním zubem v záběru na pastorku a posledním zubem v záběru na převodníku a jak se do této délky vejdou články napnutého řetězu. To je jediné, čím si to dokážu nějak vysvětlit a asi to má Růženka dobře zkombinované.\nRůženka má možná delší zadní stavbu, než arab, takže křížení řetězu není tak výrazné, možné je i to, že u Růženky máš prostřední převodník rovnoběžně s prostředním pastorkem, zatímco u araba to je jinak, nic jiného mě nenapadá.\nTam je to právě divné. Růženka má proti prostřednímu talíři 3-4 kolečko, takže prostřední talíř obsluhuje 1. - 6. zcela symetricky. Ovšem velký talíř dojede na 2. kolečko bez nějakého citelného křížení a stejně tak nejmenší talíř dojede na 6.kolečko taky bez pocitu křížení. Samozřejmě, že řetěz v těch krajních polohách jde dost zešikma vůči ose kola, ale nabíhá na ozubení tak, že se stěna řetězu netlačí na zub a není to tudíž ve šlapátkách cítit.\nArab má prostřední talíř proti 4.kolečku (tedy je trochu víc k pomalejším převodům) a měl by obsloužit kolečka 2.-6., zvládá jen 3-5.\nVelký talíř je mezi 5. a 6. kolečkem (blíž k šestému) a na 4. i 7. už cítím křížení, 8. je nepoužitelné (ale 11 zubů nepoužívám nikdy). Velkej talíř vpodstatě čistě obslouží jen 2 kolečka :( a z velkého na prostřední mám k dispozici jen 5.kolečko na přeřazení, z prostředního na malej můžu už řadit na více kolečekách, nejmenší talíř obslouží 1-5 v pohodě a je někde mezi 2-3 (blíž k druhému).\nTo by odpovídalo teorii, že čím menší talíř, tím delší řetěz mezi talířem a kolečkama a tím tedy i větší možnost zešikmení linky, aniž by to křížilo.\nZměřila jsem vzdálenost šlapacího středu od středu zadního kola a Růženka to má opravdu o víc jak 1 cm delší. Růženka má šikmější sedlovou trubku, takže si může dovolit o tu "šikmost sedlové trubky" mít delší zadní stavbu a sedlo je nad zadním kolem stejně jak u araba. Na Růžence se lepší šlape, ten centimetr, o který mám šlapátka vůči sedlu víc vepředu, je cítit. A může být, že ten centimetr umožní i větší "rozptyl" u řetězové linky na velkém talíři.\nPak mě ještě napadá jinak tvarované ozubení na převodnících na Růžence a na Arabovi, nebo na kazetě, nebo jinej řetěz. Na levnějších klikách je ozubení dost často divně tvarované, viděl jsem levný převodník, na kterém byly prohlubně mezi zuby v podstatě hranaté.\nStředy, převodníky s klikama a řetěz mají stejné. Jsou jenom jiné počty zubů na kolečkách vzadu. Ale skutečně ta stavba je odlišná a řetěz na Růžence je "delší". Arab má kazetu 8mi kolo Shimano s maxikolem 34 a Růženka má šestikolečko Shimano s maxikolem, oboje nové a ve střední cenové relaci. Zuby to má tvarované stejně, to by po tom ten řetěz chodil jinak. Prostě to chodí po delší lince na Růžence a je tam vždycky rozdíl v převodu (počtech zubů na zadním kolečku), nemají ani jeden převod shodný.\nJeště snad, že arab má indexaci na přesmykač a Růžnka ne, ale v tom to asi není, protože štrejchání o ramínko přesmykaže je něco jiného jak křížení řetězu a arab kříží dřív, než dojde ke kontaktu s ramínkem, u Růženky samozřejmě při řazení nejmenší talíř a nejmenší kolečko musím nastavit přesmykač...\nNa obou kolech je zařazenej zhruba stejnej převod. Na Růžence je 42/14 a na Arabovi 42/15\nPodařilo se mi elegantně vyřešit dost zásadní problém - jak pověsit kšiltovku na řidítka typu "Bulhorn" :-)\nÚžasné, veliká gratulace :D\nJeště musím vymyslet nějakou pojistku, kdyby to fouklo z druhé strany :-)\nŇákej trouba mi dal mínus, zkus vymyslet něco lepšího ty chytráku! Je to strašně důležitý doplněk, díky němu si můžu bezpečně sundávat a nadundávat kšiltovku za jízdy!\nJe tu spousta závistivých pitomců, kteří nedokáží nic tak pozoruhodného vymyslet a jen dávají průchod svému vzteku. :D\nBuď jsem blbej, nebo je to fakt problém, přidělat něco lehkého, jednoduchého na řidítka, aby na to šla kšiltovka pověsit jedním pohybem, aby to nebylo nebezpečný, aby to nepřekáželo v úchopu, vona ta trubka je kulatá, míst, kam můžeš něco přidělat moc není, vrtat do ní nemůžeš, zkoušel jsem "rohy" i "špenáty" od Cinelli, nic.\nLámu si s tím hlavu už od loňska, včera jsem měl světlou chvilku a dal tam tu starou silničářskou brzdovou páku. Váží pár deka, je vyrobená z kombinace plast-elox, takže se o ni kšiltovka neušpiní, lze ji instalovat přímo na místo bez vodundávání omotávky, řazení a podobně, navíc je otočná, stačí vzít inbus a můžu si vybrat, jestli bude kšiltovka viset pod řidítkama, nebo hozená nahoře, to se vytříbí až v praxi, neumím si představit vyřešit věšení přilby a navíc tu hrůzu nepraktickou nosit na palici :-)\nA co zkusit kosmickou technologii ? Na čepici našít "háčky" a na vhodné místo řidítek přilípnout chlupatej protikus sucháče.\nLaskavě věnuj svoji pozornost něčemu jinému, nebo přijdeš na něco lepšího a celý mi to zkazíš.\nMožná ti chtěl někdo naznačit, že by bylo lepší jezdit v přilbě než v šiltovce.\nAle tvoje volba.\nKdyž nepadá, tak na co přilbu? Čepička je pohodlnější.\nJá jsem si v lednu na sjezdovce díky přilbě pěkně poničil krční páteř a ještě teď se z toho hrabu. Nebýt přilby, tak se mi na krk žádná síla nepřenesla a byl bych víc zdravý. Do ničeho jsem hlavou nenarazil, jen ta veliká přilba brzdila o sníh. Nošení přilby není samospasitelné a má to také své zápory.\nJojo u tebe je nošení přilby zbytečné\nA podle čeho tak soudíš? Píšu já tobě, že jsi ...?\nV první chvíli jsem měl chuť ho smáznout, ale pak jsem si řek ale co, ať to všichni vidí, u koho je nošení přilby zbytečné..\nPřesně tak. U tebe je to taky zbytečné.\nTo bílý prostě musí ven, viď, Billicku :-)\ntaky ji nenosim a na kole už vůbec ne.leda na nějakej downhill.\nláďa hruška by to taky ocenil, i když ji nosí čelem vzad...\nLáďa je amatér, tohle je pokročilá technologie, kterou ocení jen drsní dálkaři.\nPokusím se z tématu o navigaci přesunout debatu o Extrawheelu semka. Dá se na něj naložit docela dost.\nMěl bych strach mít na přívěsu "hodně" a na kole "málo" nebo nic. Při klidné jízdě rovně nic nehrozí. Ale třeba z kopce přes nerovnosti, případně s razantnějším brzděním. Aby ten vlek kolo nepředběhnul, při brzdění odlehčené zadní kolo nevytlačil do strany, při sjezdu nerozhodil směr atd atd...\nTo asi jo, musí se naložit tak, aby byla větší váha před osou kola a tlačila oj dolů, to by asi mohlo za normálních okolností stačit, když s tím nebudu dělat psí kusy. Mám představu, že bych měl na zadním nosiči dvě 20litrový Ortliebky a zbytek na vozíku, to by neměl být nijak extrémní nepoměr.\nteoretizuješ? nebo máš zkušenost?\nZkušenosti s těžkým přívěsem mám za autem i za motorkou. Ten za autem jsem dokázal dotáhnout až do krajnosti (nebo spíš za...) :-) Není důvod, aby tomu u lehoučkého kola bylo jinak. Fyzika je jen jedna.\nkdyž slyším fyzika je jen jedna tak si nemohu nevzpomenout na paní co mi vysvětlovala proč je správné aby její 8 letá dcerka tlačila kolo naložené natěžko po vrstevnici v prudkém svahu tak aby měla to kolo nad sebou a ne pod sebou. Řek jsem té její dcerce ať se vysre na fyziku a tlačí ho pod sebou, protože když ji ujedou nohy tak je lepší když se dolů o svahu bude kutálet nejdřív to kolo a pak až ona.\npro grammar nazi. čárky jsem ušetřil, sám jich mám málo.\nKdyž tě rozhodí vozejk, tak se kutálíš fyzika nefyzika :-)\nextra wheel tuhle prasárnu nedělá.\nTo netuším. Není to ale zas o tolik jiné, než jednostopý vozík za motorkou. A ten ji při troše nešikovnosti parádně rozkejvat, i když jsou tam poměry hmotností úplně jinde.\nNevidím důvod, proč by ne takovou, nebo jinou podobnou. Furt se tam zezadu něco tlačí. A v případě naložení jen vozejku je mezi předním brzdícím a tlačícím zadním mezi dvěma "kloubama" prostřední odlehčený.\nKdyž se ti povede extrawheel rozkejvat třeba díky blbě rozložené zátěži tak se ti odepne od kola a pokračuje sám.\nNo, tak to pak musí bejt dvojnásobná radost :-))\nKdyž to bude dobře vyvážené, že to nespadne na oj, tak to může utíkat i poměrně daleko, asi tak jako odepnutá lyže :D\nTo by se ale musely uvolnit z čepů obě strany současně a rovnoměrně. A t si u dvou dovnitř tlačících pér neumím moc představit. V lepším případě by šel vozejk do strany a možná by se to dalo i ustát, nebo ta uvolněná strana do výpletu.\nmusím souhlasit,vím co dokáže naloženej vlek za auto (cca 400kg) za nákladním kolem.\nA zvláš´t když je nějakej mizernej terén, např štěrk nebo mokrá tráva.\nTak kdy už bude ta předváděčka ? nemůžu se dočkat !\naž naprší ...\nA to by asi byla sranda největší :-)\nKaždý má svoje pro a proti.\nKdyž mám jen zadní brašny, má kolo v prudkém stoupání tendenci stavět se na zadní.\nBrašny vpředu a vzadu - lepší rozložení váhy.\nS Extrawheelem jsem nikdy nejel, ale podle videí to vypadá zajímavě. Jen bude obtížnější přenášení a nakládání, např. do vlaku. Jako každý vozík - musíš jít 2x.\nS předními brašnami jsem předloni jel 14 dní a nezvyk jsem si, pokud bylo zapotřebí delší dobu přesně držet stopu, třeba ve stoupání, když kolem mne frčelo jedno auto za druhým, nezvládal jsem to s dostatečnou reservou, párkrát to bylo fakt na hraně, ty brašny mě málem dostaly do maléru.\nTak jsem koupil extrawheel, jsou to čtyři kila navíc, vloni jsem ho testoval, líbilo se mi to, ale byly to jen dva dny, takže jsem trochu zvědav, co to se mnou udělá 14 dní po sobě, jestli mě ten vozejk nakonec neutahá, takže si na tu cestu dám pro jistotu tři dny navíc, abych nebyl ve stresu :-)\nVono zase když jsem potřeboval přenést kolo s předními brašnami, třeba schody v metru, bylo to na hranici mých sil, to jsem se fakt bál, že mi rupne v zádech, vozík jde rychle odpojit, když to ponesu na 2x, nebude to taková váha.\nJenže zase uhlídat to, aby to někdo nečórnul, do vlaku nic moc, no, to je mi jasný, já s tím naštěstí pojedu akorát metrem z Čerňáku do Zličína, tak to snad dopadne dobře :-)\nV létě jsem jel dva týdny s brašnama vpředu a bez problémů, a to i v lehčím terénu (okolo hranice - Český les a Šumava). Ale třeba je jen HT 26" stabilnější.\nFotku to zase nevzalo. Takže odkaz:\nHm, možná jsem to měl blbě vyvážený? Nejtěžší věci jsem se snažil dávat co nejníž, do blízkosti středu kola, přesto to mělo, hlavně v malé rychlosti, takovou jako setrvačnost, a než jsem ty setrvačné síly vyřadil z provozu, tak jsem dost kličkoval. Vozil jsem v tom dvě 1,5 PET lahve s vodou, náhradní duše, nářadí, jídlo, možná k tomu přispěly silniční oblouky, ve srovnání s bikovými řidítky jsou dost úzké, nevím.\nŘidítka jsem vyměnil, koupil vozík, takže už to snad ani nechci vědět, čím to bylo, nerad bych se dozvěděl, že jsem díky vlastní neschopnosti zbytečně investoval sedm tisíc.\nVozit vodu v předních brašnách se mi velmi neosvědčilo. Jak nejsou flašky úplně plné nebo naopak zcela prázdné, dokáže ta hmota pohybující se vody v lahvích pěkně rozhodit řízení, zvlášť patrné to bylo při rychlejších sjezdech kdy mělo přední kolo často sklon se rozkmitat a nebylo jak tomu zabránit. Jak jsem ale vody přesunul na zadek, problémy zmizely.\nLoni na dvou týdenních výletech jsem vystačil jen se zadnímí kapsami, avšak teď v květnu na měsíc do Skotska opět beru i předek.\nIdeální vyvážení mi přijde takové že když kolo chytnu jednou rukou za sedlovou trubku a zvednu, tak obě kola by měla být ve vzduchu aniž bych musel druhou rukou tlačit řídítka dolů.\nZajímavé, mně se ovladatelnost zhoršovala s klesající rychlostí, v těžkých stoupáních jsem si nepřipadal jako Delgado, nýbrž jako ekvilibrista. Ve sjezdech to tendenci kmitat nemělo, dalo se i bez držení.\nAsi to bude individuální, každé kolo je trochu jiné, možná mám ten předek krapet povolnější, než by bylo pro použití předních brašen žádoucí, nevím.\nKaždopádně kdybych někdy přední brašny vezl, dal bych do nich jen hadry, aby byly co nejlehčí - a to mi na tom právě vadí, dát 4l vody na zadní kolo, které už je i bez vody vytížené dostatečně.\nNa Extrawheel jsem zkusmo instaloval přední nosič od SA, takhle na něj v pohodě naložím to samé, co na kolo bez vozíku - dvě zadní a dvě přední brašny, navíc zbylo místo na horní ploše nosiče od SA a zakřivený nosič je taky prázdný.\nJak se to bude chovat takhle naložené netuším, možná to někdy vyzkouším, nejtěžší věci by se musely dát do velkých spodních brašen, to je jasný.\nKolik vlastně celkově plánuješ brašen?\n4 na vozíku a 2 na kole, nebo chceš všechno dát na vozík?\nHlavně zajímavé je kolik blbostí jsi ochoten s sebou vláčet. Je známé pravidlo, že jak velký batoh máš, takový plný s sebou táhneš. A ty pracuješ na největším realizovatelném.\nJsa jazykově zcela nevybaven, snažím se být co možná nejvíc soběstačný a předejít situacím, ve kterých budu trapně votravovat domorodce kvůli každému prdu. Nechci se spoléhat na "dobré lidi", někteří zkušení cestovatelé s tím dopředu počítají, ale mně se tenhle přístup ekluje.\nJe velká pravděpodobnost, že hodně věcí vůbec nepoužiju, ale podle mě to neznamená, že jsou to blbosti, které s sebou vláčím zbytečně.\n....každý má svůj "fígl" na to, co vše potřebuje(nebo by mohl potřebovat). Já jsem zatím domorodce otravoval jen jednou (svaření zlomeného nosiče-ale ten sebou nevozíš ani ty)a i když jezdím s jednokol. vozíkem, tak ani do pustin Rumunska a Balkánu, kde nejsou běžně servisy a cyklozboží, nevozím víc jak dvě brašny a ostatní v brašničkách by se vešlo do třetí- celkem do 25kg na měsíc. Krom svařování si s nářadím opravím vše co se pokazí a opravit jde.....\nŽe mám velký brašny ještě neznamená, že je mám plný cihel, ruku do ohně za to nedám, ale mám dojem, že naložené kolo vážilo se vším všudy 45kg, samotné kolo 17kg, vozík dejme tomu 4kg, to máš 21kg, 45kg mínus 21kg rovná se 24kg bagáže a to do toho počítám i čtyři lity vody, jestli se nepletu.\nAle ber to s rezervou, fakt mám mizernou paměť, klidně se mohlo stát, že jsem se sek o pět kilo, až mi přijde druhý pár spodních brašen, udělám kontrolní balení, zvážím to přesně a dám to sem i s portrétem.\nNechceš sepsat i seznam, co s sebou všechno bereš?\nAť ti to můžeme zkritizovat. :-)\nSi to klidně zkritizuju sám :-) tak nějak všeobecně se s tím neseru, no, dokonce ani kartáček na zuby nezkracuju.\nVezu trošku víc teplého oblečení, než je při cestě na jih bezpodmínečně nutné.\nDřu se se zbytečně velkým a těžkým stanem.\nTakovou tu igelitovou plachtu i příjemný hadříky na spaní bych taky mohl nechat doma.\nPlyšáka Matěje, železnou zásobu šušenýho masa a tužkovek taky.\nKdybych tohle všechno odboural, mohl bych doma klidně nechat i vozík, který váží čtyři kila.\nAle jinak se to za těch třicet let tak nějak vyselektuje, že nejspíš vezu nemlich to samý, co ostatní.\nsušené maso máš vlastní výroby nebo to jerky s indiánem?\nSindiánem, pět 100g pytliků, zaberou skoro půlku brašny, asi je propíchnu špendlikem aby splaskly, zkazit by se to nemělo, ne?\nTřeba tak?!? :o)))\nTak teď to nechce vzít ani obrázek o velikosti 82 kB...\nMožná je moc malý :o)))\n....bez problémů "naprvníšup" 1 a 1,3MB....\nPortrét už mám, na kontrolní balení jsem si zatím netroufl.\nKontrolní balení - bicykl 15,3kg, vozík 4,5kg, stan 2,9kg, bagáž 17,2kg = 39,9kg, k tomu nutno připočíst 5,5kg, pokud budu mít všechny lahve plné vody. Takže max. váha celé soupravy se pohybuje okolo těch 45kg.\nTohle byl jen experiment :-) dumal jsem nad tím, jak se tomu maníkovi povedlo naložit na extrawheel čtyři brašny na fotce, kterou jsem postoval výše. Mně se zatím nejvíc zamlouvá tato kombinace - dvě velké Ortliebky na zadním kole, na vozíku další dvě + stan.\nAle tenhle maník s sebou musí tahat i nějaké to další oblečení a vybavení, aby nezmrzl. No a také to má poměrně po rovině, to se mu to tahá :(\nI uprostřed zuřícího léta dokáže být nahoře v Pyrenejích vítr, déšť, pár stupňů nad nulou..\nO tom žádná, takové počasí může přijít i na Šumavě.\nTakže letos opět směr Pyreneje?\nKdyž dá pánbuch tak jo, jen s drobnými vylepšeními pojedu stejnou trasu, kterou jsem jel v r.2015, letos snad zvládnu i Mont Ventoux, spousta lidí to nechápe, ale já se rád vracím na stejná místa.\nmám cca měsíc vozík (nějaký číňan z aukra za 2500,-) Po promazání ložisek v kole a drobné úpravě upínacího mechanizmu zatím super. Záleží hodně za jakým kolem jedeš. S naložeými 30kg za lowracerem jsem vzdal cestu po 1km, ale to byla zkouška předem odsouzená k neúspěchu.\nNaopak dnes mám najeto 80km se sestavou na obrázku (vážilo to dohromady 54kg, já vážím 67kg) jisté řízení to mělo do cca 45km/h a to i v prudkých zatáčkách, průměrná rychlost 23km/h. Ale zase stoupání jen cca 600m, klesání 900m a hezké asfaltové cesty.\nCelkově na dopravu věcí po silnicích super, s cestováním a horšími cestami zatím nemám zkušenost. Extrémně důležité je dobré vyvážení a upevnění věcí, aby ve vozíku (ani na vozíku) neměly možnost pohybu.\nJezdím pátý rok s tím samým (ale z Impexu za 1760Kč)v pohodě.Taška nepřežila měsíční cestu s denním balením- vozík jsem po roku upravil o odpružení a místo tašky dvě brašny+PVC "krabice". Na delší cesty bych bez něj nejel-lehčeji ovladatelný kolo a nízký těžiště nákladu je velký plus.....\nTenhle vozík by se mi moc líbil, ale odradila mne váha.\nDá se koupit vozík v principu stejný, ale kvalitnější a lehčí, od toho mne odradila cena :-)\n....i mne-chtěl jsem vyzkoušet jízdu s vozíkem a v okolí nebylo nic k mání, tak jsem "šel" do tohoto s tím, že kdyby se "nezadařilo", na zahrádku bude dobrý(na odvoz úrody ap.).Po pár jízdách mne to chytlo a od té doby je na dlouhé cesty dobrý společník.Tašky nelituju- stejně bych do ní nebalil pro nepřehlednost a hledání- takto upravený je za tu cenu bezkonkurenční. Váhu po úpravě jsem nekontroloval- nejtěžší je kolečko, ostatní je tenkostěnný profil a s kvalitou jsem spokojený- přežil bez závad cesty/necesty a terén v Rumunsku i Balkáně a to je co říct. Smola,že už není v nabídce- 13000Kč za pár trubek bez brašny- to bych mohl po dvacet let mít každý druhý rok nového "číňánka" i s brašnou bez ohledu na kvalitu(nějaký to kilo navíc by mne nrozhodilo)....;-)\nNavíc je Monoporter bez originál brašny za 2600.-kč skoro k ničemu, protože nemá postranice. Ale je rozkládací, což se může hodit. Na tvým vozíku je boží to odpružení.\n....tak jsem ho odvážil(s prázdnýma brašnama a krabicí, jak je na obr.)-8,9kg i s upínací točnou.To těch 5,4kg za kolečko a ohnutou trubku bez brašny a pružení je tedadocela dost...;-)\nJindro, vozík bude v pohodě, dyť je úplně novej a bude na polovině max. nosnosti. Jestli se něco posere, nejspíš to budu já, už jsem stará ojetina a furt mě něco bolí.\nDík za nabídku, ale zas takovej kretén, abych vám komplikoval odjezd dovolenou, snad nejsem :-)\nV případě nouze se pověsím na krk dopravci, co nás vozí na dovolenou. Má kontakty na spoustu kamioňáků a hlavně autobusáků - těch jezdí každý týden do Španělska i zpátky spousta, a pohybují se poblíž trasy, kterou pojedu. Jestli budeš zvědavej jak jedu, cestou budu občas na netu, můžu ti písnout na messenger.\nOdkud kam konkrétně pojedeš Via Rhona? Já týhle trase nemůžu přijít na kloub, kde vlastně začíná, kde končí..\nBěhem letošní cesty k móři se mi zdálo být jako dobrý nápad otestovat, jakou rychlost Extrawheel zvládne ve sjezdu (v návodu doporučují nepřekračovat 40km/h).\nBylo to v Německu, takže kvalitní asfalt, naštěstí za mnou nejelo žádné auto.\nPo překročení rychlosti 40km/h se vozík rozkmital, nepodařilo se mi ho zklidnit.\nVšechno se seběhlo velmi rychle.\nSamovolně se odpojil až ve chvíli, kdy jsem ztrácel kontrolu nad řidítky a koukal, kde si ustelu. Domnívám se, že v té chvíli jsem měl docela velké oči, bylo to pěkně hnusný.\nVrátil jsem se zpátky, posbíral brašny, které se také samovolně odpojily, pověsil je zpátky, vozík zapojil za kolo a jelo se dál.\nJedna brašna prodřená, dirka naštěstí malá, asi 2cm škvírka, jeden kloub na vozíku je trochu ošoupaný, stan to naštěstí přežil, protože byl zabalený ve dvojitém vaku.\nPotom už jsem to, pro klid na duši, nikdy nepustil přes 35km/h.\nHodně záleží na tom, jak jsou vyvážené brašny, vypil jsem vodu z jedné brašny a hned to bylo cítit, navíc fyzické zákonitosti napovídají, že těžké věci patří dospodu, na což jsem dost kašlal.\nŽe ty ses při rozkmitání vozíku snažil brzdit místo toho abys pořádně přišlápl a zvýšil rychlost aby se přívěs zklidnil a pak teprv zpomalovat? :-)\nTo je konstruované tak aby se v podobné situaci odpojil nebo si měl takové štěstí, že se to prostě stalo?\nPrý je to tak konstruované, je to dané předpětím oje z pérové oceli.\nMám ten dojem, že jsem ani nebrzdil, nestihl jsem to, byl to fakt fofr, celé to trvalo pár vteřin a bylo hotovo.\nSoustředil jsem se na to, abych udržel pod kontrolou řidítka, vzápětí se vozík odpojil.\nKdybych se místo toho pokusil zrychlit, stejně to nepřestane kmitat hned, nejspíš by to dopadlo mnohem hůř.\nPokud je takové odpojení konstrukční, tak určitě dobrý, tohle se může stát ledaskomu.\nNikdy jsem s tím nejel, ale asi to bude dost citlivé na správné rozložení váhy a pak sebemenší nerovnost může přívěs rozkmitat.\nNerovnost ne, prostě to jen nadskočí, okolo čtyřicítky už to rozhodí sebemenší pohyb řidítek, chytne to vlnu od předního kola až do vozíku a pak už s tím nic nenaděláš, podle mě.\nDo určité rychlosti, dejme tomu do těch 35km/h, můžeš dělat psí kusy a nestane se nic, jen se to párkrát zavlní.\nAle jakmile se přiblížíš ke čtyřicítce, chytá něco jako resonanci, asi díky gyroskopickému efektu, nebo co.\nKdysi dávno jsem jel s jednostopým vozíkem a kus cesty mě doprovázel manželčin strýc. A že si to vyzkouší. Moc toho neujel a hned přišel s tím, že je to špatně naložené, že to vlní, mě to ani nenapadlo řešit. Vysvětlil mi, že najezdil tisíce kilometrů s jednostopým přívěsem za motorkou a naučil se nad uložením každého kusu dlouze přemýšlet.\njj, je to poznat, jak se pavik za motorku nalozi. A to ma oproti tomu siravnikovu monstru vyhodu, ze kolecko ma az za nakladem. Ten curbes ve vetsi rychlosti bude delat vetsi vaha za osou kola privesu. Nazorny videa na tema rozvlneni privesu za autem jsou na trubce. Tohle bude principialne obdoba.\nA jak se má takový přívěs nakládat? Těžké věci dolů a ke středu kola? A u Extrawheelu nakládat těžší věci před osu kola, nebo raději za osu?\nUrčitě bych to tam tak nějak cpal. A váhu rozložil mezi vlek a zadek tahače.\nnázorně např. :\nTo první video s tím modelem je naprosto skvělé a návodné. Jen to neřeší úplně ten extrawheel co se týká výšky závaží nad či pod osou. Ale tam je asi nejlépe těžké co nejvíce dolů, nejlépe mít těžiště pod osou kola.\nMoc děkuji. Já jsem na tebe myslel, že bys to mohl vědět a tohle bylo úplně skvělé.\nZa vsech okolnosti bude nejlepsi mit naklad rozlozeny na obe strany a tezistem co nejniz. A taky cim tezsi vozidlo a lehci vlek, tim lepsi, bezpecnejsi a ovladatelnejsi. Na vlek bych balil jen lehky objemny veci, stejne ale na bok dolu. Ty vleky s koleckem az za nakladem budou asi mit vetsi valivy odpor, budou vic hopsat (odpruzeni = vaha navic), ale budou stabilnejsi.\nTo je docela špatná vlastnost.\nNa naloženém kole se přece běžně jezdí z kopce rychleji.\nPodle mě by tomu hodně moc pomohla brzda na přívěsu aby se udržovala stejná rychlost kola a přívěsu a nebržděný přívěs ve větší rychlosti nenarážel do bržděného kola.\nJe, no, pak už jsem neměl odvahu testovat to znovu za jiných podmínek, že bych třeba přerovnal obsah brašen a podobně, prostě jsem to nepustil přes 35 a hotovo. Nejspíš na to má nějaký vliv i pevnost rámu kola, velikost kol, napětí výpletu a podobně. Na druhou stranu musím přiznat, že mi to, tak nějak poprvé v životě, umožnilo kochati se přírodou i ve sjezdech, byl jsem zvyklý jezdit na hraně :-)\nA nějaké jiné, příjemnější, zážitky z cesty by nebyly?\nKde jsi vlastně byl, kolik jsi toho najel, co viděl + fotky.\nTak třeba jsem na cyklostezce u francouzského pobřeží projížděl asi 30cm od hlavy paní, která se na skůtru srazila čelně s dodávkou.\nUž třetí den jsem si rozedřel zadek tak, že jsem si skoro nemohl sednout a další tři dny jsem přemýšlel, jestli to nemám zabalit.\nMusím se zeptat Rondy na to sedlo, co tu doporučuje, takhle to dál nejde.\nPalce u nohou jsem si otlačil tak, že jsem na nich měl krvavé podlitiny.\nAle jinak, konec dobrý, dojel jsem, všechno dobrý. Na přiblblého amatéra to nebyla až taková ostuda, najel jsem 2100km, jel jsem to samý co předloni, akorát jsem Pyreneje nejel přes Andorru, ale podél pobřeží.\nFotek mám víc než 600, musím to nějak přebrat.\nJo a vyjel jsem si na Mont Ventoux i s vozíkem, mohl jsem ho schovat někde v lese, ale říkal jsem si, že takhle naloženejch cyklistů tam asi moc nebylo, tak proč ne.\nTrvalo mi to 5 hodin, kopec je to famózní, ale ne pro jízdu na těžko, zase došlo na Rondova slova, měl jsem moc těžký převody a skoro celý jsem to musel vysápat ze sedla, další dva dny jsem pak stál za hovno.\nJeště pár fotek z Ventoux\nDíky za poznatek a poučení. Tohle bych od toho skvělého přívěsu nečekal. Pro mne je to poměrně záporný poznatek, ale velice důležitý.\nChtělo by to nějakého sebevraha, který by to otestoval podrobněji.\nco je záporného na tom, že překročil povolenou rychlost výrobce?\nA tu povolenou rychlost výrobce určil jak? Nejspíš nějak zkusmo a s velikou rezervou. Přitom z kopce kolo jede přes 40km/h velice snadno a rádo. Nečekal bych takovou nepříjemnou vlastnost. Asi se to chce naučit balit.\nVozejk za moto (Pav) taky ma omezeni, na 70.\nvuzek za auto má tež omezenou rychlost a asi ví proč. Já bych naopak takovou nepříjemnost čekal. Už jsem jel autem co se mu za řiťou rozkýval vuzek a na kole mi to udělal jednou dvoukolák. Nee není to o balení. Je to o respektu k doporučením výrobce.\nTak tak, zasloužil jsem si to. Jen mne překvapilo, jak to bylo rychlé a nekompromisní, hned na první pokus mě to málem shodilo z kola :-)\nNikdy jsem vozík netahal, proto mně to překvapilo.\nHele, vůbec si nepodal report jak jsi jel a dojel!\nTo s tou rychlostí je celkem dost poddstatná informace, ne že bych často pustil stroj nad 40, ale stane se to občas.\nJá svůj extrawheel ještě ani nevybalil z krabice, jak přišel tak stojí pod schodama. Bia Rhôna padla, nebyl čas jen na 5 denní Paříž s přípomocí ohnivého oře (s lehkým kolem je cesta vláčkem extra příjemná).\nPřesně, těžko vysvětlit, proč má člověk takové nutkání se vracet na stejná místa, ale je to tak.\nJinak kopec letos k projíždce moc nelákal...\nVe stručnosti viz. výše v odpovědi jardovi, ale jednu věc ti musím napsat, to jsem si na tebe vzpomněl a měl z toho husí kůži po celým těle.\nVyjíždím poslední serpentínu před vrcholem Ventoux, mám to asi pět set metrů, když tu o jednu serpentínu výš, na vyhlídce, ze zaparkovaného auta vystupuje mladá žena, udělá si z dlaní trychtýř a křičí: „Bravo monsieur!"\nTo bylo fakt neuvěřitelný, určitě to byla ta samá :-) Jo, ale mně ještě navíc zatleskala :-)\nMoc tomu nevěřím, na Ventoux se sápe cyklistů moc a pořád, Grand Valírou se občas jede nějaký ten závod, ale jinak to není moc cykloturisticky populární kopec, asi taky kvůli tomu nekonečnému hadu aut, co tam kolem tebe furt projíždí. Tak tam cykloun nezaujme.\nI když je nakonec všechno možné, protože cyklistika je ve Francii velmi populární sport, a s tím, že osamělého dálkoplaza lidé zdraví (a šoféři blikají a mávají) se člověk setká dost často.\nHlavně, že si tu Větrnou hůrku přežil.\nCo se větrů týče, měl jsem štěstí na bezvětří. Pokud by mi po výjezdu z lesa pořádně fouklo proti, jak je tam údajně zvykem, asi bych to vzdal.\nSpal jsem před Orange, odtud už jsem pořád jen stoupal, v Bédoinu už jsem měl 60kiláků v nohách.\nMěl jsem toho plný zuby, po té lesní části, je nekonečná, nemylosrdná, kopec nepoleví ani na chvilku, několikrát jsem vážně uvažoval, že to otočím.\nSkoro žádný stín, teploty okolo třicítky, lehký vánek do zad, pak se po té nekonečné dřině vyloupneš z lesa, a vysoko nad tebou se tyčí ten vysílač..\nKdyž si vzpomenu na Frooma a spol., jak tam letěli, tak nepochybuju o pravdivosti nápisu na silnici, který se tam několikrát opakoval: froomEPOrte :-)\nPo výjezdu z lesa jsem ale měl bobky z bouřky, konala se na protějším kopci, zdálo se, že se přibližuje. Kdyby mne chytla v blízkosti vrcholu, mohlo to být pěkně hustý.\nJo a cesta nahoru je typická také tím, že celou cestu čucháš smrad z rozpálených brzd od aut, co jedou dolů. Až jsem z toho nakonec dostal strach, že to neubrzdím, až pojedu dolů s tím vozejkem, ale sjezd byl v pohodě, špalky i ráfky to zvládly v pohodě.\nJo, rozumím ti, Ventoux je výzva, kterou prostě musíš přijmout, když už ten kopec tam je.\nPoctivá práce, zvlášť, když to pod kopec máš idhadem tak 1400 km po ose. Měl si kliku, jak by ti to zmoklo, cesta dolů by s tou zátěží byla krutější než nahoru. Začínám pomalu být pověrčivý, když poctivě a tvrdě dřež, to štěstí se k tobě nakonec přidá.\nDal si cyklistický Mt Everest, to každý v Čechách říct nemůže.\nMoc hezky, ale i výstižně, řečeno.\nNo ja nevim. Ten kopec je spis zajimavy, nez ze by to byl zrovna Everest.\nKlub tohodle hrbolu dava diplomy za tri, ctyri, nebo sest zdolani behem jednoho dne.\nTim netvrdim, ze by byl zadarmiko, o verzi "natezko" nemluve...\nTen kopec je hlavně tak nějak cyklisticky mysteriózní, krásnej, fotogenickej z dálky, z blízka, když se drápeš nahoru, i když jedeš dolů, v Bédoinu hafo nablblejch cyklistů, cestou zpátky z vrcholu jsem přes něj jel přes asi půl hodiny před setměním, spousta předzahrádek před restauracemi plných lidí, sedí si tam pod těmi platany, pěkný je to..\nTy mě snad vyhecuješ, abych si ho taky zkusil.\nJedno je jisté, natěžko ale ani náhodou.\nUrčitě ho zkus, jezdíš každý rok okolo, místo v Séte dej pauzu v Bédoinu :-) akorát si vohlídej, abys měl dost lehký převody, ať si můžeš diktovat tempo, je o poznání strmější, než ten na Grandvaliru.\nZa tu pochvalu si zasloužíš fotku Ventoux oveček :-)\nJaké mají mají zajímavě vyvedené sněhové tyče, podobné jsem ještě neviděl.\nJo, mobilní sněhové hrazení, to je v Pyrenejích běžné. :-)\nPěkný hrbol a s naloženým kolem slušný výkon.\nMěli byste tam s Rondou vyrazit, určitě to stojí za to :-)\nV hledacku ho mam uz leta. Laka me verze 3 x silnice + 1 x teren :-)\nAkorat je to krapet z ruky na nejakej vikendovej vejlet.\nAkorát nevím, nevím, jestli ho krapet nepodceňuješ, ten kopec, mně by se nechtělo ani do 3x silnice na silničce, natož ještě k tomu 1x terén. Jet na takový kopec 4x po sobě v jednom dni mi přijde trochu na hlavu :-)\nCo jsem mel moznost prohlidnout si profil, tak to realny je. Smozrejme, ze to chce poradnou, ale fakt poradnou pripravu, trenink. Ctyriadvacitka se taky neda jet jen tak bez pripravy.\nJako že jsi ochoten se tam plácat po setmění? To bych se na to mohl vyprdnout, dyť neuvidíš ty panorámata.\nNocni rozhledy taky maji neco do sebe. Uz jsme jeli pulnocni Snezku i Dlouhe strane.\nTomuhle přístupu nerozumím, přijde mi to povrchní.\nNěco takového podniknout, abych měl diplom..\nMěl jsem kamaráda, než jsem vyrazil.\nPřemlouval mě, abych se s ním přihlásil do Klubu bláznů, či jak se to jmenuje, 3x na silničce ze tří stran.\nŽe tam pojedeme autem, přes půl Evropy, zatím to podniklo jen pár Čechů, atd..\nJá oponoval, že není nad to, dojet tam po ose, pak bohatě stačí vyjet nahoru jen jednou.\nNebo když už bych tam jel takovou dálku autem, vyjel bych to jednou, v pohodě bych si to užil, a pak se jel podívat jinam, tam je to krásný všude.\nZ vrcholu jsem mu poslal SMS, neodpověděl.\nPo zbytek cesty jsem se pečlivě staral o kamínek, který jsem pro něj na vrcholu sebral.\nNakonec jsem si ho nechal.\nProtože je evidentní, že jsem ho výjezdem na vrchol nasral :-(\nSmska ne vzdycky prijde. Stalo se mi to uz hodnekrat...\nJe to moje blbost, no, někdy mi to holt krapet vynechává, nakonec se ukázalo, že ta moje SMS mu sice přišla, ale jeho odpověď mně ne.\nKamínek jsem mu teda dal, měl z něj velkou radost, stydím se, že jsem ho tady křivě obvinil.\nA nadále mě přemlouvá na ten Klub bláznů.. a já nadále nechápu, proč bych měl ten kopec jet 3x za 24 hodin, sice na silničce, ale jet tam kvůli tomu takovou dálku autem..\nHele, nech každému, co jeho jest. Některý sporty nebo záliby taky nechápu, ale přeju jim to.\nNavíc ze tří (čtyř) stran je to pokaždé jiné, takže není to nic dozblba. To čtyřiadváca je daleko větší pakárna, stejně má svoje kouzlo.\nA dyť jo, já jen říkám, že to nechápu a těžko hledám důvod, proč tam s ním jet.\nCesta přes Pyreneje podél moře není o moc snazší, než přes Andorru, je to pořád nahoru a dolů, ale je to tam nádherný. Hezčí, než na fotkách.\nJo, to není. A do Callea jsi jel furt podél břehu? Přes Palamos?\nTam za ním jsou taky pěkný vršky, trochu jsem večer plnil pitný režim, a pak na těch 30ti kilácích dost trpce litoval, že jsem radši nešel spát.\nFurt podél břehu, zajel jsi si i do L Estartit, je to tam moc hezký, akorát z Palafrugell do Palamos jsem to omylem střihl po dálnici. Zákaz vjezdu tam nebyl, jako jo, měl jsem silnej pocit, že jedu po dálnici, občas mě někdo vytroubil, ale co už, valil jsem to dál, dokud nebyl sjezd na Palamos a tam značka konec dálnice :-)\nZnám z Francie, jen ze silnice pro motorová vozidla a ne omylem, ale vědomě, prostě na zajížďku 20 km jsem už neměl.\nNejdelší dva kiláky na kole.\nTohle bylo v pohodě, byla to dálnice zánovní, na krajnici bylo hafo místa, ale cestou z Bédoinu, kousek před Avignonem, tam jsem se fakt bál, málo místa na krajnici, na nadjezdech žádný+svodidla a k tomu jedno auto za druhým, včetně kamionů, tam už rozhodně nikdy nepojedu.\nPřeposíláte si pozadí do photoshopu ? :-)\nInformace pro Rondu, dráty fakt vydržely, všechny, takže jsem na nich ujel už 4000km na těžko, vzadu 2mm Sapimy, vepředu obyčejný z Hvězdonic.\nDráty slušný kvality jen tak samy od sebe nepraskají. Bývá tam nějaká příčina.\nJinak teda gratulace, obdiv a závist. Dobrá práce. No a ten větrnej hrbol...\nNo, díky za gratulaci, ale musím přiznat, že jet znovu tutéž trasu asi nebyl úplně geniální nápad.\nKdyž jsem to jel předloni, netušil jsem, co mě čeká, všechno bylo poprvé, měl jsem mnohem větší motivaci, z každého dobytého postupného cíle mnohem větší radost, byl jsem na kole poprvé v Norimberku, Strasbourgu, ve Francii, v Lyonu, poprvé u moře, v Pyrenejích..\nLetos už jsem si toho tolik nevážil, až příliš často jsem se divil sám sobě, proč to vlastně dělám.\nDíky vozíku jsem byl přeci jen o něco pomalejší, bylo to celé trochu těžší, ve sjezdech jsem musel brzdit, prostě mi přišlo, že té dřiny a bolesti je víc, než je zdrávo.\nPříště už si tu váhu budu hlídat mnohem víc.\nOpravdu nefalšovanou radost jsem měl až na Mont Ventoux a dál, na cestě podél francouzského a španělského pobřeží, byl jsem tam moc brzy, takže jsem byl vysloveně donucen na každém místě očumovat co nejdýl, abych do kempu nepřijel o tři dny dřív, díky tomu jsem to tam docela užil a do cíle dojel poměrně odpočatý :-)\nZkus to Středomořské pobřeží, do Janova dojedeš dost lacino busem i s kolem, a pak zrcátko k moři a jedeš.\nUž jsi mazák, víš, že si ve Francii poradíš, nakoupíš co potřebuješ a nehrozí ti, že tě někde budou buzerovat za spaní venku. Azurové pobřeží stojí za to vidět.\nNemysli si, že to bude rovinka,\nPak z Perpignanu prez La Jonquera, je v cestě Figueras - taky stojí za vidění,\nVíš co já asi zkusím příště, pojedu na tam na motocyklu značky Yamaha XT 125 r. Tuhle moji motorku jsem potkal v Tosse a pak u kempu, dle fotek jsem doma nakonec zjistil, že to byla ta samá, jezdil na ní průvodce, takže tahle mrška tamní vedra evidentně zvládá, i když je jen vzduchem chlazená.\nFakt že jo, láká mě to čím dál víc, ta představa, že Německo přejedu za jeden den, nudné roviny za Strasbourgem taky, odpadnou ty nekonečné hodiny podél kanálů, uvidím to samé, předjede mne jen zlomek aut, co na kole, a pak na ní povozím manželku po okolí kempu..\nNa kole se mi zatím nikam nechce. Musím postavit nové, zjistil jsem, že tohle má křivý rám, nedrží stopu.\nPřejdu na horské kolo, mám tam skoro nejetého ocelového Scotta, přeci jen je pevnější.\nDám na něj odpruženou sedlovku, možná i přední vidli..\nNa nudné Německo mám už recept.\nVlakem ho přejedeš jako prd. Nebo autobusem z Prahy, do Karlsruhe jezdi Flixbus.\nOno když si to sečteš, tak tě to víc stát nebude, protože i když ty neprobydlíš nic, musíš jíst.\nNebo popřemejšlej o tom Středomoří asi z toho Janova, protože tam je spoj. Tam nudné kanály nehrozí, frekventované úseky jsou vybaveny cyklostezkama oddělenýma od silnice, v cestě jsou slušné atrakce jako Saint Tropez nebo Marseille...\nDíky za report a blahopřeji k přežití.\nS dvoukolákem jezdím s kopců běžně přes 50 a netváří se, že by mu to nějak vadilo. Do kopců a proti větrům ovšem většinou hluboko pod 15 :-).\nPři výjezdu na Ventoux jsem jel nejčastěji rychlostí 4km/h. Během jedné z krizí, jsa mírně zoufalý, jsem zkoušel, kolik mi to ukazuje, když půjdu svižným krokem pěšky, ale na kompjůtru byla jen trojka, takže jsem zase nasedl a trápil se dál čtyřkou, po cyklisticku :-)\nSmekám přílbu, parádní výkon. :-)\nHlavně Ventoux na těžku musí být docela "maso".\nDěkuju, na těžko to maso je, takhle to vypadá v tom lese. Takový divný serpentiny, kdyby je udělali víc klikatý, nemuselo to by to bývalo být tak prudké.\nNa vkládání fotek musíš znát tu správnou nadávku. :-)\nNech toho nebo začnu uvažovat o tom, že tam taky pojedu. :-D\nAle když já nemám rád horko. :-(\nJak jsi jel zpátky?\nVrátil jsem se do Bédoinu. Zpátky do Čech autobusem :-)\nKdybys vyrazil za šera, tak než se udělá vedro budeš dost vysoko, tam už je chladněji.\nNahoře bylo 20°C\nAle dojet pod ten kopec v letních vedrech. :-(\nMě vyhovuje +/- 20°. To jedeš v krátkém, ale nějak moc se nepotíš. Takhle jsme měli dva týdny v Polsku.\nNež tam dojedeš, budeš naprosto dokonale aklimatizovanej, mám to vyzkoušený :-)\nPár dní poté, co jsem dorazil do kempu, jsme vyrazili se známým na kolách na výlet, on tam přijel z Čech autobusem.\nJeli jsme asi 40km po rovině podél moře, bylo zataženo, to zvládl v pohodě.\nJenže za pár dní jsme vyrazili znovu, do kopce, jižní svah, bylo jasno, mírný vítr v zádech, což se ukázalo pro neaklimatizovaného jedince jako krapet vražedná kombinace.\nByl totálně přehřátej už asi na druhém kilometru poměrně mírného stoupání, já byl úplně v pohodě, takže než mi došlo, že má problém, bylo skoro pozdě, vylil jsem mu na hlavu skoro všechnu vodu, takže se z toho rychle dostal, ale chudák z toho byl vystresovanej na zbytek dovolený, už se mě pak asi bál. Vykašlal se i na nejatraktivnější výlet který tam znám, výšlap k vysílači do 400 metrů nad mořem, je odtamtud nádhernej výhled, vlastně právě kvůli tomu si to kolo přivezl, protože je fotograf.\nZkus to v březnu. To horko nebývá. Jel jsem tam asi před třemi roky, nejprv večer, ale poslední kus jsem šel pěšky bez kola. Přespal jsem a ráno pak bez bagáže vyjel až nahoru.\nTo je ten hrbolatej francouzskej asfaltm jako když jedeš po struhadke?\nNee, je tam ouplně noumální asfalt.\nO přívěsu jsem zatím jen uvažoval, ještě nejsem rozhodnutej. Ale co mi vrtá hlavou je, jak je to s převozem vlakem či busem? Je potřeba si koupit lístek na dvě kola? Kdo to ví, odpoví.\nV Německu určitě ano. Za dvě věci se platí i na přívozu, alespoň mezi Scönou a Riesou.\nTuším, že u nás by to mohlo být obdobné.\nKdyž jsme jeli do Francie vlakem přes Německo (regionálníma) aby jsme ušetřili (Víkendová jízdenka) ve 3 lidech a pes, tak se kupoval lístek pro 4 osoby (pes se bere jako jedna osoba za 4 Eura) a 3x za kolo. Za vozík pro psa se neplatilo (vozík byl ovšem složený (před poslední zastávkou se mu ve složeném stavu nasazovali kolečka, aby se dalo s ním za oj vyjet). Ve Francii jsme na pár stanic dokonce nastupovali se zapojeným vozíkem do nízkého vlaku a opět se platilo jen za osobu a psa, kolo a vozík se neplatil. Ve všech vlacích s tím neměli průvodčí problémy a nic navíc po nás nechtěli (i když cena není velká 5 Eur). Na fotkách je vidět jakým stylem se přepravoval, skoro v každém vlaku jinak. Ovšem podotýkám, že jsme měli až na poslední vlak před Francií všechny vlaky z počáteční až do cílové stanice, takže nám bylo jedno jak budou kola zarovnána.\nAsi brali vozík jako zavazadlo. Jinak předpis DB vozík zmiňuje:\neines handelsüblichen Fahrrades oder\neines zusammengeklappten Fahrradanhängers oder\neines nichtmotorisierten Liegerades oder\neines Tandems oder\nhat der Reisende vor Fahrtantritt eine Fahrradtageskarte Nahverkehr zu erwerben.\nVe Francii se v regionálních vlacích TER za kolo neplatí nic, předpokládám tedy, že ani za bozík.\nS kolem se ale do vlaku nesmí v dopravních špičkách.\nDo vlaků jsem musel mít rezervaci na přívěs zvlášť, ale lístek ne. Kdyžtak si pročti moje zkušenosti z loňska tady:\nTy jo, už jsem zapomněla, že jsem ty tvoje informace četla (aspoň jsem si teď oživila). Už tenkrát jsem z té ceny za jízdenky byla zhrozena, navíc za takový kousek cesty (Brno - Salzburg).\nMy jsme tenkrát jeli Pomezí-Weiden-Nürnberg-Stuttgart-Karlsruhe-Offenburg-Kork všichni za 67,- Eur na jízdenku Scönes-Wochenende-Tickets a nazpátek Schaffhausen-Stuttgartu-Nürnberg-Cheb všichni za 83,- Eur na jízdenku Quer-durchs-Land-Tickets (protože to bylo ve všední den). Je fakt, že jsme se kodrcali od naší hranice až k hranici s Francií přes celé Německo skoro celý den (dávali jsme si jistotu přestupů cca 1 hod), ale za zlomek ceny. Ovšem na tyto jízdenky se dá jet pouze Regionálními vlaky a maximálně Regionální expresy. Vlaky ICE apod jsou vyloučeny. Všechny tyto Re vlaky mají v každém vagonu vyhraněné místo pro kola a v žádném nebyl problém.\nLoni jsem jela Alpe-Adria a využila jsem opět vlak Hof-München-Salzburg byly to 2 vlaky RE expres a protože jsem se přepravovala pouze na území Bayern, tak jsem využila jízdenky Bayern-Ticket za 23,- + 5,- Eur za kolo. Na zpáteční cestě jsem využila stejného spojení za stejné peníze. Navíc jsem se ještě přepravila v Ïtálii za 16,-Eur vlakem Micotra (speciální vlak pro cyklisty) z Udine do Villachu a pak se mi ještě nechtělo dupat do kopce, tak využívám jeden ze dvou vlaků co jezdí za den bez rezervace nahoru k tunelu, ze Spittal an der Drau do Mallnitz 8,70 + 2 Eura za kolo (s kolem jsem navečír v tom vlaku byla jediná). No a pak ještě 5,- Eur za průjezd tunelem do Böckstein. Pokud chcete se podívat podrobněji, tak to popisuju u fotek. Samozřejmě jsem si všechny tyto informace ohledně všech vlaků a jízdného vygůglila předem a v notýsku vše před cestou zapsáno, ten vlak v Itálii jsem si na nádraží cestou dolů k moři pro jistotu ověřovala a ten v Rakousku taky (navíc jsem tam dobíjela všechnu elektroniku) seděla jsem pod jízdníma řádama u zásuvky. http://krusnohoraci.rajce.idnes.cz/ITALIE_-...\nPřed vozíkem preferuji přední brašny. Na držení stopy má zásadní vliv offset (předsazení) vidlice (viz obrázek). Čím větší, tím víc drží kolo přímý směr. Čím menší, tím lehčeji kolo točí. Já mám na expedičním kole přes 3,5cm a nemám s držením stopy problém.\nČím níže těžiště, tím lepší stabilita a nejníž na kolo lze umístit přední brašny. Navíc přední brašny nezatěžují rám a zadní kolo tzn.těžké věci do nich.\nNe že bych chtěl zakládat flame, jenom trochu poopravím jednu drobnost:\nTa veličina se zásadním vlivem na držení stopy se jmenuje závlek (trail) a na tom obrázku vůbec není. Je to vodorovná vzdálenost mezi bodem dotyku kola se silnicí a průsečíkem osy řidítek se silnicí a čím je větší, tím je jízda stabilnější. Velikost závleku je daná vyložením vidlice (offsetem - na obrázku), průměrem kola a sklonem osy řidítek. Čím je vyložení větší, tím je závlek menší a tedy kolo méně stabilní, nad určitou hodnotu vyložení bude závlek záporný a kolo totálně neřiditelné.\nKonec geometrické vložky, zpátky k vozíkům a brašnám :-).\nAle jo, to všechno je v tom odkazu uvedeném na obrázku... a spousta dalších užitečných informací.\njinak, omluva, opravdu to mám v prvním příspěvku naopak\nTo máš pravdu- rám nezatěžují, ale s "těžkými" předními brašnami je celé kolo hůře ovladatelné v kritických a nenadálých situacích, kdy je třeba rychlá reakce (nepř. vyhnutí se nenadálé překážce)\nProto mají přední nosiče menší nosnost- je to také kvůli vyšší bezpečnosti.\nVýše jsme se shodli, že na ovladatelnost má vliv geometrie, pokud si tedy někdo chce vyzkoušet zda vozík nebo přední brašny, pak by měl vzít v potaz i geometrii. Čím starší kolo, tím příznivější geometrie pro přední brašny (v odkazu výše se píše „V průběhu let se hodnoty hlavového úhlu neustále zmenšují“).\nNení důvod, proč by HMOTOST předních brašen měla mít vliv na ovladatelnost. Pokud se rozhodnu pro přední brašny, pak těžké věci do nich. Tedy pokud věřím, že vidlice nepraskne, to je dle mne hlavní důvod proč mají přední nosiče menší hmotnost.\nMyslis, za vaha brasen a tedy jejich setrvacnost nema vliv na nahly manevr, nahlou vyraznou zmenu smeru ?\nSamozřejmě že má, ale bavíme se o situaci, kdy se mi již všechna bagáž nevleze do zadních brašen a instaluji brašny přední nebo (dle individuálních preference) zapřahám vozík.\nV tomto okamžiku je ovladatelnost, brzdná dráha atd horsí ať hmotnost rozložím jakkoliv. Těžké věci do předních brašen mají výhodu rozumnějšího rozložení hmotnosti (předo-zadní) a hlavně snížím těžiště, což má určitě pozitivní vliv na ovladatelnost.\nNe, nižší těžiště zlepší stabilitu soustavy, na ovladatelnost má spíše vliv záporný - je to těžkopádné s pomalejší reakcí.\n....to mi připadá, jako argument "od stolu", bez praktického vyzkoušení. Na rozložení váhy na kole to je v pořádku- je rozložena rovnoměrněji, ale zapomněl jsi na samotnou jízdu a nepředvídatelné situace- tam je sakra rozdíl v manévrování s předními těžkými a lehkými brašnami, o kole bez brašen a s jednokolovým vozíkem nemluvě. Tam je sice hmotnost o vozík větší, ale kolo samotné je daleko lehčeji ovladatelné- to je názor potvrzený praxí a ne teorií !!!!\nNepodceňuj fyziku. Mnoho věcí je jasných rovnou od stolu, bez vyzkoušení. Jen asi ne každému.\n...fyziku u rámu nepodceňuju- jen mám osobně a v reále odzkoušeno chování a ovládání kola (při nenadálé překážce), naloženého "na těžko" s lehkými i těžkými brašnami střídavě vpředu i vzadu a s vozíkem. Tvrzení "těžký náklad do předních brašen" je s prominutím nesmysl. Fyzika si može říkat opak, praxe nepustí- zrovna tak,jako jízda a ovládání lehkého kola s nákladem v jednokol.vozíku a kola se stejnou zátěží v brašnách je velký rozdíl- nejen pocit....\nVždy se najde nějaký blbec, který to zkusí a ono to kupodivu funguje ...\nJak dlouho se tvrdilo, že čmelák nemůže lítat?\nS předními brašnami jezdím desítky let, letos 2 130km, a s manévrovatelností nemám problém. Nevymýšlím od stolu.\nPřed mnoha lety jednou problém byl. Kamarádka tvrdila, že se s jejím kolem rychleji z kopce jet nedá. Tak jsme si to vyzkoušeli sami. Neměla přední nosič, takže bagáž na 12 dní na zadním nosiči. Ve sjezdu se to celé kroutilo a vlnilo, dali jsme jí za pravdu. Šlo o dámskou verzi kola Favorit s nízkou tuhostí rámu.\nPrávě v té době jsem si zvyknul dávat těžké věci dopředu. Dvojité ráfky nebyly standard, takže vzadu praskaly špice.\n....jjjjo- tak jsi mne přesvědčil, ale zůstanu raději u svých zkušeností a dál budu tím "čmelákem"...;-)\nTahal jsem Croozer Cargo a Croozer pro dve deti za tendemem, lehokolem i skladackou na cepu zadni vidlice a vzdy se to nejak dalo. U voziku ocenuji hlavne to, ze je to jako u auta skvely prostor navic pro veci na dlouhe cestovani. A skladaci voziky maji jeste jednu velkou vyhodu: pokud cestou zjistite, ze jste toho vzali preci jen zbytecne mnoho , pocasi se nakonec vydarilo a vydrzi a vy jiz tolik veci s sebou nepotrebujete, proste vozik slozite do vetsi krabice z nejakeho mistniho obchodu/cykloobchodu, pribalite k nemu bagaz navic a poslete si jej postou domu. V tu chvili se vam jede lehceji a volneji ale prvotni planovani je s vozikem snazsi - muzete si vzit vetsi zasobu veci do nepohody, nejste tolik limitovani mistem. Mne se voziky osvedcily at tak ci onak. Samozrejme je to trosku starost navic, ale sluzebnik v pripade potreby a vyuziti velmi dobry.\nMoje zkušenosti z předními brašnami (vozík je pro mé potřeby zcela nevhodný):\nLepší rozložení váhy.\nJetitelné i do strmých stoupání kde jen se zadními kapsami bych už neudržel přední kolo na cestě.\nLepší pro přenos kola přes překážky když zvedám za sedlovou trubku – nemusím tlačit řídítka dolů – zvlášť patrné třeba po schodech dolů kdy zadek třeba mít výš než předek.\nPro přehazování přes ploty a brány třeba odstrojit a pak znovu nasadit další extra 2 brašny (místo jen jedné zadní trojkapsy).\nTakže na kratší výlety kde všechno mohu poskládat jen do zadních kapes a kde počítám s desítkami přelezů přes ploty denně dávám přednost nebrat přední brašny. Jinak trochu delší dopravní reakční zpoždění způsobené zátěží předních brašen mě nijak zvlášť netrápí, při mém stylu cestování – ‘stará Vaňousová jede s vejci na trh‘ – to není zas až tak důležité. :-)\n...tak s tím mohu jen souhlasit- specifikuj, jak jede stará Vaňousková z kopce a za zatáčkou se s těžkýma předníma brašnama chce prudce vyhnout nečekané překážce- pozná nějaký rozdíl ve váze př. brašen, nebo se jí líp vyhýbá s těžkýma?...;-)\nStará Vaňousová cestu na trh dobře zná, ví že dole pod kopcem za zatáčkou může číhat nebezpečí, a tak jízdu vždy přizpůsobí okolnostem, navíc svá těžká vejce vozí v chlebníku na zádech a ne v košíku na řídítkách – tam má jen lehký bezpečnostní airbag v podobě duchny z kachního peří :-).\nHalt moudrá to žena- neznaje Julka, používá rozum a zkušenost!!! ;-)\nDesítky přelezů přes ploty na kratším výletě – má představivost je v koncích… Prosím o záznam .gpx z takové etapy, nebo aspon přibližně – kde to mají?\nAha, tak na to my máme koně…\nTak jak píše Brahma – tady na ostrovech jsou farmy a ovce všude. Nezřídka na 10km úseku najdeš i přes 20 stiles. A mám-li na výběr třeba mezi klidnou pobřežní stezkou po útesech nad mořem a silnicí, kochací přelézací trasa podél moře vždy zvítězí. :-)\nNechci ti do toho kecat, ale když ty víc chodíš a přelejzáš ploty, nebyla by pro tebe lepší ta Strida. Snadněji hodíš přes plot, do kopce ji vezmeš na záda, a když budeš za srsnáka, můžes se s ni schovat ve vlaku na hajzlíku před revizorem :-)\n....typický příklad "mlčení" zní "nechci nic říkat, ale .............................! ;-)\nDíky natrženému lýtku jsem měl klid na uspořádání fotek z letošní cyklo-dovolené. Je jich tam skoro sedm set, za což se omlouvám, bylo mi líto vymazat byť jedinou. Díky komentářům se to prý dá vydržet, když si na to člověk udělá chvilku času..\nPěkné, slušně zdokumentovaná cesta, některé postřehy jsou dost zajímavé.\nMnožství fotek tentokrát opravdu tolik nevadí díky komentáři a popisům a taky, že je tam málo opakovaných záběrů stejného.\nKdyby někoho zajímala konečná podoba mého expedičního kola..\n(Rám Merida, o kterém jsem nedávno psal, jsem svěřil odborníkovi, pak ho znovu ustrojil a definitivně to vzdal, protože jsem se na tom neustále kinklal ze strany na stranu, sice ho nějak srovnali, ale divně)\nJen dvoje řidítka ? Není to málo, Antone Pavloviči ?\nVona ta podoba není úplně konečná, jen jsem si hrál.\nByl jsem to projet asi třicet kiláků, spodní úchop se zápěstím v úrovni kolen je překvapivě pohodlnej, myslím, že něco podobného jsem si přál když jsem jel do španělska.\nNechám to takhle a někdy v létě na tom (snad) na pár dní vyrazím, co to se mnou udělá. No a hromada místa na kompjůtr, zvoneček, kšiltovku, nebo třeba zrcátka se taky hodí.\nJá ty blatníky přidělávám k nosiči šroubkem a ne těmi hroznými stahovacími páskami.\nMožná k tomu taky dojde..\nstahovací pásky se mi osvědčily více než šroubky, akorát na černý blatník jsem obvykle dal černé, teda pokud sem měl.\nBrahma by mohl uznat, že mám snahu udělat kolo co nejhnusnější pod kontrolou, mohl jsem být mno\_hd\nto nečitelné napsala krysa :-)\nUznávám, daří se ti to :)\nKdyby sis dal na spodní řídítka berany, tak bys mohl lépe vzdorovat protivětru.\nBerany jsem zkoušel taky, ale u nich je spodní úchop proklatě nízko, takže k ničemu, mohl bych si vyrazit zuby o představec :-)\nKrátká hlavovka. Na turistické kolo by to chtělo jiný rám.\nPůvodně tam byla odpružená vidlice, proto ta krátká hlavovka.\nChtělo by to jiný rám, ale když se to dá vyřešit takhle... hliník nechci a platit za nové z ocele jde proti představě kola, které se nebojím nechat na půl hodiny před supermarketem :-)\nBerany se dělají v různých "hloubkách". Na žiletce jsem měl z výroby hodně "mělké", měnil jsem je za širší a tak nějak středně hluboké. Na druhém kole mám ještě hlubší.\nŠiroká řidítka jsou na horním představci, esi si si šim, jak jsou divně natočená, když se chytnu za přední část oblouku, o část oblouku co je blíž ke mně se krásně opřu jako na časovkářské hrazdě, jen poloha je mnohem vzpřímenější.\nJen na těch horních řidítkách je spousta úchopů a mělo by to stačit, to je jasný.\nNa spodním představci by byly každé berany moc hluboké i široké, takhle mi to přijde nejlepší, jsou to řidítka z nějakého holandského kola, když se o ně opřu, je to úzký úchop a ruce mám skoro kolmo k zemi, fakt příjemné.\nAle nemám to pořádně vyzkoušené, jde o to, jak se na tom budu cítit třetí, čtvrtý den, tam se mi to většinou láme a mění se priority :-)\nCo tam je za přední nosič? Já vždy žil v domnění, že je nejlepší mít střed brašny na ose kola. Tady to vypadá, že celá brašna bude za osou.\nVětšina nosičů co znám to má cca 1/3 + 2/3, výjimka viz foto ( https://www.trekbikes.com/cz/cs_CZ/kola... )\nBože, ten Trek nemá chybu, ale bych se v klidu nenažral, bál bych se ho nechat samotnýho :-)\nPřední nosič je cca 25 let starý Sport Arzenal, je mnohokrát ohýbaný, pokaždé pro jinou vidli.\nTaky jsem dumal, proč je brašna za osou, usoudil jsem, že by mohla stabilizovat řízení, jako že líp drží přímý směr, ale nemám to ověřené v praxi, jinou polohu předních brašen jsem nezkoušel.\nS tímto předním nosičem jsem cestoval v r. 2015, v nízkých rychlostech jsem měl citelné problémy udržet kolo v přímém směru.\nAle nejsem si jistý, zda to způsobila poloha brašen vůči přednímu kolu, nebo křivý rám.\nRám už mám v pořádku, až zase někam vyrazím, budu schopen posoudit, co nestabilitu způsobilo.\n..bude to určitě tím- hlavně jestli jsi měl ještě něco na té horní ploše! Není mi jasné výroba té plochy podélně(jako u zadního)-jakmile je nějaká váha před osou předního kola, je problém vůbec to udržet v rovném směru(o nějakých prudších reakcích při vyhýbání ani nemluvím)...:-((\n....ježíš- zase "šotek", omlouvám se za reakci (platí to i pro tu níže), omylem jsem si myslel, že to červený kolo s nosiči je tvé. Až po rozkliknutí odkazu u něj jsem přišel na svou blbost a už se to nedalo opravit ani smazat. :-( Ten nosič na tvém kole JE od SA a je i dobře osazený(brašny jsou kousek za osou a rozkmit by neměl být. Stejný "posaz" má i první nosič se zaobleným spodkem trojúhelníkového tvaru, který má už od vzniku firmy(spolu s prvními brašnami) a slouží furt dobře....;-)\nJj, horní přední nosič už nikdy, anebo jen na hodně lehké věci, což se zase nevyplatí kvůli váze, vézt celou cestu jeho váhu jen proto, abych na něm měl třeba čepici :-)\nTaky mám Sport Arsenala, jen na rozdíl od Tvého nemá dolní rovnou část, ale oblouček. z kterého klouže uchzcovací popruh.\ntato modernizace je k zlosti\nPochybuji, že je to SA, v novém ani starém katalogujsem podobný neviděl- vypadá to na Author. Já také mám trojúhelníkový př. nosič SA dole s "oblouky" a není to žádná modernizace, ale jejich první př. nosiče. Aby popruh nesjížděl z oblouku, stací namotat vrstvu izolačky nebo nalepit kousek staré duše.\nSport Arsenal, kupováno někdy okolo roku 2000.\nTen patník ti k tomu přidali zdarma?!? :o)))\nA ty snad nemáš u kola stojánek ?\nS naloženýma brašnama stojánek nepoužívám pro klácení kola. Pořídil jsem si sice v azubu stojánek takový motorkový "rozkročný", ale vadí mi přehazce. Chystám se ale laborovat.\nJá používám stojánek uchycený před zadním rychloupínákem a nic se nekácí(ale je fakt, že nevozím př. brašny)- středový je k ničemu při zadních brašnáchjeden typ je neudrží a jiný zase zavazí.. :-(\nNo, nemám,, no. Ale jestli k ortlíbkám přidávají zdarma takovýhle „betelný“ stojníček, tak je zvážím :o)))\nStojánek na plně naložené (přední + zadní brašny): kdysi jsem potkal Itala, který měl stojánek z trekové teleskopické hole přidělávací na horní rámovou trubku (uchycení si již nepamatuji). Vozil ji na řidítkách aby ji za jízdy mohl používat proti toulavým psům. Zásadní bylo, že na řidítkách měl poutka která navlékl na brzdové páky, takže stojící kolo bylo zabržděné. Každý kdo měl přední brašny to zná – řidítka se otočí a kolo popojede a spadne ze stojanu. Fotku jsem vyříznul z celkové fotky kempu, tak omluvte kvalitu.\n...dobrý nápad s těmi poutky na brzdy! Já používám(když jedu s řídítkovou brašnou)proti otočení kola laminátový prut do špic př. kola "zašprajcovaný" o rám.šikmou trubku- př. kolo se po postavení na stojánek neotočí....\nJe ten stojníček dost "betelný"?\nFotil jsem to kvůli tobě. :-))\nNa první pohled jsem se lekla, že ho máš fakt naložený :o)))\n....jo, to je on, ale všim jsem si že zmizely příčné vzpěry(asi 3-4cm nad sp. okrajem) co sloužily na zaháknutí háčku pruž. úchytu rol. brašen vzadu...\nStejný přední nosič mám a párkrát jsem s ním jel. Měl jsem pocit, že při rychlosti těsně pod 30km/h kolo lehce vibrovalo. Takže jsem mohl jet buď do 27 nebo zase nad 30. Pak to bylo v pohodě. :-)\nMinulý měsíc jsem vyfotil tenhle přední nosič. Myšlenka nemít spojenou levou a pravou stranu je zajímavá.\nDo díry na šroub ve vidlici bych asi nešel. Mají tam třmen takže by se dal prodloužit a dát dva šrouby - před a za vidlici a držet to třením.\nPS: mě nic neklepe, natož aby vibrovalo. A to jsem jezdil fest kopce. Mám nosič viz třetí obrázek\nObdobnou konstrukci má SportArsenal.


Pohled na náměstí v Žirovnici. Město Žirovnice se rozkládá na pomezí Českomoravské vrchoviny v nadmořské výšce 567 m. Spolu s jednotlivými místními částmi (Cholunná, Štítná, Stranná, Litkovice, Vlčetín) má přes tři tisíce obyvatel. Je přirozeným střediskem oblasti a vyhledávaným rekreačním místem, kde můžete najít široké kulturní, společenské a sportovní vyžití. Zároveň si zde přijdou na své milovníci historie, ale i vyznavači pěší turistiky, cykloturistiky, houbaření či rybolovu. První písemná zmínka o Žirovnici pochází z roku 1358, ale archeologické nálezy tuhové keramiky svědčí o tom, že kraj byl osídlen již v polovině 13. století.\nu kušu nam moc chutnalo vaři se tam moc dobře a za slušnou cenu a personal je pokažde ochotny posloužit všem žirovnice pohostistvy u kuše mnammmmmm\nŽirovnice se svým zámkem a historií, je jedno z nejmalebnějších městeček na rozhraní Vysočiny a Jižních čech.Mimořádným, dnes již málo viděným atributem je hrdost obyvatel na své město a péče o něj. Bc.Vladimír Prokop\nNejkrásnější náměstí v republice !!!


Cože? Vary ještě neskončily! - ELLE.CZ\nCože? Vary ještě neskončily!\nMartin Hradecký 10.7.2017\nŠary Vary, tedy velký výběr filmů z festivalu v Karlových Varech, právě teď můžete vidět v Praze. A po celé zemi pak Vary ve vašem kině.\nVíce než ve třiceti kinech po celé zemi můžete ode dneška do konce července vidět „balíček“ tří filmů, které letošní karlovarské publikum milovalo. Co se v něm ukrývá? (Filmy budou v kinech k vaší dispozici jednotlivě samozřejmě i po konci července.)\nPěkně blbě Komedie z produkce Judda Apatowa je černým koněm letní sezony, a vyhrává to jak u kritiky, tak u diváků. Do skutečného příběhu příběhu na první pohled neslučitelného a hlavně velmi sympatického páru (Kumail Nanjiani a Zoe Kazan) se rozhodně zamilujete i vy. Budete se smát, budete dojati, budete na ty dva ještě dlouho vzpomínat.\nAxolotl Overkill Šestnáctiletá Mifti nemá lehký život, má hodně komplikovanou rodinu, zemřela jí matka a ještě jí do života vstoupí Alice – žena s kriminální minulostí. Vztah, který se mezi nimi vytvoří, je velmi intenzivní a velmi komplikovaný. Jeden z nejlepších debutů posledních let, seznamte se!\nDvojitý milenec Ne, François Ozon nás zklamat prostě nedokáže, a tak je tomu i s jeho novým filmem – hodně povedenou variací na hitchcockovský thriller s úžasnými Marine Vacth a Jéremiem Rénierem. Dvojče, nebo dvojník? Nechte své nervy napnout Ozonem až k prasknutí.\nTo bychom měli Vary ve vašem kině, z nichž prostě musíte vidět všechno. Co ale vybrat ze Šary Vary, tedy něčeho jako „the best of KVIFF 2017“, které probíhají až do neděle 16. července v pražských kinech Světozor a Aero? Za nás rozhodně toto:\nKřižáček I když divákovi nejde zrovna naproti, film Václava Kadrnky vyhrál letošní Vary (jako první český film po patnácti letech), a již proto musíte středověkou raod movie inspirovanou básní Jaroslava Vrchlického Svojanovský křižáček vidět. Čeká vás výjimečný artový zážitek a zjištění, že u nás stále žije a tvoří někdo, pro nějž je v umění na prvním místě realizace jeho nekompromisní vize. Blahopřejeme, Václave Kadrnko.\nOklamaný Sofia Coppola a její adaptace gotického románu Thomase Cullinana vám ve velmi úhledném balení a s bravurními hereckými výkony Nicole Kidman, Kirsten Dunst, Elle Fanning, Colina Farrella a dalších ukáže, co dokáže ženská síla, zvlášť když se znásobí...\nSvět podle Daliborka Přemýšlíte někdy o lidech v metru nebo v tramvaji, co asi dělají doma? A kdo vlastně žije ve vedlejším bytě? Dalibora z Prostějova byste za souseda rozhodně nechtěli. Pracuje jako lakýrník, točí amatérské horory, skládá naštvané písně, maluje a je neonacista. Blíží se mu čtyřicítka, ale stále bydlí se svojí mámou Věrou a ještě agresivněji smýšlejícím otčímem. Nesnáší svoji práci, cikány, Židy, uprchlíky, homosexuály, Merkelovou, pavouky a zubaře. Nový dokument Víta Klusáka vás rozhodně bude šokovat...\nHappy End Klasik evropské kinematografie tentokrát ukazuje plíživý rozklad rodiny vyšší střední třídy, tak jak to umí snad jen on. Tedy naoko úhledně, pod povrchem ovšem nekompromisně kriticky. Isabelle Huppert, Jean-Louis Trintignant, Matthieu Kassovitz, Toby Jones a hlavně malá Fantine Harduin vás herecky naprosto dostanou.\nOdnikud To nejlepší nakonec. Při teroristickém útoku přišla o svého muže i syna. Vydala se na krutou cestu pomsty. Hraje ji Diane Kruger, režíruje ji Fatih Akim a vy na její herectví ani na celý film Odnikud rozhodně jen tak nezapomenete a dost možná se stane jedním z vašich nejlepších zážitků letošínho filmového roku. Zcela právem.\nKdy na filmy doporučené ELLE můžete jít, zjistíte na kinosvetozor.cz a kinoaero.cz. Filmový maraton prostě nekončí!\nIvona Petruzalkova 13.1.2018\nUž máte plán na víkend? Co si třeba udělat filmovou procházku po místech, kde se natáčely slavné hollywoodské filmy?


PREMIÉR vario 90*200 cm od 0 Kč | HLEDEJCENY.cz\nMabo CamaMabo Calia 90x200 cmMabo Calia 80x200 cmMabo Calia 100x200 cm\nPREMIÉR vario 90*200 cm\nCena produktu PREMIÉR vario 90*200 cm není známa.\nPopis produktu PREMIÉR vario 90*200 cm: Matrace střední tvrdosti s ortopedickou zátěží do 90 kg. Matrace má tvrdší a měkčí stranu, je vyrobena kombinací komfortnístudené pěnyo hustotě 40 kg/m3 (zelená barva) - tvrdší strana, studené pěn... > více informací\nPREMIÉR vario 90*200 cm - popis\nPREMIÉR vario 90*200 cm najdete také na Sleviste.cz a také PREMIÉR vario 90*200 cm na Nejrychlejsi.cz\nBylo pro vás vyhledání nejlevnějších cen u produktu PREMIÉR vario 90*200 cm užitečné? Najdeme vám nejlevnější ceny jakéhokoliv zboží. Například nejlevnější Koberce nebo Úložné boxy, Žehlící prkna, Nábytek.\nNejlevnější PREMIÉR vario 90*200 cm akční ceny - Levné PREMIÉR vario 90*200 cm\nVýsledky porovnání cen v internetových obchodech: Nejlevnější PREMIÉR vario 90*200 cm stojí 0 Kč.\nPortál HLEDEJCENY.cz vyhledává a porovnává produkty dle mnoha parametrů. Nejlevnější PREMIÉR vario 90*200 cm najdete u nás.\nPříbuzné fráze k PREMIÉR vario 90*200 cm\nPREMIÉR vario 90*200 cm na HLEDEJCENY.cz\nPřesvědčte se, že u nás najdete PREMIÉR vario 90*200 cm opravdu levně. Nejlevnější PREMIÉR vario 90*200 cm na HLEDEJCENY.cz už od 0 Kč.


Uherský Brod: bouři na radnici završilo trestní oznámení - Slovácký deník\nUherský Brod: bouři na radnici završilo trestní oznámení\nUherský Brod - Nečekaným krokem vyvrcholily neshody a změny na brodské radnici. Starosta města Ladislav Kryštof totiž na bývalého místostarostu Antonína Jurigu podal před několika dny trestní oznámení pro pomluvu. Prozradil to na čtvrtečním mimořádném zasedání zastupitelstva.\nMěstský úřad v Uherském Brodě.Foto: Petr Mareš\n„Co se týče kauzy CPA Delfín, moje svědomí je naprosto čisté. Proto jsem na pana Jurigu podal trestní oznámení. Bylo to za jeho vyjádření na prosincovém zastupitelstvu iza výroky na jeho internetových stránkách, které tvrdí, že jsem použil finanční prostředky města nehospodárně,“ prozradil Kryštof.\nAntonína Jurigu však rozhodnutí starosty příliš nezaskočilo. Zpolicejního vyšetřování strach nemá. Starostu Kryštofa podle svých slov nikdy nepomlouval. Pouze vyjadřoval osobní názor ojeho politické odpovědnosti, který mimo jiné sdělil ina prosincovém jednání zastupitelstva. „Zdá se mi, že podávání trestních oznámení je vposlední době nějak příliš populární. Je to ale právo pana starosty. Já tomu však nepřikládám žádnou váhu a za svými názory si stojím,“ oponoval Juriga.\nNOVÉ OBSAZENÍ NA RADNICI V UH. BRODĚ\nAKTUALIZOVÁNO: Brod: rošáda na radnici\nKryštof: nová koalice mírní napětí


Iva Pazderková má jako zrzka šmrnc. Dokonce to mezi nimi s Kohákem jiskřilo! - Paparazzi.cz - revue českého bulváru\nzdroj: extra.cz, přidáno 18.10.2016 v 10:22, prečteno: 15x\nPorotci Tváře Kohák a Pazderková: Nenávist kvůli sexu? "Rádi se nemáme," potvrdil Jakub\nNa obrazovce si jdou po krku, a když se vypnou kamery, je to prý ještě horší! Nevraživost mezi porotci Tvojí tváře Jakubem Kohákem (42) a Ivou Pazderkovou (36) údajně není hraná, ale skutečná.\nzdroj: www.blesk.cz, přidáno 7.11.2016 v 17:03, zobrazit podobné\nKarel Gott zesnulou Janu Kocianovou miloval: Takhle to mezi nimi jiskřilo! VIDEO\nJana Kocianová (†72) podlehla rakovině, se kterou bojovala od roku 2014. V rodném Slovensku se prosadila i jako sólová zpěvačka, v Česku byla známá spíše jako někdejší vokalistka Karla Gotta (79). Takhle mu s Jitkou Zelenkovou (68) dělaly křoví.\nzdroj: extra.cz, přidáno 24.9.2018 v 13:22, zobrazit podobné\nzdroj: www.blesk.cz, přidáno 10.3.2018 v 12:03, zobrazit podobné


Půl roku zkušeností s ARM procesorem od Applu: pár problémů má, ale ty se nebudou týkat každého | REFRESHER.cz\nRevoluční procesory Apple Silicon jsou v prodeji už šest měsíců. První generace s sebou přináší určité neduhy, ty ale běžného uživatele v mnoha aspektech spíše překvapí, než frustrují.\n20. květen 2021, 9:30 Čas čtení: 6:53\n20. květen 2021, 9:30\nPořádání podzimního produktového eventu je pro kalifornskou společnost Apple tradicí už od roku 2010. Loni se ale namísto jedné události konaly rovnou tři. Právě na poslední z nich představil Apple dokonce tři revoluční produkty: MacBook Air, MacBook Pro a Mac mini s novými tzv. ARM (advanced RISC machine) procesory.\nJak napsalo několik technologických magazínů včetně 9to5Mac, přechod na novou ARM architekturu může být pro mnohé uživatele obrovským krokem vpřed, přinést však s sebou může i nevýhody.\nProč byl loňský update Maců výjimečnější.\nJak funguje architektura system on a chip a proč je lepší.\nProč se Apple rozhodl přesedlat právě na ARM procesory.\nJaké výhody a nevýhody tento krok přináší.\nZda se vyplatí zůstat u ověřené klasiky nebo vsadit na revoluci.\nKteří uživatelé mohou na nákup Macu s novou architekturou doplatit.\nRok 2020 u Applu\nMinulý rok byl pro společnost Apple velmi pokrokový. Kromě množství produktových aktualizací, jako je například šestá generace hodinek Apple Watch spolu s odlehčenou verzí Apple Watch SE, generační aktualizace iPadu a iPadu Air nebo zcela nové produkty včetně reproduktoru a domácího centra zvaného HomePod mini či prvního iPhonu s podporou mnohými nenáviděné 5G sítě, iPhonu 12, představila technologická společnost i trojici nových Maců s novými procesory Apple M1, která je snad nejdůležitější složkou loňského pokroku.\nRozšiřování portfolia zařízení s procesorem M1 si už stihlo najít pokračování i letos — na dubnovém eventu představili nový 24palcový iMac a dokonce i „pod kapotou“ zlepšený iPad Pro, který je nově také poháněn čipem M1. Právě díky tomu přeskočil výkon iPadu Pro ještě o úroveň výš.\nPřechod z Intelu na ARM: dobrý krok, nebo marketing?\nOdchod od procesorů od výrobce Intel a postupný přesun k vlastním ARM procesorům série Apple Silicon ohlásila společnost Apple již v červnu 2020 na celosvětové developerské konferenci WWDC, o čemž jsme nedávno psali i my. V Applu tvrdili, že nový procesor bude nabízet vyšší výkon a nižší spotřebu energie, proto jsme si ho koupili, jakmile přišel v listopadu minulého roku na trh.\nV redakci jsme testovali 13palcový MacBook Air s 8jádrovým procesorem M1, 8jadernou integrovanou grafickou kartou, se 16 GB integrované paměti a s 512GB SSD úložištěm, který nás stál 1 659 € s DPH (přibližně 42 000 korun). Varianta Air z podzimu 2020 se oproti variantě Pro liší jen tím, že není dostupný s Touch Barem (OLED panelem nad klávesnicí, který nahrazuje řádek s F–tlačítky), v nejtenčím bodě je o více než 11 milimetrů tenčí a nemá aktivní chlazení — i při náročném provozu je tedy naprosto tichý. V ostatních aspektech je kopií svého „tlustšího“ bratra.\nSteve Jobs: Vizionář, který experimentoval s drogami a odmítal uznat, že je otcemSteve Jobs: Vizionář, který experimentoval s drogami a odmítal uznat, že je otcem\nNové procesory Apple Silicon upustily od standardní systémové architektury, kterou znali uživatelé i vývojáři ze starších Maců nebo z počítačů s jiným operačním systémem. Lepších výsledků ve výkonu i spotřebě energie dosahují díky technologii system on a chip, která ale vedle množství výhod přináší i několik nevýhod.\nPošli SMS na 90211 s textem CLANEK 98384 a dočti tento článek.\nZdroj: 9to5mac.com, businessinsider.com, appleinsider.com, isapplesiliconready.com, theverge.comNáhledový obrázek: AppleInsider


Ohlédnutí za veletrhem K-2019 | Unipetrol a.s. • FuellingInnovations\nVeletrh K-2019 si vytýčil čtyři hlavní oblasti zaměření: plastikářský průmysl 4.0, plasty pro trvale udržitelný rozvoj, systémová integrace a mladí odborníci. Jelikož je letošní akce úspěšně za námi, rozhodli jsme se ohlédnout za některými z největších trendů, které jsme zde zaznamenali. Sestavili jsme pět nejdůležitějších témat a směrů, které letošní veletrh vnesl do oboru i do společnosti.\nJako světová jednička mezi veletrhy plastů a kaučuku představuje veletrh K jedinečnou příležitost pro diskusi a spolupráci v rámci celého průmyslového oboru. Hosté a vystavovatelé na veletrhu K-2019 pokryli celý hodnotový řetězec, od vědy a výzkumu, technologií a produkce až po výrobu a recyklaci. Toto široké setkání přineslo vynikající vyhlídky na budování sítí, propagování průkopnických myšlenek a zavádění komplexních řešení.\nDo nedávné doby se plastikářský průmysl soustřeďoval především na funkčnost materiálu po dobu jeho životního cyklu. V důsledku toho jsme měli k dispozici skutečně univerzální a vysoce kvalitní materiály, které nám umožňovaly vytvářet inovační výrobky ulehčující život, byly efektivnější a dostupnější. Přes veškerý pokrok však průmysl nevěnoval příliš času hledání způsobů, jak zachovat hodnotu materiálu na konci životnosti výrobku. Takový čas nastal teď. Veletrh K-2019 ukázal, že zpracovatelé plastů stále více vyhledávají materiály, které jsou vhodné pro efektivní recyklaci.\nUdržitelné průmyslové modely vyžadují efektivní a účinné procesy, což znamená optimalizaci postupů. Právě proto bylo na veletrhu K-2019 několik vystavovatelů z oblasti strojírenské výroby. Moderní výrobní postupy slibují nižší energetickou náročnost při vyšší produkci, integraci umělé inteligence přinášející vyšší přesnost a efektivitu, výrobu lehkých materiálů pro automobilový průmysl a budoucí bezodpadová řešení v oblasti recyklace.\n4. Umělá inteligence, robotika a plastikářský průmysl 4.0:\nPlastikářský průmysl byl vždy na špici výroby inovativních zařízení, hardwaru. Postupně se však do středu pozornosti dostává výrobní software. Jak nám ukázal veletrh K-2019, zvýšený důraz na optimalizaci postupů, racionálnější funkčnost a na udržitelnou výrobu znamená, že žádná společnost, která si chce v blízké budoucnosti zachovat své postavení, nesmí podcenit zavádění umělé inteligence a robotiky do svého výrobního modelu.\n5. Mladí odborníci:\nStejně jako každý obor hledící do budoucnosti i plastikářský průmysl se snaží získávat nové pracovníky a udržet si odborníky. Letošní veletrh bez vší pochyby ukázal, že má-li přilákat mladé odborníky, musí být plastikářský průmysl stále inovativní, soustřeďovat se na skutečnou dlouhodobou udržitelnost a držet krok s trendy v digitalizaci.\nVeletrh K-2019 ukázal, že plastikářský průmysl, ačkoli prochází četnými a často zásadními proměnami, je více než připraven takovou výzvu přijmout. Při více než 3 000 vystavovatelů z více než 60 zemí budou některé výjimečné inovace, snahy o spolupráci a úsilí o trvale udržitelný rozvoj zcela určitě pokračovat.


TOP 09: Nezaměstnaní z OKD vyřeší problém firmám | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Politika » Politici voličům » TOP 09: Nezaměstnaní z OKD vyřeší problém firmám\nJe neustálý tlak na politiky, aby přitáhli nové a nové investory, kteří by zainvestovali nejen do Moravskoslezského kraje, a tím mohli zaměstnat lidi.\nA najednou se dozvídáme, že firmy se potýkají se skoro neřešitelným problémem, a to nedostatkem zaměstnanců pro své firmy. Škody se mají vyšplhat až na 150 miliard korun. Nejedná se jen o pár jednotek či desítek lidí, ale čísla jdou až do stovek chybějících zaměstnanců pro jednu firmu. Tyto firmy poptávají nejen dělnické profese, ale i dokonce profese manažerské.\nShrňme si to: Když firma nabízí desítky nebo dokonce stovky pracovních míst, tak jim chybí lidé. Kde je tedy problém? Jeden z dlouhodobých problémů, který se nedaří současné vládě řešit je, že se stále vyplácí většině nezaměstnaným nepracovat a naopak pobírat dávky. TOP 09 na tento neduh dlouhodobě poukazuje a v minulém období navrhovala i řešení v podobě efektivně cílené podpory. Ti co pracují, musí být zvýhodněni než ti, kteří dlouhodobě pobírají dávky, protože se jim vyplatí zůstat doma. TOP 09 toto chce řešit snížením daní pro pracující rodiče. Chceme spravedlivé odměňování pro poctivé pracující lidi. A konkrétní řešení pro Moravskoslezský kraj? Je více jak jisté, že dříve nebo později dojde k uzavření OKD a v našem kraji budeme evidovat zvýšený nárůst nezaměstnaných. A právě tito lidé by mohli pokrýt právě volné pracovní pozice v těchto firmách. Lidé budou mít práci a firmy zaměstnance.\nKodl (TOP 09): Bezpečnost je naší prioritou\nkraj Moravskoslezský , OKD , TOP 09


Pastelka - Štětec Milan série 621 - plochý, č. 16 - psací, výtvarné a kreativní potřeby pro děti i dospělé\nŠtětec Milan série 621 - plochý, č. 16\nŽádné hodnocení. Kód: 621/16 Produktové číslo: 8411574001768\nPlochý umělecký štětec z polyesterových vláken Premium Synthetic, velikost č. 16\nŠtětec Milan série 621 - plochý, č. 16Plochý štětec s pružným vlasem je vhodný zejména pro akvarelovou a kvašovou malbu. Syntetické štětiny, poniklovaná mosazná zděř, krátká lakovaná násadka v černé a matně stříbrné barvě. K dostání ve 14 velikostech.\nŠtětec Milan série 621 - plochý, č. 2 Kód: 621/2\nŠtětec Milan série 621 - plochý, č. 00 Kód: 621/00\nŠtětec Milan 621 um. plochý lak 0 Kód: 621/0\nŠtětec Milan série 621 - plochý, č. 22 Kód: 621/22\nŠtětec Milan série 621 - plochý, č. 18 Kód: 621/18\nŠtětec Milan série 621 - plochý, č. 24 Kód: 621/24\nŠtětec Milan série 621 - plochý, č. 10 Kód: 621/10\nŠtětec Milan série 621 - plochý, č. 14 Kód: 621/14\nŠtětec Milan série 621 - plochý, č. 20 Kód: 621/20\nŠtětec Milan série 611 - kulatý, č. 14 Kód: 611/14\nŠtětec Milan série 611 - kulatý, č. 22 Kód: 611/22


Holiday home Sibenik - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Šibenik\n-, Šibenik Staré město, Šibenik, Chorvatsko, 22000 - Zobrazit na mapě\nHoliday home Sibenik – podrobnější informace\nPro cestovatele chtějící vnímat památky a zvuky města Šibenik je hotel Holiday home Sibenik perfektní volbou. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nHoliday home Sibenik nabízí dokonalý servis a všechno základní vybavení s cílem posílit cestovatele. Hoteloví hosté si mohou užívat vybavení jako Wi-Fi na veřejných místech.\nKromě toho jsou všechny pokoje vybaveny celou řadou vymožeností. Mnoho z nich má k dispozici i klimatizace, satelit / kabelová TV, lednička, myčka na nádobí, sprcha, které potěší i toho nejnáročnějšího hosta. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Holiday home Sibenik je chytrou volbou pro cestovatele do města Šibenik, která pokaždé nabízí uvolněný a bezproblémový pobyt.


Divadelníci z Ležákovky vystoupili pro dobrou věc\nV letošním školním roce oslaví dětský divadelní kroužek Ležákovky 25. výročí svého vzniku. Protože v tomto roce probíhají i akce připomínající 100. výročí vzniku samostatného Československa, rozhodli se naši malí divadelníci tato dvě výročí oslavit hudební pohádkou „Ať žijí duchové“, kterou odehráli 18. září v MFC pod záštitou starosty města Miroslava Krčila.\nÚpravy původní pohádky se chopila paní učitelka Dana Chaloupková a s nácvikem jí celý rok pomáhala paní vychovatelka Petra Svobodová. Na přípravě se podíleli členové divadelního kroužku společně s pěveckým sborem Hlásek. Pod scénářem původního pohádkového muzikálu je podepsán Zdeněk Svěrák a pod dnes již notoricky známými písněmi Jaroslav Uhlíř. A protože pan Zdeněk Svěrák je i spoluzakladatelem obecně prospěšné společnosti Centrum Paraple pomáhající lidem na vozíku po poškození míchy a jejich rodinám zvládnout těžkou životní situaci, rozhodli jsme se na Ležákovce, že při příležitosti divadelního představení vyhlásíme sbírku pro Centrum Paraple. S tímto cílem děti s pohádkou vystoupily a výtěžek z tohoto představení 16.018 Kč věnovaly právě na konto PARAPLE. Všem návštěvníkům divadelního představení velice děkujeme za jejich dobrovolné a štědré finanční příspěvky.\nPrůběhem celého představení provázeli moderátoři Martina Lukášková a David Bíško, bývalí herci divadelního kroužku Ležákovky. Všech 35 dětí (od 2. do 9. třídy) zvládlo velice dobře své role, pohyb na jevišti, zpěv a podalo úžasné výkony bez trémy. Všichni byli odměněni velikým a opakujícím se potleskem. Představení se zúčastnil zástupce centra PARAPLE paní Hana Matoušů, hejtman Pardubického kraje Martin Netolický a starosta města Hlinska Miroslav Krčil, který celé představení zaštiťoval. Každý z nich pronesl několik povzbuzujících vět k malým hercům i k divákům v sále. Představení podpořili i někteří zastupitelé, ředitelé okolních škol a zástupci neziskových organizací města.\nPan ředitel Tomáš Louda měl velkou radost, že mohl před celým divadlem přečíst zdravici od Zdeňka Svěráka, který se omluvil, že nemohl na vystoupení přijet. Zároveň krásným a svým typickým humorem povzbudil všechny malé herce v jejich práci a popřál jim, aby si vždy užívali nejen samotné představení, ale i celou cestu jeho nacvičování a legraci s tím spojenou. S přáním úspěšného vystoupení se připojil i Jaroslav Uhlíř se svou ženou.\nNa závěr celého večera si divadlo připomnělo výročí Československa krásnou písní, taktéž dvojice Svěrák, Uhlíř, Chválím tě Země má, a oblíbenou lidovou písní T.G. Masaryka - Ach synku, synku.\nVelké poděkování patří všem, kteří přispěli na Centrum Paraple, všem, kteří se podíleli na uskutečnění této slavnostní akce, rodičům, kteří pomáhají při výrobě kostýmů, zpěvákům z Hlásku a především všem mladým hercům, kteří skvěle předvedli, jak se dělá divadlo.\nMgr. Dana Chaloupková, Mgr. Kristýna Burešová


48. Rallye Český Krumlov bude součástí příhraničního poháru.\nNeděle, 17. listopadu 2019 (13:57) Pavel Jelínek\nRRC bude pokračovat v květnu při 48. Rallye Český Krumlov, vítězové si tedy užijí ovace publika při slavnostním vyhlášení na rampě pod krumlovským zámkem. Body bude možné získat za každou odjetou etapu, bonusové ohodnocení posádky získají na základě konečného umístění v jednotlivé rallye.\nHlavním cílem propojení obou příhraničních podniků je zvýšení zájmu o Jännerrallye a Rallye Český Krumlov u posádek a fanoušků automobilových soutěží v Rakousku i České republice. Za sdružený přihlašovací vklad 1000 euro dostanou účastníci startovné do obou soutěží, v ceně budou mít pojištění, servisní plochu 80 m2 včetně přípojky k elektřině, mediální propagaci a značkové oblečení.\nNejvětším lákadlem ale jsou peněžní odměny v celkové výši 5000 euro, poháry a další věcné ceny.\nVíce informací o Regional Rallye Cupu najdete v propozicích poháru na webu www.rallyekrumlov.cz.\nhlavní pořadatel 48. Rallye Český Krumlov


MARi0 je borec: 65. den - Piedrafita: 142 kilometrů do Santiaga\nDnes mám v plánu dojít do Samosu. Je to sice zacházka, ale stojí určitě za to.\nSamos sám o sobě by tak zajímavý nebyl, malá typická vesnička, kterých se po cestě nachází stovky, bez přehánění. Jenže co dělá tohle místo zajímavým je klášter, nejstarší místo poskytující přístřešek pro poutníky snažící se dostat do Santiaga. To si prostě nemohu nechat ujít. A jako bonus, každý den v sedm hodin se zde koná bohoslužba, která je zcela zpívaná. Tím mám na mysli že se mniši sejdou v kostele, který je propojen s klášterem, a společně pějí slovo Boží. Vzhůru tam (a to slovo vzhůru myslím doslova, protože snad každá víska se zde nachází směrem vzhůru).\nBohoslužba byla lepší než jsem čekal. Tedy, až do té doby než se všichni účastníci sešli u piva, pardon, u sklenky vína (jsme v Galicii, tady se pije jedině víno) a začali kritizovat.\n„Viděl jsi ty orly zdobící stěny?“ ptá se mne křesťansky založená sexy Španělka (jednu španělku mám doma, moc na ní hrát neumím. Ani slovní hříčky s touhle mi moc nevycházely).\n„No jasně, symbol majestátnosti,“ odpovídám.\n„Ne, symbol diktátora Franca, znáš ho, ne?“\n„To jméno mi něco říká, to je ten týpek o němž se zmiňuje Remarque v Komu zvoní hrana, mám pravdu?“\n„Přesně. Protože klášter byl totálně zničen, nechal ho Franco na své náklady zcela zrenovovat. A nešetřil penězi. To ostatně můžeš vidět na výzdobě, která je nic neříkající, prostě jen drahá. Aby ukázal že to byl právě on kdo dal tohle místo do pořádku, dává lidem vše připomenout právě těmito ptáky. Franco a křesťani, spojenci se stejným nepřítelem. Stinná stránka naší historie. Nikam nechoď, budu pokračovat. Ta socha muže s mečem, jenž svou nohu opírá o useknutou hlavu, patří svatému Jakubovi. Tomu Jakubovi, k němuž se na této cestě plahočíme. Vyobrazen jako poutník trestající nevěrce svou nezdolnou zbraní. Tak za prvé, svatý Jakub nebyl poutník. Jasně, vydal se do Španělska, a jasně, neměl žádné auto a letadla v té době také nebyla, takže musel pěšky, ale přišel jako věrozvěst, hlásat víru a obracet lidi v křesťanství. Byl to velmi mírumilovný chlapík, který nikdy nikoho nezabil, ale v době kdy renovovali interiér se zrovna jako znak hrdinství považovalo kosit Araby, proto ho tak zvěčnili.“\n„Počkej, já nevím jestli chci abys dál povídala,“ snažím se tu vzdělanou slečnu zastavit, ale ta se jen tak nenechá.\n„Já chodím do kostela každý týden. Bylo sice pěkné že těch pár veršů z Bible odzpívali, a souhlasím s tebou že kněz by mohl klidně do Superstar, ale po pravdě řečeno, byla to ta nejhorší mše které jsem se kdy zúčastnila. To právě přes tyto lidi bychom měli mluvit s Bohem, tady nebyla jediná odezva. Bez duše, jako celé toto místo.“\nV ten moment se raději odebírám do postele. Nechci si nechat zkazit svůj zážitek ještě víc. Jako obvykle, to nejhorší má ještě přijít. Líný vytahovat svůj spacák, beru si deku co mi hospitaliero (= muž starající se o poutníky) nabízí. Opravdu jsem netušil, že tak malý kousek látky může obsahovat tak velké množství blech...\nVystavil xXx v 13:07