GUG.cz: Zážitky, tipy a bleskovky na téma Google: Střídavě fialová žárovka bliká 5: Youtube, jou jou!!\nStřídavě fialová žárovka bliká 5: Youtube, jou jou!!\nNež slunko zmizí úplně a bude se snažit všechny přesvědčit, že za ten dnešní krásnej den nemohlo vůbec ono, aby to pak po něm nikdo nechtěl znovu, pokusim se vám sem napotřetí vložit další vychytávku, kterou ocení nejspíš hlavně umělecky ložení jedinci, kteří se svými animacemi mají chuť se pochlubit dalším tvorům umění obdivujícím.\nPrvní tři kroky jsou stejné, jako vždy, to si už určitě pamatujete (nejdůležitější z nich je ten poslední - zhluboka dýchat!).\nTedy nás nyní obklopuje příjemná atmosféra, hnáty ohřívané v severských fuskách nebo přímo u zdroje, okolo hrnku s akorát teplým pitivem, a můžeme se do toho dát!\nNa youtube.com klikenem na "Log in with your Google account", což také jakožto zkušení googleři levou zadní provedeme. Ne doslova, i když způsob naťukání informací si vyberte sami.\nJak se nám ukáže další stránka, uděláme, co po nás chtějí. Něco neobvyklého? Zadáme název, kterým chceme nazývat ten náš otisk na internetě, co bude viset, pak heslo (nově vymyšlené, či vámi univerzálně používané, dle stadia sklerózy), pohlaví, datum narození a podobné...\nCo víc vás čeká? Gratulace a přání všeho spokojeného.\nÓ ano, právě jste si totiž vytvořili účet na youtube.com, nevěříte?\nOdvážným z vás, co se sami pokusíte se přesvědčit, že už věru můžete sami sázet na net videa, přeju šťastlivou šipku. Ti z vás, kteří preferují pohodlí pěkně vyposltrované židle s jasnými pokyny před sebou před strastiplnou odysseou "pokus, omyl", využijí nabízený čas k výrobě videa (vysokonákladový celovečerní trhák, nebo alternativní pětiminutovka...?)\nNechť při vás stojí všechen platinový drát a doprovází vás při těch nejriskantnějších úkonech! Brzy naviděnou, moji drazí EXamatéři!!\npés: a sámože se mi to nepovedlo. Sámože je venku tma jako v dobře vakuovaným monitoru...\nVystavil agnáta kryhlehe v 17:56\nŠtítky: YouTube, zkušenost\nGoogle: historie a milniky\nYoutube, jou jou! ...po3.\nNovinky v Google Earth aneb další šleha závislákům\nDomény, které vlastní společnost Google... čtení n...\nDen Země podle Google jako mashup Map a YouTube\nStřídavě fialová žárovka bliká 5a: Youtube, jou jo...\nJak využívat nástroje Googlu v hodinách angličtiny...\nJakou angličtinu vlastně ve školách učíme?\nMiluju internet a tichý večer s Docs\nWorld is Witness: smutný mashup


Kancelářské kožené křeslo AMBASSADOR černé - zidle-eshop.cz\nBEMONDI - Kancelářské kožené křeslo AMBASSADOR černé\nKatalogové číslo : 1046501\nKancelářské kožené křeslo AMBASSADOR černé Ambassador je luxusní kancelářské křeslo černé barvy. Je precizně vyrobeno z kvalitních materiálů, jako je pravá kůže, nebo masivní dřevo. Disponuje unikátním designem a základním mechanismem s výškovým nastavením. Celý popis\nPři platbě předem: 11 771 Kč\n"Křeslo je elegantní. Líbí se mi dřevěné zdobení na bocích."\nAmbassador je luxusní kancelářské křeslo černé barvy. Je precizně vyrobeno z kvalitních materiálů, jako je pravá kůže, nebo masivní dřevo. Disponuje unikátním designem a základním mechanismem s výškovým nastavením. Unese maximálně 120 kg a jeho záruka je 24 měsíců. Díky němu jistě budou dlouhá obchodní jednání příjemnější a pohodlnější. Dále bude jistě dominovat za kancelářským stolem.\nKřeslo stojí na pěti-ramenném dřevěném kříži, jehož součástí je pět koleček. Kolečka jsou pogumovaná, takže dobře poslouží na všechny typy podlah (koberce i tvrdé podlahy jako je lino,parkety...). Čalounění je v černé barvě a je z kůže, místy z koženky. Součástí jsou také pevné područky vyrobené ze dřeva.\nKřeslo nabízí základní mechanismus s funkcí houpání. Díky plynovému pístu ovládanému páčkou umístěnou pod sedadlem, lze křeslo výškově nastavit.\nChcete darovat zboží Kancelářské kožené křeslo AMBASSADOR černé, ale nestihli jste jej objednat včas, nebo má delší dostupnost? Darujte tedy dárkový certifikát, zboží pak doručíme na dodací adresu obdarovaného. Upravte si vzhled certifikátu podle příležitosti, k níž je dárek určen, a připište na něj vzkaz pro obdarovaného. Na další stránce můžete certifikát vytisknout a darovat.\nKancelářské kožené křeslo CONSUL hnědé CONSUL je luxusní kancelářské křeslo hnědé barvy. Je vyrob...\nhttps://www.zidle-eshop.cz/kresla/manazerska-kresla/11000-14000-kc/1046501-kancelarske-kozene-kreslo-ambassador-cerne.php. Je to Kancelářské kožené křeslo AMBASSADOR černé za 11 890 Kč


Polská média kritizují kvalitu českých potravin — ČT24 — Česká televize\nPraha – U severních sousedů se dostávají pod palbu kritiky surovin a potravin původem z Česka. Podle zpravodaje ČT v Polsku Josefa Pazderky jsou tamní média plná varování před českým hovězím masem nakaženým salmonelou nebo zárodky tasemnice. Přestože se její výskyt nakonec nepotvrdil, ministr zemědělství Petr Bendl (ODS) přiznává, že nekvalitní české potraviny jsou v Polsku realitou. Se svým protějškem Stanislawem Kalembou se proto dohodl, že budou inspektory posílat na výměnné stáže. Údajně proto, aby se vzájemně naučili legislativě a praxi dozorových orgánů druhé strany.\nNervózní atmosféra a kamenné obličeje – v napjaté atmosféře hledali český a polský ministr zemědělství řešení přeshraničních sporů o kvalitu potravin. „To, že to napětí existuje, to je pravda. Myslím, že není potřeba nic zakrývat. My jsme nervózní, nejsme spokojení s tím, jak vypadá situace na českém trhu s potravinami,“ svěřil se Petr Bendl.\nPolský ministr Kalemba na to konto upozornil, že i z tuzemska už se přes hranici několikrát dostaly výrobky, které nebyly v pořádku. „Dostali jsme z Česka potraviny, které neodpovídaly normám, chyběly údaje o původu, maso nebylo řádně označené,“ postěžoval si Kalemba. Poláci přitom odmítají, že by poukazy na problémy s českým masem měly být odvetou. Podle nich je to jen skutečnost, která se týká všech výrobců – polských i českých.\nTo zdůraznila i česká strana. „Jestli si někdo myslí, že my tady kontrolujeme jen polské potraviny, důrazně říkám, že to tak není. Že kdyby se něco takového potvrdilo, okamžitě daného člověka odvolám z funkce,“ prohlásil rezolutně ministr Bendl.\nNa konkrétní výsledky nově domluvené spolupráce čeká i Potravinářská komora. Poláci by podle ní měli ze všeho nejdřív dodat všechny dokumenty, které od nich české úřady zatím bez úspěchu žádají.\nNakupujeme v Polsku kvůli nízkým cenám\nNavzdory pošramocené pověsti polských potravin tuzemští zákazníci v příhraničí – například v Českém Těšíně – své nákupní zvyklosti nemění. „Stále platí to, co platilo – čeští zákazníci jezdí nakupovat do Polska, protože je to vychází levněji,“ říká mluvčí Českého Těšína Dorota Havlíková. Ti, co nakupují v Česku, se ale častěji ptají na původ potravin a při výběru jsou opatrnější.\nČesko-polské spory o potraviny tématem Událostí\nTelefonát Miroslava Tomana\nKomentář polského Chargé d’affaires Marka Minarczuka\nČT porovnala například aktuální ceny kuřecího masa – zatímco na náměstí v Českém Těšíně se cena kuřecích prsních řízků pohybuje okolo sto dvaceti korun za kilo, na polské straně je to kolem sedmdesáti. Kromě čerstvého masa jezdí Češi do Polska hlavně pro uzeniny. Chuťově jsou prý lepší.\n„Neexistuje země, která by neměla problémy s potravinami,“ shrnul nakonec problém Kalemba, jemuž se nelíbí, že každá závada polských potravin se okamžitě objeví v českých médiích. Podle něj by měla být nejdříve důkladně prozkoumána. „Nejdříve se to musí vyšetřit, mít potvrzené výsledky, a teprve potom informovat média,“ žádá šéf polského resortu zemědělství.


Ferienwohnung Lang - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Willingen (Upland)\nFerienwohnung LangBergstrasse 15, Ortsmitte, Willingen (Upland), Německo, 34508 - Zobrazit na mapěSkvělé8,1Na základě30hodnoceníFerienwohnung LangZobrazit více fotografiíLobbyZobrazit více fotografiíZobrazit všech 24 fotografií\nFerienwohnung Lang – podrobnější informace\nPro cestovatele chtějící vnímat památky a zvuky města Willingen je hotel Ferienwohnung Lang perfektní volbou. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět. V Ferienwohnung Lang výborné služby a vynikající zařízení vytvářejí nezapomenutelný zážitek z pobytu. Tento hotel nabízí množství vybavení, které uspokojí i toho nejnáročnějšího hosta. Vychutnejte si vysoce kvalitní vybavení pokojů, v některých pokojích včetně topení, balkon/terasa, televize, DVD/CD přehrávač, lednička, které vám pomohou dobít energii po dlouhém dnu. Hotelové zařízení jako zahrada jsou ideálními místy k relaxaci a uvolnění po náročném dni. Ferienwohnung Lang je chytrou volbou pro cestovatele do města Willingen, která pokaždé nabízí uvolněný a bezproblémový pobyt.


Lakýrník 170,-/hod. čistého - ostrava Plzeň Nabídka práce v Markmont, s.r.o. | Správný krok.cz\nKde jsem: Správný krok.cz » Pracovní nabídka Lakýrník 170,-/hod. čistého - ostrava\nLakýrník 170,-/hod. čistého - ostrava Plzeň\nSpolečnost Markmont, s.r.o. hledá vhodného kandidáta na pozici Lakýrníci a natěrači kovů, kovových výrobků.\nPřijmeme zaměstnance na pozici Lakýrník.\n140,- - 170,-/hod. čistého\nLakýrník - do kmenového stavu Plzeň\nNakládka a vykládka kamionů – mzda 130 Kč / hod. čistého Plzeň\nOperátor výroby - 23.tisíc čistého + oběd za 20 korun\nLakýrník - prášková lakovna / od 160Kč/h v čistém / bez nočních Plzeň\nJana Valenzová +420 777 573 051


Nízká cena a vysoká kvalita – King smoking\nJsme Praha ubytovny a snažíme se o to, aby si o nás lidé mysleli jen to nejlepší. Proto jsme zavedli velmi agresivní cenovou politiku – naše ceny jsou absolutně nejnižší na trhu. Také jsme se rozhodli, že na úkor ceny nebudeme snižovat úroveň našich služeb a tak se snažíme o to, aby se měl zákazník […]\nJsme Praha ubytovny a snažíme se o to, aby si o nás lidé mysleli jen to nejlepší. Proto jsme zavedli velmi agresivní cenovou politiku – naše ceny jsou absolutně nejnižší na trhu. Také jsme se rozhodli, že na úkor ceny nebudeme snižovat úroveň našich služeb a tak se snažíme o to, aby se měl zákazník co možná nejlépe. Doslova za pár korun se Vám tak dostane internetu zadarmo a velmi příjemného zařízení pokoje. Nezní to báječně?\nDobré jméno dělá divy\nJsme si vědomi toho, že pokud se o Vás ví, že jste zárukou kvality, zákazníci se k Vám pohrnou. A přesně to se podařilo nám. Mezi ostatními pražskými ubytovnami zkrátka nemáme konkurenci. Jsme velmi levní a zároveň dbáme na vysoký standart kvality. V našich zařízeních nabízíme nonstop recepci i internetové připojení zdarma. To vše jen za pár korun!\n← Oslovit zahraniční partnery → Netradiční zážitek, který stojí za to


Znovu naskladněno! #5 - Scootshop.cz\nZnovu naskladněno! #5\nMáme pro vás připravenou nálož super produktů od vašich oblíbených značek, které jsme znovu naskladnili!\nPojďme se tedy na ně společně mrknout.\nVýborný griptape s rozměry: 600 mm x 152 mm\nDalší super griptapy od Above naleznete ZDE.\nNezapomeňte si prohlédnout naši kompletní nabídku Above SCS.\nCo takhle pořádná, velká řídítka? Above je skvělá volba! Řídítka jsou pro SCS a měří 750 mm! Takže velikost s SCS je cca 780 mm!\nrozměry: 700 mm x 600 mm\nvnitřní/vnější průměr: 28 mm/32 mm\nVýška řidítek 750 mm\nProhlédněte si naši kompletní nabídku Above řídítek.\npro středy koleček o velikosti 24 mm i 30 mm\nNezapomeňte se podívat na všechny Above vidlice, které máme v nabídce.\nIndo trampolínové koloběžky\nhliníková řídítka s rozměry: 570 mm x 430 mm\npěnová deska s rozměry: 520 mm x 150 mm\nČlánek o koloběžce naleznete zde: /unboxing-indo-trampolinova-kolobezka/\nCelková délka řídítek od země 600 mm\nŠířka řidítek 430 mm\nVýška řídítek od země 610 mm\nNezapomeňte se podívat na naši kompletní nabídku trampolínových koloběžek INDO.\nJP Scooters griptapy\nrozměry: 600 mm x 160 mm\nUrčitě si prohlédněte kompletní nabídku JP Scooters griptapů.\nJP Scooters kolečka\nProhlédněte si naši kompletní nabídku JP Scooters koleček.\nFreestyle koloběžky Bestial Wolf Rocky\nProhlédněte si kompletní nabídku Bestial Wolf Rocky koloběžek.\nTitanová řídítka Bestial Wolf\nNaši kompletní nabídku Bestial Wolf Titanium řídítek naleznete ZDE.\nKolečka Bestial Wolf 110 mm\nVýborná kolečka za super cenu! Bestial Wolf dělá jak kvaltiní koloběžky, díly tak i kolečka. Tyto kolečka jsou určená hlavně pro jízdu ve skate-parku. Jsou lehká, pevná. Materiál gumy je kvaltiní směs MDI, která zajišťuje pevnost proti svlíknutí kolečka. Kolečka mají hliníkový střed s ABEC 9 ložisky.\nmateriál gumy: MDI\nNezapomeňte si prohlédnout kompletní nabídku koleček Bestial Wolf Race 110 mm.\nKolečka Metal Core Radical 110 mm\nMetal Core Radical jsou jedny z nejkvalitnějších koleček na světě. Díky F1 formuly, která zajištuje skvělou přilnavost gumy a dlouhodobé trvanlivost. Díky tvrdosti gumy 88a se toto kolečko dá použít jak na street tak pro skate-park ježdění. Kolečka mají hliníkový střed a díky tomu mají i menší hmotnost.\nDalší kolečka Metal Core o velikosti 110 mm naleznete ZDE.\nFreestyke koloběžky Blazer Pro Rider\nVýborná freestyle koloběžka s úžasným designem. Skvěle konstruovaná na street. Deska má krk z jednoho kusu (pevnější) a hranatý tvar. (lepší pro grindy) Výborná je i šířka desky 131 mm! 120 mm kolečka zajišťují rychlost a lepší přilnavost. Pro ještě větší pevnost koloběžka má ocelová CrMo HIC (větší průměr trubky) řídítka s velice pohodlnými, dlouhými gripy. Doporučujeme všem mírně pokročilým street jezdcům.\nkrk z jednoho kusu\n120 mm kolečka s ABEC11\n180 mm gripy s plastovými koncovky\nocelová řídítka s rozměry: 640 mm x 580 mm\nhliníková deska s rozměry: 540 mm x 131 mm\nČlánek o této koloběžce: /unboxing-blazer-pro-raider/\nNenechte si ujít naši kompletní nabídku freestyle koloběžek Blazer Pro Rider.


Jack Wolfskin má nového majitele | SVETSPORTU\nJack Wolfskin má nového majitele\nNovým majitelem značky Jack Wolfskin je americká společnost Callaway Golf Company. Kupní cena čítá 418 milionů eur. Dosavadními majiteli (1,5 roku) byly společnosti Bain Capital Credit Gruppe, H.I.G. Bayside Capital, CQS, Avenue Capital Group a Blue Mountain Capital Management, které vlastnily 67% podíl. Od roku 2011 značku Jack Wolfskin vlastnila americká společnost Blackstone, která ji tehdy získala za vysokou částku 700 milionů eur.\nPřevzetí se má uskutečnit během prvního čtvrtletí roku 2019 s podmínkou souhlasu příslušných dohlížecích orgánů a splnění dalších podmínek v rámci transakce. Pokud k tomuto dojde, stane se Callaway jediným vlastníkem značky Jack Wolfskin. Akvizice je součástí strategie, v rámci které Callaway vstupuje do oblasti Premium-Active-Lifestyle. Callaway se tak v loňském roce v rámci této strategie již stal majitelem značek Travis Mathew a Ogio.\nCílem u největší akvizice - značky Jack Wolfskin, je integrace této značky do programu a dlouhodobé investice do ní. Tím že Callaway má velmi silnou pozici na trzích v USA a Japonsku, umožní to mezinárodní růst i značky Jack Wolfskin. Zároveň si firma slibuje díky síle značky Jack Wolfskin na evropském a čínském trhu pomoc k upevnění pozice Callaway na rostoucím trhu s aktivně lifestylovými produkty. Firma je názoru, že trh s outdoorovým zbožím je rychleji rostoucí než golfový trh. Předpokladá se, že outdoorový trh poroste v Evropě o 3,1% z objemu 22 miliard dolarů, v Severní Americe o 4,9% z objemu 52,8 miliard dolarů a v asijsko-pacifickém regionu o 8,6% z objemu 27 miliard dolarů.\nCallaway je vedoucí značkou golfového zboží v USA, firma je zalistovaná na burze. Sídlo má v kalifornském Carlsbadu. Callaway Golf Company vyrábí a produkuje golfové hole a míčky a prodává po celém světě také bagy, doplňky, oblečení v kategoriích golf a lifestyle pod značkami Callaway Golf, Odyssey, Ogio a TravisMathew. Tržby celé skupiny čítají 1,6 miliardy dolarů, EBITDA 200 milionů dolarů.\nJack Wolfskin je výrobcem funkčního outdoorového oblečení, obuvi a vybavení. Celosvětově jsou jeho výrobky v současnosti k mání v 900 franšízových obchodech a na 4000 dalších prodejních místech. Za účetní rok 2018 vygenerovala skupina tržby ve výši 334 milionů eur, svůj zisk před započtením úroků, odpisů a daní EBITDA zvýšila o pětinu na 42,1 milionů eur. 70% tržeb vygeneroval prodej oblečení, 13% prodej obuvi a 10% prodej batohů a dalšího vybavení. Více než polovinu tržeb nyní získává Jack Wolfskin z prodejů ve střední Evropě, 21% se generuje v Číně , 7% ve Velké Británii a20% ve zbylých částech světa. V německy mluvících zemích je nejsilnější značkou, v Číně je jednou ze tří hlavních. 30% tržeb pochází z vlastních prodejen a on-line prodeje.


„Věřím v občanskou angažovanost, v tu literární ne,“ | CzechLit\n„Věřím v občanskou angažovanost, v tu literární ne,“\nříká Milan Děžinský, který vydává pátou básnickou sbírku Tajný život.\nDebutoval jste po polovině devadesátých let, kdy už bylo dost nových jmen, a tak vás nechali v klidu zrát. Jak vzpomínáte na dobu svých literárních počátků?\nSamozřejmě s nostalgií. Všechno bublalo a vonělo novotou, tolik svobody, nadšení a ovšem naivního amatérismu. Z mých začátků – to mluvím o letech 1993, 1994, kdy jsem začal psát – si toho ovšem moc nepamatuju. Mám velmi slabou epizodickou paměť, takže ze vzpomínek mi zbyly jen pocity. Pokud jde o to, jak mne nechávali uzrát, mé začátky kritika příliš nepřeceňovala, přestože jsem měl na recenzenty štěstí. Vycházelo tolik věcí, málokdo z nás se v tom, co vycházelo, opravdu orientoval. Ale máte pravdu. Nikdy se toho ode mne moc nečekalo. To je pro tvorbu příjemný pocit.\nTřiadvacetiletému básníkovi tehdy držel dveře do hostovské stáje – průvodním listem na klopě druhé sbírky Kašel mé milenky – dvaadvacetiletý Bogdan Trojak, vyšlá hvězda.\nVstupovali jsme do literatury společně a byli si blízcí i jinak. A později, když Bogdan začal svou brněnskou etapu, hrálo důležitou roli etablující se nakladatelství Host, a především bítovské setkání v roce 1997, kde se najednou měla šanci poznat celá básnická komunita napříč generacemi. Doteď Bítovy (setkání českých básníků na hradě Bítov organizovaná jeho kastelánem, básníkem Jiřím Kuběnou, pozn. red.) považuji za zásadní hybatele druhé poloviny devadesátých let a pro začínající básníky za jedinečnou možnost.\nJednou jste mi vyprávěl o svém setkání s Divišem…\nIvan Diviš byl neuvěřitelně charismatický, avšak překvapivě velmi zábavný muž. Seděli jsme, my nespavci, v hotelu každé bítovské ráno asi dvě hodiny před snídaní ještě s Petrem Hrbáčem a Ivan mluvil a mluvil – holedbal se, jak dokázal rozesmát i Holana – a bylo to humorné, sprosté a velmi poutavé. Občas se k nám přidal i Robert Fajkus, který byl u něj oblíbený též co dodavatel farmak. Kéž bych si tak pamatoval, o čem všem jsme se to bavili. Jen si vzpomínám, že říkal: „Vy mladí vůbec nevíte, do čeho to jdete! Poezie je příšerný úděl!“\nAč žijete mimo centrum, jste básník kolegiální a družný, s rozvinutým smyslem pro básnickou obec. Je tahle pokora také bítovským dědictvím?\nTo zřejmě vyplývá z mé extrovertní povahy. A taky žiju mimo centra – potkat básníka je pro mě svátek.\nJste iniciátorem ročenky nejlepších básní, kterou od roku 2009 vydává Host. Jak to tehdy proběhlo? Bylo od počátku jasné, že se toho chopí Host? Jak hodnotíte dosavadní počiny?\nAno, můj nápad, který se líbil, byl přivést sem volně inspirovanou mutaci Best American Poetry, která je dítětem Davida Lehmana. Od počátku byla myšlena pro Host. Odpovědným redaktorem se stal Martin Stöhr, který odvádí největší kus práce a má tudíž poprávu největší vliv. Budu se chvilku opakovat: antologie se zrodila z pochyb, z nejistoty nad tím, jak si česká poezie stojí. Jako odpověď nactiutrhačům a omílatelům všech těch hloupých žurnalistických klišé. Nikoho nikdy nenapadlo, že bychom snad měli závodit. Šlo o to, abychom podali zprávu, abychom se navzájem četli, abychom o sobě věděli. Dnes už snad úlohu té řady nikdo nepopírá, a pokud se někdo nějak vymezuje a ohrazuje, je to vůči titulu ročenky, který je na tom celém to nejméně podstatné.\nKam chodíte na současnou americkou poezii? Právě do Best American Poetry?\nNejenom. Nejvíc ovšem pátrám na internetu, např. na www.poets.org, kde jsem třeba nedávno našel zesnulého Jacka Gilberta. Ukázky z jeho tvorby přinese brzy Host.\nV jedné z prvních básní své nové sbírky Tajný život vyvoláváte jménem Ginsberga a Corsa. To je nečekané, nejste zrovna beatnik…\nMyslím, že by současná americká poezie bez těchto dvou (a mnohých dalších) nebyla taková, jaká je. To samé lze říct o české poezii bez Zábranových překladů. Všechny zmíněné hluboce respektuju.\nJste fanouškem žánru prose on poetry, rád čtete eseje básníků o vlastním řemesle, u českých básníků taková vyznání postrádáte. Proč jste sám dosud nenapsal nebo nezveřejnil něco o tom, jak se dělá báseň Milana Děžinského?\nNevím, zdali by to v tomto okamžiku někoho zajímalo. Myslím, že je zatím málo spisovatelů, kteří by o tom dokázali psát poutavě a podnětně. Ještě jsme se to nenaučili. Psaní o tvůrčím procesu má zde zanedbatelnou tradici. Jsem si ale jistý, že i poptávka po takovémto typu textu – a teď vůbec nemluvím o své osobě – se dá vytvořit. Čtenáři nevědí, co chtějí, pokud se jim to nenabídne. Oni to samozřejmě nevědí ani redaktoři literárních časopisů.\nMě by ale zajímalo, jak děláte svoje básně. Tuším, že jste získal větší nadhled nad kompozicí celku, a to vám dovoluje vpouštět do textu tu něco přímého, tu divoký šlahoun náhodného motivu, nebo nedejbože (jak píšete) „obludnou všednost“. Vaše poetika se zdá odolná vůči radikálním proměnám, přesto jsou básně sbírku od sbírky zřetelnější a znělejší.\nNení v tom žádná rafinovanost. Snažím se pracovat na svém výrazu. Učím se od lepších. Překládám, a to je vůbec nejlepší škola. Naslouchám a pozoruju – nechávám se inspirovat. Ale to, co chci říct, se moc nemění; proto snad ten pocit z jisté poetické stálosti, který máte. Nevím, jestli chci zcela odhalovat to, jak píšu. On ani není jediný způsob – mnoho z básní vzniká jako reflexe zážitku (zde je špatná paměť výhodou), jiné, a v Tajném životě je jich několik, jsou mým vztažením se k básním, které mě oslovily (báseň Doplněk je mou reakcí na Eliotovu Hysterii; všichni odhalí, jakou Halasovu báseň jsem měl na mysli při vzniku textu Když je dlouho šero atp.). Vznikají tam básně–pocty, které jsou důležité pro mě, ale myslím, že obstojí i samy o sobě a není nutné je číst podle návodu. Jiné jsou zhmotněné sny a neodbytné myšlenky, ale moc si nevymýšlím, nechávám básně přicházet, snažím se nepodvádět, nesedám si k prázdnému papíru, neřeším, když měsíce nenapíšu ani čárku, a píšu to, co jsem, a věřím, že dokážu oslovit, že sdílíme stejnou, univerzální skutečnost (i proto jsem si na čtení ve Fra jako kmotra sbírky vybral Karla Šebka, protože to je poslední romantický básník, který psal nádherné básně, aniž by příliš zkoumal jak – prostě psal tak, jak žil).\nJste velmi stálý, co se týče rozsahu básní. Přemýšlel jste o nějakém delším útvaru? (Kdysi jste toužil napsat román.)\nAno, delší prózu bych si rád jednou zkusil.\nJak probíhala redakční příprava Tajného života? Spíše než škrty oproti staršímu znění mě zaujaly odlišné veršové předěly… Inicioval úpravy editor?\nBásně měním do imprimatur, proto ty různé verze pro časopisecká vydání (a též jeden z důvodů, proč nerad dávám básně z ruky). Velkou měrou se na úpravách Tajného života podílel editor Martin Stöhr, který mi pomohl nahlédnout básně z jiného úhlu. Většinu jeho připomínek jsem přijal a myslím, že jsou to změny k lepšímu.\nKolik básní necháváte stranou?\nV období 2007 až 2011 jsem napsal kolem 400 básní, včetně variant. Tajný život je výběrem z tohoto počtu.\nTo je přece mimořádné množství, do sbírky se dostala jen každá desátá! Není to příliš nemilosrdné?\nRozhodně ne. Většina textů, které neprojdou sítem, jsou spíše náčrtky. Neuvažuju, že bych je někdy oprášil a vydal.\nJste členem zastupitelstva v Roudnici nad Labem. Jaké jsou vaše zkušenosti z lokální politiky?\nTo je takový můj praktický náhled na občanskou angažovanost, ve kterou – na rozdíl od té literární – věřím. V komunální politice se pohybuji zatím jen krátce, abych mohl mluvit o zkušenostech. Vidím však, že i když se na malém městě dá hodně změnit, naprostá většina schopných a charakterních lidí do politiky nepůjde, aby se neušpinili. Politika, jejíž mediální a reálný obraz už nemůže být horší, se zacyklila. Občané jsou stále apatičtější. Přitom jediná skutečná možnost je naopak velká občanská angažovanost, a to především skrze politické strany, které uhnívají tím, že moc v nich přebírají lidé všeho schopní a morálně pokřivení, kteří do politiky vstupují, aby uskutečnili svůj mocenský projekt, který je vytáhne někam na teplé místo, protože ti ostatní jim ten prostor přepustili. Víc politicky angažovaných lidí znamená větší vnitropolitickou konkurenci, snižování korupce, otevřenější veřejný prostor.\nV české poezii jste postrádal „prostor pro konfrontaci, živý literární diskurs“. Mění se to nějak?\nBohužel nemám ten pocit. Nejlepší české básně neměly ambici to rozvířit, spíše zmapovat. Je ostudou českých mecenášů, že neexistuje důvěryhodná literární cena výhradně za poezii. Stávající ceny za literaturu mají až příliš často obskurní, nereprezentativní poroty – čest výjimkám – a jejich rozhodnutí dovedou vzbudit diskusi jen málokdy. V několika českých periodikách se ještě diskutuje, ale diskutéři jsou na vymření, rekrutují se ze stále stejné komunity a křičí na sebe z protějšího břehu. Básníci hovořící se studenty na univerzitách se dají spočítat na prstech jedné ruky, což je světové unikum. Území opanovali recyklovaní vědci. Básníci narození ve čtyřicátých a padesátých letech se zhusta stáhli do sebe a vyklidili pole, jako by nechtěli nic dodat už ani na internetu. Několik zajímavých počinů ovšem vzniklo – veřejný souboj Trávníček–Král nebo Janáčkem moderovaná Česká literatura: první bilance. V zajímavém rozsahu funguje Liberatura v rozhlase. Ovšem poezie, zdá se, ani diskusi nepotřebuje – v poslední době jsem četl tolik nových zajímavých básní, že se o ni nebojím. Nabírá dech.\nRozhovor připravil Jonáš Hájek


Covid v Česku: V sobotu přibylo o čtvrtinu méně nákaz než před týdnem! | stars24.cz\nCovid v Česku: V sobotu přibylo o čtvrtinu méně nákaz než před týdnem!\n08:17, 03. dubna 2022 Diskuse byla zablokována\nLaboratoře v Česku v sobotu potvrdily 2589 případů koronaviru, o čtvrtinu méně než před týdnem. Podobným tempem ubylo také podezření na opakovanou nákazu, v sobotu jich bylo 468. Ve srovnání sobot je počet nových případů nejnižší od počátku roku, stejně jako počet nově nakažených v přepočtu na 100.000 obyvatel. Klesl ovšem také počet testů.\nHospitalizovaných 1529 lidí s covidem-19 je nejméně od konce loňského října. Vyplývá to z údajů na webu ministerstva zdravotnictví.\nDenní přírůstky nakažených převážně klesají od začátku února, kdy se dostaly až nad 57.000 případů za den. V dosavadním průběhu nynějšího týdne nových případů koronaviru proti předchozímu týdnu ubylo zhruba o 15 procent.\nNa 100.000 obyvatel v sobotu za poslední týden připadalo 396 nových případů, v pátek to bylo 405. Takzvané incidenční číslo je tak nejnižší od 6. ledna. Nejvyšší zůstává v Praze, kde za posledních sedm dní připadá 552 nově nakažených na 100.000 obyvatel, naopak nejnižší je týdenní incidence v Libereckém kraji s 273 případy.\nLidí s covidem-19 v nemocnicích bylo v sobotu nejméně od 28. října. Počet pacientů ve vážném stavu se už čtvrtý den po sobě drží pod stovkou, což naposledy platilo v polovině října. V sobotu jich bylo 92. Ubývá také úmrtí s koronavirem, v uplynulém týdnu jich bylo 128, o týden dřív 188. Od počátku epidemie předloni v březnu v Česku dosud s covidem-19 zemřelo 39.715 lidí.\nTestů provedených zdravotníky za sobotu podobně jako potvrzených nákaz ubylo proti předchozímu týdnu o čtvrtinu. Otestovalo se 10.676 lidí, před týdnem počet testů přesahoval 14.400. U diagnostické indikace, kdy se testují lidé vykazující příznaky nemoci, zůstává podíl pozitivních téměř třetinový. U nejpočetnějších preventivních a plošných testů se nákaza potvrzuje asi u pětiny testovaných.\nOd 1. března 2020, kdy se v Česku objevily první případy koronaviru, laboratoře potvrdily přes 3,83 milionu případů nákazy. Dokončené očkování proti covidu-19 má víc než 6,86 milionu lidí a další posilující dávku vakcíny dostalo 4,1 milionu z nich. Zájem o vakcínu klesá, lidé si chodí převážně pro posilující dávku. V sobotu ale vpichů v mezitýdenní srovnání přibylo na 906 proti 520 za předchozí sobotu.


Brainmax S-Acetyl-L-Glutathione 100 mg - 100 kapslí | YOGA SHOP\nDomů - Zdraví - Doplňky stravy a vitamíny - Podpora imunity a zdraví - Brainmax S-Acetyl-L-Glutathione 100 mg - 100 kapslí\nBrainmax S-Acetyl-L-Glutathione 100 mg - 100 kapslí\nBrainmax S-Acetyl-L-Glutathione je nejpokročilejší formou biologicky dostupného glutathionu. Jeho účinnost se rovná intravenoznímu podávaní glutathionu. Glutathion je velmi silný antioxidant, který se přirozeně produkuje v těle a jeho produkce věkem slábne. Je důležitý pro naše neurony, funkci jater a zdraví imunitního systému.\npodpora imunitního systému a dobrá kondice jater\nPřidáním acetylové funkční skupiny do molekuly glutathionu se uplne eliminovali běžné problémy s absorpcí v trávicím traktu a díky tomu se glutathion dostanou přímo do buněk. Výzkumy naznačují, že acetylovaný glutathion je v krvi stabilnější a zvyšuje hladinu glutathionu v buňkách lépe než běžné jeho formy. Díky této jeho stabilitě by mohl překonat i hematoencefalickou bariéru (podpora neuronů přímo v mozku).\nGlutathion je malý peptid s molekulou složenou ze tří aminokyselin: kyseliny glutamové, cysteinu a glycinu. Glutathion je nejsilnější antioxidant a je vytvářen každou buňkou v těle, obzvlášť významně se však tvoří v játrech. Podílí se na odstraňování volných radikálů neustále vznikajících v metabolismu červených krvinek (mitochondrie) chrání je tak před oxidačním poškozením. Vyšší hladiny glutathionu v buňkách tedy souvisí s vyšší produkcí buněčné energie a zdravím buněk. Glutathion hraje také důležitou roli ve funkci imunitního systému a procesu detoxikace.\nBENEFITY Brainmax S-Acetyl-L-Glutathione\nJe důležitý i pro správnou funkci jater\nUpozornění: (Dávkování dle české legislativy se liší od dávkování doporučeného výrobcem. Jedna tobolka obsahuje vysokou dávku vitamínu D, který se v těle ukládá. Předávkování vitaminem D může způsobit zdravotní komplikace jako hyperkalcémii. Při užívání doporučujeme spolupráci s lékařem a pravidelné monitorování hladiny vitaminu D v těle , případně sérové hladiny vápníku.)\nS-Acetyl-L-Glutathion 100 mg 625%\nBIO kurkuma 400 mg\nHormonální rovnováha, Imunita


Swiss Manager Pro vs. Swiss Manager Free (recenze + srovnání) - SEMania.cz - Bez nás není váš Sony Ericsson kompletní\nSwiss Manager Pro vs. Swiss Manager Free (recenze + srovnání)\nAplikace Swiss Manager od firmy Cellphonesoft patří mezi nejlepší aplikace, jaké můžete ve svém smartphonu mít. Existuje ve dvou verzích, ta s menším množstvím funkcím je zdarma, verze Pro je již placená. Vyplatí se připlatit si za verzi Pro, nebo si většina uživatelů vystačí s volně šiřitelnou verzí Free? Odpověď by vám měl dát tento článek.\nPředevším starší smartphony s operačním systémem Symbian UIQ3 měly dost problémů s nízkou kapacitou operační paměti RAM. Možných řešení je několik. Buď se s danou situací smíříte (a občas přetrpíte nějaký neočekávaný restart vašeho smartphonu) nebo nainstalujete kvalitního správce běžídích aplikací, který vám umožní ukončovat neaktivní programy a dále spravovat operační paměť. Pravděpodobně nejlepším správcem spuštěných aplikací je program Swiss Manager, který se, jak už jsem napsal výše, nabízí ve dvou verzích. V dnešním článku bych rád zmínil funkce, kterými disponuje neplacená verze, poté seznam vylepšení, kterými disponuje verze Pro a nakonec zhodnotím, zdali se vyplatí investovat do placené verze. Hned na úvod zmíním jednu nevýhodu, která se týká obou verzí aplikace. Program totiž není k mání česky a tak si budete muset vystačit s angličtinou.\nUž základní verze Swiss Manageru nabízí spoustu funkcí. Především se samozřejmě setkáte s výborným správcem spuštěných aplikací. Ty je možné libovolně ukončovat, v programu se dozvíte, kolik operační paměti zabírají a podobně. Lze nastavit, zdali má při spuštění aplikace dojít k pročištění operační paměti (ukončení běžících aplikací) a vybrat jednu ze dvou úrovní tohoto čištění. Kromě pohodlné práce s běžícími aplikacemi nechybí ani přehledný správce souborů. Přestože mi nepřijde natolik přehledný jako ten od firmy LonelyCatGames, hodnotím jej jednoznačně kladně, protože se jedná o velmi příjemný bonus. Lze nastavit, zda se mají zobrazovat skryté a systémové soubory. Se soubory se dá snadno pracovat, lze je přesouvat, kopírovat a podobně. V poslední záložce na vás čekají informace o vašem smartphonu. Nachází se tu IMEI, kapacita volné paměti RAM, doba po kterou je smartphone zapnut, počet instalovaných aplikací a aktuální úroveň baterie.\nUž verze Free nabízí spoustu funkcí a tak nepřekvapí, že verze Pro jich má ještě o pořádný kus více. Všechny funkce, které jsem uvedl u verze free, má samozřejmě také verze Pro, ale k tomu přidává ještě dost věcí navíc. Budu se tedy věnovat právě hlavním rozdílům. Ve verzi Pro je možné vytvořit seznam oblíbených aplikací a s ním dále pracovat, různě jednotlivé aplikace nastavovat a podobně. Mnohem více podle mě majitelé verze Pro uvítají, že je možné nechat si zobrazit na displeji údaje o volné paměti RAM, stavu baterie a aktuální čas. Tyto údaje zůstanou na displeji i když aplikaci opustíte, navíc lze s informačním panelem hýbat, takže si jej na displeji lze umístiti tak, aby vám zavazel co nejméně. Jako nejužitečnější mi přijde zobrazení volné kapacity operační paměti RAM. Líbí se mi možnost nastavit, jak bude tento panel reagovat na dlouhý dotyk, je možné například nastavit vypnutí všech běžících aplikací a tím uvolnit operační paměť. Zároveň lze vzhled tohoto panelu dosti přizpůsobit, především barevně. Při čištění operační paměti je možné do něj zahrnout i systémové aplikace, navíc v nastavení přibyde třetí (nejvyšší) úroveň uvolňování RAM (čím vyšší úroveň, tím více ukončených procesů a tedy více paměti). Lze také nastavit funkce pro ikonu Task Manageru.\nNa závěr si neodpustím krátké srovnání. Myslím si, že většina majitelů smartphonů si určitě vystačí s verzí Free. Verze Pro sice nabízí výrazně více funkcí (z nichž mnohé jsou velmi užitečné), ale vše trochu sráží vysoká cena programu, která se pohybuje na hranici 30 USD. Hodně tedy záleží na tom, jak moc telefon používáte a jaký model vlastníte. Pokud telefon používáte neustále a s kapacitou RAM máte problémy, možná se vyplatí investice do verze Pro, která skutečně nabídne výbornou práci s operační pamětí. Na druhou stranu pokud vás RAM příliš netlačít nebo používáte smarptpohne asi jako já (volání, SMS, testování aplikací), určitě si vystačíte s verzí Free (která má navíc podle mě hezčí ikonu :)). Swiss Manager Free je možné stáhnout zde, zkušební verzi Swiss Manageru Pro lze stáhnout zde a na témže místě je možné provést případný nákup plné verze.\nPoznámka: Free verzi Swiss Manageru poznáte tak, že její ikonou je černý švýcarský nůž, ikonou Pro verze je červený švýcarský nůž.


Pro mladé Namibijce bylo Československo rájem, říká antropoložka Mildnerová - Deník.cz\nPro mladé Namibijce bylo Československo rájem, říká antropoložka Mildnerová\n/FOTOGALERIE/ Přesně v polovině 80. let minulého století dorazila do Československa skupina 56 malých dětí z jihoafrické Namibie. V ní tehdy vrcholila dlouhá válka za nezávislost na Jihoafrické republice. Husákův režim potomkům bojovníků zařídil a zaplatil studium na základních internátních školách. Pobyt skončil z geopolitických důvodů předčasně po šesti letech, kdy byly namibijské děti v šesté až sedmé třídě.\nKateřina Mildnerová v Africe. | Foto: Archiv K. Mildnerové\n„Někteří jedinci se po návratu ocitli na chudém venkově, a neměli tak možnost dokončit ani základní vzdělání,“ poznamenala antropoložka Kateřina Mildnerová z Univerzity Palackého v Olomouci, která sleduje pohnuté osudy „namibijských Čechů“, o kterých loni vydala monografii Černí sokolové. Příběh namibijských dětí vypráví i připravovaný celovečerní dokumentární film, který by měl mít premiéru letos.\nZákladní sdělení vaší knihy by se dalo shrnout takto studijní pobyt v Československu vnesl do životů mladých Namibijců pořádný zmatek. Můžete to rozvést?\nV podstatě všichni si nesou nějaké duševní trauma. Jako malé děti viděli válku. V Československu čelili šikaně a někdy i sexuálnímu zneužívání ze strany namibijských vychovatelek, které je doprovázely. A konečně možná nejvíc traumatizující pro ně byla nucená relokace do Namibie v roce 1991, na níž nebyli připraveni. Tyto události výrazně poznamenaly jejich osobnostní vývoj. Někdo to řeší na odborné úrovni návštěvami psychologa. Bohužel někteří tíhu osudu neunesli a tragicky zahynuli.\nZažívali mladí Namibijci po příletu do Československa velký kulturní šok?\nNevěděli, kam vlastně jedou, proč tam jedou a ani na jak dlouho. Tyto informace jim nikdo nesdělil. V osvobozeneckých táborech byli vychováváni k tomu, že běloch je nepřítel. Tudíž když se ocitli u nás a viděli kolem sebe samé bělochy, tak je popadl děs. Když pak viděli usměvavé tváře vychovatelů a učitelů, tak pochopili, že jsou v přátelské zemi. S adaptací měli samozřejmě problémy. Bylo jim mezi pěti a osmi. Neměli žádné hygienické návyky. Neuměli jíst příborem. Nesnášeli chodit v botách. Pochopitelně největším problémem byla jazyková bariéra.\nJakým způsobem a jak rychle se to řešilo?\nJejich rodným jazykem je ošivambo. V angličtině znali pouze vojenské povely. V Bartošovicích na ně všichni mluvili česky a školní výuka byla též pouze v češtině. Museli se naučit český jazyk během tří až čtyř měsíců, což se jim povedlo. Byli v tom velice šikovní.\nAfrické děti občas z internátní školy vyjížděly na výlety. Navštívily opakovaně i Prahu. Co tam dělaly?\nKomunistický režim využíval děti k vlastní propagaci. Ony de facto zhmotňovaly ideu internacionální solidarity. V Bartošovicích je pravidelně navštěvovala předsedkyně Československého svazu žen Marie Kabrhelová a přijal je i prezident Gustav Husák. Do Prahy vyjížděly na oslavy Prvního máje, Mezinárodního dne žen nebo Mezinárodního dne dětí. Měly i různá kulturní představení, na kterých tancovaly své tradiční ovambské kruhové tance, které kombinovaly s českými folklórními písněmi.Udělali z nich takové cvičené opičky vystavované při různých příležitostech – hlavně politických. Třeba na pozvání Marie Kabrhelové navštívily Palác Kinských, kde vystoupili spolu se souborem Valášek na nádvoří. V Praze měly také bohatý kulturní program, který zahrnoval mimo jiné návštěvu Národního divadla.\nHodila se „namibijským Čechům“ znalost češtiny i po návratu do Afriky?\nSpolu navzájem komunikují česky. Většina z nich se setkává, udržuje pravidelné kontakty. Ať už v rámci měst, kde žijí, nebo prostřednictvím „chatových“ skupin na internetu. Tam si píší v češtině. Zhruba třetina z celkového počtu se v roce 1998 vrátila do Česka studovat zde vysoké školy. Tito namibijští Češi mají češtinu perfektní. Ostatní, kteří se vrátili z Evropy v roce 1991, mají spíše pasivní znalost. Jsou schopni číst české zprávy, což dělají rádi a zdejší dění sledují. Nejsou už ale schopni komunikovat plynule. Nicméně rozumí, když na ně mluvíte česky. Jinak v Namibii není žádná česká komunita ani větší česká firma a naše mateřština je tam proto nevyužitelná z hlediska obživy.\nZ lidí, jejichž osudy sledujete, měli být podle tehdejší dohody mezi Československem a osvobozeneckým hnutím SWAPO budoucí elity nezávislé Namibie. Byl tento cíl naplněn?\nTo rozhodně ne. Valná většina namibijských Čechů dnes žije v Namibii a přibližně zapadají do socio-ekonomického profilu této země, kde je více než polovina lidí v produktivním věku nezaměstnaná. V současné chvíli jich nemá zaměstnání více než třetina. Někteří bohužel žijí na hranici chudoby v plechových domečcích bez elektřiny a podobně. Obzvláště strádají ti, kteří bydlí na méně rozvinutém severu země. Naopak ti, co měli možnost studovat na vysoké škole a dovezli si z Česka diplom, zastávají poměrně dobré pracovní pozice. Řada z nich působí ve státní správě, vykonávají práci vojáků nebo policistů. V jiných sektorech, jako je například zdravotnictví, je to ale o dost horší. Příjmy tam bývají velice nízké.\nAfriku nepoučujme, pomáhejme jí, říká zoolog\nŽádné velké kariéry tedy z „experimentu“ nevzešly?\nObecně lze říct, že si namibijští Češi nežijí nikterak nadstandardně, přestože získali vzdělání v Česku. Oni sami se považují za oběti jakéhosi politického podvodu. Byli vychováváni jako elita budoucího národa a v podstatě skončili na „smetišti dějin“. V poslední době se ale aktivizovali a začínají se skrze jednu neziskovou organizaci domáhat svých práv jakožto potomci válečných hrdinů. Po jménech jejich otců se jmenují letiště, školy či ulice, oni sami ale často živoří. Domáhají se proto finanční kompenzace na namibijské vládě nebo minimálně uznání, že jsou skutečnými potomky hrdinů. Řada z nich dodnes pátrá po své identitě a rodinném původu, protože po návratu do Namibie začali postupně zjišťovat, že jejich otcové nezemřeli v boji za nezávislost, jak jim bylo v Československu řečeno, ale stále žijí – jen o ně nejeví zájem.\nJaké jsou vzpomínky Namibijců, kteří u nás později studovali i na univerzitách, na konec 90. let v Praze a dalších velkých městech?\nBylo to pro ně velké rozčarování. Od návratu do Namibie v roce 1991 si kultivovali představu Československa jako jakéhosi ráje na zemi, kde měli hojnost všeho. České vychovatelky se o ně staraly opravdu pěkně, stejně tak učitelé. Měli na Československo převážně pozitivní vzpomínky a vrátili se k nám s představou, že se země nijak neproměnila. Deziluze pak pramenila ze setkání s rasismem, xenofobií a se sexismem v případě dívek. Narazili též na tvrdou nekompromisnost cizineckých úřadů, s nimiž řešili platnost víz. Tři studenti kvůli tomu byli deportováni zpět do Namibie. Problém byl asi i v tom, že si v hlavách prodlužovali dětství „ukradené“ předčasnou relokací do Namibie. Neuvědomovali si proto příliš, že jejich nová pozice vyžaduje určitou zodpovědnost, píli a práci. Proto také řada z nich nedostudovala.\nVymačkaný citron a urážky. Soud osvobodil mladíky viněné z napadení Afričana\nMáte pocit, že jsou dnes Afričané žijící v Česku přijímáni majoritou lépe než v minulosti?\nObecně to takto myslím nelze říct. Zvláště po migrační krizi roku 2015 si mnozí zde pobývající Afričané stěžovali, že se nálady ve společnosti proměnily. Že k nim lidé přistupovali velmi negativně čistě na základě barvy pleti. To platí též o „namibijských Češích“, kteří se skutečně jako Češi cítí, protože v nich bylo češství v dětství kultivováno. Když se pak vrátili před více než dvaceti roky, tak měli pocit, jako by jim to češství sami Češi odpírali. To bylo pro ně největší zklamání. Aktuální nálada ve společnosti je z mého pohledu dost rasistická. Velká města, kde je více lidí vzdělaných a zvyklých na černochy, jsou jako prostředí tolerantnější. Tři namibijští Češi se předloni po necelých třiceti letech k nám vrátili kvůli práci a ocitli se v Benešově. A nestíhali se divit, co se tam děje. Jedna z žen byla dokonce fyzicky napadena neonacisty.\nVIDEO: Dobrovolní hasiči z Horního Žukova spolupracují s hasiči polskými\nToyota Yaris nové vozidlo, servisní knížka, koupeno v CZ Škoda Yeti koupeno v D Mini nové vozidlo, servisní knížka, koupeno v CZ, předváděcí vozidlo Volkswagen Passat první majitel, servisní knížka, koupeno v D Volvo V90 v záruce Škoda Fabia servisní knížka, nehavarované Škoda Octavia první majitel, servisní knížka, koupeno v D Volkswagen Golf koupeno v CZ + PRODAT AUTO


LDS – Automatický triakový regulátor :: LS Kamna\nVarianta řídící jednotky\nPro kamna 8-30 kW\nPro kamna 40-120 kW\nVyberte ...Pro kamna 8-30 kW Pro kamna 40-120 kW\n7 751 Kč\ts DPH\nRegulátor rychlosti otáček ventilátoru ke kamnům Falco Eco Více\nVýrobce: LS KamnaKód produktu: 040LDS01Doprava a platba\nToto zařízení je určeno k plynulé regulaci otáček ventilátoru v závislosti na ohřátí výměníku teplovzdušných kamen.\nRegulátor obsahuje teplotní čidlo, které se jednoduše vloží do připravené objímky na teplovzdušném výměníku kamen a zajistí se šroubkem. Do zásuvky na regulátoru se zapojí ventilátor.\nRegulátor zapne ventilátor na pomalé otáčky, když se teplovzdušný výměník kamen ohřeje na 43°C a postupně plynule přidává otáčky ventilátoru se zvyšující se teplotou výměníku a ž do plného chodu. Při končení topení, zase postupně ubírá otáčky ventilátoru a při ochlazení výměníku pod 40°C ventilátor vypne. Pokud se výměník zase ohřeje (naakumuluje se teplo ze žhavého popele), tak zase na chvíli spustí ventilátor, to se děje do úplného vychladnutí (vyhasnutí) kamen.\nPříslušenství na kamna Falco/Falco Eco


Three-Bedroom Holiday home in Oksbøl 20 - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Oksbol\nThree-Bedroom Holiday home in Oksbøl 20Jegum, Oksbol, Dánsko - Zobrazit na mapěThree-Bedroom Holiday home in Oksbøl 20Zobrazit více fotografiíZobrazit více fotografiíZobrazit všech 20 fotografiíZobrazit na mapěNabídka, která se vám bude líbitWi-Fi zdarma ve všech pokojíchparkoviště\nThree-Bedroom Holiday home in Oksbøl 20 – podrobnější informaceStručný popisAť jste turista nebo cestujete za obchodem Three-Bedroom Holiday home in Oksbøl 20 je skvělým místem pro ubytování v průběhu vaší návštěvy města Oksbol. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět. Zařízení a služby poskytované Three-Bedroom Holiday home in Oksbøl 20 zajistí hostům příjemný pobyt. Jmenujme alespoň část hotelového vybavení, jsou zde Wi-Fi zdarma ve všech pokojích, Wi-Fi na veřejných místech, parkoviště, domácí zvířata povolena. Všechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Three-Bedroom Holiday home in Oksbøl 20 je vaším místem pro kvalitní hotelové ubytování ve městě Oksbol.Zobrazit víceCo nabízíPřístup k internetuWi-Fi ve společných prostoráchWi-Fi zdarma ve všech pokojích Okolíparkoviště Služby a vybaveníkuřácká část Přístupdomácí zvířata povolena Dostupné ve všech pokojíchbezplatná balená vodamyčka na nádobísprchaDVD/CD přehrávačpračkatelevizeledničkasatelit / kabelová TVvířivá vanaPersonál hovoří těmito jazyky:dánština Zobrazit méněPoznámky k ubytováníPřistýlky závisí na vybraném pokoji, pro více podrobností zkontrolujte kapacitu jednotlivých místností.Pokud rezervujete více jak 5 pokojů, mohou se na vás vztahovat odlišné podmínky.Zobrazit víceUpozorněníUpozorňujeme, že celá platba za rezervaci musí být uhrazena před příjezdem. Dancenter Vám zašle potvrzení s detailními údaji o platbě. Poté, co bude přijata celá platba, obdržíte e-mail s informacemi o objektu včetně adresy a místa vydání klíčů. V ceně nejsou zahrnuty poplatky za energii, které Vám budou účtovány dle spotřeby v den odjezdu.Zobrazit více


Opravdové "jestřábí" oko. Nad Wimbledonem bdí káně Rufus | Týden.cz\nOpravdové "jestřábí" oko. Nad Wimbledonem bdí káně Rufus\n27.06.2014 06:00 Původní zpráva\nNejtradičnější tenisový turnaj světa zažil spoustu velkých rivalů. Ať už to byly bitvy Federera s Nadalem, Agassiho se Samprasem či Borga s McEnroem. Nebo z úplně jiného soudku, ze zvířecí říše. V posledních letech svádí na londýnském pažitu i vysoko nad ním armáda holubů s jediným, zato nebojácným soupeřem. Seznamte se s Rufusem, kánětem Harrisovým, postrachem nebe a šampionem wimbledonských dopolední.\nJeho zápasy začínají často mnohem dříve, než se první tenisté začnou trousit na wimbledonské kurty. Se svou půvabnou opatrovnicí Imogen Davisovou k nim míří už v pět hodin ráno, kdy ještě areál zeje prázdnotou. Další čtyři hodiny pak výstražně krouží nad celým tenisovým komplexem. A čas od času uloví drzé holuby, které lákají semínka trávy ještě více, než hromada zrní.\n"Holubi mají skvělý čich a navigační schopnosti. Semínka trávy dokáží cítit z opravdu velké dálky. A střechy All England Clubu jim navíc mohou sloužit jako skvělé útočiště," řekla listu The Daily Telegraph Davisová. S Rufusem navštěvuje wimbledonský komplex v průběhu celého roku, aby nezvaní ptačí návštěvníci věděli, že toto místo rozhodně není ideální pro jejich zahnízdění.\nŠestiletý Rufus, který má mimo jiné i svůj "vlastní" účet na sociální síti Twitter, je součástí anglického tenisového šílenství už několik let. Před dvěma roky ho dokonce neznámý pachatel ukradl, ale během jediného víkendu ho rychle vrátil zpět. Do jeho hledání se totiž zapojila i britská média a "zvířecí sekuriťák" se mohl opět vrátit do práce. "Byly to hrozné chvíle. Káně si můžete koupit za 200 liber (7 tisíc korun), ale Rufus je součást naší rodiny," vzpomínala na dva roky starou zkušenost sokolnice, která je zde od té doby zaměstnána na plný úvazek.\n"Wimbledon je pro Rufuse jako hřiště. Občas si zaletí až na golfové greeny, aby se vykoupal. Zná všechna místní zákoutí. Musí mít hlad, aby zabil prvního holuba, kterého uvidí. Pokud by byl nacpaný, zůstal by sedět na stromě a neměl motivaci k tomu, aby se ke mně ihned vrátil," popisovala běžné starosti Davisová.\nKáně však neslouží prvoplánově jako holubí zabiják, důležitá je také jeho odstrašující schopnost. "Holubi ho nemohou jen tak ignorovat," připomíná pohledná opatrovnice, která si wimbledonský turnaj užívá stejně, jako ostatní návštěvníci. Zejména kvůli jahodám se smetanou. "Je to trochu něco jiného, než tady mrznout v zimě ve sněhu," užívá si čtrnáctidenní tenisový kolotoč Davisová.\nPŘÍBĚH RUFUSE SE OBJEVIL TAKÉ V REKLAMĚ BELGICKÉHO PIVOVARU:


Jak uzavřít obchodní partnerství | Sales News\nJak uzavřít obchodní partnerství\n16.1.2015 Zobrazit dvojjazyčně Vytisknout\nChystáte se nebo již spolupracujete s jinou firmou? Jedná se o dobrý způsob, jak nabídnout něco, co vy nemáte nebo neumíte poskytnout. V technických oborech nebo v oblasti služeb je to běžné, v obchodním světě ještě tolik ne. Pokud chcete, aby vaše spojenectví bez problémů fungovalo, inspirujte se radami, které popsal server Bizjournals.com.\n1) Vidina zisku\nPokud investujete čas do vytváření prodejního plánu, ujistěte se, že jednáte se zákazníkem, který chce a má možnost od vás a vašeho obchodního partnera ve výsledku nakoupit.\n2) Patříte-li mezi nejlepší, určete si podmínky\nPatříte-li mezi nejlepší prodejce a někdo vás požádá, abyste mu pomohli prodat to, co on nedokáže, ukažte svoji cenu. Stanovte si podíl z prodeje a právo vést prodejní akci.\n3) Ujistěte se o schopnostech\nPokud naopak vy pracujete s úspěšným obchodníkem, který má prodat vaše zboží, ujistěte se, že je opravdu schopen vaše zboží prodat a je dostatečně motivován. Stanovte podmínky, které budou vyhovovat všem stranám.\n4) Své nejlepší dovednosti si nechte pro sebe\nTo v čem vynikáte, neučte dělat svého partnera. Poté byste v obchodním partnerství ztratili význam.\n5) Nespoléhejte se výhradně na druhého\nI když máte skvělého obchodního partnera, nepočítejte automaticky s tím, že vaše partnerství vydrží věčně. Pokud se vaše spojenectví rozpadne, musíte si být jisti, že to bez problémů zvládnete.\n6) Postupný růst\nNečekejte od samého začátku obchodní zakázky. Obchodní partnerství musí dozrát, snažte se ho stále zlepšovat.\n7) Rychle řešte problémy\nPokud vy, váš obchodní partner, tržní prostředí nebo výsledky nejsou takové, jaké jste si představovali, rychle zasáhněte. Odkládáním problému nebo jeho nedostatečným řešením přivodíte problémy nejenom sobě.\n8) Sdružte se pod jednou značkou\nVětšinou je lepší vyzdvihnout pouze jednu značku, která vás bude zastupovat. Je samozřejmě výhodnější vybrat tu známější. Můžete vytvořit i značku novou.\n9) Pozorně vybírejte\nChce s vámi někdo uzavřít partnerství jenom proto, že se mu nedaří, neumí prodávat nebo se orientovat na trhu? Pak musíte nedostatek vyplnit a potenciální partner nabídnout to, co vy nemůžete. Pokud to tak není, rychle utečte.


Jablečno tvarohový závin - TopRecepty.cz\n0,5 kg 0,5 kg listového těsta\n2 2 vejce (žloutek+bílek)\ntrochu trochu nastrouhané citrónové kůry\n10 233 kJ / 2 446 kcal\nTvaroh utřeme se žloutky, cukrem a vanilkou, přidáme hrozinky a nastrouhanou citrónovou kůru. Naposledy vmícháme oloupaná, nahrubo nastrouhané jablka.\nPovrch potřeme rozšlehaným bílkem, ozdobíme ořechy a párátky propícháme, aby nám měla kudy utíkat pára.\n25. 10. 2014 20:21\n17. 4. 2011 16:38\n+1 tvarohové moc nemusím , ale závin mi chutil pridaám ti fotečku\nJablečno tvarohový závin má v oblibě můj muž a pro něho ho dělám často. Pro sebe pouze jablečný . +2\n28. 6. 2010 11:29\nDělám hodně podobný a moc nám chutná.\nJablečno - tvarohový nákyp\nJablečno-brusinkové muffiny s cereáliemi fitness\nTématické fráze: jablecny strudl s tvarohem jablečný závin s tvarohem tvarohový závin strudl s tvarohem a jablky tvarohový závin s jablky listový závin s tvarohem a jablky závin s tvarohem a jablky jablečno tvarohový štrudl tvarohový štrůdl s jablky jablečno tvarohová buchta tvarohovo jablečný štrúdl jablkový závin s tvarohem závin s jablky a tvarohem jablečný štrůdl z listového těsta a tvarohem tvarohovojablečný závin recept na jablečný štrůdl s tvarohem štrůdl s jablky a tvarohem jablečno tvarohový moučník tvarohový jablečný štrůdl zavin s tvarohem\nSuroviny: těsto listové, tvaroh měkký, jablko, vejce, cukr vanilkový, rozinky, oříšky, cukr moučkový, kůra citronová


president Zeman byl opětovně zvolen, gratulujeme. Poraženému z druhého kola, panu Drahošovi, chybělo relativně velmi málo hlasů – možná že zrovna těch, o kterých psal Roman Joch, když připomenul nestoudný atak pana Drahoše vůči panu Fischerovi v otázce potratů (viz také článek Matyáše Zrna převzatý v tomto únorovém čísle KONZERVATIVNÍCH LISTŮ „Miloš Zeman uchopitelný a pochopitelný“). O tom však již bylo napsáno téměř vše. Přidejme tři drobné poznámky.\nPan Zeman dostal šanci ukázat prstem na svého nástupce – tedy pokud mu něco takového jeho osobnostní nastavení dovolí. A pokud dovolí, kdopak to asi bude? A bude nástupci takové „pomazání“ volebně co platné? Dále, pan Zeman nebude mít možnost během svého druhého funkčního období jmenovat žádného soudce Ústavního soudu (přesněji, pokud všichni stávající soudci dokončí svůj mandát…). Je tu však „polský scénář“, kdy před volbami, o kterých Občanská platforma správně tušila, že pro ni nebudou vítězné, došlo ke jmenování soudců polského ústavního soudu dříve, než odpovídalo konci mandátů těch dosavadních – tedy tak, aby do těchto jmenování pokud možno nemohla promluvit representace vzešlá z oněch voleb. Tím byla odstartována známá konfliktní situace, v rámci které se však prakticky veškerá kritika snášela na hlavu strany Právo a Spravedlnost. Co je však podstatné pro nás, že president Zeman již několikrát prokázal, že jeho kreativita nezná hranic – a kdo ví, jaké složení bude mít Senát v rozhodné době? Tak se dostáváme ke třetí poznámce: výsledek presidentské volby ukázal, že volební síla nebabišovské – nezemanovské části společnosti není vůbec zanedbatelná. Tato síla, byť heterogenní, troufáme si tvrdit, přitom nabývá na významu zejména v případech celkové nižší volební účasti. Svým způsobem tedy těmto lidem stačí k volbám do Senátu, právě ve kterých volební účast není tak hojná, na podzim letošního roku prostě přijít. Mohou tím velice prospět dobré věci – a je jen na nich, jestli se na to nevykašlou.\nProběhl sjezd ČSSD – tedy jeho první část, v rámci které byl předsedou zvolen pan Hamáček a statutárním místopředsedou pan Zimola. Podle všeho nese tlak ze strany pánů Babiše a Zemana své ovoce a tento výsledek bude mít dopad na snahu pana Babiše získat důvěru Poslanecké sněmovny pro jeho vládu. Povšimněme si zdánlivé drobnosti: v odpovědi na otázku položenou po tomto sjezdu (na briefingu po večeři s presidentem Zemanem) pan Babiš sdělil, že preferuje menšinovou vládu, která je efektivní, má tah na branku a řeší věci on-line (rozuměj: o tom, co chce pan Babiš, se nediskutuje, to se prostě vykoná...) a měl zjevně na mysli vládu jednobarevnou (v mezidobí mu patrně byl rozdíl někým vysvětlen). Jak už prokázal mnohokrát, pan Babiš např. nerozlišuje mezi aktivní podporou vlády a její tolerancí – vše nasvědčuje tomu, že to nechápe a není ochoten věnovat ani špetku úsilí tomu, aby se to doučil... Téměř jedním dechem potom (na již zmíněném briefingu) prohlásil, že nabízí ČSSD účast ve vládě – a zatím poslední zprávy naznačují, že taky jo... I kdyby ovšem nakrásně nebylo nic jiného – pan Babiš nebyl agentem StB, neexistoval by jeho konflikt zájmů, nebyl by trestně stíhán... –, bude zde palčivá otázka, jak jednat s někým, kdo je, co se politického řemesla týče, tak gigantickým diletantem (nenechme se mýlit tím, že se mezitím opravil – na skutečnosti, že podstatě nerozumí, což prokazuje kontinuálně, to nic nemění). Smutné na tom je, že tohle je voličům úplně jedno a pokud by si toho náhodou všimli, hodnotili by to mnozí z nich kladně.\nOstatně je velmi zajímavé, že většina aktérů akcentuje ono trestní stíhání v kauze Čapí hnízdo – v rámci celkového obrazu působení pana Babiše věc podružnou, která je průvodním jevem a nikoli podstatou. Na druhé straně, Al Caponemu také nakonec nadělaly největší potíže daňové úniky, které v kontextu jeho činnosti představovaly naprostou marginalitu...\nDalším, či spíše prvním, kdo podlehl zmíněnému tlaku, je hnutí Starostové a nezávislí (STAN). Kromě toho, že by se voliči nebabišovské – nezemanovské části společnosti měli usebrat, uvědomit si mimořádný význam nadcházejících voleb do Senátu pro bránění rozvratu ústavního pořádku ČR a k senátním urnám letos na podzim přijít, je přinejmenším stejně důležité, aby se mezi sebou v prvním kole těchto voleb „nevystříleli“ podobní kandidáti a do kola druhého nepostupovaly dvojice jako ANO-KSČM či ANO-SPD. To je natolik banální konstatování, že bychom jej vůbec nezmiňovali, nebýt právě nečekaného kroku hnutí STAN – tedy kroku vedoucího k jednání o podpoře vlády hnutí ANO 2011. Kdyby nic jiného, postup hnutí STAN zkomplikuje dohody, které jsou nutné pro to, aby nedošlo ke zmíněné vzájemné eliminaci nelevicových demokratických kandidátů v rámci 1. kola voleb do Senátu. Z hlediska celkové situace může být právě tato okolnost nejzávažnějším důsledkem diskutovaného kroku.\nRádi bychom však končili s úsměvem a proto si dovolíme ještě přidat drobné odlehčení. Raději ale rovnou říkáme, že naším cílem rozhodně není tropit si šprýmy si z někoho, o kom dnes víme, že je poraženým... Nicméně, v diskusi na portále iDnes.cz byl u jednoho z článků komentujících přítomnost pana Chovance ve volebním štábu pana Zemana autorem, který se podepsal jako Bohuslav Binka, přičiněn tento komentář, o který se nelze nepodělit (a kdo zaznamenal, tomu se omlouváme): „Jde jít i na level zrádce zrádců zrádců zrádců nebo je Chovancem dosažené zrádce zrádců zrádců maximum, čeho lze za jeden život dosáhnout?“\nPřejeme užitečné prožití postní doby.


Švédi ubytují běžence v nejsevernějším lyžařském areálu světa | Týden.cz\nŠvédi ubytují běžence v nejsevernějším lyžařském areálu světa\nŠvédsko, které má podobně jako Německo problémy s hledáním ubytovacích kapacit pro běžence, umístí přes 600 žadatelů o azyl v Riksgränsenu. Ten je považován za nejsevernější lyžařské středisko na světě. Na dočasném ubytování migrantů v tomto resortu se dohodl přistěhovalecký úřad s majitelem areálu, napsal dnes portál The Local.\n"Proč to tam nechávat prázdné a studené, když tam může být plno a teplo," uvedl Sven Kuldkepp, ředitel společnosti Lapland Resorts, které středisko v Riksgränsenu patří. Dodal také, že firma je ráda, že může v současné uprchlické krizi pomoci.\nUprchlíci podle Kuldkeppa zůstanou ve středisku do února 2016, kdy v oblasti začíná hlavní lyžařská sezona, která trvá až do června. Azylanti prý provoz nijak nenaruší a někteří z nich budou moci v areálu získat práci, dodal Kuldkepp.\nRiksgränsen se nachází ve švédském Laponsku nedaleko hranic s Norskem, asi 200 kilometrů na sever od polárního kruhu. Resort, který Švédsko označuje za nejsevernější na světě, je mezi milovníky zimních sportů vyhledáván především díky možnosti lyžovat za světla půlnočního slunce. Riksgränsen je populární také u výrobců automobilů, kteří tam provádějí zimní testy svých prototypů.


Cyklotoulky - Zahraničí - Cima del Monte\nMarina di Campo - Lacona - Porto Azzurro - Rio Elba - Rio Marina - Cavo - Rio Elba - Cima del Monte - Mingazzini - Portoferraio - Procchio - Marina di Campo\nPo včerejším dni, kdy jsme s Irmískem byli v Marcianě a objeli západní pobřeží, máme v plánu nejdelší cyklovýlet naší dovolené. Naším dnešním cílem bude Cavo, nacházející se na severovýchodním pobřeží Elby. Ráno začíná pořádnou snídaní a důkladnou přípravou svačiny a věcí na cestu. Počasí je opět pošmourné a my jsme připraveni i na případný déšť. Čas máme dobrý a krátce před desátou se vydáváme na cestu.\nKlasicky nás čeká hned ze začátku čtyřkilometrové stoupání na sedlo pod Monte Tambone a převýšení 260 metrů. Cesta je vlhká po nedávném dešti, není nijak zvlášť teplo, přesto se opět potíme. Vlhkost ve vzduchu je opravdu vysoká. Tentokráte jedu v pohodě s Irmískem a po necelých 40 minutách makačky zastavujeme v sedle a čekáme na zbytek naší party. Oblékáme si větrovky, holky po chvilce dorážejí a před sebou máme čtyřkilometrový sjezd do Lacony. Já sjíždím opatrněji, přece jenom vím, jak zdejší mokrý asfalt umí klouzat. Pod kopcem zastavuji, jdu vykonat potřebu do houští a mezitím dojíždějí dolů i holky. Teď už nás čeká průjezd Laconou a za ní začínáme velmi mírně stoupat.\nJedeme podél pobřeží a opět máme nádherné výhledy. Už jsem tady jel více jak desetkrát, přesto se je vždy na co koukat. Asi po třech kilometrech dojíždíme na křižovatku, najíždíme na hlavní cestu mezi Portoferraiem a Porto Azurrem. Teď už vydržet další tři kilometry do Porto Azzura ve velkém provozu. Naštěstí i tento úsek je rychle za námi a my parkujeme svá kola v přístavu v Porto Azurru a dáváme si lehkou svačinku a chvíli odpočíváme. Máme před sebou ještě pořádný kus cesty, takže zastávka je jen krátká a už zase točíme pedály. Projíždíme městem, napojujeme se na hlavní cestu a začínáme mírně stoupat. Cesta se nám točí, ráz zdejší krajiny nabývá zase jiný nádech a po deseti kilometrech přijíždíme do nejstaršího města na Elbě, do Rio Elba, které se nachází zhruba ve výšce 160 mnm.\nNyní ho jen okrajově lízneme, do centra městečka se podíváme až na zpáteční cestě. Teď nás čeká asi dvou kilometrový sjezd do Rio Marina. Tam taky zanedlouho vjíždíme a zastavujeme u malého kostelíku, který si vyfotím a ukazuju holkám, jak je vevnitř stroze, ale přesto krásně zařízený. Popojedeme ještě kousek dolů, zastavíme se v maličkém parčíku a pak se jedeme podívat na molo v přístavu. U mola se nachází krásná a velká věžička, na jeho konci je pak věžička malá. Všechno si vyfotíme, uděláme si i nějaké společné foto a kocháme se krásným pohledem na celé městečko. Je to tady jedno z nejkrásnějších míst na Elbě. Je čas se vydat dále, ale předtím jdeme ještě do místní restaurace v přístavu a dáváme si kafíčko.\nPokračujeme dále, vyjíždíme s Rio Elby a cesta začíná opět stoupat. Projíždíme kolem starého nakládacího mola, které jsem už před dvěma roky podezříval z toho, že spadne. A vida, nespadlo. Udělám si zde několik fotek a pak pořádně zaberu do pedálů, abych dohnal holky, které se nezastavovaly a kousek mi poodjely. Pobřeží je zde opět úchvatné, je divoké a zbarvené do hnědo-červena, což je způsobeno přítomností železné rudy v zemině. Dělám několik fotek, cesta se nám láme a my začínáme klesat. Netrvá to dlouho a vítá nás nejsevernější město Cavo. Projíždíme hlavní ulicí kolem pobřeží a jedeme až na vyhlídku, kde cesta končí a dál je už jenom moře. Dnes je tady dokonce otevřený malý bar, čehož využívám k tomu a dávám si své oblíbené lahvové pivo Moretti a holky si dávají zmrzlinu. Sedáme si na židličky ke stolům, dáváme si svačinku a pozorujeme zdejší klidnou hladinu moře. Dokonce nám prosvitává i sluníčko, čehož využívám k dalšímu focení.\nPo více jak půlhodince se otáčíme a já holky povedu jinou cestou kolem pevnosti Giogo. Teď začne náročnější půlka naší cesty. Začínáme okamžitě stoupat, zpočátku je výšlap docela prudký, takže začínáme funět a řadit lehké převody. Ale po necelém kilometru se stoupání mírní a dá se jet už v pohodě. Do sedla pod pevností Giogo to máme odhadem z Cava asi 5km, čili tenhle táhlý stoupák nám docela ubírá sil. Čím více se blížíme do sedla, tím více nám fouká protivítr. A když v sedle zastavujeme, nezbývá, než si zase obléct větrovky a schovat se za stromy. Čekáme si miláčkem na její mamku a sestru a Irmísek nám krátí chvíli tím, že dělá zajíčka. Docela se zasmějeme a naštěstí netrvá moc dlouho a zbytek výpravy nás dojíždí. Teď už nás čeká asi kilometrový mírný sjezdík zpátky do Rio Elby. Tady holky zavedu do centra a nechávám je svému osudu, aby si to tady prohlédly.\nNaše cesta povede pořádným stoupákem nad Rio Elbu a kolem pevnosti Volterraio a já chci v sedle ještě uhnout a vyšlapat si na vrchol Cima del Monte (516 mnm). Z Rio Elby najíždím na asfaltovou cestu a začínám pořádně stoupat. Serpentiny se nádherně točí a já mám čím dál tím krásnější výhled na město pode mnou. Mám sice pořád tu prokletou bronchitidu, na průduškách mi pořád píská, ale cítím se dobře a plný sil. Říkám si, že bych to neměl přehánět a jet v klidu, ale to mi samozřejmě nedá. Stavím se do pedálů, makám, funím, tahám a pot ze mě jenom kape. Dorážím do sedla a hned odbočuji na kamenitou cestu vedoucí na vrchol Cima del Monte.\nPrvních pár desítek metrů se jede v pohodě, ale když se dostávám na hranu pohoří, tak mě z kola dolů málem sráží vichr. Uf, je ledový, prudký, já jsem zpocený, cesta začíná pořádně stoupat a ve volném kamení se skoro nedá ujet. V hlavě mi bleskne myšlenka, jestli to nebude lepší otočit a počkat v sedle na holky. Tak rychle jako přišla tady ta myšlenka, přichází další, že to přece není tak daleko a dám to, i kdybych měl vyjít nahoru pěšky. Ze sedla to totiž není vůbec daleko, je to asi kilometr. Zatínám zuby, jedu na nejlehčí převod, balancuji ve větru, ale nevzdávám se. To by byl v tom čert, abych to nedal. Cestou potkávám skupinku mladých Italů, kteří mě zdraví a volají za mnou bravo. To mi dodává novou energii a hned se jede o něco lépe. Přiznám se, že posledních asi 50 metrů se vyjet nedalo, prudký svah a volné kamení mě donutí seslézt a dojit na vrcholek po svých. Uf, jsem tady.\nPrvní co udělám, když nechám kolo padnout na vrcholku je, že si okamžitě svlékám propocený dres, oblékám si suchý, dávám si větrovku a šátek na hlavu. Fajn, hned je to lepší. Jsem vyklepaný jak ratlík, proto do sebe nasoukám müsli tyčinku a doplňuju tekutiny. Konečně přišel čas rozhlédnout se kolem sebe. Pevnost Volterraio mám jako na dlani, vidím sluncem osvětlené Portoferraio. Na druhou stranu vidím Rio Elbu a Rio Marinu. Nutno podotknout, že je tady psí počasí, je velmi nízká oblačnost, která se občas převalí i přes tento vrchol a hlavně duje šílený vítr, ve kterém mám problém ustat na nohou. Mě to ale nevadí, i tak je zde krásně a mám zase zapsaný další vrcholek na Elbě. Když se podívám dolů na serpentiny, vidím, že holky jsou už více jak v polovině cesty nahoru. Pískám ze všech sil, mávám na ně a pak se dozvídám, že mě slyšely a v mé reflexní žluté větrovce i viděly.\nNečekám už na nic, nasedám na kolo a chystám se užít si terénní sjezd. Úsek, který jsem šlapal pěšky, je i těžce sjízdný. Mám co dělat, abych nespadl. Za chvíli ho mám ale za sebou, trošku popouštím brzdy a tancuju v kamení. Když se dostanu na hřebenové odkryté místo, prudký poryv větru mě sráží mimo cestu a můj tep zase vyskakuje nahoru. Uf, sráz je docela příkrý a asi by to docela bolelo. Do sedla se ale vracím v pořádku a šťastný, že jsem dobyl další vrcholek. Holky tady ještě nejsou, tak kousek sjíždím a narážím na Irmíska. Takže ještě kousíček stoupám s ní a vyprávím ji, jaké to bylo na vrcholu a že jsem je viděl. Dojíždíme do sedla, sesedáme a tentokrát si dávají müsli tyčky holky a chvíli odpočívají. Vypadají celkem zmoženě a já se jim vůbec nedivím. Jednak už máme za sebou pořádnou porci kilometrů a jednak už několik kilometrů jen stoupáme.\nChlácholím holky, že teď nás čeká pořádný a dlouhý sjezd a že do Portoferraia už nijak zvlášť stoupat nebudeme. Vyrážíme ze sedla a za několik minut se ocitáme u pevnosti Volterraio. Původní plán byl, že si pevnost prohlédneme zblízka, ale museli bychom někde nechat kola a vyjit kousek po skalách. Ani se nedivím, že tento plán je nyní pasé, já se už taky vidím ve sprše v kempu. Nyní nás čeká pořádný sjezd. Varuju holky, ať si dají pozor na auta a před zatáčkami přibrzďují. Ani já nic nepřeháním a tak máme asi tříkilometrový prudký sjezd v pohodě za sebou. Sjíždíme do Magazzini a teď už nás čeká celkem nezáživná cesta až na křižovatku, kde se znova napojíme na hlavní cestu z Porto Azzura do Portoferraia. Tady panuje opět čilý provoz, a tak musíme dávat pozor na auta. Navíc příjezd do Portoferraia je docela hodně úzký a auta se nám vyhýbají jen o několik centimetrů.\nV Portoferraiu se rozdělujeme, my s Irmískem jdeme ještě na nákup do marketu a holky už pokračují na Procchio. My nakoupíme, já si dávám ještě jednoho Morettiho a pak se vydáváme na Procchio taky. Já, abych si dal pořádnou makačku na závěr, vezu asi 3 kila brambor v batohu a chleba. Z Portoferraia do Procchia musíme zase vystoupat a sjet. Stoupání je asi tříkilometrové a musíme nastoupat asi 160 metrů. Přiznám se, že se mi už nožičky klepou a také mě bolí záda od batohu. Ale vidina toho, že za chvíli budeme zpátky v kempu, nás žene dál. Stoupák zvládáme, sjíždíme do Procchia, z něho ještě maličko vystoupáme a posledních 5 kilometrů mírně klesáme a jedeme po rovince až do kempu. Šťastni, že jsme to všichni všechno zvládli, odcházíme do sprch a těšíme se na pořádnou večeři a skleničku vína.\nDélka trasy: 85 km\nNastoupané metry: 1 503 m


Soutěžte s Deníkem - Náchodský deník\nBroumov – II. ročník motosrazu, který pořádá OS MotoBroumov už pomalu klepe na dveře areálu letiště broumovského Aeroklubu, kam na loňský premiérový ročník dodrazilo 88 motorkářů.Letiště ožije motorkami, vystoupením kaskadéra, hudbou a soutěžemi.\nIlustrační foto z kaskadérské motorshowFoto: Radoslav Holan\nLetos opět čeká příznivce rychlých kol zajímavý program. Ti kdo to mají do Broumova z větší dálky mohou přijet už v pátek, oficiální začátek je v sobotu v 10 hodin. Ve 13 hodin vyjedou účastníci srazu na vyjížďku, návrat je plánovaný kolem 14 hodiny, kdy vystoupí kaskadér Marek Matoušek (na snímku) – držitel světového rekordu v jízdě po předním kole. Adrenalinovým zpestřením bude zápas v boxu, připraveny jsou různé soutěže, ohňostroj a hudba, kde je hlavním hostem AC/DC revival, dále zahrají Laxní přístup, Heebies Jeebie a Existence nové doby.\nOdpovězte do čtvrtečního odpoledne na otázku: Kolik motorek vyjelo v loňském prvním ročníku na spanilou jízdu po Broumovsku? Můžete získat volnou vstupenku. Pište na adresu: jiri.sprenar@denik.cz


WILO Ponorné kalové čerpadlo Rexa CUT GI03.26/S-M15-2-523/P | TOPENILEVNE.CZ\nWILO Ponorné kalové čerpadlo Rexa CUT GI03.26/S-M15-2-523/P\nZákladní cena39 136 Kč s DPHVaše cena 35 223 KčVaše cena bez DPH29 109,60 Kč\nKód výrobce 6081534\nPonorné motorové čerpadlo s vnitřním mělnicím zařízením jak pro pevnou, tak i pro mobilní instalaci do mokrého prostředí. Čerpadlo je vhodné k přerušovanému i nepřetržitému provozu. Motor je povrchově chlazen svým okolím. Skříň motoru je vyrobena z nerezové oceli, zatímco oběžné kolo a skříň hydrauliky jsou z šedé litiny. Mezi motorem a hydraulikou je pak těsnící komora, která je vyplněna lékařským bílým olejem a zabraňuje vniknutí média do motoru.\nodpadní vody s fekáliemi dle normy EN 12050-1 (i s obsahem dlouhých vláken)\nskříň motoru z nerezové oceli\nsféricky tvarované mělnící zařízení s vnitřním břitem\nkontrola teploty vinutí bimetalovým čidla\nutěsnění motoru se dvěma mechanickými ucpávkami nezávislými na směru otáčení\nvolitelná tyčová elektroda pro kontrolu těsnící komoru\n10 m kabel se zástrčkou\nHmotnost 34.30 kg\nAKCE Domestic 2020Wilo-Rexa_CUT


Neštvěte svět proti dieselům, brání naftu víceprezident Ford of Europe | Auto | Lidovky.cz\n31. října 2015 10:11 Lidovky.cz > Byznys > Auto\nRoelant de Waard, viceprezident Ford of Europe pro marketing, prodej a servisní... | foto: Ford of Europe\nKauza Dieselgate rozpoutala diskusi o celé řadě témat a vyvolává obavy o budoucnost evropského automobilového průmyslu. Roelant de Waard, viceprezident Ford of Europe pro marketing, prodej a služby, se domnívá, že na jeho automobilku by neměla aféra mít zásadní negativní dopady. Upozorňuje, že by nebylo moudré vést proti vznětovým motorům štvavou kampaň, jelikož jsou stále jednou z nejefektivnějších cest, jak uspokojit právě legislativní požadavky i požadavky zákazníků.\nLN: Jak se u Fordu díváte na současnou kauzu Dieselgate?\nTen problém má několik částí, které je nutné rozlišovat. Aféra začala odhalením zařízení pro obcházení měření emisí u vozů VW v USA. V této rovině se vede diskuse o tom, že jeden výrobce, vlastně několik značek, nemá vozy v souladu se zákonem. My jsme prověřili veškerá naše řešení i procesy av žádném případě nemáme v našich motorech žádná podobná zařízení. Další diskuse se vede na téma budoucnosti technologie dieselových motorů. A třetí je debata týkající se faktu, že současný testovací cyklus není reprezentativní z hlediska reálného provozu, což vidí zákazníci i další zúčastnění jako matoucí a frustrující. Tato diskuse by měla být zcela oddělena od těch zbývajících dvou.\nLN: Proč by měla být oddělena?\nNáš průmysl i evropská legislativa pracují na novém realističtějším zkušebním cyklu společně už nějakou dobu. Tento cyklus bude zaveden v zájmu všech a my jsme jeho velkými zastánci. Nezáleží na tom, jak konkrétně budeme auta testovat, jde jen o to, aby tu existoval jasný standard, který nám umožní se srovnávat s ostatními. Ale neexistuje důvod, proč bychom neměli zavádět realističtější testy, které budou zákazníci vnímat pozitivněji.\nLN: A co ona budoucnost dieselů?\nByla by velká škoda, kdyby náhle bylo na dieselovou technologii nahlíženo jako na nežádoucí. S normou Euro 6 nebo budoucí přísnější legislativou se dieselové motory stávají opravdu velmi, velmi čistými. Tato technika sice bude dražší, a to především kvůli řešením pro úpravu výfukových plynů, ale diesely budou stále jednou z nejefektivnějších cest, jak snížit emise CO2 a dosáhnout nastavených cílů. Pokud bychom se teď rozhodli, že je diesel nepřijatelný, pak jsou alternativou k dosažení cílů redukce CO2 jen mnohem dražší řešení. To by stálo každého spoustu peněz. Měli bychom tedy zůstat u faktů, podívat se na data a na to, jak fungují nejnovější dieselové motory. Neměli bychom panikařit a odsuzovat velmi efektivní nástroj pro redukci emisí CO2.\nLN: Proč je podle vás diesel tak výhodný?\nMít co nejčistší vzduch je v zájmu nás všech. Jde ale o to, dosáhnout této čistoty s rozumnými náklady, aby si mohli zákazníci taková auta dovolit. A my bychom měli mít vždy dost času se přizpůsobit. Kdybychom se dnes rozhodli, že zakážeme diesely, vlastně by to nebylo možné. Neexistují výrobní kapacity na to, abychom náhle mohli vyrábět dostatek benzinových motorů pro uspokojení nové poptávky. Měli bychom se tedy dohodnout na tom, jaké jsou dosažitelné cíle a jak rychle jich můžeme dosahovat.\nLN: Existují i jiné cesty, jak snižovat emise, než je diesel. Ale Ford je v Evropě moc nepoužívá. Proč?\nMy máme všechna potřebná technická řešení k dispozici, jsme druhým největším výrobcem hybridních aut na světě. V USA nebyla nafta nikdy populární, takže se výrobci museli vydat cestou hybridizace. Ale v Evropě bylo levnější dosáhnout požadovaných limitů CO2 za pomoci dieselů. Podíl dieselů je tu vyšší než 50 %.\nLN: Ten ale teď klesá...\nOčekávali jsme, že s normou Euro 6 dojde ke změně chování na úkor dieselů. A proto jsme investovali do technologie EcoBoost, protože jsme očekávali, že tou další nejlepší věcí po vznětovém motoru bude downsizovaný přeplňovaný benzinový motor. A jsme v tomto ohledu velmi úspěšní, každé naše čtvrté prodané auto má motor EcoBoost, jedno z pěti má dokonce litrový agregát. Pro Evropu je to velmi užitečné řešení, protože jsou tu menší auta.\nLN: A co třeba elektromobily?\nElektrifikace v Evropě závisí zcela na vládních pobídkách. V Norsku, kde jsou elektrická auta silně dotována, se prodají prakticky všechny elektromobily v Evropě. V Nizozemsku jsou silné dotace na plug-in hybridy, takže ty se prodávají tam. Kde dotace neexistují, tam neexistuje ekonomicky ospravedlnitelný důvod, proč jezdit elektromobilem. Říkáme tomu síla volby. Všechny tyto technologie máme k dispozici a necháváme zákazníka, aby se rozhodl.\nLN: Budete se snažit nějakým způsobem využít Dieselgate ve svůj prospěch, například marketingově?\nNe. My se určitě nikdy nebudeme v kampaních soustředit na konkurenta, to je vždy špatný přístup. K čemu můžeme přistoupit, bude, že pokud se budou zákazníci více zajímat o benzinové alternativy, uděláme vše pro to, aby technologie EcoBoost pro ně byla známou a viditelnou volbou. A to je vše.\nPozadí a souvislosti v aféře Dieselgate mapuje pondělní magazín Index LN.\nD. Mateju Nafta je dobra do nakladaku, do auta patri benzin. 12:19 31.10.2015\nP. Sulc A proc? US Army ma diesly i v motocyklech, to zjednodusuje distribuci paliva. 9:51 1.11.2015


OSMANSKOU ŘÍŠÍ KŘÍŽEM KRÁŽEM | EXIMtours\nÚvodní stránka Libanon roundtour OSMANSKOU ŘÍŠÍ KŘÍŽEM KRÁŽEM\nOSMANSKOU ŘÍŠÍ KŘÍŽEM KRÁŽEM *** přidat do oblíbených\n8 denní poznávací zájezd – poznejte přírodu a historické památky Libanonu\nBejrút – Sidón – Tyre – Harissa – Byblos – Bšarré – Cedars – Qozhaya – Jeita Grottoes – Faqra – Beit Mery – Deir el Kamar – Beiteddine – Baalbeck – Ksara – Anjar – Bejrút\n1.den: Praha - Bejrút\nVe večerních hodinách odlet do Bejrútu přes Istanbul s leteckou společností Turkish Airlines.\n2. den: Bejrút\nV ranních hodinách přílet do Bejrútu. Transfer do hotelu, ubytování, volný program, večeře, nocleh.\n3. den: Bejrút – Sidón – Tyre\nPo snídani odjezd na návštěvu jižního Libanonu. Cesta vede přes Damour, městečko ležící 12 kilometrů jižně od Bejrútu čítající převážně křesťanské obyvatelstvo. Prohlídka jižní části Libanonu začíná ve městě Sidón, důležitém obchodním a administrativním centru země. Dominantou Sidonu je hrad Crusader, odkud se nabízí jedinečný výhled na tamní přístav. Staré město se stále pyšní svými úzkými uličkami a souky (trhy), jež si uchovaly své středověké rysy. Historii města poznamenalo zemětřesení v roce 551 a opakované dobývání a drancování v 7. až 13. století. Cesta pokračuje do Tyre, starověkého fénického města, které bývalo dříve ostrovem. Hlavními zajímavými místy jsou Arc de Triumph, Hippodrome a výkop, který přivedl k mistrovským dílům z dob Křižáků, Římanů, Řeků a byzantské éry. Návrat do hotelu v Bejrút, večeře, nocleh.\n4. den: Bejrút – Harissa - Byblos\nPo snídani prohlídka hlavního města Libanonu – Bejrútu. Během prohlídky budete mít možnost spatřit dominanty tohoto obchodního, bankovního a také kulturního centra Libanonu. Spatříte Holubí skály, projdete se po pobřežní třídě, v centru pak budete mít možnost shlédnout největší rekonstrukční projekt na světě a navštívit a Národní muzeum. Cesta pokračuje do Harissy, kde lanovkou vyjedete až ke svaté soše Notre Dame a kde se nabídne až dechberoucí výhled na Jounieh (turistické letovisko ležící asi 16 km severně od Bejrútu) a Bejrút. V odpoledních hodinách pokračujete do Byblosu, nejstaršího města na světě, které je nepřetržitě obýváno 5000 let. V Byblosu spatříte tamní citadelu, kostel sv. Jana i zdejší starý přístav. Ve večerních hodinách návrat do hotelu, nocleh.\n5. den: Bšarré – Cedars - Qozhaya\nPo snídani odjezd do města Bšarré, ležícího v nadmořské výšce 1400 m. Poloha z oblasti se stejnojmenným hlavním městem dělá oblíbené letovisko k provozování zimních sportů. Navštívíte cedrový les čítající na 300 cedrových stromů. Tento úkaz byl známý již ve středověku. Samotní Kanaánci (obyvatelé Předního východu, kteří žili před tisíci lety a dle biblického příběhu byli vyhlazeni Izraelity), Egypťané i Féničané používali cedrové dřevo k výstavbě chrámů a lodí. Můžete vidět klášter sv. Antonia Qozhayi, ležícím v údolí Qadisha, obklopeném jeskyněmi a skalnatými útvary, jež byly od 3. století před Kristem až do římského období obývány. Celé údolí je obklopeno jeskynními kaplemi, poustevnami i kláštery vytesanými ze skály. Návrat do hotelu v odpoledních hodinách, nocleh.\n6. den: Jeita Grottoes – Faqra – Beit Mery\nNávštěva jeskynního komplexu Jeita. Jedná se o dvě spojené vápencové jeskyně o celkové délce přes 9 km, které vznikly dlouhodobým přírodním procesem trvajícím tisíce let. Čeká vás pěší výstup k horní jeskyni, odkud pak vede lanovka ke spodní části, kde poplujete na loďce vnitřním jezírkem. Následuje odjezd na pohoří až k Faqře, s nejvýše položenými římskými památkami na světě. Cesta pokračuje skrz místní vesničky Kfarbedian, Bickfaya směrem k Broumana až dorazíte k turistickému letovisku Beit Mery, kde vás čeká návštěva ruin fénických a římských klášterů. Během cesty zpět do hotelu můžete pozorovat římský akvadukt poblíž turistického letoviska Mkalles. Návrat do hotelu, večeře, nocleh.\n7. den: Deir el Kamar - Beiteddine\nPo snídani odjezd do pohoří Chouf jižně od Bejrútu. Během cesty zastávka v městečku Deir el Kamar, kde se nachází Fakhredinova mešita a emírovy paláce ze 17. století. Krajinou pohoří budete pokračovat do Beiteddine. Jméno Beiteddine nese jak malebná vesnička, tak i úchvatný palác z 18. a 19. století, který architektonicky propojuje arabské tradice a italské baroko. Nadchne vás jak vnitřní dekorace budovy, tak i její terasy osázené topoly a květinami. Ve spodní části paláce naleznete byzantské mozaiky pocházející z kostela, který zde stával. Návrat do hotelu, večeře a nocleh.\n8. den: Baalbeck – Ksara - Anjar\nPo snídani odjezd do údolí Beqaa, kde se dostanete k těm největším historickým památkám na světě. Čeká Vás prohlídka islámského města Anjar, jediného takového města na území Libanonu. Anajr byl postaven stavitelem al-Walidem v letech 705–715. Cestou do Baalbecku se zastavíte ve výrobně vín Ksara, kde ochutnáte nejkvalitnější libanonská vína. Cesta pokračuje do Baalbecku, kde se nachází chrámový komplex bohů Jupitera a Bakcha a bohyně Venuše. Tato stavba byla považována za jeden ze sedmi divů světa zejména díky svým terasám sestaveným z kamenných kvádrů, jejichž váha je více jak 1000 tun. Komplex vás ochromí svoji zachovalostí a rozlohou, stejně tak jako nádhernými kamennými reliéfy či sloupovím přesahujícím výšku 20 metrů. Návrat do hotelu, večeře, nocleh.\n9. den: Bejrút - Praha\nV brzkých ranních hodinách transfer na letiště a odlet zpět do Prahy s leteckou společností Turkish Airlines přes Istanbul.\nUpozornění: Změna v programu vyhrazena. Minimální počet účastníků je 20 osob. Ubytování během okruhu ve 3* hotelech, stravování dle programu. Dále jsme chtěli klienty informovat o doporučeném spropitném během poznávacích zájezdů: Spropitné je v arabských zemích naprosto běžné a je považováno za samozřejmou součást poskytovaných služeb. Není neobvyklé, že ochota poskytnout spropitné se odrazí na kvalitě obdržených služeb. Samozřejmě je však rozhodnutí ohledně spropitného naprosto ve vašich rukou. I přesto si však dovolujeme vás informovat o výši doporučeného spropitného v průběhu vašeho poznávacího zájezdu Osmanskou říší skrz na skrz: 35 USD. V cestovním dokladu nesmí být vyznačeno izraelské vízum.\nV ceně zájezdu je zahrnuto: Letecká doprava v turistické třídě včetně letištních a bezpečnostních poplatků, 7 nocí ve 3* hotelech s polopenzí, popsaný program s výjimkou fakultativních služeb, vstupy do památek, služby česky nebo slovensky hovořícího průvodce, transfery klimatizovaným autokarem, transfery z/na letiště v cíli zájezdu, povinné pojištění cestovní kanceláře ve smyslu zákona č. 159/99 Sb.\nV ceně zájezdu není zahrnuto: Doporučený příplatek za cestovní pojištění 599 Kč/pobyt/dospělá osoba a 349 Kč/pobyt/dítě do 18 let (podrobnosti o pojištění naleznete na úvodních stránkách katalogu), vízum (zdarma, vyřízení na v destinaci na letišti na základě vyplněné vstupní kartičky), fakultativní služby, spropitné.\n18. 3. 2020 - 26. 3. 2020 9 dní / 8 nocí Odlet: Praha 19:10 - Beirut 02:20 * Přílet: Beirut 03:50 - Praha 09:05 * Transfer z/na letiště v cíli zájezdu: Ano\nPočet osob 2 osoby Vyberte počty osob Počet dospělých starších 0 let : 1 2\nPokoj Pokoj pro 2 osoby Ubytování: 18. 3. 2020 - 26. 3. 2020 Vyberte typ pokoje Pokoj pro 2 osoby\nKonečná cena za uvedené osoby 68 380 Kč\nCENA CELKEM 2 osoby: 68 380 Kč\nKonečná cena: 34 190 Kč\nKonečná cena za uvedené osoby: 68 380 Kč\nCENA CELKEM : 2 osoby 68 380 Kč\n18. březen 2020 (středa) 9 dní Praha polopenze Pokoj pro 2 osoby Ano 34 190 Kč\n18. březen 2020 (středa) 9 dní Praha polopenze Pokoj pro 1 osobu Ano 40 780 Kč\n1-2 / 2 celkem


Musí být hasiči veřejně placení? – Mises.cz\nHasiči patří ode vždy k velmi považovaným povoláním. V současnosti je v České republice řada hasičských sborů placena z veřejných prostředků a sborům dobrovolných hasičů přispívají obce, anebo je rovnou zřizují. Je však pro existenci služeb hasičů nutné, aby byli tito placeni z veřejných prostředků? Oheň je velmi dobrý sluha, ale i velmi zlý pán. Tohoto faktu jsou si lidé vědomi od pradávna. Aktivně se ohni, který se dostal mimo kontrolu, bránili a pro žháře nebo toho, kdo ohněm hrozil, existoval zpravidla jediný trest - smrt. Ochrana před ohněm je pro lidi užitečnou činností a je jako vzácný statek předmětem jejich jednání. Tento statek je jako každý jiný vzácný statek lidmi na trhu poptáván, a proto bude i nabízen. Radim Smetka uvádí: „A důvodem, proč poptávat hasiče, je především strach o vlastní majetek. Netrápí nás ani tak představa, že sousedovi shoří byt, jako spíše představa, že oheň přeskočí do našeho bytu.“  Tentýž autor se dále ptá, co se stane, pokud zafunguje princip černého pasažéra - tj. soused nebude ochoten platit za hasiče a bude spoléhat na nás. Anebo se projeví morální hazard - tj. někdo si nebude třeba platit hasiče, aby v případě požáru dostal hodně peněz z pojistky. Nebude pak poptávka po službách hasičů slabá a nebude jejich služba horší a s delší dobou dojezdu? V odpovědi uvádí, že na trhu existuje ještě jiná skupina lidí, která by na svobodném trhu služby hasičů poptávala. Jedná se o pojišťovny: „Jsou to právě ony, které by musely vyplácet vysoké částky svým klientům v případě požáru. Tedy právě ony mají silnou motivaci požárům zabránit a v hasičích mají ideální nástroj, jak zabránit svým klientům v morálním hazardu.“ Pojišťovny mohou platit hasiče přímo nebo mohou přimět své klienty platit si hasiče tím, že jim nevyplatí pojistku, anebo vysokou spoluúčastí . Tuto skutečnost nyní ilustrujeme historickou zkušeností. Nejprve je však nutné uvést, že je představitelná situace, kdy hasiči nechají shořet majetek člověka, který si jejich služby nezaplatil, a že se soustředí jen na ochranu majetku svých klientů. To je třeba v případě vilové zástavby anebo továrních objektů technicky možné. Dále platí, že i když je boj s ohněm velice užitečný, tak pořád mají lidé i jiné potřeby, které si přejí pokrýt. Proto bude vždy jen část vzácných výrobních faktorů použita na služby hasičů. Bude tedy existovat vždy nějaká doba dojezdu a úroveň služeb. Pokud tomu tak nebude a lidé budou nuceni platit si na služby hasičů více, než chtějí, tak to jen znamená, že jim zbude méně peněz na krytí jiných důležitých potřeb. Díky tomu budou tito lidé poškozeni. Navíc nebude jiná jen struktura produkce v ekonomice, ale bude jiná i struktura služeb hasičů. Přejděme však dále.\nV Londýně působila v téže době organizace, která poskytovala hasičské služby na bázi charity; šlo o „The Royal Society for the Protection of Life“ . Podobné to bylo i v Českých zemích a na Slovensku, pro které se uvádí v době tzv. první republiky: „Profesionální hasičské sbory byly pouze v Praze, Plzni a v Brně.“ Přičemž roku 1930 měl „Svaz dobrovolného hasičstva československého“ více než 10 tisíc sborů (spolků) s 300 tisíci členy a dalších 3 715 sborů s 200 tisíci členy měl německý hasičský svaz . Dříve tomu bylo podobně. Například pro někdejší soudní okres Telčský (dobově Telecký) se uvádí v pramenu z roku 1913 19 hasičských spolků. Na soudním okrese Frenštát pod Radhoštěm 6 spolků. Hranický soudní okres vykazoval k roku 1909 26 hasičských spolků, ivančický roku 1904 15 spolků, brněnský k roku 1897 21 českých spolků a znojemský roku 1904 10 spolků atp.  Pro ponoření do hloubější historie nám poslouží historik J. Janák. Tento uvádí pro rok 1869 v Českých zemích - tj. krátce po vydání zákonů o spolkovém a spolčovacím právu - 76 spolků dobrovolných hasičů, k roku 1880 1362 těchto spolků a k roku 1890 již 3570 těchto spolků . Vůbec první spolek (českých) doborovolných hasičů měl pak vzniknout roku 1864 ve středočeských Velvarech . Početnost spolků dobrovolných hasičů byla tedy velmi vysoká. A to i když uvážíme, že kvůli národnostním třenicím vznikly v některých místech dva tyto spolky (český a německý). Tak tomu bylo třeba v jihomoravském Kyjově . Je také rovněž nutné připustit, že někdy se na financování spolků dobrovolných hasičů podílely obce (a to někdy i v rámci národnostních třenic). Ty pak spolufinancovaly výzbroj spolků anebo poskytovaly spolkům prostory. Řád policie požárové z roku 1873 „ukládal starostům a představeným obcí pečovat o zřízení hasičského sboru a poskytovat všestrannou pomoc.“  Fakticky však celá řada těchto spolků vznikla mnoho let, ba i desítek let poté. V době 19. století si lidé moc s dodržováním zákonů a nařízení hlavu nelámali. Avšak spolufinancování se objevovalo. Například v severomoravském Příboře město koupilo pro hasičský spolek dům, ve Frenštátě pod Radhoštěm pro spolek postavilo kůlnu na nářadí. V Rosicích (u Brna) dostal spolek při svém založení hasící potřeby (doslova rekvizity) od obce a i na tehdejší dobu velký příspevek 7 tisíc zlatých .\nExistuje ještě jedna skupina subjektů, která má zájem o služby hasičů. Tato skupina je složena z majitelů továren případně jejich zástupců. Ve zmíněné Třešti měli například vlastní hasičský tovární spolek (takový sbor však nemusí nutně vzniknout na základě spolku, ale třeba může být přímo součástí struktury firmy) v továrně na sirky . Ve Vsetíně, kde byla dříve významná výroba nábytku, se mohly vlastními hasičskými spolky prokázat dvě známé nábytkářské továrny - Thonetova a Khonova . V roce 1887 vznikl hasičský tovární spolek v Parníku (dnes část České Třebové), obecní sbor zde vznikl až roku 1911 (!). Historik M. Šebela k tomuto továrnímu spolku uvádí: „O členství ve sboru byl mezi zaměstnanci zájem a všichni, kteří byli přijati, si to pokládali za věc cti.“  Dřevo a textil docela slušně hoří. O sirkách a barvách a dalších chemických látkách na barvení nebo šlichtování textilu ani nemluvě. Oheň může zničit továrnu, stroje, suroviny nebo zásoby. Ztráty na majetku jsou pro podnikatele anebo jeho zástupce nepříjemné, stejně jako to, že nepoškozená část majetku nemůže vydělávat. Proto existuje prostor pro vznik továrních hasičských sborů . V historických záznamech lze najít, že takové hasičské spolky operovaly i mimo majetek továrníka. Zmíněný tovární hasičský spolek z Parníka hasil například chalupu v Parníku anebo požár továrny v okolí . Přirozeně podnikatelé by také mohli využít služeb pojišťoven a jejich případných hasičských sborů, takže toto řešení může splývat s řešením číslo jedna.\n Kyněra, s. 14. Člen spolku tedy nemusel být nutně zároveň hasičem a mohl pouze přispět penězi - viz hned dále.\n To platí částečně i dnes - třeba v chemičkách a rafinériích, jejichž provoz je přece jen - díky značnému množství nejrůznějších jinde se málo vyskytujících chemických látek - speciální věcí. Za všechny příklad hasičů ze Spolchemie: http://www.pozary.cz/clanek/2725-hasicsky-zachranny-sbor-spolana-a-s/


Když dýha se světelnými hrami - Mous-Design.com\nKdyž dýha se světelnými hrami\nDřevěné dýhy jsou věci, které se stále častěji používají. Není divu, protože vytváří útulnou atmosféru.\nVytváří přímé a nepřímé světlo z jediného svítidla? Vyrovnávací úkon se dosáhne stínovými žaluziemi z dýhovaného dřeva. Osvětlené dřevěné listy vytvářejí příjemně teplé okolní světlo, osvětlení a optimální expozici pro stoly a pracovní stanice. Přirozený materiál přináší do každé místnosti pocit příjemné atmosféry. Mimochodem, bez ohledu na to, zda je zapnuto nebo vypnuto. Překližka dělá robe světelných objektů vždycky vypadá dobře\npřekližky. - Soft, není těžké\nA konečně, dřevo nemusí být nutně těžké a nervózní, je to ve tvaru organické povahy. Získané z kmene nádherných stromů jsou vyráběny dýhy o tloušťce pouhých čtyř až šest milimetrů. Proto je dřevo extrémně flexibilní. Stále více designérů to objevuje a stále častěji využívá ušlechtilé dřevěné desky v nábytku a konstrukci smluv. Ve své pravděpodobné formě filmu přebírá přírodní produkt světelný design. Tender namísto tvrdé pak také ovlivňuje tkaninu, ze které jsou vyrobeny většina modelů. . Pohlcen jako dýhovaných kapel ať už kulaté nebo - dřevěné křivky vykouzlit krásné světlo a stín\nKaždá lampa je jedinečný\nPovaha a hlavně barva dřeva diktovat náladové osvětlení. Protože jeho povrch působí jako druh difuzoru jako druh filtru, který rovnoměrně rozděluje světlo. Podsvícená, dýha opouští svou přirozenou krásu - obilí, větve, ročenky. Díky tomu je každá žárovka jedinečná, hravá nebo ve zkrácené podobě. Zjasnění překližky existují dlouho ve všech variantách stolních a stojacích lamp k přívěskem a modely stěn.\nOd klasiky k lehkým objektem\nDýha lampa je ztělesněním skandinávského designu, ale mají renomovanými designéry tam brzy klasikou z přírodního Vytvořený materiál. Lucifer Lamps, inovativní společnost z Valencie, která se specializuje na expresivní dýhové modely, rozbíjí novou půdu. Skutečně větší než život, proto velkolepé světelné objekty v životní velikosti série s rozměry větší než tři metry přijít - Mariví Calvo navrhuje senzační Koi s kůlny, Isidro Ferrer legrační slon ve vzpřímené poloze, ale nebojte se, na Findi-gen Španěly. také méně bombastických světel připravených.


Témata článku: Fotbal, Sparta Praha, Fanoušci, Ladislav Krejčí, Tomáš Vaclík\nBiden se poprvé potká s Putinem: Velké manévry, na stole bude i osud…První smrtící útok medvěda na člověka byl potvrzen! Muž (†57) měl…Supertropy, až 35°C i bouřky. Čechy čeká extrémní zátěž, sledujte…\nMetro D se prodraží. Odkládání stavby a růst cen vyjdou Prahu na…Češi si z Eura mohou odvézt 750 milionů, UEFA je bohatá jako Vatikán,…Přírodní příbory přilákaly drobné investory. Český ReFork od nich…\nPikantní žebírkaVoňavé zavařování: Meruňkový džem s levandulíKrůtí řízky alá saltimbocca\nIzáková, s.r.o. - 26009595Orlando Bloom opustil kvůli Kate Perry dům snů! Co všechno prodává za…Sladké jahodové recepty: Připravte si skvělou marmeládu, šťávu nebo…


Silvestr v Přerově byl poklidný, náměstí zelo prázdnotou - Přerovský deník\nPoklidné silvestrovské oslavy zažili hasiči, policisté a strážníci v Přerově. Obešly se bez vážnějších incidentů a svou roli sehrál stejně jako loni fakt, že bylo náměstí T. G. Masaryka téměř vylidněné. Zatímco strážníci, kteří dohlíželi na pořádek v ulicích, měli o starost méně, lidé nevydařené oslavy Silvestra bez ohňostroje na náměstí kritizovali.\nPřerov vstoupil do nového roku 2019 bez větších oslav na náměstí a centrum města bylo téměř vylidněné. | Foto: Deník / Petra Poláková-Uvírová\nHasiči zasahovali přímo v Přerově jen jednou - a to hned na Silvestra, krátce po osmé hodině večer. „Prováděli jsme na nábřeží Edvarda Beneše kontrolu po požáru odpadkového koše, který ještě před příjezdem jednotky uhasila hlídka policie,“ shrnula krajská mluvčí hasičů Vladimíra Hacsiková.\nPolicisté a hasiči vyjížděli na Nový rok krátce před půl třetí ráno také do Měrovic nad Hanou, kde se stala dopravní nehoda. „Osobní auto začalo po nárazu do stromu hořet. Během několika minut jsme požár zlikvidovali a spolupracovali se záchrankou i policií. Při nehodě se zranili dva lidé,“ upřesnila.\nPoklidnou službu měli přerovští strážníci - pohled na náměstí T. G. Masaryka a přilehlé ulice totiž bujaré silvestrovské oslavy připomínal jen vzdáleně. Popřát si sem do nového roku dorazily jen skupinky lidí, kteří si museli přinést láhev na přípitek s sebou, protože byly všechny stánky zavřené.\n„Je to tragédie, protože Přerov byl vždycky pověstný tím, že se tady na Silvestra něco dělo. Snad nad tím město trochu zauvažuje a v příštím roce se to změní,“ vyjádřil svůj názor Adolf Sedlmayer, který přišel do centra města slavit se svou rodinou.\n„Stánky zavřené, žádná hudba, bez ohňostroje, nemá cenu ani vylézat z postele,“ dodala další z Přerovanek, která si nakonec připila do nového roku s přáteli na prostranství u hradeb. O ohňostroj se naštěstí postarali obyvatelé okolních domů, takže se nebe nad Přerovem přece jen rozzářilo.