Боги - България 21 век\nby Цанкова · June 9, 2010\nЙордан беше момче от село. След завършване на прогимназията трябваше да започне нещо да работи. И до сега помагаше на семейството в кърската работа, но много искаше да отиде в града и да се научи на занаят. От майка си беше наследил голямата любов към цветята. Къщата им беше малка и бедна, но цветната им градина бе разкошна. Обичаше майка му цветята и каквото боднеше се захващаше и разцъфваше за радост и красота. Беше работна и не й тежеше да стане рано и да оправи градината си, преди другата работа. През лятото, макар и много изморена, до късно я поливаше, плевеше и се радваше на красотата и уханието на любимите си цветя.\nКато каза Йордан, че иска да се занимава с цветарство, не отстъпи на упреците на баща си, че с цветя семейство не се издържа, че цветята, макар и да радват човека, не могат да го нахранят. Не можаха родителите да задържат сина си на село. Рече и замина за Пловдив. Беше се позаинтересувал при предишни посещения в града с баща си и беше научил, че там има цветари, които гледат големи цветни градини. В града цветята се търсеха и бяха стока за продан, а не като в селото само да красят градините, лехите и пътеките на бахчата.\nНали е упорит и с голямо желание, не беше трудно на Йордан да намери цветарите. Имаше пазарче за цветя и от там лесно се свърза с бай Ангел. Той изслуша момчето, огледа го, помълча, помисли и му рече:\n– Не си ли много малък за тоя занаят, синко? Виждаш ми се слабичък, ще можеш ли да издържиш? Занаят не се учи лесно. Първо е нужно много да работиш, да видиш как се гледат цветя, че тогаз да ставаш цветар. Цветарството е капризно и по-трудно от земеделската работа. Изисква повече усет, а и без любов добри цветя не стават.\n– За обич, много обичам цветята. Като мамината цветна градина друга в селото няма. Помагах й, понаучих туй-онуй и съм готов да работя. От работа не се страхувам и не бягам – заяви категорично момчето.\nТака започна Данчо с цветарството. Изучи занаята и както обичаше цветята преди, сега още повече ги заобича. Не му тежеше работата. Харесваше му да се закичва с цвете както правеха момите и момците в селото им. Понякога си вземаше и малка китка за скромната си стаичка. Не го кореше бай Ангел – зачиташе любовта на момчето към цветята.\nКато се връщаше вечер минаваше през една градина с пейки, цветя и хубава зелена трева. Беше забелязал, че на една пейка седи момиче с книга в ръка. Понякога четеше, понякога гледаше цветята и децата, които играеха или просто беше замислено. Направи впечатление на Йордан това момиче. И то беше самотно като него, и то обичаше да е сред природата и цветята, но с книга, а не с мотика или лейка като него. Веднъж, като минаваше, спонтанно спря, поздрави и предложи на девойката китката, която носеше. Тя го погледна озадачена и не посмя веднага да я вземе.\n– За теб е. Виждам те вече няколко пъти като минавам оттук. Аз обичам цветята, но още повече обичам да ги подарявам на други. Пролет е и още не всички са цъфнали, но тези зюмбюли са много ароматни и красиви. Ще освежат стаята ти и ще внесат уханието на пролетта в нея.\n– Благодаря! – каза момичето и взе цветята. Трогна се, почувства безпокойство. Никой не беше й подарявал до сега цветя, а още повече такова хубаво и интересно непознато момче. – Заповядайте, седнете ако обичате и ако не бързате – смутено му рече тя.\nСмущението на Йордан беше още по-голямо. Той не разбираше как така сам се беше озовал в такава ситуация. Беше срамежлив и не смееше да заприказва мома даже на село, а сега даде цветя, че и разговаря с това градско момиче. Освен това, като е с книга, сигурно не е като него. Той е прост работник, а тя чете книги. Смущението му бе толкова голямо, че не посмя да я попита как се казва и да й каже своето име. Поседя малко, извини се и си тръгна.\nКато се прибра дълго мисли за момичето и за своята смелост да спре при него, че и китка да му даде. Цяла вечер не помисли за друго. На разсъмване му се присъни момиче, но без ясен образ. Появи се и бързо изчезна. Хукна Йордан да го търси, тича в една посока, после в друга. Струваше му се, че някой го вика, но не виждаше никого. Събуди се развълнуван и потен от бягането на сън. Не беше на себе си. „Що за сън беше това? Толкова ли ме впечатли това момиче?” бяха първите му мисли. Стана, наплиска се със студена вода, облече се и тръгна за работа. Не биваше да закъснява. За закуска даже не помисли.\nЙордан започна често да си взема цветя и да минава край градината и пейката, на която седеше момичето. Няколко дни го нямаше, но една сряда го забеляза. Пак седеше и четеше книгата си. Отиде при него, поздрави и попита може ли да остане.\n– Заповядай, седни! Пак си с цветя. Този път носиш лалета. От къде се сдобиваш с такива хубави цветя? Купуваш ли ги? Цветята са скъпи.\n– Аз съм цветар. Работя в градината на бай Ангел. Той ми позволява някога, когато се прибирам, да си вземам цветя. Нямаше те няколко дни. Сега искам да ти подаря тези лалета. Харесваш ли цветята?\n– Много ги харесвам, но не мога да се занимавам с цветя, защото все още съм ученичка и имам много за учене. Тази година завършвам гимназия и имам желание да продължа да уча, ако успея да се представя добре. Вече втори път ми даваш цветя, а още не знам как се казваш. Аз съм Цвета.\n– Какво хубаво име! Като цветята. Аз се казвам Йордан, но ми викат Данчо.\nТака се запознаха. Срещаха се не само на пейката.\nЦвета завърши гимназията, но не постъпи в университета. Имаше някакво заболяване, което много тревожеше родителите й. Водиха я на лекари в Пловдив, в София, даваха й лекарства, но не успя Цвета да се излекува напълно. Болестта й беше психическа. Не се проявяваше винаги, но не беше за пренебрегване. Лекарите предположиха, че с възрастта състоянието й може да се подобри. Препоръчаха за сега да не се претоварва с учене. Остана си в къщи.\nСрещите на Цвета и Данчо продължиха, зачестиха. Вече не можеха един без друг. Измина година, после втора и Данчо не издържа. Започна да настоява да се оженят. Родителите на Цвета не бяха съгласни, но лекарите ги посъветваха да не й отказват. Може омъжването да подобри здравословното й състояние.\nДанчо нае квартира с две стаи и малка кухня в една къщичка близо до работата си. Ожениха се. Цвета донесе в новия си дом приготвените от майка й неща и с подаръците, които получиха от роднините, си спретнаха малък, но уютен дом. В началото бяха щастливи, но скоро се разбра, че са много различни по разбирания, интелигентност, интереси. Цвета не беше научена да се занимава с домакинска работа. Все беше болнава и я влечаха повече книгите и музиката. Домакинската работа й беше чужда и неприятна. Данчо беше селско момче, което знаеше за жените само от майка си, а тя беше практична, добра домакиня и сама въртеше домакинската работа и ръководеше цялата къща. Той смяташе, че жената след брака трябва да готви, да чисти, да посреща съпруга си доволна, а не само книжки да чете. Не изразяваше недоволство, но Цвета беше чувствителна и разбираше, че иска да има жена като майка си. Това й се отразяваше зле.\nМина година и им се роди момиченце. Кръстиха го Богданка, защото бяха уверени, че това е голям дар от Бога. Наричаха я Боги. Беше хубаво русо, светлооко и засмяно дете.\nЦвета имаше по-големи брат Младен и две сестри Иринка и Русинка. Иринка беше вече омъжена и имаше две деца – момче и момиче. След женитбата живееше в Нова Загора. Русинка беше мома и си остана такава, защото стана дъновистка и учителят Дънов беше голямата й неосъществена платоническа любов до края на живота й. Брат й Младен беше най-голям и след завършване на университета живееше със семейството си в София. Всички бяха влюбени в малкото момиченце и се чудеха как да му угаждат и да го глезят. Малката Боги растеше бързо.\nЗдравословното състояние на Цвета не се подобри. Напротив, влоши се. Голямата й чувствителност и несъответствието в характерите на двамата съпрузи допринесе за това. Оказа се, че тя не може сама да се грижи за малката си дъщеричка. Не можеше нищо да направи и баща й. Той беше добър и работлив човек, но не го биваше да се справя с домакинството и с детето. Когато Боги поотрасна, роднините на Цвета решиха да я дадат на леля й Иринка, за да се грижи за нея, а майката изпратиха в санаториум. Данчо безропотно се съгласяваше с всичко.\nЗаживя Боги при леля си, в началото уж за временно, но остана за постоянно, защото състоянието на майка й не се подобри.\nЛеля Иринка се грижеше за храната, за облеклото на Боги, но не можа да покаже обичта си към нея, както към своите деца. В желанието си да я научи на много неща за домакинството, което едно момиче, а после и жена, трябва да знае и да може да прави, я караше да върши много домакинска работа, не искаше да бъде като майка си. Богданка беше благодарна на леля си за грижите, но й дотежаваше шетнята в къщи, която й възлагаше леля й. Започна да се чувства като слугинче. Тежеше й, но вършеше всичко, защото знаеше, че това е домът, в който живее и трябва да е благодарна.\nМалката Боги тъгуваше за майка си. Понякога я водеха на свиждане при нея, но майка й не й се радваше много. Бързо й омръзваше срещата с детето и се прибираше. Състоянието на Цвета не се подобряваше.\nБеше пролет. Времето се беше оправило и слънцето грееше вече няколко дни. На небето нямаше и заблудило се облаче. Земята се позатопли и тревите бързаха да се покажат и да извисят крехките си стъбла нагоре, да се напият от влажната и набъбнала земя. Плъзнаха разни живинки, едни се препичаха на слънце, наслаждаваха се на топлината, други бързаха, защото бяха изгладнели през зимата и търсеха храна.\nВ такъв един ден, когато децата бяха излезли на улицата и по дворовете и глъчката им се разнасяше навред, Боги помагаше на леля си да направят пролетното почистване на и така чистия им дом. Пролетното почистване беше отдавнашна традиция и се изпълняваше като ритуал. Децата трябваше също да участват в нея. На тях им се играеше с другите, но не можеха да прекършат майчината воля. Поработиха малко и започнаха да мрънкат, че всички деца играят, а те като наказани, трябва да бършат прозорци. Не издържа майка им и им разреши да поиграят. Боги не посмя да отиде с братовчедите си и остана да помага на леля си. Леля Иринка не й каза нищо. Не я освободи, а Боги не смееше да поиска. Тя беше хранениче в къщата и трябваше с труд да се отблагодарява. Така беше винаги. Леля й я хвалеше, че е старателна, но не й предлагаше да поиграе с другите деца. Приемаше, че тя сама желае да помага, а не беше така. Много се искаше на Боги да е безгрижна като другите деца, да тича с тях, но не смееше. Трябваше да прави нещо, за да заслужи грижите, храната и дрехите, които получаваше. Не се чувстваше като у дома си. Винаги помнеше, че е на чуждо място, а и никой от семейството не й помогна да се освободи от чувството за натрапеност.\nКато завърши прогимназията в Стара Загора изпратиха Богданка да учи в Пловдивската гимназия. Първо заживя с баща си, но се оказа, че той не може да й осигури необходимите условия. Настаниха я в общежитие за сираци. Имаше подслон, храна, но беше много самотна и се чувстваше нещастна. С баща си се виждаха понякога, но той беше се отчуждил от нея. Хем й се радваше, хем не знаеше как да се държи, как да се грижи за нея. Беше отдаден на работата си и като че друго за него не съществуваше.\nВ класа на Боги имаше едно много симпатично момиче Емилия. Сприятелиха се двете. Станаха като сестри. Богданка често беше гостенка в дома на приятелката си. Добронамерено я приеха родителите й, а и тя се чувстваше добре у тях. Обикна ги. Жадуваше за дом, а най-много за обич, каквито бе видяла в дома на Емилия. Тя самата беше обичлива и се влюбваше в тези, които я приемаха сърдечно. Така стана с класната й ръководителка другарката Стойчева, която знаеше съдбата на ученичката си и й съчувстваше. Няколко пъти я покани на гости у тях и между двете се завързаха близки приятелски отношения. Богданка беше влюбена в класната си, а тя й даваше почти майчина обич, за каквато Боги копнееше. Тяхната привързаност и обич остана за цял живот. До смъртта на любимата си учителка Богданка й пишеше писма и се съветваше с нея, където и да се намираше.\nБоги много обичаше музиката и често с Емилия ходеха на концерти или слушаха музикалните предавания по радиото. Вуйчо й знаеше за голямото й желание да се занимава с музика и й подари цигулка. Богданка започна да ходи на уроци и постигна добър успех. Учителят й я хвалеше и й предричаше добра музикална кариера.\nПрез последната година на гимназията на двете момичета им предстоеше да се ориентират къде ще продължат да учат. Богданка искаше да кандидатства в Консерваторията, а Емилия в Политехниката.\nПрез това време страната имаше голяма нужда от инженерни кадри и приемаха много младежи в Политехниката в София, но изпращаха и в Съветския Съюз. Там следването беше на пълна държавна издръжка. Емилия реши да кандидатства за Съюза. Богданка не искаше да се раздели с приятелката си, а и ако останеше в България нямаше осигурени средства за образование. Решиха да кандидатстват и двете за Съветския Съюз. На приемните изпити се представиха добре и ги приеха. Какви ще са точните специалности щяха да разберат като пристигнат в Москва, но знаеха, че ще са технически.\nПътуването до Москва беше през месец септември на 1953 година. Първокурсниците бяха много повече от предишните години. Освен това заедно с тях пътуваха и второкурсниците. Влакът беше специален и претъпкан. Нямаше седящи места за всички и коридорите бяха пълни с хора, куфари, чанти и какво ли не. Като стигнаха в Русе влаковата композиция премина Дунава с ферибоот. (Мостът на дружбата при Русе тогава още не беше построен.) След продължителна и неприятна проверка на багажа им продължиха до Букурещ. Там, след няколкочасов престой на гарата се натовариха на друг влак до Яш и после до Унгени. Това са граничните пунктове между Румъния и Съветския Съюз. В Унгени последва още едно претоварване вече в съветските спални вагони, след което пътуването стана по-нормално. Освен това можеха да пият горещ чай, а не да ядат само суха храна.\nСлед три денонощия пристигнаха в Москва. Посрещна ги дъждовно, студено време. В България още беше топла есен. Закараха всички първокурсници в Българското Посолство, където стана разпределението им по специалности и градове. Емилия беше определена да учи в Московския институт по хранителни-вкусова промишленост, а Богданка в Харковския Политехнически институт, специалност селскостопанско машиностроене. Молиха се на комисията да ги остави на едно място, но желанието им не беше прието. Двете приятелки изживяха много болезнено раздялата. Сълзите и прегръдките нямаха край. Не се заинтересуваха от забележителностите на Москва, а само тъжаха и плачеха.\nИзтекоха двата дни докато разпределиха всички и Богданка замина за Харков. Завинаги се разделиха неразделните до сега приятелки. После се срещаха, но само за кратко. Съдбата не беше благосклонна към тяхното желание да са заедно.\nОще в Москва Богданка се запозна с друга българка Елена, която също беше разпределена за Харков, за същия институт и същата специалност. Това запознанство се превърна в ново приятелство, продължило по-дълго от предното с Емилия.\nПътуването до Харков беше в хубави вагони, всеки имаше спално място, през деня проводниците* им предлагаха чай, беше топло и момичетата имаха възможност да се опознаят и сприятелят и да се отпуснат от напрежението, което ги беше изморило при пътуването до сега.\nКато пристигнаха ги посрещнаха студенти от по-горните курсове на българското землячество.** Първото впечатление на новодошлите беше грамадното и много красиво здание на железопътната гара. Разказаха им, че заслугата била на Сталин, който като дошъл в столицата на втората по значимост Република на Съюза в началото на тридесетте години, като видял старата малка и невзрачна гара, се възмутил и наредил да бъде построена, полагаща й се по размери и хубост, нова железопътна гара.\nХарков беше тогава най-големият град в Украинската Съветска Социалистическа Република (УССР). Основан в средата на 16 век, градът е със свой университет от 1805 г. В ранните години от съществуването на Съветския Съюз Харков е столица (от 1917 до 1934 г.) на УССР. По време на Втората световна война градът четири пъти е поле на бойни действия. Превзет от Германия и нейните съюзници, по-късно е освободен от Червената армия, после отново е превзет от немците. На 23 август 1943 г. е освободен за последен път. Около седемдесет процента от града е унищожен, а над 10 000 жители, от останалите в града, са убити.\nОще преди войната Харков е бил силно развит промишлен център. Само крупните заводи са повече от 15. Известен е грамадният Харковски тракторен завод, който по време на войната е произвеждал танкове. Преди окупацията танковата промишленост е изнесена в Урал заедно с цялото оборудване и е осигурявала танкове за нуждите на Червената армия. След войната съоръженията са върнати обратно в Харков и все още заводите работят. Има много научно-изслседователски и учебни институти. За първи път в Съветския Съюз атомът е разцепен в Харковски научно-изследователски институт.\nВ града се намира площад „Свобода”, който преди се наричаше „Джержинский” и е най-големият централен градски площад в Европа и втори по големина в света след „Тянанмън” в Китай. В Харков има 15 театри и концертни зали, над 20 държавни и частни музеи, няколко галерии. Впечатляваща забележителност на града е църквата Свети Дмитрий. Населението му надвишава един милион и половина.\nЗакараха момичетата в едно общежитие, а момчетата в друго. Богданка и Елена се настаниха в една стая, където вече имаше още четири студентки. Две бяха от техния курс и се оказа, че даже са в една учебна група. Едната беше украинка и се казваше Нила, а другата рускиня и се казваше Полина. Те помогнаха на новодошлите българки да се настанят и на другия ден ги заведоха в института им. Учебните занятия бяха започнали на първи септември, а вече беше средата на месеца.\nКато влязоха през главния вход на Харковския политехнически институт двете българки се изненадаха. Това не беше една сграда, а цял комплекс с много грамадни корпуси, разположени в голям парк с вековни дървета, градини, алеи, места за почивка и какво ли не.\nХарковският Политехнически институт е основан през 1885 г. от академик В.Л.Кирпичьов. Той е вторият технически ВУЗ в Руската империя след Санкт-Петербургския и първият в Украинската губерния.\nЗа двете студентки учението започна с големи затруднения. Първо се сблъскаха с незнанието на руския език. В училище, през последните години, бяха въвели изучаването му, но още нямаше подготвени преподаватели, часовете бяха малко, а сега трябваше всичко да слушат, разбират и си записват на руски език. По-старшите български студенти ги посъветваха да не се стараят да си превеждат, а всичко да записват както го чуват и после да питат или с помощта на речник да го разберат. В никакъв случай да не се стремят да си превеждат на български. Трябва да свикнат да мислят на руски. Лесно е да се каже, но не е така лесно да се направи. Много им помогнаха Нила и Полина. С тяхна помощ и с много труд и упоритост постепенно двете българки свикнаха. Освен това първата година се изучават главно математика, физика, механика и други точни науки, при които малко се говори, а повече се решават задачи и се използват термини, които им бяха до някъде известни. В групата им в Института се оказаха още две момчета българи Цани и Коста. Това беше приятно и много полезно за двете момичета. Така българският дух беше по-голям и не се чувстваха толкова самотни и отдалечени от Родината.\nПредстоеше да си организират и бита. В общежитието имаше обща кухня с газови печки, мивки и всичко необходимо да си приготвят храната. Четирите момичета решиха да си направят общо домакинство. Разпределиха си дежурство по кухня, събраха обща каса за храна и започна дългогодишното им, като на семейство, общо домакинство. То продължи до края на следването им. Следващите години бяха в една стая само четирите и се разбираха прекрасно. Заедно ходеха на лекции и упражнения, заедно учеха, чертаеха, заедно се хранеха, заедно ходеха на кино, театри, концерти. Това беше една дружба, каквато не се среща често и се отрази много ползотворно на развитието им. Животът им беше толкова обвързан, че по-голяма част от времето им и заниманията им бяха общи. Каквото може да се разкаже за една, се отнасяше и за другите. Този начин на живот не ги обезличи. Напротив, направи ги неразделни и потребни една на друга.\nВъпреки задружния им живот, всяка си имаше свои лични предпочитания. Богданка не се беше отказала от музиката и заедно с Елена отидоха в Консерваторията. Оказа се, че могат да се запишат на курс по пиано. Това добре, но къде ще се упражняват? В Консерваторията нямаше свободни часове за инструментите. В Института им имаше Дом на културата, в който имаше пиано. Там не винаги беше свободно, а и задълженията им с основното учене се увеличаваха. Посетиха около десетина урока и се наложи да се откажат, защото нито можеха да се подготвят добре, нито им стигаше времето за подготовката на многото упражнения, които преподавателите им задаваха като на ученици. Главното беше учението в Института. Простиха се с музикалните си занимания.\nБогданка беше много старателна и добросъвестна в ученето. Искаше всичко да разбере и да запомни. Често питаше до най-големи подробности. Имаше големи затруднения, защото точните и техническите науки не бяха нейната силна страна. Тя беше с други способности и наклонности. Въпреки това си вземаше всички изпити с много добри и отлични оценки. За голяма част от изучавания материал подготовката на българките беше по-напред. Само по математика руснаците бяха по-добри, бяха учили повече материал в училище.\nПо време на изпитната сесия Богданка изпита голямо затруднение с говоренето. Разказа на приятелките си, че като била малка, възрастен съсед си играел с нея, подхвърлял я, те се смеела, но и се страхувала. Той искал да я освободи от страха и веднъж й казал, че ако продължава да се страхува ще я пусне в герана, който бил в двора. Това било на шега, но малкото момиченце толкова се уплашило, че започнало да заеква. Смятали, че ще премине след известно време, но не станало така. Останала си със заекването, макар и леко и не винаги. Това много й пречеше, особено когато се притесняваше и смущаваше. По време на изпитите имаше моменти, когато спираше да говори и дълго не можеше да изрече и дума. После започваше, но с големи затруднения. Посъветваха я да отиде на логопет. Не беше трудно да се намери добър специалист. Медицинското обслужване в града беше добро. Освен това имаше специална студентска клиника, където задължително правеха медицински прегледи на чуждестранните студенти на всеки шест месеца. Лечението и упражненията й помогнаха доста, но все пак остана малко затруднение при говоренето, от което не можа да се освободи, въпреки постоянните упражнения.\nСледването има трудностите, но студентският живот има и хубави страни. Студентите ходеха често на кино. Когато имаха свободни часове или прозорци в програмата цялата група отиваше в някой кинотеатър. Тогава те имаха по два добре отоплени салона. В първия пускаха зрителите веднага след започване на предната прожекция. Свиреше джазов състав. Музиката беше хубава. След завършване на сеанса на филма и зрителите напуснеха киносалона, пускаха чакащите в музикалния. Това беше добре прието от всички, защото отиваха когато им е удобно, чакаха на топло, слушаха хубава музика и после гледаха филма.\nРуснаците (по-точно е да се каже съветските граждани, защото тогава не се знаеше кой какъв е по националност) обичаха зимните спортове и през зимата ледените пързалки бяха препълнени, въпреки, че не бяха малко. В парковете имаше организирани бази, където за символична цена можеше да се вземе всичко необходимо (на „прокат”, както е по руски) и да се карат ски. Топлият чай беше неотменна част от това удоволствие. Организацията на спортуване през зимата беше прекрасна и младежите, и не само те, се ползваха от тази възможност.\nКлиматът на Харков е типичен континентален – много студени зими и много горещи лета. Хората там са свикнали и за тях това е нормално. За нашите български студенти не беше леко да свикнат. Освен това някои не бяха добре облечени за такива зими. Да се купят по-дебели дрехи не беше възможно по две причини: финансова и защото тогава, след тежката, разрушила всичко война недоимъкът беше повсеместен. Така беше и с храната. Магазините бяха почти празни.\nИмаше свободен пазар, който наричаха „толкучка”, където цените не бяха по студентските финансови възможности. Преведена на български думата „толкучка” означава блъсканица. Това е най-подходящото название за такъв пазар. Представете си: хората са толкова много и непрекъснато се блъскат един в друг; масите са пълни с хранителни продукти – месо, зеленчуци, плодове и какво ли не, само от птиче мляко няма; има и маси, на които се предлага облекло, обувки и всичко, за което можете да се сетите; предлага се и от ръка. Стоките и продавачите бяха от южните републики. Най-често се виждаха грузински физиономии и се чуваше руската им реч със силен грузински акцент. Освен желаещите да продават и купуват беше пълно с крадци и измамници.\nПо това време в страната имаше много осакатени от войната хора. На всеки ъгъл можеше да се види човек без крак, без ръка и даже без два крака – седнал на малка дъска с четири лагера за колела и проси, предвижва се като с два чукана се оттласква от земята. Потресаваща картина! Минувачите им пускаха в кутийките каквото можеха. В началото българските момичета не можеха спокойно да преминават покрай такива сакати хора, но постепенно свикнаха, научиха се и те да дават копейки, защото разбраха, че това са хора, които са загубили здравето си когато са се били за свободата на Родината. Още не всички бяха осигурени. След година вече ги нямаше по улиците. Прибраха ги в домове за пострадали от войната. Може голяма част от тях даже да не са успели да дочакат и се порадват на храната и топлината в домовете.\nЗнае се, че руснаците обичат да пият и да се напиват. Българите също обичат да си пийват, но обикновено цяла вечер пият, хапват мезе, говорят си и в повечето случаи стават от масата без да са пияни, а само развеселени. В България бяха редки случаите да се срещнат пияници. При руснаците не е така. Те пият, за да се напият.\nИнтересен е случаят с първото посрещане на празника на Октомврийската революция – най-големият и най-тачен в Съветския Съюз. Събраха се по този случай студентите от групата на Богданка и Елена в къщата на един техен колега. Масата беше отрупана от всякакви вкуснотии. За Съветския Съюз се знае, че магазините им са празни, а хладилниците им са пълни с храна. Това е така, защото при тях още от началото на съветската власт е въведена „системата на закази”, което ще рече разпределяне по заявки. Хранителните продукти и облеклото не достигат. Предимство се дава на работещите и стоките се разпределят по месторабота, където им ги раздават. Всеки получава достатъчно храна и облекло, но изборът е малък, даже може да се каже, че няма избор. Каквото се дава – това е!\nДа се върнем на студентското празнуване в къщата на колегата им. Всеки си сложи в чинията от всичко от общите блюда, наляха и водка в чашите. Момичетата имаха малко чашки, но момчетата си избраха водни. Първият тост беше за Празника на революцията. Всеки трябваше да изпие до дъно питието си. Не можеха да повярват българките. Втората беше скоро след първата и пак тостът беше идеен и изискваше да се пие до дъно. Не свикналите млади хора бързо се оклюмаха, а след третата чаша се свлякоха на пода. Странно празнуване! Що за начин на пиене? Нима така трябва да се празнува? Въпроси, които в началото си задаваха Боги и Елена, но след време разбраха, че при руснаците така се пие. Често чуваха израза „Какво е това пиене, като не се напиеш? Човек пие, за да се напие.”\nВ Института имаше няколко столови, в които се предлагаше топла храна, но българските студентки трудно я приемаха. Беше различна от българската и доста безвкусна. Какво да се прави? Трябваше да свикнат. Вечеря си приготвяха в общежитието. Често менюто им беше пържени картофи със сланина. Когато можеха да намерят някакво месо или салам беше разкош. По Коледа Нила получаваше от къщи колет с много вкусни неща. С домашните наденици и корабийки си правеха голямо угощение.\nИзтече първият семестър. През януари бяха изпитите. Справиха се и четирите момичетата много добре. Бяха се трудили много, бяха се старали и получиха отлични и много добри оценки. По време на кратката зимна ваканция не можеха да се върнат в България. Българското землячество организира пътуване и посещение на Ленинград. (Сега той се нарича Санкт-Петербург.) Студено време, почти полярна нощ, но беше интересна и полезна екскурзия. Развеждаха ги студентите от горните курсове, учещи в Ленинград. Това беше добра организация, превърнала се в традиция.\nБългарското землячество водеше интересен и добре организиран живот. Имаха хор, танцова трупа. Всяка година на Трети март в салона на Операта изнасяха самостоятелен концерт, който беше посещаван масово от студенти и преподаватели. Присъстваха и други граждани. Такива концерти правеха всички землячества. Богданка имаше хубав глас, пееше в хора и изпълняваше солови песни. Елена танцуваше в танцовата трупа. И двете участваха активно в живота на землячеството.\nЗемлячества имаха всички чуждестранни студенти: имаше немско, чехословашко, полско, китайско – на всички националности, които имаха студенти в Харков.\nЧесто на събранията на землячеството се водеха интересни дискусии, спорове, обсъждаха успеха на студентите. Да се получи тройка при петобалната система беше недопустимо. За двойки не можеше да се говори, знаеше се, че това значи отзоваване. Успехът на българските студенти беше най-високият. Можеха да се сравняват само с немците. След две години пристигнаха много китайци. Те така учеха, че получаваха само (без изключение) отлични оценки. „Загубиха българските студенти съревнованието с китайските” – така се шегуваха понякога.\nБогданка беше търпелива и много трудолюбива. Беше взискателна към другите, но особено изискваше от себе си. Честността и добросъвестността й бяха уникални. Никога не си помисли даже за преписване или да не се подготви максимално добре за изпитите или с графичните проекти. Въпреки, че техническите науки, които трябваше да изучава, не бяха силната й страна, с много труд и старание, се подготвяше добре.\nПо характер беше много любвеобилна и щедра. Ако имаше нещо, ще го раздели с приятелките си и ще им даде повече, за себе си ще остави по-малко. Ако забележи, че някой е тъжен ще го усети и ще започне разговор, за да го утеши. Никога не отказваше на молба за помощ. Радваше се на успехите на другите и това я стимулираше и амбицираше да не изостава от тях. Беше винаги сериозна и задълбочена. Рядко се шегуваше и смееше. Нейната сериозност й носеше уважението на колегите и приятелките й, но и създаваше някаква дистанция и респект.\nБеше поетична, артистична натура, а изучаваше точни науки. Това формираше един противоречив образ и характер у младото момиче. Дългите й пръсти жадуваха да натискат струните на цигулката или клавишите на пианото, а се налагаше несръчно да замахват с големия чук по нажеженото желязо в часовете по практика в институтския завод. Любовта и поетиката си изливаше в многото писма, които пишеше до всички, които до сега беше срещнала и обикнала. Благодарността си към хората, които й бяха дали подкрепа и любов изразяваше в писмата си. За тях винаги намираше време. Седи в трамвая и докато пътува е извадила от чантата си бележник и пише писмо. Като слезе от трамвая в близката поща взема плик, надписва го и писмото веднага заминава. Почти винаги има картички с изгледи, на които написва едно-две изречения с благодарност или поздравления и ги пуска в първата пощенска кутия – така без плик, на тях има марки. През целия си живот не прекъсна или пренебрегна контактите си с хора, които не беше виждала или чувала много години. Любовта й към писмата и спомените й за хората, с които животът я беше срещнал, пазеше упорито и завинаги. Ако някой беше й дал нещо, ако някой я беше приютил, ако й беше показал привързаност и благоразположение, го помнеше за цял живот и му беше благодарна. Това е рядко срещано качество.\nС много труд и постоянство Богданка стигна в последната година на следването си. Тогава се влюби сериозно в един руснак – Николай, или както всички му казваха Коля. Той беше в групата по трактори и често имаха общи лекции със студентите по селскостопански машини. Запознаха се, виждаха се често, срещаха се само двамата и в последния семестър, преди завършването, решиха да сключат граждански брак. (Това вече беше разрешено за разлика от предните години, когато по съветските закони сключването на брак на съветски граждани с чужденци, били те и от социалистическите страни, беше забранено.) Всички приятели и колеги бяха изненадани.\nЗа Богданка това беше едно добро решение, което й даваше възможност да започне нов живот с любим човек до себе си. Ако се върнеше в България тя нямаше къде да отиде. Имаше роднини, но те си имаха свой живот, от който тя се беше откъснала. Къде ще живее? В Пловдив при баща си, не мислеше, че може да се върне. Къде ще работи? Завод за селскостопански машини имаше в Русе, но тя не познаваше никого там и не можеше да си представи как ще се устрои и живее. Самотата я плашеше. На помощ й дойде любовта и тя остана в Харков, където беше разпределен на работа съпругът й. Не след много време им дадоха квартира. Беше малка, но й се зарадваха. За нея това беше първият й самостоятелен дом. Започна работа в един научноизследователски институт. Коля стана асистент в института им и започна кандидатска дисертация. Защити я, а след няколко години защити и докторска. Стана доцент, а после и професор. Богданка също се залови с кандидатска дисертация, но се наложи да прекъсне за няколко години, защото им се роди момиченце. Нарекоха го с красивото име Наталия, или за кратко Наташа.\nОсвен успехите в науката Коля беше много активен общественик. Още като студент беше в ръководството на комсомолската организация. Млад го приеха за член на КПСС (Комунистическата партия на Съветския Съюз). После стана член на партийното ръководство. Избраха го в Областния партиен комитет, а не след дълго му повериха да отговаря за научната дейност в Областта. През това време не се откъсна от научната си и преподавателска работа. След няколко години го избраха за завеждащ научната дейност в Централния комитет на Партията на Украинската Република и семейството се пресели в столицата Киев. Възможностите му да се развива и да работи като професор не само не намаляха, а се увеличиха.\nПрез това време Богданка се прехвърли в научноизследователски институт по специалността си в Киев. Още в Харков беше започнала кандидатска дисертация, успя да я защити и стана кандидат на техническите науки. Това беше престижно и по-добре платено положение.\nНе минаха много години и съпругът й беше изпратен на работа в Москва като директор на Всесъюзния институт по трактори. Това беше много високо положение. Този институт разработваше проекти за нови трактори, усъвършенстване на произвежданите, но и координираше работата в целия Съюз в тази област. В Москва получиха квартира, полагаща се за високата длъжност на съпруга. Богданка също получи добра работа по специалността си. Дъщеря им вече беше завършила средното си образование и постъпи в елитно висше учебно заведение. Имаше тогава такива. Малко хора знаеха за тях. Там се обучаваха изявени деца по система, различна от тази на другите ВУЗове и получаваха знания и умения за работа в най-новите направления на научно-техническия прогрес. Такъв специален институт завърши дъщерята на Богданка и Николай Наташа и постъпи на работа в също специален научноизследователски център.\nЖивотът в столицата е интересен, но и труден. Разстоянията са големи, пътуването за работа и обратно изяда много време, пазаруването също. На Богданка й беше трудно да се справя с домакинската работа, която винаги недолюбваше, но добросъвестно изпълняваше. Това се отрази на научното й развитието. Изостана в развитието си от съпруга си, въпреки че беше отлична студентка и имаше амбиции да се развива в областта на науката. Постепенно се примири с положението и посвети по-голяма част от времето и усилията си на семейството.\nНиколай направи голяма кариера, но имаше едно качество, което с времето се засили – обичаше да си пийва. В началото понасяше големи количества водка, без да му личи, но с годините започна да се напива от малко и да проявява агресивност. Не беше леко на Богданка с такъв съпруг, но нали беше търпелива, а и какво можеше да направи, освен да понася съдбата си. Въпреки тази си слабост Николай работеше много и беше уважаван от началниците и колегите си.\nСлед рухването на социалистическата система и разпадането на Съветския Съюз загубих всички контакти и връзки с Богданка. Знам само, че е заболяла от алцхаймер и постепенно е загубила паметта си. Не е била пощадена от всички симптоми и последствия на тази ужасна болест.\nВъзхищавам се и в същото време много съжалявам и изпитвам болка за тази прекрасна българка и приятелка!\n* Проводник – (рус) железопътен служител, съпровождащ пътническите вагони и обслужващ пътниците.\n** Всички студенти от различните социалистически страни, които учат в Съветския Съюз бяха обединени по националности в землячества.\nTags: БогданкаБогиЗдравка ЦанковаМосквапрекрасна българкаприятелкаХарковХарковски Политехнически институт\nNext story Футбол: „Най-купата” от всички Купи\nPrevious story Поле за изява\nby Цанкова · Published August 15, 2012


BMW ConnectedDrive с нова система за трафик информация | твоят Бизнес - списание за предприемчивите българи\nНачало » aвтоновини » BMW ConnectedDrive с нова система за трафик информация\nОт есента на 2011 г. навигационната система BMW Professional ще бъде с по-добро покритие на пътната мрежа в Европа, по-подробна информация, по-често обновяване и оптимизирани опции за избор на алтернативен маршрут.Тя ще предоставя и информацията за пътното движение в реално време (RTTI) от BMW ConnectedDrive.\nТази информация ще може да се използва за изчисление на най-ефективния маршрут, както и за последващи препоръки за отклонение от него. Основните предимства на информацията за пътното движение в реално време са по-бързата и по-пълната информация, предавана чрез клетъчни мрежи и интегрираната в автомобила SIM карта. Новата система обхваща освен магистралите и основните пътища и градските улици и множество междуградски пътища. При анализа на пътната ситуация се отчита значително повече информация, която също така се обновява по-често. В бъдеще шофьорите на автомобили BMW ще получават наред с предупрежденията за задръствания по пътя, по който шофират в момента, и точна информация за пътната ситуация по възможните отклонения.\nВ момента освен полицейските сведения за пътното движение по магистралите и големите пътни артерии има инсталирани все още малко на брой сензори, но в бъдеще ще се появят подвижни и стационарни автомобили, които ще предоставят последната информация за пътния поток и образувалите се задръствания. Подобно на системите за направляване на спедиторските превозвачи и таксиметровите автомобили с навигационни системи, свързани с контролен център, мобилният телефон в автомобила може да доставя информация за образувалите се задръствания.\nДинамичните мрежови връзки в клетъчните телефони предават по анонимен начин движението на всеки автомобил и го локализират в съществуващата пътна мрежа. Броят местоположения и бързината на промяната им в рамките на клетъчната мрежа предоставя информация за пътната ситуация на това място в момента. Информацията се предава в реално време чрез наличната клетъчна GSM мрежа. Поради това не е необходима активация на приложения за смартфон.\nПолзването на услугата информация за автомобилното движение в реално време RTTI изисква автомобилът да е оборудван с навигационната система BMW Professional с възможност за интегриране на мобилен телефон с Bluetooth интерфейс. Новото поколение информация за пътното движение се предлага като платена опция с договор с BMW ConnectedDrive.\nBMW Group обновява моделната гама


Технологичната студена война ще принуди света да избира - Свят - Дневник\nТим Кълпан, Блумбърг\n07:10, 29 май 19 , 5978\nПо всяка вероятност ще се оформи по-бавно, но по-важно разделение между страните, с падането на тази дигитална Желязна завеса. Разполагането с взаимно изключващи се технологични сфери\nне означава просто, че снабдителните вериги ще се отразяват една друга\nна различни континенти. Това по-скоро ще означава за отделните страни, че всяко бизнес и инвестиционно решение ще стане политическо.\nВиетнам, тъкмо обратното, би трябвало да изглежда естествен съюзник на Китай. Агресивното поведение на Пекин обаче не му спечели симпатиите на виетнамците, които в същото време са настроени сравнително благосклонно към САЩ. Четири десетилетия след края на жестоката война\nдвете страни изграждат военни връзки,\nв момент когато Виетнам се опитва да сдържи надигащата се китайска мощ. Това увеличава вероятността Ханой да отказва китайските предложения, ако тяхното приемане би означавало загуба на благоразположението на Вашингтон. Изборът обаче няма да е лесен, предвид това колко щедри са китайските оферти.\n*б. изд.: Тази статия не отразява непременно мнението на редакционния съвет на агенция "Блумбърг" или на нейните собственици.\n14:10, 15 май 21 / Свят 112\n10:11, 15 май 21 / Свят 87\n16:07, 15 май 21 / Бизнес 71\ntamada 07:38, 29 май 19 / Неутрално\n"Кой да изберете?" Пише се "КОГО да изберете?" защото е пряко допълнение, а "кой" ще пишете, когато е подлог. ...\ndaskal1 08:04, 29 май 19 / Неутрално\nДо коментар [#7] от "Virgin": Ами "помиярите" не мислят стратегически, те гледат с какво да направят "далавер...\nРейтинг: 1992 07:13, 29 май 19 Весело\nБлумберг отказа ли се от въоръжената си охрана, че да почнем да четем статиите във фейк нюза му?\nРейтинг: 2313 07:27, 29 май 19 Неутрално\nКрадците от Китай трябва да бъдат изолирани и смачкани. Светът не се нуждае от китайските боклуци.\nРейтинг: 4291 07:29, 29 май 19 Неутрално\nНЯМА "Технологична война"\nКитайската така наречена "технологична икономика" е базирана\nна ТИРАЖИРАНЕ С ЕВТИН ТРУД на РАЗРАБОТЕНИ от САЩ технологии.\nВидя се, че в първия момент в който САЩ поне малко им показаха\nКОЙ КОЙ Е в областта на ТЕХНОЛОГИИТЕ, и от към Китай\nИЗПИЩЯХА НА УМРЯЛО....\nРейтинг: 826 07:38, 29 май 19 Неутрално\n"Кой да изберете?"\nПише се "КОГО да изберете?" защото е пряко допълнение, а "кой" ще пишете, когато е подлог. Тия неща се учат в основното училище.\nПример: "Главният редактор трябва да реши кой може да пише и на кого да набие канчето."\nРейтинг: 451 07:44, 29 май 19 Неутрално\nРейтинг: 599 07:46, 29 май 19 Неутрално\nКогато имаш идиоти на власт става така!\nРейтинг: 740 07:47, 29 май 19 Неутрално\nСофийска община масово купува китайски автобуси.\nЗащо не купува американски?\nРейтинг: 295 07:54, 29 май 19 Неутрално\nЕ, засега нашият комунокапитализъм е по-добър от китайския.\nНо китаеца си пази семейството, а ние го разбихме- в България 59% от децата са извънбрачни, в ЕС също не са цъфнали...\nРейтинг: 4508 08:00, 29 май 19 Неутрално\nВ крайна сметка е въпрос за бъдещето което държавите избират: китайско олигархично, с централизирано решения на владетеля или демокрация в която идивидът има право на мнение.\nДоста писах за 5-G технологиите в днешния конфликт на САЩ и Китай като определящ в голяма степен бъдещата насока на света през масовите информационни технологии и ролята им, така че ще се въздържа от повече текст.\nРейтинг: 3797 08:01, 29 май 19 Неутрално\nа уж беше заради заплаха за националната сигурност\nРейтинг: 4508 08:04, 29 май 19 Неутрално\nАми "помиярите" не мислят стратегически, те гледат с какво да направят "далавера" сега. Болно ми е да го пиша, но това е пример за доста "африканско" мислене, това на страни обречени на бедност поради корумпирани елити загрижени единствено от ова как да си напълнят джоба за сметка на "матриала" ...\nРейтинг: 1896 08:07, 29 май 19 Неутрално\nРейтинг: 2099 08:20, 29 май 19 Неутрално\nГорещо препоръчвам филмчето :"Brussels Business" и сетне да се плещи за олигархични, централизирани модели и къде били. За Америка пък да не говорим.\nРейтинг: 282 08:35, 29 май 19 Весело\nНЯМА "Технологична война"Китайската така наречена "технологична икономика" е базиранана ТИРАЖИРАНЕ С ЕВТИН ТРУД на РАЗРАБОТЕНИ от САЩ технологии.Видя се, че в първия момент в който САЩ поне малко им показахаКОЙ КОЙ Е в областта на ТЕХНОЛОГИИТЕ, и от към Китай ИЗПИЩЯХА НА УМРЯЛО....\nПрав си, за пищенето, само че бъркаш пищящия! Видя се че Китай са ПО- НАПРЕД в 5 Джи технологиите, поне с няколко години, и ФАЩ започна да пищи КАНСКИ, из целия Божи Свят! 😭🇺🇸👎\nРейтинг: 2000 08:50, 29 май 19 Неутрално\nНикой не може да изолира Първата сила, дори САЩ . Хайде по-сериозно.\n:-) като мачкаш само гледай да не настъпиш опашката на Дракона\nРейтинг: 1660 08:54, 29 май 19 Неутрално\nСамо Технологичната студена война може да опази западните демокрации\nРейтинг: 292 08:57, 29 май 19 Весело\nНе всичко китайско е боклук.\nБратята китайци правят хубави телефончета- Зоппо, Мейзу, Оппо Рено, за Хуауей да не говорим. Що трябва всички да припадаме по ябълкофона на братята американци?\nРейтинг: 493 08:58, 29 май 19 Неутрално\nКитай предлага изцяло корупционен модел......парите за инфраструктура от тях, но също и машините,материалите, работниците и накрая приемащата страна остава САМО с дългове а Китай прибира не само изградената инфраструктура но и находищата на полезни изкопаеми,селскостопански земи,гори...........този "номер на китайката" го изграят в цяла Африка, Пакистан,Шри Ланка, даже в Бразилия!\nА то и ние имаме пример наблизо , в Черна гора с пословутата магистрала за никъде, която никога няма да се изплати и която струва на Черна гора над 1 милиард евро или по 1 500 евро на калпак!\nРейтинг: 1660 09:00, 29 май 19 Неутрално\n"Софийска община масово купува китайски автобуси."\nТака и трябва да бъде. Автобусите не са високи технологии. Само някакви отделни възли на един адтобус могат да са обхванати от патенти и тогава ако е платено за патента всичко е ОК\nРейтинг: 781 09:02, 29 май 19 Неутрално\nА би трябвало Софийска община да купува най-хубавите автобуси - руските! Нали комунде........\nРейтинг: 1660 09:06, 29 май 19 Неутрално\nПроверете статистиките кои държави по света изнасят най-много патенти и ноу-хау. Там ще прочетете за Холандия, Дания,..... но не за Китай. Китай докладва много регистрирани патенти но не изнася и не печели от тях. Явно това е някакъв напън да се пишат патенти, както преди 70 години се напъваха по къщите да добиват стомана.\nИнтелектуалният труд се притежава от откривателите, но той е достояние на цялото общество, защото не всяко общество уважава иноваторите.\nСледователно никакви западни капиталисти и всякакви там инвестиционни измамници нямат право да иднасят интелектуалните успехи на нацията.\nРейтинг: 1660 09:07, 29 май 19 Неутрално\nНе е беда Китай или такива като него да произвеждат като си плащат да патентите. Но щом ги хванат в кражба трябва да се наказват жестоко.\nРейтинг: 2099 09:12, 29 май 19 Неутрално\nДо коментар [#17] от "Mel Vi":\nНе става въпрос за телефончета само. Китайците произвеждат това, за което им се плаща. Могат да го произведат и качествено, но струва повече. Клишето, че бачкат за шепа ориз, остана в миналото. Тва, че търгашите поръчват евтиния, която продават на високи цени у Ойропа, не е вина на китайците. Те погълнаха доста реномирани марки, барабар с ноухауто и материалната база след "кризата", че и преди това.\nРейтинг: 2064 09:13, 29 май 19 Неутрално\nКитай е предварително загубил. Китай сега копира модела на Япония от едно веме, да краде технологии и да ги доразвива, но китайците са много нагли. Нека сега да видим как ще се оправи Хуавей с положението. Спорен мен никак. Те сега вече имат разработен модел телефон за 2020 г. като са договорили и процесори и части за него, така че при тях кризата ще започне през 2021 г. До тогава могат да лъжат, че няма проблеми. Ще си направят операционна система пак благодарение на гадните западняци, дето разрешават всеки да си прави своя Линукс дистрибуция безплатно. Но няма как да се справят с това, че ARM няма да им доставят ядра за процесорите на мобилните им телефони. ARM доставя ядра на всички марки мобилни телефони в цял Свят. Ако ги няма ARM няма да има мобилни телефони. Китай трябва до 2021 г. да направи своя разработка, която да замести ARM. Не виждам как ще стане.\nРейтинг: 493 09:15, 29 май 19 Неутрално\nПрав си...само да те допълня през 2017 г САЩ са получили плащания за патенти и лицензи около 130 милиарда долара, Китай - 1,5, толкова за китайското технологично "чудо"!\nРейтинг: 1342 09:16, 29 май 19 Неутрално\nТози век в който живеем, ще е векът на Китай и няма сила на тази земя която може да го промени. Внуците на Доналд Тръмп говорят перкефктен китайски още от малки деца, това не е случайно.\nРейтинг: 282 09:17, 29 май 19 Весело\nДо коментар [#7] от "Virgin":Ами "помиярите" не мислят стратегически, те гледат с какво да направят "далавера" сега. Болно ми е да го пиша, но това е пример за доста "африканско" мислене, това на страни обречени на бедност поради корумпирани елити загрижени единствено от ова как да си напълнят джоба за сметка на "матриала" ...\nОписанието ти, напълно съответства на една "изключителна" държава, на която (уж) гледа целия Свят!? 🤠\nРейтинг: 2064 09:25, 29 май 19 Неутрално\nСегашните притежатели на телефони Хуавей трябва сериозно да се замислят да ги продават бързо, защото сега още случаят е пресен и последиците още не се виждат.\nРейтинг: 308 09:28, 29 май 19 Неутрално\nКитай може да си позволи да отпуска заеми за закупуване на неговото оборудване и технологии. САЩ няма кинти за това - затова прибягват до политическа и икономическа принуда за да купуват тяхното.\nРейтинг: 282 09:33, 29 май 19 Неутрално\nКитай колко "краде" технологии ни се казва, но как и колко запада краде ресурси го виждаме от векове.\nРейтинг: 1416 09:34, 29 май 19 Неутрално\nАз се излъгах вднъж с един Хуавей и повече няма да повторя !\nСъщото се отнася за почти всички китайски стоки .\nОтносно статията - познайте чия страна избират меркелистите в Брюксел и съответно и България ?\nРейтинг: 1825 09:34, 29 май 19 Неутрално\n"Китай предлага изцяло корупционен модел......парите за инфраструктура от тях, но също и машините,материалите, работниците и накрая приемащата страна остава САМО с дългове а Китай прибира не само изградената инфраструктура но и находищата на полезни изкопаеми,селскостопански земи,гори...........този "номер на китайката" го изграят в цяла Африка, Пакистан,Шри Ланка, даже в Бразилия!"\nНапълно вярно съждение и на подобна политическа епспанзия името е колониализъм, може ни с едно "нео" отпред. Ако нещо ме учудва, това е защо нашите хора с ретро-ляво мислене, подкрепят и дори се радват на инспирарираната от ККП политика. Така като гледам, на тях им все едно, дали Путин ще дрънка с оръжие (че май друго не му остана) или Китай ще се опитва да залива света с долнокачествена продукция, прозвеждана без никакви екологични ограничения и в същото време, ще се късат да пищят че у нас нормите за чистота на въздуха били превишение с някой и друг процент.\nРейтинг: 4508 09:35, 29 май 19 Любопитно\nАми да не говорим за Америка, нека Ви дам един пример от китайските реалности, пък Вие си "плещете" :-). Ежегодно, понякога по два пъти годишно ходя в Китай и общувам с много хора. Мащабите на промените в страната - инфраструктура, строителство, градски транспорт са впечатляващи в сравнение с 1990-те.\nНо, ето такъв пример. Стените на едно от училищата бяха поожулени, боята на места паднала. Попитах директора, не може ли да се боядиса. Отговорът беше:"Дал съм заявка преди година, чакаме." С колегата споделихме, че в такива случаи ние с него бихме купили един галон боя и през един уикенд бихме оправили този дребен проблем. "Не може - беше отговорът, - боята се продава само на специализираните фирми и само те могат да извършат ремонта."\nНадеждата ми е в младите китайци, но през последните няколко години и сред тях върви един мощен процес на насаждане на националистически шовинизъм, който е съвременната вътрешна идеология на партията и управлението. Не се залъгвайте, че китайците някога ще ви смятат за равен на тях, Вие за тях сте си неотесан варварин и толкова. Просто това е моделът на мислене.\nРейтинг: 310 09:35, 29 май 19 Неутрално\nЗа да имаш развитие на високи технологии ти трябват умни хора с предприемачески дух. Такива хора не търпят липсата на свобода под ботуша на китайската комунистическа партия и отиват там където могат свободно да се развиват без над рамото им да наднича партийния секретар.\nРейтинг: 1828 09:37, 29 май 19 Неутрално\nЩеше да си прав преди 10-15 години.Но,днес в определени сфери на Виоките технологии Китае е най-малкото един от лидерите.Например разработка на ИИ.В 5Г е безсоорен лидер.\nРейтинг: 1828 09:40, 29 май 19 Неутрално\nКитаи е кеспортна икономика.Защо да изнася патент,след като може да произведе крайния продукт и да изнесе него?! И не се плашете от Китай днес.Ще е страшен,когато вътрешния пазарс сране достатъпно голям,пе да надимне САЩ и ЕС.Тогава Китай ще бъде непобедим.\nРейтинг: 684 09:47, 29 май 19 Неутрално\nСамо, че когато вътрешния пазар се разсраства, партията почва да има проблеми... Нещата не са толкова прости.\nРейтинг: 684 09:48, 29 май 19 Неутрално\nЗа 5Г няма лидер. Технологично нещата са ясни, но всичко там се диктува от пазара. Пазара ще опреели кой да е лидера :)\nА пазара в момента седи и се чуди, кой 5Г да избере и въобще трябва ли му към ден днешен 5Г, щото отговора на потребителя е - да, ама няма да плащам за него.\nРейтинг: 282 09:50, 29 май 19 Весело\nАз пък залагам на Китай. Да, за софтуера ще наблюдаваме. Но какво ще стане, ако Китай изпълни едно от намеренията си(ако се наложи), да забрани износа на редки минерали?\nПекин "сериозно обмисля" забрана за износ на редки метали- https://bit.ly/2Menin7\nВикаш, "няма ARM няма да има мобилни телефони". А, ако няма редки метали, какво няма да има? 🤔\n"Въз основа на това, което знам, Китай сериозно обмисля ограничаването на износа на редкоземни елементи в САЩ. В бъдеще Китай може да предприеме и други мерки за противодействие." https://bit.ly/2MfbAbO\nП.П. Китай също не харесвал и Майкрософт(по други причини): https://bit.ly/2McUdbN 😏\nРейтинг: 282 09:56, 29 май 19 Любопитно\nТози век в който живеем, ще е векът на Китай и няма сила на тази земя която може да го промени. Внуците на Доналд Тръмп говорят перкефктен китайски още от малки деца, това не е случайно. https://www.youtube.com/watch?v=hDZAVNPbtBg&t\n👍 Виж и това(отпреди 2 месеца): https://youtu.be/zQk5zd4Y1A0\nРейтинг: 282 10:05, 29 май 19 Любопитно\n"Ако нещо ме учудва, това е защо нашите хора с ретро-ляво мислене, подкрепят и дори се радват на инспирарираната от ККП политика."\n... да е една от причините? 🤷♂😎\nРейтинг: 282 10:05, 29 май 19 Неутрално\nЗащо се чудя като всички мрънкаме от лошите крадливи китайци, защото не спрем да купуваме всичко произведено в Китай?\nРейтинг: 2099 10:11, 29 май 19 Неутрално\nНапълно съгласен, но китайците бяха измъкнати от феодализма от Мао, който ги вкара насила в двайсти век със сопата и цената на доста човешки животи. И аз прекарах около месец и половина в Китай и мога да заявя най - отговорно, че такова нещо с училището рядко се случва, щото за такива работи партията не си поплюва, а за корупция направо бесят. Сопата играе, понеже няма друг начин да управляваш държава с такъв брой на населението. Пример е сопата, която игра по мюсюлманската чутура, кога надигнаха глава и решиха да се правят на интересни. Има ли една общност ояден елит, в зависимост от географското положение, има или сопа или вилица. В Ойропа има вилица на врата, в Китай - сопа.\nРейтинг: 1416 10:19, 29 май 19 Неутрално\nПоследно Китай е решил да оспори законността / конституционността / на американските тарифни санкции.\nИнак , отговорът на Китай срещу санкциите на САЩ е PATCHY , както се изрази един анализатор- неравен, разпокъсан. Личи си , че са протеснени. Хуавей заявиха открито, че дългосрочното им развитие е застрашено.\nОще повече, че САЩ имат НАМЕРЕНИЕ да задълбочат и разширят санкциите.\nФедЕкс се извиниха, че уж било случайно!\nОт март до днес нещата само се влошиха, въпреки съдебната процедура на Хуавей.\nРейтинг: 290 10:22, 29 май 19 Весело\nПрочетете внимателно! Човекът говори за друго, под специализирани фирми, няма предвид фирми на наши хора! Това, което обяснява е: Без разрешение от партията и обувките не можеш да си вържеш, питаш, чакаш отговор, а в промеждутъка ходиш развързани!\nРейтинг: 2829 10:26, 29 май 19 Неутрално\nДа ги продават, ама на кого? Ще си ги ползват още година, две или три, само като телефон и камера и после, така или иначе, ще си купят друг. Неприятно е за тия, които са купили от скъпите модели. Но, при китайското, винаги трябва да си с едно на ум... ;)\nРейтинг: 5716 10:27, 29 май 19 Неутрално\nТова римейк на ситуацията САЩ СССР педи 70 години. Има една разлика обаче, Китай е по-мощен икономически от Русия (повече хора, повече кражби, повече инвестиции в научна и развойна дейност, набрана инерция, увеличени финанси). На свободния свят ще бъде по-трудно противодействието. Иначе както тогава и сега има "полезни идиоти", дори цели страни. Другия сериозен проблем пред нас е видимото разпределено партньорство Русия-Китай, като Русия е отговорна за военното развитие, Китай за икономическото. Двете заедно стават неприятен противник, но бъдещата заплаха е Китай ...\nРейтинг: 4508 10:32, 29 май 19 Неутрално\nОще малко прясна информация от днес по повод съдебната процедура на Хуауей - https://federalnewsnetwork.com/world-news/2019/05/huawei-asks-court-to-deem-us-security-law-unconstitutional/\nРейтинг: 289 10:38, 29 май 19 Неутрално\nКъдето ЕС , там и аз.В момента и САЩ, и Китай са стратегически противници на Европа.\nРейтинг: 3277 10:40, 29 май 19 Неутрално\nТова за зоналното разделение след решението за Хуайуей беше видно на момента и с невъоръжено око. Та това не е новина.\nВъпросът, обаче, е в трактовката.\nЧак пък "Студена война"? А'ла познатата стара? Не мисля ...\nДнес светът е много по-обвързан, т.е. някаква "стена в чист вид" не мисля, че е възможна. Ще е по-скоро нещо като "полупропусклива мембрана".\nИнтересното за мен е, че в контекста на статията Блумбърг са се фокусирали върху Филипините и Виетнам. За мен това е лакмусче.\nИ да, и аз си мисля, че именно там ще се води "битката".\nНо Виетнам е по-скоро вторичен и най-вече пропаганден елемент.\nВиетнам и Китай си имат "ош-беша" от векове и на това неминуемо разчитат Щатите. И донякъде с право.\nНо най-важни са Филипините. Там ще е битката. Защото "паднат" ли Филипините ...\nРейтинг: 1416 10:43, 29 май 19 Неутрално\nДо коментар [#45] от "faeton.":Още малко прясна информация от днес по повод съдебната процедура на Хуауей - https://federalnewsnetwork.com/world-news/2019/05/huawei-asks-court-to-deem-us-security-law-unconstitutional/\nСАЩ включиха Хуавей в т.н. Entity List , който смятат да разширят още.\nТова са стъпки с дългосрочен ефект, който няма да настъпи веднага .\nПак поставям въпроса- къде е Брюксел в тази технологична война ? Къде ни поставят брюкселските меркелисти ? какво бъдеще очаква Европа , ако се конфронтира със САЩ ?\nРейтинг: 957 10:44, 29 май 19 Неутрално\nНека ви дам един пример от личен опит за това колко нещастна псевдо-индустрия е тази с телефоните и фейсбуците и колко няма никакъв смисъл да ѝ се отдава време за дискутиране. Който държи и ножа и хляба, а това са САЩ, той си прави каквото си иска. Едно, че зародишът на въпросните технологии поизлиза от САЩ и каквито и фантазии да имат разни мусолински китаи, накрая няма да е тяхното, второ, че само САЩ да мръднат пръст в законодателството и с разните му гугъли и особено фейсбуци от сто милиарда ще се намерат на земята с нула милиарда в джоба. Просто дълбоката държава днес има интерес да ги крепи. Утре, кой знае, друго може да ѝ щукне на дълбоката държава.\nТа, да си дойдем на думата. Миналата година в София взе, че ми хрумна, че трябва да разделя телефона от всичко друго, което си правя със гелъкиси ноут-а 8 и взех, че си спретнах един сурогат на най-великия айпхоне и изобщо на телефон пръквал се някога -- iPhone 4S. Щях да си продължа с него, обаче монополитът му забави действието, за да му купуваме следващите телефончета, та взех, че се сдобих с наподобяващия го лековат iPhone SE. Обаче, какво беше потресението ми, когато откривам, че нещо не върши същата работа като същият iPhone SE, който беше в джоба на един от щатските ми приятели, дето ми бяха на гости. Например, техният iPhone SE се вклчва във wi-fi-то на SONY камерата ми, а моят не рачи. Не, чакай ся, куой туй нящо и, напъван аз, повтарям паролата до изнемога, но, не и не. Поглеждам в нета и що да видя. Ми, то си имало iPhone Model A1662 направен за САЩ, а за поддивизиите същият бил A1723, за Китай пък даже още по-спънат A1724. Няма Тръмп, няма Мръмп. Даже и идея нямаше за Тръмп, когато се пръкнаха тези телефончета и мръсните глупави игрички около тях. Преди да ми хрумне да се консултирам с гугъля, та да се просветля, за да е по-лесно, отивам по мързеливия начин в Plesio на ``Ангел Кънчев'' при хората от поддръжката, да ги питам кой туй нящо, а те, нали всичките многознайковци, нямало такова нещо, а даже и се подсмихват така и хитричко ме гледат с очи какъв технологичен подчовек се е намерил да им губи времето на гениите. Карай, да речем, така ми се е сторило. Както и да е, но пак да кажа, всички такива дискусии са преливане от пусто в празно. Ако искаме да им ползваме телефончетата, изцяло сме им в ръцете. Едвам се уредиха да печелят милиарди без да си мърдат пръста наистина да развиват технологиите, а така, мъзеливата, чрез маркетингови трикове и подмолни дреболии и подлости, пълнят джобовете повече, отколкото да строят, айде да не е металургични заводи, ама истински компании и индустрии. Това е рецепта за провал, който няма да ни се размине, ако така продължаваме. Другото е да си заравяме главата в пясъка по щраусовски.\nРейтинг: 3277 10:47, 29 май 19 Неутрално\n"Римейкът" е удобен пропагандно, но е подвеждащ.\nЗащото при "старата" Студена война Западът имаше две предимства:\n- Повече население\n- Възможност за повече инвестиции\nДнес с Китай положението не е такова. Особено при населението ...\nРейтинг: 1068 10:47, 29 май 19 Неутрално\nНе си прав. Китайските продукти успешно конкурират американските. За това Доналд Тръмп взема такива драстични мерки, за да спаси американското производство.\nРейтинг: 2019 10:49, 29 май 19 Неутрално\nМдаа, сигурност, подслушване и какви ли не подобни глупости, но почнаха вече и в мейнстрийма да си признават че всичкото е борба за полит-икономическо надмощие от което страдат и частни компании но най-вече крайния потребител.\nВсички дето потриват самодоволно ръце заради забраните срещу Хуауей ми е интересно добре ли ще им е ако останат само 2-3 производителя на телефони и минималната цена за нов телефон е 1500 лв. Епъл тримесечие след тримесечие бележи спад на продажбите, Хуауей ги измести от второто място и беше на път да стане на първо място по продажби въпреки че не се продават в щатите. Заради тази компания другите бяха принудени да вдигнат качеството и да предлагат повече неща. Явно обаче реалната конкуренция се оказа неудобна за някой и с държавна заповед се забрани на частни щатски компании да работят с хуауей. Парадокса е че виждаме как американското правителство диктува на американски компании какво да правят а в същото време се сипят обвинения че хуауей били подвластни на китайското правителство без обаче да има признаци за такова нещо.\nРейтинг: 1400 11:03, 29 май 19 Неутрално\nПокупката на каквато и да е технология от Хухавей в момента е сериозно и непростимо хвърляне на пари на вятъра.\nРейтинг: 2018 11:10, 29 май 19 Неутрално\nВ много случаи китайските продукти не са никакви китайски продукти, а са само изкопирани или възложени за изработка в Китай. И при това положение Китай си позволява чрез своя Президент да тръби в новогодишното послание, че е разработил ракета, която е в състояние да унищожава американски самолетоносачи. Тръмп трябва да е наистина ненормален (това, което се пише за него по форумите е само халюцинации от клавиатурата на Норман Гранц и подобни!), за да не затръшне вратата на Китай. Китай сам си изпроси случилото се.\nПодобно прави Русия с оръжията си, но това е извън темата.\nРейтинг: 346 11:15, 29 май 19 Неутрално\nНе е вярно! Единствената опция на световните политически лидери е да престанат да клякат пред силата, защото са лидери на суверенни, а не на колониални държави! Търговията е търговия и се подчинява на нейните си закони, а не на заповеди от позиция на въоръжената сила! Това е демократичен свят! За другото има друга дума!\nРейтинг: 467 11:18, 29 май 19 Разстроено\n"Дневник", все повече се възмущавам на бомбастичните згалавия, които "праскате" и съдържанието, неадекватно и към тях и към темата. Ако сте решили да се оцветите в "жълто" - тази ниша е отдавна заета в България и никак няма да ви е леко, а и ще изгубите чиателите като мен.\nРейтинг: 483 11:20, 29 май 19 Неутрално\nЕстествено, че избираме Америка... далеч не са съвършени, но няма база за сравнение с източното тоталитарно мракобесие...\nРейтинг: 282 11:24, 29 май 19 Любопитно\nНещо като бобщение:\n"Global Times: Китай държи три коза във война срещу САЩ"\nРейтинг: 515 11:36, 29 май 19 Неутрално\nКакво точно са произвели китайците,че не се сещам?\nОт цялата работа благодарение на американските инвестиции,въобще имат икономика,заради евтината работна ръка,а не заради това че са измислили нещо.Америкянците като им отрежат клона,много бързо ще изостанат технологично.\nРейтинг: 0 11:37, 29 май 19 Неутрално\nвие вместо да дрънкате простотии, вземете да прегледате протоколите от избурите... да видите как Борянка е броила купените от Цецо гласове. и защо на Боце му се наложи лично да оправдава "победата"\nРейтинг: 44 11:38, 29 май 19 Весело\nИзбирам САЩ с любов!\nЗавинаги избирам САЩ!\nРейтинг: 3681 11:39, 29 май 19 Весело\nЧе ти не си спрял да четеш фейк нюз. Вярно, от най-добрите в бранша - Раша Тудей, Спутник...\nРейтинг: 1531 11:51, 29 май 19 Неутрално\nЩото са тъпи, но това е друга тема. Както и това, че ние ще платим поредната им тъпотия.\nРейтинг: 1531 11:53, 29 май 19 Неутрално\nАко Китай беше по-напред нямаше как да му се наложат санкции. Пропаганда и реалност са различни неща.\nПо интересно е какво става у нас. А1, а вероятно и др. са бъкани с техника на Хуавей.\nРейтинг: 1531 11:55, 29 май 19 Неутрално\nЩе си ги ядат редките метали. Ба си и заплахата. Ограниченията в износа им са свързани единствено с производство на батерии там. Междувременно се разработват нови находища (някои всъщност са стари).\nРейтинг: 1531 11:57, 29 май 19 Неутрално\nПрехода не стана при Мао. При него кръв и икономическа катастрофа. Прехода го направи Дън. Без да лее много кръв. Пусна им див капитализъм под светлия контрол на ком партията.\nРейтинг: 524 12:11, 29 май 19 Неутрално\nТочно така е Китайските "инвестиции" са доста заробващи.\nЗа това и първоначалния ентусиазъм на Източна Европа доста се поохлади като разбраха за какво иде реч.\nВ Африка масово се инвестира в икономически необосновани инфраструкторни проекти, печалбите от коитио се прибират от китайски компании, а изплащането на заробващите кредити остава за африканците. Корумпираните местни лидери подписват всичко за съответната комисионна.\nМерси от такива инвестиции.\nРейтинг: 1198 12:19, 29 май 19 Любопитно\nТе щото всички редки метали са в Китай.Идея си нямаш колко бързо ще бъдат открити и разработени нови находища.Просто засега не е нужно.И тогава Китай ще остане да лапа мухите,понял?\nРейтинг: 832 12:23, 29 май 19 Неутрално\nНима съставните части на компютри и телефони не се произвеждат в Китай?И то на американски компании, изнесли производството си там, заради евтината работна ръка.Сякаш си паднал от небето?!!!\nАко не беше така, нямаше да можеш да си позволиш доста неща!\nРейтинг: 585 12:28, 29 май 19 Неутрално\nПоредната объркваща статия.\nВиетнам е военен и икономически конкурент на Китай. Тръмп насилва американските фирми да се изнасят от Китай и да отиват във Виетнам. Отделно граничните спорове с Китай. Виетнам удря джакпотът с изнасянето на американците от Китай и прехвърлянето във Виетнам.\nТехнологичната война ще дръпне прогреса бързо напред. Ето,виждаме какво става с интернета. Докато се води война кой да изгражда 5G мрежите и Елон Мъск с американските военни ще опашат земното кълбо със сателитен интернет. И кой знае какви новости още ще се измислят. Китай може да остане със старите технологии.\nРейтинг: 547 12:33, 29 май 19 Неутрално\nОбщо взето САЩ не произвеждат кой знае колко много неща - чипове, долари, електрокари и дървени къщи, които се разпарчетосват при по-силен вятър. Отговорът е ясен, китайските стоки са безалтернативни, поне към момента.\nРейтинг: 832 12:35, 29 май 19 Неутрално\nАко не си забравил, не Европа се конфронтира със САЩ, а обратното.И не само с Брюксел, но и с Канада, с други дългосро1ни партньори, докато с отявлени сатрапи, като тези в Русия и Северна Корея, станаха приятели.\nИ до преди Тръмп, нямаше такова нещо!Всеки държеше на своето, но никога не се стигаше до детинщини и неуравновесеност, както при клоуна Тръмп.\nА колкото Китай са зависими от САЩ, толкова и те са зависими от тях.Както и целия свят!И няма да се стигне до никакво избиране от нас, а до какво ще решат онези в управлението.И не Борисов и Вучич, а тези над тях - Меркел и Макрон!!!\nРейтинг: 515 12:37, 29 май 19 Неутрално\nШушляк, даже устройството, от което си написал този коментар е сигурно 80% произведено в Китай.\nРейтинг: 515 12:40, 29 май 19 Неутрално\nКой, кой изпищя на умряло? Китайския аифон ли? Я вземи ги махни тея капаци най-после - ако въобще е възможно. :)\nРейтинг: 957 12:42, 29 май 19 Неутрално\nКакто при телефончетата, така и при изборите, резултатът е предизвестен. Който държи и ножа, и хляба, той печели, даже не Цецо, а най-честният като момина сълза да брои бюлетините. При телефончетата гофретата неминуемо я печели САЩ по очевидни причини. Изборите пък ги печели оня, който взе колко бяха, 19 милиарда евро заеми ли бяха, не помня точно. Фукарите каквито и програми да пишат, да жълтопаветничат, умнокрасивеят, а даже и на твърдо ядро да разчитат, само ще си ближат раните след избори. Когато се намесят пари, и то много пари, има неща, които не можеш да ги помръднеш и правят да изглежда така, като че ли имащият ги бил отбелязал голям успех. Абе, бегай, мани, дето вика Уорни.\nРейтинг: 956 12:48, 29 май 19 Неутрално\n"...че се спусна дигитална Желязна завеса, когато американският президент Доналд Тръмп предприе действия за изолиране на китайската компания Huawei Technologies."\nтази желязна завеса е спусната много, много отдавна - откогато я има The Great Firewall of China.\nи откогато западните компании са принудени да променят информацията за китайците.\nтова, че чак сега им светна под западните шапки, е друга тема.\nРейтинг: 1426 13:06, 29 май 19 Неутрално\nТук няма алтернативи. САЩ са единственият лидер! Китайците просто копират нещата им. Отделно ги произвеждат, с компоненти на американски компании.\nРейтинг: 297 15:03, 29 май 19 Неутрално\nИзбора е цивилизационен и съм го направил отдавна. Като се отворят китайците за демокрация и плурализъм, като съборят статуите на китайския Сталин-урода Мао, като дадат независимост на Тибет и осъдет виновните за клането на Тянанмън през 90 година чак тогава ще почна да ги третирам като равни на западняците.\nРейтинг: 297 15:05, 29 май 19 Неутрално\nМдаа, сигурност, подслушване и какви ли не подобни глупости, но почнаха вече и в мейнстрийма да си признават че всичкото е борба за полит-икономическо надмощие от което страдат и частни компании но най-вече крайния потребител.Всички дето потриват самодоволно ръце заради забраните срещу Хуауей ми е интересно добре ли ще им е ако останат само 2-3 производителя на телефони и минималната цена за нов телефон е 1500 лв. Епъл тримесечие след тримесечие бележи спад на продажбите, Хуауей ги измести от второто място и беше на път да стане на първо място по продажби въпреки че не се продават в щатите. Заради тази компания другите бяха принудени да вдигнат качеството и да предлагат повече неща. Явно обаче реалната конкуренция се оказа неудобна за някой и с държавна заповед се забрани на частни щатски компании да работят с хуауей. Парадокса е че виждаме как американското правителство диктува на американски компании какво да правят а в същото време се сипят обвинения че хуауей били подвластни на китайското правителство без обаче да има признаци за такова нещо.\n—цитат от коментар 56 на Ashiata Shiemash\nМомче, коментирай си Тотнъм и футболерите, не се напъвай да анализираш области от които си нямаш понятие.\nРейтинг: 372 16:31, 29 май 19 Неутрално\nИскам да имам свободен достъп до цялата информация\nНе искам да избирам наполовина и не искам да ме принуждават\nИскам всеки човек по света да може да види моята публикация, ако желае това, и аз да мога да видя всяка, която поискам.\nБлагодарение на китайските и руските сайтове все още можем да гледаме филми и да слушаме музика без да пълним нечия гуша, която обикновено е на корпоративен играч,\nа за автора оставт трохи или в повечето случаи - нищо.\nРейтинг: 585 16:44, 29 май 19 Неутрално\nКитай отпуска валута само за подкупи на туземците. Иначе не отпуска никакви пари. Китай просто изпраща фирми и работници да изпълнят проекта, на които им плаща в китайски юани. Но всичко, което направят е пресметнато в долари и туземците дължат на Китай заема в долари.\nРейтинг: 282 22:21, 29 май 19 Весело\n"Те щото всички редки метали са в Китай.Идея си нямаш колко бързо ще бъдат открити и разработени нови находища.Просто засега не е нужно.И тогава Китай ще остане да лапа мухите,понял?"\nГалфон, наблегни какво (ВИ) казва (дори и) ББС:\n"(На) Китайските мини се падат около 70% от световното производство."\n"Около 80% от редкоземните елементи, внасяни от САЩ, идват от Китай, според данни на правителството на САЩ."\nВъпросът не е в "ЩЕ", а каква е ситуацията СЕГА! 😜\nРейтинг: 282 22:24, 29 май 19 Весело\nПредният пост[#86] се отнася и за теб!


Тениските – любимата и най-многобройната част от гардероба на детето | Super7.bg - Детският Канал на България\nНачало > Други Публикации > Тениските – любимата и най-многобройната част от гардероба на детето\nУчудваме се, а понякога дори изпадаме в недоумение, попадайки на деца с официални аутфити и твърде парти визии, докато си играят на площадката в парка или влизат сутрин под ръка с мама в детската градина. Сред родителите напоследък се забелязва странната тенденция да правят децата си по-големи и дори възрастни, отколкото са. Има ли смисъл да им отнемаме детството и да ги обличаме в неудобни дрехи, докато точно сега им е времето да играят на воля, да се забавляват, да правят бели, да се цапат и да откриват света? Трябва ли да отнемаме усещането за комфорт на децата само и само да удовлетворим собственото си желание да ги виждаме не просто спретнати, ами модерно облечени и атрактивни?\nС детски тениски Crazy Kids амбициозните родители постигат и двете си цели\nАко сте от онези родители, които силно държат на визията на децата си, но пък са наясно, че детството е за да се изживее на пълни обороти, тоест в игри и забавления, може би за вас най-накрая има решение. Пазарувайки детски тениски от Crazy Kids ще можете да изпълните и двете си задачи. Първо, детето винаги ще изглежда актуално и добре облечено. И второ, с тениска ще може да се чувства прекрасно и удобно, където и да е – на училище или в детската градина, пред блока или на първата си разходка с приятели извън квартала, на рожден ден и дори на спорт.\nЧудесно е в днешни дни да можем да дадем на децата си наистина най-доброто, без да сме притиснати да правим компромиси. Наличните детски тениски Crazy Kids в едноименния магазин ни напомнят точно това – понякога не е нужно да правите нито компромиси с желанията на детето си, нито с вашите от гледна точка на подходяща, спретната и чиста визия за вашата дъщеря или син.


Монтираха двоен надпис "Димитровград" на площад "Поезия" - Dimitrovgrad.bgvesti.NET\nМонтираха двоен надпис "Димитровград" на площад "Поезия"\n13:14, 24 авг 2017 г.\nНадписът в завършен вид\nПоставени към момента са и 21 камери за видеонаблюдение\nМонтирането на двоен надпис Димитровград - на латиница и на кирилица започна днес на площад "Поезия"\nМонтирането на двоен надпис "Димитровград" - на латиница и на кирилица започна днес на площад "Поезия". Този на латиница е с цветни букви, с размер 1,20 м., които са разположени на различни височини. Надписът на кирилица ще е с бели букви над цветния и ще заема 1/3 от него.\nОт Общината коментираха, че в самото начало проектът е бил атракцията да е с двоен надпис, а не каквито са били коментарите в социалните мрежи. Буквите са с LED осветление, изработени са от пластмаса и са с метална конструкция. И двата надписа ще светят.\nСтава дума за атракция и реклама, а не за официален надпис на Димитровград, коментираха още от Общината. Идеята е взаимствана от София, а надписът е дарение на стойност 16 000 лв. от фирмата, която извършва ремонта на централна градска част.\nОчаква се довечера буквите да светнат, ако всичко по монтирането им е наред. Утре в пространството около надписа ще бъде поставено и озеленяване с поливна система.\nМеждувременно на площада започна поставянето на декоративните чадъри, част от проекта за ремонт. Поставени към момента са и 21 камери за видеонаблюдение на централна градска част.\n13:46, 24 авг 2017\n16 000 лв. айде полека да не струва толкова,че и подарък,много щедра тая фирма - за 5 185 000 лв. които прибраха за тая козметика ,която направиха в центъра ,тия букви трябваше да са от злато ...\n14:51, 24 авг 2017\nКой в крайна сметка е отговорен за латиницата???\n15:55, 24 авг 2017\nНиско самочувствие и комплекс за малоценност проличава от тези надписи.Жалко е и тъжно !Кога нашият народ ще се осъзнае, че европейската цивилизация тръгва от тук..от Тракия..преди 7000 години.Сиреч да сме горди и с достойнство!Предлагам-На кирилица да са големи буквите с цветовете на трибагреника ни ,а латинските да бъдат малки и черни.Така се прави в държавите със самочувствие...Ало ,кмета не виждаш ли че ни се смеят .....?\n15:57, 24 авг 2017\nВидели ли сте плочките? Тези черните и белите продълговати плочки. При тях най-ясно си личи как на места са сменени единични бройки. Новите са лъскави, а старите са захабени и вече матови. Да не ги бяха сменяли въобще. Сега е направо смешна работа.\n16:01, 24 авг 2017\nАми храстите, които растяха до пейките до шадравана? Не можеше ли само да бъдат разредени и подкастрени? Защо са премахнати изцяло?\n16:34, 24 авг 2017\nДнес прочетох един виц:\nИзповед на един депутат или кмет беше:\nВсичко, което имам, съм ОТКРАДНАЛ.\nСамо дипломата и книжката си купих сам!\n16:36, 24 авг 2017\nБГвести, стилистично надписа заприличва на вашето лого :)\n17:16, 24 авг 2017\nЕкстериора е супер откривайте и казината.\n21:24, 25 авг 2017\nСамо простащина и кражби лъха от този ремонт. Не може от един тройкаджия и кмет-лъжец да се очаква да направи нещо хубаво. Пейките, осветителните тела, настилките... и за капак надписите, особено на латиница проличава селския манталитет на една цяла общинска администрация. За какво са необходими тези надписи. Ние знаем, че живеем в Димитровград. На края на града също има табели кое е населеното место. Или някои се главозамаяха и не знаят къде са и този надпис да им напомни къде са. Нали уж се създаде цяла дирекция за европейски проекти. Какви специалисти и проектанти работят там. Трябва ли да се усвояват пари и заплати за нещо съвсем непотребно за гражданите. А надписът димитровград на черен фон и то на кирилица довършва всичко, и прилича на тъжна вест или жалейка. Тези погребаха Димитров-град. Много тъжно! Много! Аман от простаци и крадци!\n12:11, 26 авг 2017\nНапълно излишен ремонт на булеварда. Сега е много по-непривлекателен - кич с този надпис, плажни скари вместо скамейки, на всеки 10 метра метален стълб/повече са от дърветата на булеварда/ с огромни лампиони, който "молят" гамените да ги строшат. Кметът ни, за да е първенец в усвояването на европейски пари, хвърли на вятъра милиони.\nЗадигнаха 55 -метров кабел между димитровградската гара и гара "Север"