Най-добрият подарък - Здравдух.ком - Здраве и лични финанси\nНай-добрият подарък - 5.0 out of 5 based on 4 votes\nКой е най-добрият подарък? Наскоро попаднах на изследване, което показваше какво хората обичат да получават най-много за празниците.\nМного по-ценно за дамите например се оказва някои да им подари лично време, като им помогне с домакинската работа. Ръчно изработените картички, домашните сладки и торти, записите на диск с любима музика се посочват като много по-ценни отколкото някоя безумно скъпа вещ.\nЕ, не всеки може да си позволи да изработи нещо красиво с ръчен труд. Затова бихте могли да подарите индивидуален подарък със снимка или надпис върху чаша, тениска, ключодържател, подложка за мишка, чиния, торта и мн. други. Това отново показва внимание и че сте си направили труда да подберете картинка или послание, които показват, че мислите за човека, на когото поднасяте подаръка си.\nСред другите мили жестове се нареждат – поправката или гравирането на бижута, подарък като разкрасителна процедура или билети за театър, кино или друго културно събитие.\nКнигите също са сред най-хубавите подаръци. Те носят послание и мъдрост, показват, че познаваме вкуса и ценностите на човека, на когото ги подаряваме.\nА интересно ли ви е да разберете кой от материалните подаръци е най-желан от дамите и им доставя най-голямо удоволствие?\nНесъмнено това са красивите бижута. Те носят в себе си някаква дълбока символика и магия. Кристалите и металите, от които са изработени са заредени с първична енергия, притежаваща лечебна мощ. Те ни помагат да изразим себе си без думи, а и могат да носят и скрити послания. Можем да ги гравираме или да поставим снимка в тях. Това ги прави един от най-личните и интимни подаръци за близък човек.\nА вие какви подаръци обичате да получавате? Споделете в коментарите.\nПоследно променена наПетък, 20 Декември 2013 11:18\nОще в тази категория: « Безценна мисъл, която може да промени живота ни - 3 Как мислят богатите? »


За нас :: Център по Главоболие\nСъздадохме Центъра по главоболие в София през 2014 г., за да въведем съвременни методи в диагностиката и лечението на главоболието. Нашият екип от опитни невролози, кинезитерапевт и неврохирурзи се е посветил на изследването и лечението на това състояние. Центърът си сътрудничи с водещи центрове по главоболие в САЩ и Великобритания.\nПрез последното деситилетие науката постигна огромен напредък в разбирането на произхода и лечението на т.нар. първични главоболия, като мигрена, тензионно и др. Установи се например, че хроничните мигрени и клъстерни главоболия често се дължат на комбинация от увредени периферни нерви около главата и врата и чувствителност на централната нервна система. Вече съществуват ефективни инвазивни и неинвазивни методи за лечение. Благодарение на тях мигрената и другите първични главоболия, които доскоро се считаха за нелечими, могат да бъдат напълно излекувани в 50% от случаите, а в 90% - значително да се подобрят.\nИнтегрираният подход на лечение в Центъра по главоболие е съобразен със всеки пациент. Лекарите ще определят подходящата комбинация от диетична, медикаментозна, хирургична и кинезитерапия, и ще проследят вашето лечение до успешния му край.\nЦентърът има сключен договор с ОЗОФ "Доверие".\nТелефон 0700 300 71


Дамското софтшел яке TOURING SHIELD HOODIE от Millet (Мие) е изработено от ELEMENT SHIELD® и се отличава с модерна конструкция и лекота. Мекотата на материала е допълнително удобство за всички практикуващи ски туринг. Изключително дишащо, то ще регулира ефикасно високата температура на тялото ви, достигната по време на изкачване, благодарение на слоя от XCS 100 ™. Също така е допълнително обработен /импрегниран/, за да има водоотблъскваща защита и да ви запази сухи. Специалния лек текстил на подплатата осигурява топлина, без да повишава топлината на тялото ви и съхне бързо. Така ще успеете да постигнете високо ниво на натоварване, без да се изстудявате след усилието. Удобните функции на това яке дават абсолютна завършеност и цялост на продукта. Част от тях са: системата за регулиране на качулката с една ръка, допълнителни вентилационни отвори, дълбоки джобове с цип за сигурност и др.\nDual Tech ™ проектирана за ефикасна изолация и разтягане\nКачулка със защитна козирка\nГолеми отвори за вентилация с ципове\nЦентрално закопчаване с цип, регулируеми маншети\nОсновни тъкани: ELEMENT SHIELD® grid strech// 86% Полиестер, 14% Еластан\nДруги тъкани: X.C.S. 100 ™ Water Repellent// 88% Полиамид, 12% Еластан


Влиянието на музиката - Beinsa.bg\nНай-често използвани думи в беседата: има, музика, всички, човек, може, живот, хора, любов, ядене, бъде, извира, дума, казват, бог, стих, две, свят ,\nИзвънредни беседи , , 12 Април 1917г., (Четвъртък) (неизвестен час)\nВсички сте запознати с музиката, всички пеете, всички свирите. За музиката има различни определения. Тя е едно качество на душата. Тя е базирана върху два центъра, които се намират отпред на челото. Всички хора обичат да пеят, но не всички са еднакво музикални, т е. този център не е еднакво развит у всички, вследствие на което тези, у които центърът е слабо развит, не обичат музиката.\nНеобичането е отрицателно качество, то значи да ти липсва нещо. Някои казват: "Не обичам никого." Това е отрицателно качество, липсва ти нещо. Когато обичаш нещо, това е положителната страна.\nПод думата "нещо" се разбира реализиране в света. Под "нещо" се разбира една идея, която е реализирана във физическия свят. Най-напред се заражда у тебе една мисъл, която, като се осъществи, има двойно значение. Говоренето е една музика. Хора, които не са музикални, тяхната реч е дрезгава, те са резки, груби. Хора, които са музикални, гласът им е мек, тих.\nМузиката е необходима и любовта не може да се прояви без музика, тя е дреха, с която любовта трябва да се облече. Мома, която пее, има голямо почитание в българския народ.\nВ човека има две души. На едната душа стремежите й са към центъра на земята, в нея няма музика, в нея има само шум. Другата душа е Божествената, чийто стремеж е към слънцето, нагоре, и в нея има музика. Всеки човек, у когото има музика, той е духовен човек. Той може да не ходи на църква, но в него има стремеж към слънцето и той е според мене религиозен човек. Всеки духовен човек може да бъде религиозен, но не всеки религиозен е духовен. Затова казвам, че музиката има две изражения: реално - несъществено и реално - съществено. Музиката е необходима за всекиго; тя може да лекува човека от разни болести, например всички нервни болести. Ако си нервен, пей някоя песен в мажор- на гама всяка сутрин в продължение на ден, два, три, седмица, месец, всеки обед и вечеря и ако не премине това ваше състояние, елате при мене. Вие какво правите в такива случаи? Викате лекар - той ви дава бром и други лекарства за успокоение, които по-скоро притъпяват нервната система, но не ви лекуват. Музикалните вибрации са тъй деликатни. Те правят едни хубави разтривки, лекарствата са отровни вещества, удари с чукове.\nИ тъй, музиката у вас ще бъде едно средство, за да изразите вашите чувства, а чувствата ще бъдат една форма, за да изразите разумния си стремеж към Бога. Затова всички религии започват обредите си с песни. Отнемете песните на хората в света, те няма да се женят. С песни се движи колелото на живота. Песента е парата, спре ли парата, и колелото се спира. Когато хората са сгрешили, те са престанали да пеят. Но музика има и в четенето. В поезията има музика. Музика има в постепенното вдигане на гласа, но ако веднага вдигнеш гласа си, правиш една пречупена линия, това се отразява всякога зле на тъпанчето на ухото и когато човек се разгневи, повдига изведнъж тона си и той вече няма музика в себе си или пък музиката му няма отмерен такт. На първо място в живота стои яденето, а после музиката.\nАко ти е развито ухото, ще чуеш каква музика има в яденето. 32-та зъба, като дъвчат, са 32 корди, които свирят по хляба, а езикът - капелмайсторът, който дава такт. Всяко ядене може да се състои от няколко парчета. Вие следите ли от колко парчета се състои вашият концерт при яденето? Всяка една хапка, това е едно ново парче. Яденето е значи първият концерт в живота. Аз, като следя хората, гледам как много от тях, като се съберат, разяждат се и всички стават песнопойци. Който не знае да свири добре с устата си.т.е. не знае правилно да яде,той се чувствува зле и вътрешният слушател - стомахът - казва: "Не свириш добре."\nВтори етап на музика е храненето на сърцето, т е. дъвкането на онази храна, която е потребна за сърцето. Така че първата музика е яденето, нейният център френологически е под ухото, втора музика е пеенето - негов център е под челото, трета музика е молитвата, моленето - центърът й е на горната част на главата.\nМиньорните гами имат повече влага, а мажорните повече сухота. Когато дойде някой вятър, това са мажорните гами, вдига се прах, а след това идат миньорните гами, пада дъжд. Да може да слушате каква велика миньорна музика е падането на капките! Само тревите разбират тази музика, бих ви препоръчал, когато вали дъжд, да излезете на дъжда и да се оставите да ви вали около 15 минути и се върнете вкъщи, но не се събличайте, наблюдавайте какво ще почувствувате. Ще имате най-добър масаж. Хората може да се лекуват, когато вали дъжд, защото тогава се образува топлина у вас. Но когато дойде вятър, има силно течение, това са мажорните гами и ако се изложите тогава на дъжда - ще се простудите.\nОбяснение на някои думи в "Песента на любовта" ("Любовта е извор"). В тази песен думата "майка" има друго значение от това, което се схваща. Думата "извор" е поставена тук, защото тя означава нещо, което бъбли от горе на долу, тя излиза от центъра, отдолу. Ще туриш душата си като този извор.\n"Тя живота ражда" - извор не може да роди живота, но между извора и живота има нещо общо, те спадат към една и съща гама. В астралния свят животът тъй извира, затова от тази любов и животът извира. Тук.на земята.го наричаме извиране, а в духовния свят раждание. Под "раждание" се разбира нещо, което е хармонично организирано. Само това, което е добре организирано, то е родено. Да родиш, значи да наредиш нещата правилно. И тъй, у вас любовта трябва да бъде като вода, която извира. От извора ще пристъпиш към живота, който също така трябва у вас да извира.\nБих желал да зная как си представлявате тази любов? Някои казват, че е сила. А вие,какво бихте казали? Вие се срамувате да кажете. Срамът трябва да се превърне в смирение, защото в духовния свят няма срам, а има смирение. Хората не са смирени. Един човек, за да го познаеш дали има срам, дай му власт, пари, нахрани го. Господ, и Той ви опитва. Например, за да познае една жена дали има срам, дава й голяма красота. Като се види много хубава, тя започва да дирижира и всички наоколо й пеят. Ако е някоя грозна, ще си наложи смирение, тя не е капелмайсторът. Тъй че хората биват или капелмайстори, или прости певци. В музиката човек всякога трябва да спазва стъпките, не трябва да има дисхармония.\nВ псалома ''"Хвалете Господа. защото е благ"'', коя дума е най-важна? Първо, трябва да се намери Господа. II стих: ''"Защото милостта Му е във век."'' Ударението пада на милостта My. III стих: ''"Славете Бога на боговете."'' Бог и Господ са две различни имена. Ударението ще падне на Бога. Вие в живота си туряте ударението на неща, които не са важни. Например често казвате: "Аз тъй ще направя" - нищо няма да направиш. Тези ваши думи нямат никакво съдържание. Казвате: "Аз не любя." Трябва да намерите предмета. Кого ще любите? Думата "любов" никога не трябва да се произнася силно, а тихо. Силните думи нямат нужда от реклама, ти като я пошепнеш, ще те разберат. Силният човек няма нужда от подкрепа. Ние не трябва да подкрепяме Бога, а трябва да работим заедно с Него. Някой от вас казват: "Той не ме люби."\nТова не е на мястото си. Ако не те люби, тогава какво? - "Мрази ме." Ти не можеш да познаеш любовта, докато не те мразят. Първо трябва да те мразят, за да те любят после. Вземете една статуя, например тя сега е любима на всички, но по-рано като камък е била забутана някъде далеч от всички. Трябва този камък да се издяла, изглади, за да бъде после хубав. Не мислете, че вие всякога сте били това, което сте сега. Господ ви е одялал, затова сте добри. Щом вашата статуя е направена, вие сте в музиката.\nIV стих: ''"Който сам прави големи чудеса."'' На коя дума ще турите ударението?\nV стих: ''"Който направи небесата с мъдрост."'' Тук коя дума има значение?\nМузиката трябва да се тонира. Мъжът ви започне да се кара. Казвате: "Чакай да видя на коя гама той пее?" Той дирижира една песен, той е капелмайсторът. Ще кажеш на мъжа си: "Ти не взимаш верен тон." Вие мислите, че това е една алегория. Не, в тези противоположности на нещата, вие ще намерите много верен отговор. Някоя жена, като се разсърди, не може да даде отговор на това си сърдене. Нека извира човек. Човек трябва да се гневи музикално. А съвременните християни казват: "Човек трябва да бъде кротък, смирен, добродетелен." Какво значи да бъдеш добър? То значи да знаеш да пееш в такт. Като се наядеш, тогава Господ е добър; ако няма какво да ядеш, Господ не е добър. Наспиш се, наядеш се, казваш: "Добре е това." Вие трябва да приложите новата музика. Да не заприличате на онзи американец и да казвате: "Защо ми трябва да ям, да пия?" Този американец става евангелист, казал, че научил всичко и се вдал в размишления. Един ден 10-годишното му дете го пита: "Защо не пееш като другите хора?" - "Аз се утвърдих вече", отговорил бащата. Един ден впрягат коня в каруцата, но конят се спира, не върви. "Татко, казва момчето, конят се утвърди." Много християни приличат на тези коне, затова гледайте и вие да се не утвърдите. Утвърдяването не е музика. Някои хора искат да са само щастливи, а щастието и нещастието са две благословения в света. Ако си само щастлив, всички ще се нахвърлят върху тебе. На нещастен човек, като му направиш едно малко добро, той става щастлив. Искам да разбирате щастието и нещастието, да знаете как да ги пеете. Трябва да имате търпение за всичко. На търпението коя дума можете да турите като противоположна? - На това противоположната е милосърдието. На бялото - черно. На тъмното - светло. На червеното? На правдата - беззаконие. Как ще изтълкувате думата "праведен"? На физическото поле правдата е такт. Когато не вървиш с капелмайстора, той се изблещва, значи действува Божествената правда. Казват: "Тоягата е излязла от рая."За правдата и за правото ще мислиш като за една тояга, която ви направлява. Грешна душа може да се оправи чрез тоягата.\n12 април 1917 г.


Японска мушмула - ползи и противопоказания | Групи храни и ястия Framar.bg\nНазад | Начало Хранене Групи храни и ястия Плодове, ягодоплодни Японска мушмула - ползи и противопоказания\nЯпонска мушмула - ползи и противопоказания\nЯпонската мушмула се цени заради вкусните си плодове. Те са малки и кръгли, и растат на гроздове. Цветът им варира от жълто до червено, в зависимост от сорта.\nНе само плодове, но и листата са богати на мощни антиоксиданти и се използват в медицината от хиляди години. Този интересен плод има много ползи за здравето, а някои проучвания в последните години му приписват добри заслуги за повишаване на имунитета. Нека да разгледаме по-подробно плода японска мушмула.\nЯпонската мушмула притежава редица полезни свойства и много от тях са безпрецедентни по своята сила. Химичният й състав е близък до този на ябълката. В плодовете на растението се съдържат захари, плодови киселини, витамини С, Р, РР, провитамин А, пектини, фитонциди, ароматни и дъбилни вещества.\nВ една купичка (около 150 грама) има 18 грама въглехидрати, от които 3 грама фибри; 70 калории; 1 грам протеини.\nЯпонските мушмули са идеален диетичен продукт, който засища и в същото време съдържа минимум калории.\nЯпонски мушмули - ползи за здравето\nВлияят положително на храносмилателната система\nВ медицината тези плодове се използват като укрепващо средство за нормализиране на храносмилането, при различни чревни заболявания.\nНедоузрелите мушмули са укрепващо средство, а меката част на напълно узрелите плодове е добро слабително и действа пречистващо на организма.\nКакто всички останали плодове, и мушмулата е най-добре да се консумира прясна и в суров вид, но дори и да се приготви по някакъв начин, тя не губи лечебната си сила. Сладка, конфитюри, мармалади и компоти от плодовете действат благоприятно върху храносмилателната система, извеждат вредните вещества от червата и възстановяват чревната микрофлора.\nПлодовете са полезни за сърцето\nКалият и магнезият в японската мушмула са от съществено значение за регулирането на кръвното налягане и правилното функциониране на артериите.\nОсвен това, каротеноидите в плода намаляват значително риска от сърдечни заболявания, затова е препоръчително да консумирате редовно плодове, които ги съдържат.\nКаротеноидите имат мощни противовъзпалителни свойства и помагат за предотвратяването на натрупването на плака в артериите, което е и една от водещите причини за сърдечни заболявания.\nБлагодарение на високото съдържание на витамин С и провитамин А (най-силният антиоксидант) в тези плодове, те действат благоприятно върху работата на сърдечно-съдовата система, нормализират артериалното налягане, подобряват регенерацията на тъканите.\nПектините, влизащи в състава на мушмулата, понижават нивото на вредния холестерол, свързват и извеждат от организма токсините, радионуклидите, соли на тежките метали и други вредни вещества.\nЯпонската мушмула намалява възпаленията\nХроничните възпаления са свързани с много заболява, включително сърдечни, мозъчни и диабет. Някои изследвания сочат, че сокът от японската мушмула значително повишава противовъзпалителен протеин, наречен интерлевкин-10, като същевременно намалява значително нивата на други протеини.\nЕкстракт от плодовете намалява цялостното възпаление причинено от диета с високо съдържание на захар и значително намалява възпаленията в черния дроб.\nТези мощни противовъзпалителни ефекти се дължат на множеството антиоксиданти, витамини и минерали, съдържащи се в плода.\nБлагодарение на високото си съдържание на фитонциди, растението може да се използва за борба с възпалителни процеси на дихателните пътища. Намачкана вътрешна част на плодовете в комбинация с мед облекчава дишането, действа отхрачващо, помага при недостиг на въздух, болки в сърцето и при продължителна кашлица.\nПолезни свойства притежават не само плодовете, но и листата на растението. Те се използват за лечение на различни заболявания. Приготвят се отвари и настои, които помагат за избавяне от диария, астма, бронхити и възпаления на горните дихателни пътища.\nПродължителната консумация на плодове, които съдържат пектини, е от голяма полза за организма - нормализират се обменните процеси, подобрява се състоянието на черния дроб, действа благоприятно върху кожата.\nИзобщо мушмулите тонизират целия организъм, стимулират имунната система, спират преждевременното стареене, предотвратяват развитието на онкологични заболявания, появата на инсулти и инфаркти.\nПодобряват метаболитното здраве\nМушмулите намаляват нивата на триглицеридите, кръвната захар и инсулина. Различни части от плода, включително неговите листа и семена отдавна се използват в китайската медицина за лечение на метаболитни проблеми като висока кръвна захар.\nПресните японски мушмули, особено тези, които не са достатъчно узрели, са противопоказни при язвена болест, гастрит с повишена киселинност и заболявания на задстомашната жлеза. Внимателно да се включват в менюто на деца - да се започва с по 1 плод дневно и да се следи за алергични реакции.\nБелтък 0.5 гр.\nВъглехидрати 10.5 гр.\nКоментари към Японска мушмула - ползи и противопоказания\nна 22 October 2020 в 00:21\nКоментирайте "Японска мушмула - ползи и противопоказания"\nпреди 30 дни, 4 часа и 23 мин.\nпреди 37 дни, 5 часа и 53 мин.\nпреди 50 дни, 3 часа\nпреди 73 дни, 14 часа и 30 мин.\nот 20 окт 2017г. Прочети повече\nот 18 окт 2016г. Прочети повече


Тази сутрин майка ми продаде и плача си\nЧу ли очите им, видя ли смеха им?\nТази сутрин майка ми продаде и плача си. Взеха го веднага, защото бил качествен и щял да върви добре. Когато се върна вкъщи, очите й блестяха, както винаги, но аз знаех, че няма да е задълго. Скоро тъмните ириси щяха да се покрият с тънка паяжина, която щеше да посиви бялото около тях и да направи така, че клепачите занапред да се спускат само върху студен гранит.\nАко бях по-малък, сигурно щях да й повярвам, че взимат само сълзите, но много добре си спомням как, когато й се наложи да продаде усмивката си, ръцете й оставаха студени и през лятото, а дъхът й падаше като обрулени от вятъра есенни листа.\nТя не е истинската ми майка. (Онази въобще не познавам). Взела ме е преди осем години с връзки от дом за изоставени деца, за да не я принудят да се разпродаде по-рано. Все пак, хората, отглеждащи други хора, остават себе си по-дълго. В дома имало само три деца, всичките инвалиди. Аз нямам ръце, но казват, че слуха ми е перфектен, почти изключителен, което след време ще ми осигури няколко спокойни, тихи години живот. Другите две деца били близнаци: хем сиамски, хем не. Нощем, ръцете им се сливали като жадни един за друг потоци, потта слепвала кожите на дланите, а на сутринта всичко изсъхвало. Когато бях по-малък, вярвах на тази история. Сега ми звучи като фантазия. Красива е, но е просто фантазия. Аз нямам богато въображение, което означава, че поне това ще го имам още дълго време. Не бих могъл да измисля такава история – за близнаците да, може би; сигурно и за стремежа им един към друг ще успея, ако се напъна; но това с ръцете, със сливащите се ръце – никога. И последната дума я пиша, без да преувеличавам. Никога, защото не мога да си представя такова постоянство на желанието, такава сила на волята. И такъв организъм, разбира се. Кожите не се сливат.\nЗвуча като някой по-възрастен, нали? Аз съм на осем години. Една от тях съм прекарал в Космоса, защото, когато съм бил на две, майка ми е искала да ми присадят ръце. Истински ръце, с истинска кожа и мускули, които да могат да растат, ако някога реша да ги тренирам. (Момче съм.) В Космоса, и по-точно на станцията Арес, всичко расте по-бързо. Не и при мен: ръцете ми започнали да изсъхват три месеца след операцията и накрая лекарите решили да ги махнат. Сега съм с протези – много добри имитации. Когато се галя, настръхвам. Понякога си мисля, че кожата ми се страхува от тези петопръсти натрапници.\nВидяхте ли ги онзи ден? Толкова рядко излизат от корабите си! Майка ми и аз гледахме новините, когато показаха записа. Какво ли е в корабите им? Тъмно, каза веднъж майка ми, защото кожите им са толкова бледи. Да. Бледи като обелен банан, бледи като брашно, бели.\nВеднъж си направих експеримент: започнах да разказвам на едно дете от площадката за тях. То не ги беше виждало, защото родителите му бяха продали погледа му по-рано, понеже скоро щял да се развали. Не знаеше нищо за тях. Аз започнах да ги описвам – от главата надолу – и в средата на третото (ако не се лъжа) изречение, детето ме прекъсна. Устата му зейна под затворените очи и то каза:\nНе, не са ангели. Ако бяха, щях да знам. Но са бели, наистина бели. Като чаршафите, на които майка ми прави секс със съпрузите си (един от тях е продал желанието си, каза ми тя, но още го бивало), като бялото в старите очи на майка ми преди гранитът на тези новите, без сълзи, да го посиви.\nОнзи ден бяха излезли, за да обиколят Пазарите. Официално. Имаше панаир – хомоир, както го наричат. Корпорации и независими търговци предлагаха стоките си, а те гледаха и понякога купуваха. Аз гледах екрана на телевизора и слушах майка си. Дали тихото търкане на ръцете й не говори за напрежение? Очаква ли да види плача си, изложен някъде там? По едно време затворих очи и реших да пофантазирам. Представих си бледи, бели ръце, които държат огърлици от сълзи, брашнени пръсти, които внимателно докосват солените перли, за да не ги пръснат на хиляди миниатюрни капчици, широко отворени очи, които гледат как лъчите на слънцето си играят с гладките топчета течност, наострени уши... Не... Не можех да фантазирам нищо за ушите. Не бях виждал ушите им. Да.\nОказа се, че те са купили плача на майка ми. Слава Богу, корпорацията, с която тя работеше, бе честна в отношенията с клиентите си и винаги доплащаше, ако успееше да продаде нещо на по-висока от предположената в началото цена. Парите блестяха на масата в хола, гладки и твърди, а светлината отскачаше от повърхността им, все едно бягаше от тях. Такива бяха парите им. Пипал съм ги само веднъж и то за малко. С протезите си, естествено. Така и не посмях да ги докосна с кожата си, а и щом видях, че нищо не отразяват с ледената си повърхност, побързах да ги оставя.\nАтентат, така му викали. Древен ритуал, каза майка ми. Не знам защо, но някой се е опитал да ги убие, без да знае, че те са неуязвими. Е, почти неуязвими, защото все пак двама от тях пострадали.\nАз не съм разказвач и не разбирам от подходящи моменти, поне не на този етап от развитието ми, но мисля, че е време да кажа нещо за корабите им. Наричат ги Кораби и хората, които още пазят погледа си, ги гледат винаги с удивление (освен, ако не са продали и него: тогава само гледат.) Не са бели. Цветът им се мени, но най-често е черен. Такива са, защото Космосът е полепнал по тях, докато са летели насам. Има поне сто кораба по Земята. Лежат като някакви зверове и спят. Будят се от време на време, за да отворят паст и да пуснат обитателите си на пазар. Никой не знае как изглеждат отвътре. Може би наистина е тъмно, а може би не е. Мисля, че знам какво е: ето, затварям очи и виждам растения, високи и нежни, в странен танц. Светла, звездна кръв пълзи из вените им, бавна като река от мед. Има много такива растения и много от тях, разбира се. Те седят или лежат под сенките на листата, вдишват звездния прашец и се занимават с покупките. Играят си с желания и похот, подхвърлят смях във въздуха и го улавят с десет вида слух. Понякога се събират в кръг и гледат плач. Истински, разтърсващ плач. Като по филмите. Странно как ме унася тази картина. Но вие не ми обръщайте внимание. Знаете, че фантазирам. Ако не знаехте, щях да си помисля, че съм много добър, а това не е така, защото по-рано казах, че нямам голямо въображение.\nМайка ми гледа новините и брои колко пъти ще чуе думата атентат. Аз гледам нея и броя движенията на тялото й: едно, две, три. Потрепване на пръст, повдигане на гърдите, премигване (те са много), отваряне на устните. Майка ми е интересна. Много по-интересна от новините.\nОт екрана казват, че вече излизали по-малко. Пращали на пазар само двама-трима. Толкова ли са се уплашили?\nВиждал съм града, градът на хората, един от малкото, и денем, и нощем. Сега ще помислите, че хората няма къде да живеят, че градът е нещо като последна крепост, и затова бързам да уточня: градът на хората. Градовете стават все по-малко и за това не са виновни те, пазаруващите, ами нещо в самите хора. Те са изоставили недописана най-великата си поема, неизпята най-сладката си песен...\nТа, градът. Той е шумен, но някак притихнал. Диша, но хрипти. Студена пот блести по кожата му. Аз и майка ми живеем близо до него. Вместо планина, виждаме неговите очертания. Всяка сутрин острите му пръсти разкъсват облаците, за да може да се насладим на слънцето. Понякога го посещаваме, за да разгледаме улиците му, да чуем жителите му. Но най-често си седим вкъщи, в нашата общност, която е притихнала по друг начин и диша по-спокойно.\nВсеки, който заговори за града и градовете, казва, че хората се отказват от тях, от високите сгради и гладките улици. Не вярвам, защото там все още живеят хора. Виждал съм ги, хиляди, и денем, и нощем.\nНа седемнадесетата сутрин от продажбата на плача си, майка ми реши да ми купи нещо за игра и продаде няколко мои спомена, за да осигури парите. Каза ми:\n- Легни там, моля те, и позволи на господина да те докосне.\nАз легнах. Там. И той се наведе над мен, ухаещ на мента и с нечетливи очи, и ме докосна. С ръка, която не беше ръка, и пръсти, които тихо пееха.\nПосле съм забравил. Какво, не знам. Майка ми ми купи пъзел, който се променя сам според нивото на способностите ми. Не играчка, а противник.\nНе за пръв път продават нещо мое. За трети. Два пъти спомени и един път страх. Страхът върви много добре и обикновено е първото нещо, което хората изнасят на пазара. Пресен страх. Детски. Възрастен. Страх от смъртта. Страх от буболечки. От баща ти, който идва всяка вечер в стаята ти, сяда на леглото ти и плъзва ръка първо по чаршафите, после по кожата ти. Страх от летене. Страх от тъмното. Последният сигурно им е най-интересен. Не вярвам да са го изпитвали, щом идват от Космоса – най-тъмното място.\nАз съм се страхувал от нещо в стаята ми, което, предполагам, е модификация на страха от тъмното, понеже нямам баща. От деня на продажбата, спя спокойно и в стаята ми има няколко музикални картини, които променят изображенията и музиката си, според настроението ми.\nНе убили двама от тях, ами ги ранили. Толкова тежко, че хората, които били наоколо, ги чули как крещят и видели как кожата им кипи. После отцепили района и свидетелите останали само със спомена – сигурно се е въртял в главите им като стар филм в киносалон, изоставен от персонала. Вече няма киносалони, няма и филми, но има много други неща, разбира се. Много неща за гледане, защото без тях не може. Ние трябва да гледаме, да разбираме. Всяка гладка повърхност, пленила образ, е ценна за нас. Тя изгражда света ни... И така тежко ги ранили, че не знам какво ще става оттук нататък, казва майка ми. Тя следи новините (аз нея) и кима, не разбиращо, а нервно. После идва един от съпрузите й и отиват в спалнята. Зад гърбовете им се плъзга широката врата на стаята. По-бърза е от глетчер (а и страстта зад нея няма да я разтопи) и отразява по-зле от огледало. Все пак виждам себе си: силует, по-скоро. Винаги ли така държа ръцете си?\nОт няколко дни имам нова книга. Донесе ми я чернокосият съпруг на майка ми. Досега не ми беше давал нищо. Дори рядко говореше с мен. Сега като се замисля, рядко който и да е говори с мен. Аз съм канапето, което може да ти отговори, мисля си понякога, само ми кажи нещо. Но не го казвам на глас, разбира се. Никога. Някои мисли и желания трябва да се държат далече от думите. В книгата ми има много думи. Аз й дадох няколко: тремор, слънчоглед, тенджера. Сега ги използва в диалозите ни.\n- Съвсем нищо.\nНе точно в този, разбира се. Или може би и в този, но аз само това си спомням от него.\n- Какво да сънувам, като цяла нощ съм със затворени очи?\n- Колко си наивен.\nСлед като го каза, се затвори, спомням си. Сама. Веднъж ми каза, че ако била по-стара, щяла и прах да пръска, като в библиотека. Нищо не разбрах.\nНощем, обаче, не седи затворена. Все зее до мен. Аз лежа в мрака и върху кожата ми се прожектират някакви нейни си истории. Ако сънищата й се случват върху моето тяло, защо ми е да сънувам? Но не съм я питал досега. Само я дебна дали ще се затвори, докато заспя. Никога не го прави. Искам да мога да настръхвам, когато пожелая, за да избутам далеч танцуващите върху мен образи.\nОткакто книгата дойде, спомените и сънищата ми са като бавни картини, лишени от енергия, изоставени от въображението на създателя си. Нямам нужда от книги, все мисля да кажа, но си оставам само с намерението. Вместо това се обръщам към нея:\n- Подреди ги.\n- Не мога, не съм за това. Свиквай с тях.\n- Не мога, не съм за това.\nПонякога думите ми излизат преди да успея да ги хвана и разгледам по-добре.\n- Никой не е за това. Но то се случва.\n- Болеше те. Много. Помниш ли Мостовете на Последния огън?\nОбръщам й гръб, думите й се превръщат в ръце, невидими, осезаеми, и ме галят.\n- Последният огън трябваше да лумне там, за да дойдем тук. Има дом за нас. За всички нас.\nНе слушам. Не разбирам.\n- Изграждаш ме, но защо така?\nПак не успявам да ги уловя.\n- Само така мога. Тук. Скоро ще престанем да играем. Няма вече желание, няма вече похот за игра. Няма смях. Скоро просто ще сме. Скоро ще престанем да играем. Скоро ще...\n- Искахме още време, но няма.\nВъпреки че вече не могат да плачат, очите на майка ми продължават да се опитват. Аз я наблюдавам (отново) и виждам как около нея пълзят черни линии. В началото ги мисля за границите на периферното ми зрение, но те явно са нещо повече. Виждам ги, когато майка ми се движи и говори: жестовете й се спират, някак недовършени; думите й падат, все едно ударили се в невидима стена. Тези линии плетат клетка около нея. Не изцяло материална, но достатъчно плътна, за да я видят очите ми. Тя седи в хола и гледа телевизия (Пробвайте! Купете!) и те танцуват около нея, тези следи от непонятни моливи; змии, беззвучно съскащи. Тя се свива за малко, ръцете й разтриват раменете й, сякаш усетили студа от хладните тела наоколо. Отсреща я гледа гладкото лице на телевизора: симулация на една от онези кутии, които предците ни са можели да пипнат с ръка. Аз си играя: отражение на обикновено дете.\nДобре, че не сме в моята стая, където картините щяха да надушат онзи смут в мен и да го изпишат върху себе си.\n01.08.06 – 23.09.06


Българи напират за най-голямата оргия в света: Подробности за се*с вакханалията изчервиха пуританите до уши | Bulmedia.net\nБългари напират за най-голямата оргия в света: Подробности за се*с вакханалията изчервиха пуританите до уши\nБългари напират да се включат в най-голямата сек*оргия в света, която ще се проведе през юни в Лас Вегас, съобщава вестник „Телеграф“. Все още не е ясно каква е точната бройка на нашенците, решили да скъсат със задръжките си за няколко дни. До редакционното приключване на броя организаторите не изпратиха отговор на запитването на изданието колко нашенци стягат вече куфарите си за слънчева Калифорния. Проявата, планирана за 2 юни, ще премине под патронажа на организацията „Менидж лайф“, в която членуват предимно „сек*уално освободени хора“. Тя е част от сек*фестивала Sin City 8. Цената за участие е 148 паунда (около 328 лв.) за двойка и само 18 паунда (малко под 40 лв.) за жени. Мъже самостоятелно не се допускат да участват.Митьо Пищова с нова стратегия за ол инклузив – всички жени, които нямат приятели с яхти и рибни ресторанти да дойдат при мен!„Призовавам всички жени, които нямат къде да ядат, нямат къде да спят, нямат хавлии, нямат приятели …Aug 8 2017bulmedia.net\nУчастниците могат по желание да „играят“ само със своите партньори или с други, но това трябва да става по взаимно съгласие. Целта е да се подобри предишния японски рекорд от 2007 година, при който 500 двойки правиха се*с в склад. Предполага се, че в Лас Вегас ще се съберат над 1000 души за оформянето на двойки и шведски тройки. Ще бъдат раздавани много презервативи, лубриканти, хавлиени кърпи и мокри кърпички. Организаторите обещават да оборудват чисто и комфортно място за поставянето на рекорда. Ще бъдат обособени и специални пространства за изхвърляне на отпадъците след оргията. На участниците ще бъдат раздавани и специални маски за покриване на лицата им. Желаещите ще могат да се явят в свои сек*и костюми.\nИзточник blitz.bgМитьо Пищова: Преди да умра искам да обладая Мис Плеймейт 2018. Бохемът вече си предплатил гробПредплатих си гроб за 1500 лева. Не искам, ако умра, близките ми да се чудят откъде да извадят пари.…Jun 28 2017bulmedia.net\nТагове:българи, оргия, САЩ, участие, фестивал


Фестивал "Sofia Rocks" е официално обявен! - Page 3 - ShadowDance\nPost by rodd1ck » Wed Jun 23, 2010 1:33 am\nТоя път съм по-доволен от Металика, пък не давах и пари и фронт стейдж.\nPost by Scourge » Wed Jun 23, 2010 2:47 am\nмай-май наистина им беше най-приличния концерт тука.\nсамо на джеймс тва мазнене на публиката не знам заради записа ли беше или нещо от годинките.\nа за утре – още повече дъжд по прогнози, че и барем една свястна група няма да има за компенсация.\nPost by Moridin » Wed Jun 23, 2010 8:53 am\nScourge wrote: май-май наистина им беше най-приличния концерт тука.\nверно ли дъжд бе мама им\nPost by thunder » Wed Jun 23, 2010 9:26 am\nМегадет нещо озвучаването хич го нямаше, другите бяха бая добре обаче\nPost by rodd1ck » Wed Jun 23, 2010 11:09 am\nНа Слейър беше слабичък звукът.\nОт Краварна съм по-доволен, ама не е като да не съм посинен сега.\nPost by Morwen » Wed Jun 23, 2010 11:25 am\nЧестно казано май с този концерт умря романтичната ми представа за метъл концертите. През половината време бях около някакви пълни идиоти, метъл вариант на чалгари, поготата като че ли се самозараждаха около мен нарочно и за капак някакъв се изпика на терена зад мен насред тълпата. Не ми пука дали звуча като стара мома, ама не това ми е представата за забавление. Чудя се дали този път е било препълнено, или просто съм попаднала на обкръжение.\nИначе Металика бяха супер и дори Мегадет ми харесаха. Изпълнението на четирите групи накрая също ме грабна много. Само Слейър определено не са мой тип.\nPost by rodd1ck » Wed Jun 23, 2010 11:32 am\nЕми ако ще се сравнява с миналия път на Металика тоя поне повечето хора знаеха за какво са дошли, та не може и без такива нещица.\nPost by Grumpi » Wed Jun 23, 2010 11:34 am\nLast edited by Grumpi on Wed Jun 23, 2010 11:39 am, edited 1 time in total.\nPost by Morwen » Wed Jun 23, 2010 11:39 am\nrodd1ck wrote: Еми ако ще се сравнява с миналия път на Металика тоя поне повечето хора знаеха за какво са дошли, та не може и без такива нещица.\nНе разбирам. Защо да са знаели за какво са дошли повече от миналия път? Вижда ми се по-логично, когато имаш една група хората да са дошли за нея, отколкото, когато имаш 4, от които много хора може и да не са фенове на половината. И защо, когато хората знаят за какво са дошли колективната им интелигентност и... хигиена спада главоломно?\nБтв, не сравнявам само с Металика, сравнявам и с Каварна, където беше събрание на клуба на почитателите на сестрите Бронте в сравнение с това.\nPost by rodd1ck » Wed Jun 23, 2010 11:52 am\nИмам предвид, че тоя път хората бяха дошли на метъл концерт, а тези само и единствено за Металика - доста по-малко. На миналия имах много познати, които надали са ходили на подобно китарно мероприятие, да не говорим колко странно ме гледаха заобикалящите, като се радвах самотно на Фил Анселмо и групата му. Иначе вчера нищо фрапиращо не ми направи впечатление. ;]\nА на Краварна след като пообиколиш палатките не би трябвало нещата от вчера да правят впечатление.\nPost by penzata » Wed Jun 23, 2010 12:13 pm\nНе ви разбирам, концерта вчера беше велик. Anthrax ме разкъртиха от кеф и когато прекъснаха Indians, за началото на "Heaven and Hell" откачих направо. Това го очаквах, защото го бяха направили и на концерта във Варшава, но въпреки всичко беше неописуемо. Да, вярно че на Megadeth звука малко куцаше, но все пак ми изсвириха Hangar 18 и Headcrusher, за което съм напълно доволен, а и дъжда и малкото градушка, които се изляха над стадиона вдигнаха още повече адреналина ни. Slayer са си Slayer. Плейлистата им беше размазваща. Да се лее кръв А за Metallica, предния път ги изпуснах, така че за тогава незнам какво е било, но сега ме разцепиха от кеф. И The Big 4 едновременно на сцената - е само заради това концерта не трябваше да се изпуска. Общо взето нямам глас и съм супер схванат, но всичко си струва, защото концерта беше мега як. Чакам си Alice in Chains и Rammstein днес с много приповдигнато настроение.\nП.С. Очаквам на Rain When I Die на Chains да завали и тогава ще откача от кеф. Който не иска да го вали, да му е студено и други такива неща да си седи вкъщи. А за гамените дето пикаят където им скимне и другите глупости дето вършат, винаги ще ги има, така че какво може да направи човек. Тъпа работа, да се оправят.\nДа се лее РОК !!!\nPost by tigermaster » Wed Jun 23, 2010 12:22 pm\nДовечера Manowar ако не изсвирят цялата "Heaven and Hell", ще се учудя, бтв. Записаха й страхотен студиен кавър, пускат трибют-албум в продажба(който предизвика отвратителен скандал, бтв, и трябваше да се намеси синът на Дио, за да го прекрати и да изчисти името на групата) и т.н. Иначе няма да ходя, понеже след като съм им гледал петчасово шоу от близо до сцената, че и Алис Купър отделно, сега за същите пари ще получа макс час и половина концерт.\nPost by Morwen » Wed Jun 23, 2010 12:26 pm\nПенза, за концерта аз също нищо лошо не съм казала. Изпълнението накрая беше един път.\nРодик, в Каварна не ходя да обикалям палатките, както и тук не ходя да обикалям домовете на хората. В Краварна не знам как е Говоря за поведението само и единствено на стадиона, защото само то ме засяга. А що се отнася до това, че хората отивали на Металика не за метъл концерт - ми добре, сигурно, на тях понеже не им личи че са метъл банда... А иначе е нормално на подгряващите групи хората да не са толкова ентусиазирани. И пак не разбрах какво общо има това с това, за което аз говоря. Пак казвам - може да съм попаднала на лошо място, а ти не.\nPost by tigermaster » Wed Jun 23, 2010 1:22 pm\nКаварненската публика те кефи повече, понеже хората там са хвърлили доста повече пари и усилия, за да видят любимците си. В София по концертите ходят доста повече селяндури по принцип, защото е по-близичко, по-евтино и т.н. Все пак, ако си готов да се утрепеш от път и да си дадеш половината заплата за път и спане, си по-предразположен да проявиш уважение и да се държиш цивилизовано, отколкото ако разходите са ти колкото пет отивания до кръчмата.\nPost by Scourge » Wed Jun 23, 2010 3:05 pm\nако ще сравняваме публиките на металишките концерти, най-голямата лудница без никакво съмнение беше на първия в пловдив. който е бил, знае. много жертви имаше тогава, а дори и неадекватният джеймс не успя да счупи кефа на народа.


Когато човек заспива към физическото му тяло (често) се прикрепя нечист дух, за да му внушава определени мисли, определени идеи, определени желания. Този дух иска да обсеби физическото му тяло, защото то притежава големи запаси от сила. Да, злите духове се нуждаят от материали и енергия за своите дела и ги намират именно у хората, особенно когато те спят. Защо? Много просто. Денем хората, погълнати от своите дела тичат наляво и дясно, така че самите те използват енергията, която имат – докато нощем, когато спят, енергията им може да бъде присвоена.\nЩе кажете: “Как така? Докато спим се явяват някакви духове и ни ограбват, а ние и представа си нямаме? Но те нямат право!” Ами нямат право, така ли мислите? Те си присвояват това право. Погледнете как постъпват хората с животните от милиони години! Безжалостно ги експлоатират и избиват под предлог, че се нуждаят от тях, за да задоволяват най-различни потребности. Нима хората изобщо някога са се чувствали виновни за това? Казват : “Че те за това са създадени”. В невидимия свят има същества, разсъждаващи точно по същия начин като хората. Те безскрупулно ги експлоатират, особено по време на сън, когато са безпомощни и беззащитни.\nЗа да се защитят от тези нисши духове, хората преди сън трябва да се молят на Небето да им бъде изпратен ангел за ограждане, който да ги заведе в Школата на Господа – да се учат там на любов и мъдрост. Така през нощта те винаги ще имат Пазител, който ще бди над тялото им и ще пречи на тъмните духове да го завладеят.\nНашето тяло, нашите клетки, могат да спят, но но съзнанието ни трябва да остане будно, бдително, да остане нащрек и да продължи да ни води сред капаните на нощта. Точно както пътниците в един влак могат да спят, имат това право, но машинистът – никога!\nНякои ще си помислят: “Но защо той ни разказва всичко това?…Зли духове…да си поставяме защита преди сън…Оставете ни на мира, имаме право да си живеем както искаме.”\nДа зная, зная, нямам никакво право да се меся във вашия живот, свободни сте да продължите да живеете сред своите трудности – нямам нищо против. Аз само говоря – обяснявам, и тези които желаят, ще се захванат за работа.\nиз лекция на Брат Михаил – Омраам, изнесена във Франция, края на 70-те.


Португалия - Испания на живо 15.06.2018 - Футболни прогнози\nПортугалия – Испания на живо 15.06.2018\nЕвропейският шампион Португалия се изправя срещу Испания в двубой от първия кръг на група „В“ на Мондиал 2018. Срещата е в петък от 21:00 ч. на стадион „Олимпийски“ в Сочи. Посетете нашата специална секция Прогнози Световно 2018\nПортугалия и Испания са фаворити за продължаване на 1/8-финалите от тази група, а откриващият им двубой вероятно ще определи победителя в групата. Испания доминираше в това съперничество в исторически план, но сега не бихме се изненадали да видим и резултат в полза на „Селесао“. Преди шест години в полуфинала на Европейското първенство „Ла Фурия Роха“ елиминира иберийския си съперник след изпълнение на дузпи, а през 2010 г. го победи на 1/8-финалите на световното първенство в ЮАР.\nКоеф. 30.00 за Португалия или Испания- да има гол в мача\nКоеф. 4.00 за Роналдо да отбележи гол\nИ двете държави трябва да се чувстват комфортно в преминаването през групата, независимо от резултата в първия мач, като се има предвид, че биха се борили за втората позиция с Мароко и Иран. Независимо от това, няма съмнение, че първоначалната победа може да определи съдбата на двете страни и да даде отговор кой ще финишира на върха. Испания ще бъде устремена да оправи впечатлението след доста лошо представяне на ЕВРО 2016, когато беше елиминирана от Италия на 1/8-финалите, след като по-рано загуби от Хърватия в груповата фаза.\nПредлагаме да вземете най-добрият бонус на бет365 е, а именно 100 лева бонус след регистрация и депозит за всеки нов клиент! Цялата информация за бонуса, какво и за всички други промоционални оферти, може да се запознаете в официалния сайт на букмейкъра Bet365. Важат правила и условия!\nИзглежда, че Испания е загубила инерцията, след като Висенте дел Боске напусна тима след осемгодишен мандат. Гореспоменатите поражения от Хърватия и Италия потвърдиха кризата, но новият мениджър и новият брой млади играчи, които се появиха, сякаш подобриха резултатите на „Ла Фурия“. Испания беше свръх доминираща в своята квалификационна група, спечелвайки 9 от десетте си мача като загуби точки само срещу Италия (1-1 в Торино). Те показаха класа и при победата с 6:1 над Аржентина в контрола тази година. Португалия също бе доста впечатляваща по пътя към Русия, спечелвайки 9 от 10 мача в квалификациите. Според мен обаче предимството на Испания е в по-добрата защита, където имат играчи като Давид де Хеа, Серхио Рамос и Жерар Пике, като това ще им помогне да спечелят двубоя.\nПрогноза: 2 при коефициент 2.00 в WINBET\nШвеция – Англия на живо 07.07.2018\nНорвегия-Швеция на живо 13.06.2017\nАнглия – Хърватия на живо 18.11.2018\nВитоша – ЦСКА на живо 29.07.2018\nДания – Франция на живо 26.06.2018


Начало Здраве Тест: кога умората наистина е твърде много\nНе е нужно да е краят на седмицата, за да се чувствате уморени и да мечтаете за почивните дни. Понякога чувството на умора като че съвсем нелогично се появява още в понеделник. В някои случаи желанието на тялото за почивка идва съвсем логично след напрегнатата работна седмица, но липсата на енергия може да е и по-сериозен сигнал, който изисква посещение при лекар.\n1.\tС напредване на възрастта е логично да се изморявате по-бързо и по-често да изпитвате нужда да си почивате. В/Н\n2.\tПо-възрастните хора се будят по-често и по-трудно заспиват. В/Н\n3.\tЧашката кафе преди физическо натоварване ви зарежда в енергия. В/Н\n4.\tЕто 4 причини за това на човек да му се спи. Подредете ги от най-вероятната към най-несъществената. А – диабет. Б – безсъние. В – депресия. Г. лош сън заради възрастта или наднормено тегло.\n5.\tТози, с когото спите, хърка и ви събужда. Кое е най-доброто решение: А – да спите в друга стая. Б – Хъркащият да се консултира с лекар.\n1.\tНе е вярно. Логиката на това да се чувствате уморени има общо не с възрастта (ако сте здрави, ако се храните правилно и се движите достатъчно), а с лошото ви общо състояние. Ако към това добавим стреса, обяснението за бързата умора вече ще е готово.\n2.\tВярно. С течение на годините тялото отделя по-малко мелатонин - хормонът, който има пряко отношение към добрия сън. Човек по-трудно изпада в състояние на т.нар. дълбок сън и съответно по-често се буди. За да помогнете на организма, спете в напълно затъмнена стая – скрийте дори и светещите часовници и други подобни уреди, дърпайте завесите.\n3.\tВярно. Установено е, че кафето наистина зарежда с енергия и това особено се усеща, ако след това тялото се натоварва физически. За повечето хора три чашки кафе дневно не представляват опасност от дехидратиране.\n4.\tВ, Г, Б, А Много изследвания показват, че изненадващо за мнозина депресията е причина №1 за усещането за умора. След това се нареждат причините, свързани с възрастта и теглото, едва на трето място е безсънието, а най-накрая – диабетът.\n5.\tБ Силното хъркане е симптом на т.нар. слийп апнеа (sleep apnea) – състояние, което специалистите свързват с наднормено тегло, сърдечно-съдови заболявания и диабет. Хъркането може да бъде овладяно и колкото по-рано бъдат взети мерки, толкова по-лесно ще стане това.\nbg krimi култура новини смолян бизнес център витоша видин новини barzi pari спечели пари онлайн potrebitelski kredit бг клюки


Начало / Напълно погълнатото от природата рибарско селище в Китай\nКак би изглеждал погълнат до последния сантиметър от Природата град? Напълно зелен и призрачен, без ехо от човешки стъпки по улиците му. Доказателство за победата на природата над човека се намира в изоставеното рибарско селище Хото Уан на остров Гоки в Китай. Наричано още и „Зеленият призрачен град“, закътан в състава на 400 острова Шенгси, селището може би е едно от най-зелените в целия свят. Фотографът Тан Юйхун е успял да запечати този малък изгубен от силата на времето град. Гъстите пълзящи клони са обгърнали в плен всяка тухла, докато последното късче от някогашните къщи се изгубва във вечнозеления пейзаж, оставяйки тесни пътеки между къщите. Засега.\nГрадчето Хото Уан не е единственият пример за извоювано от природата селище в Китай\nУрбанизацията, обезлюдяваща малките населени места в провинцията, постепенно отстъпва пред тишината на призрачните градове. Подобно нещо се случва с Хото Уан – в течение на половин век след като пристанището на селото не успява да посрещне големия наплив на рибарски лодки, зелените пипила на природата започват да покриват като с килим всяко кътче, сякаш оставяйки незабележим Хото Уан от очите на любопитни туристи.\nОстров Гоки е известен като една от най-добре защитените рибарски местности по крайбрежието на Китай. Подобен удивителен феномен на триумф на тишината контрастира с факта, че точно този остров се слави и с опасно високата скорост на шофиране по стръмните пътища, измежду които се сгушило рибарското селище Хото Уан. Именно загадъчната зеленина на изоставените селца привлича туристи от цял свят и по традиция всяка зима в подножието им продължават да прииждат над 100 000 рибари от други краища на Китай. За тях, както и за обикновените туристи, изоставените села на остров Гоки могат да бъдат достигнати единствено чрез ферибот. Затова не е никак чудно, че вместо равни и поддържани асфалтови улички, любителите на забавен ритъм на живот са посрещнати от обраснали стръмни пътеки, чакащи да бъдат покорени, за да разкрият като награда изоставените къщи в рибарските селища.\nНякои от домовете са останали наполовина построени с разпаднали се мебели, което свидетелства за отдавна заминалите жители\nМалкото старци, избрали да изживеят последните си дни в Хото Уан, споделят с туристите, че трудната достъпност на място като родния им край е била една от причините да не може да процъфтява транспортирането на търговски продукти и услуги до острова, което го е обрекло на обезлюдяване. Скритите в зелена прегръдка къщи и училища чакат да бъдат открити от всеки, готов да се удиви на тази зелена страна на чудесата, шедьовър на природата. И ако е нащрек, няма опасност да се изгуби в безкрайността на този лабиринт от пълзящи клони и листа.


Внимание! Нови нагли шашми на хитри бездомници за обири в столицата | Сензация - здраве и красота\nКлошари се правят на умрели, за да обират наивници\tОт Пею Благов на 10.06.2013Без коментар\tСподели във Facebook\nДесетки бездомници превзеха центъра на столицата и усилено прилагат нови номера за състрадание и милостиня. Хит сред „изобретенията“ им е внезапен припадък, просия пред аптека – с цел набиране на пари за лекарства, и коронният номер – преструване на умрял, докато линейка на „Бърза помощ“ не приюти клетника за няколко часа в здравно заведение.\nКато гара „Разпределителна“ на бездомниците обирджии служат чешмите с минерална вода в градинката на джамията. Всеки ден там се събират одърпани люде, които ръкомахат, крещят и се наливат с твърд алкохол.\nДрехите им са изпокъсани и от дупките надничат разпуснати меса. Но не това е най-лошото в случая. В коритата безделниците търсят облекчение на елементарните си човешки нужди, къпят се и накисват телеса, ако времето и останалите граждани позволяват.\nОсновното занимание на БГ клетниците е да дърпат чанти, обеци и гердани на преминаващите граждани. Плячката е достатъчна да се препитават, закупувайки си само най-необходимите неща като самун хляб и евтин алкохол.\nТези дни „движещ“ се труп буквално изуми столичани. Тялото на мъжа бе проснато на различни места в центъра на София. Първоначалното му местонахождение бе на „Пиротска“, където милостиви граждани го съживяваха с минерална вода. Мъжът така и не реши да отвори очи, докато негов авер – също клошар, не поднесе към зурлата му бутилка бира. Отпил живителните глътки, оня с триста зора се поизправи и запъти в посока Халите.\n„Час след като го видях на „Пиротска“, забелязах, че се е проснал на „Мария Луиза“. Изглеждаше наистина като труп. Хората го заобикаляха, а майките лъжеха децата, че на чичкото нещо му е прилошало и за това се е изтегнал на тротоара, факт е, че един и същи мъж припада умишлено на няколко места в София. Ако някоя наивна жена реши да му се притече на помощ, той грубо я блъска и гледа да дръпне от нея каквато вещ му попадне под ръка.\nСлед писъците веднага става на крака и хуква в неизвестна посока. Случвало се е съвестни хора да го проследяват. Така се разбра, че постоянно сменя местата, на които се тръшва и прави на умряла лисица. Подобни на него живи трупове се появиха и по „Дондуков“. Ако се надвесите над тях, обаче рискувате да станете жертва на обир“, коментират запознати с „бизнес“ делата на клошитата.\nТе са притеснени от постоянно увеличаващия се брой на скитащите из центъра бедни българи. Повечето от тях се возят гратис из градския транспорт, където обикновено придремват до последната спирка на автобуса, евентуално са в кондиция, странните пътници пушат цигари, друсат се с лепило или пък жадно се наливат с алкохол. Пушенето в превозните средства било на път да се превърне в мода.\nНашенци не намирали за нужно да гасят фасовете си, преди да се качат на рейса. Отделно влачели със себе си огромни кашони, кучета, котки, кокошки, че дори и плъхове, вързани с въжета директно на коланите или халките на панталона. Разбира се, не вземали билетче нито за себе си, нито за хайванчетата.\n„Общественият транспорт е тотален потрес! Превозните средства са пълни със скитници, които се блъскат умишлено в редовните пътници. Секунди след това пускат ръка в джобовете на жертвите и крадат. Обикновено бандите са организирани от по няколко души. Един реже дамската чанта, друг гепи портмонето и го предава на трети. Той пък го дава на четвърти, чиято цел е да слезе на първата възможна спирка. Така дори обраният да се усети и развика, дори да намери човек, който да му помогне, трудно би могло да се хване крадецът. В изобретателността си джебчиите стигнаха до там, че носят на рамото си стари магнетофони. Качат ли се в автобуса, пускат чалга и започват да си припяват песнички. Това е актуален номер за отвличане на вниманието. Докато всички го гледат с любопитство, негова „сътрудничка“ щателно тараши из джобове и чанти. Мизерията е изключително голяма, което кара крадците да бъдат по-активни и изобретателни. В акциите си включват и кучета водачи. Преструват се на слепи, а когато доближат някого, се блъскат в него със страшна сила. Целта е отново да откраднат телефон или пари, докато другите ги съжаляват, държат под ръка или им отстъпват мястото си в автобуса“, разясняват изпатили си от набезите скитниците.\nНякои от тях са станали изключително нахални. Дотолкова са пияни или друсани с лепило, че не знаят къде се намират. Случвало се е да бъркат икарусите с нужник. Животинските им инстинкти будели възмущение сред хората, които се чудели как да се спасят от кирливите същества, пикаещи и серящи директно в превозното средство.\n„Изумление буди жена, която видимо има психиатрични проблеми. Тя е чест пътник в тролеите и обикновено се качва в района на „Патриарха“. Движи се без дрехи от кръста надолу. Сяда директно по организъм върху седалките и показва неприлични жестове на деца и родители. Предполага се, че е бездомна. Никой не знае името й, но и никой не я кара да слезе на някоя спирка. Понякога компания й правят дрипави мъже. Трудно може да се разбере в какви отношения са. Добрата новина тук е, че тя и другарите й не посягат да крадат“, информират запознати с битието на обществения транспорт у нас.\nалкохол, бездомници, граждани, транспорт\nКлошари се правят на умрели, за да обират наивници добавена от Пею Благов на 10.06.2013Всички статии от Пею Благов →\nФирма излива водка и уиски върху гърди на жени преди да ги бутилира!\tМартин Камбуров вилнее гол в морски хотел\tРобин Уилямс се самоубил, защото бил болен от Паркинсон\tРиана се дави в алкохол!\tТактики за справяне с махмурлука\tСтанимир Гъмов издирва подходящата половинка\tTweet


Интересни стръв за улов на хищни риби | Лов и риболов\nИнтересни стръв за улов на хищни риби\nСтръв или воблери — една от основите за улов на всички риби по принцип. Външно те приличат на малка рибка, която, разбира се, привлича хищници. Има много и различни цветове crankbaits, но заслужава да се отбележи, че те все още се провеждат в самата форма на примамки.\nФорма на crankbaits е много важно за риболов. Опитен рибар веднага може да каже, защо понякога се произвежда изключително тънки примамки, защо се използват пълните форми на лятото, защо имаме нужда от пайети на воблере. Например, пайети могат да бъдат наистина значителни, защото хищници започват да мислят, че това е дреболия, която хвърля сянка и създава отблясъци на водата. Слаби примамки се използват през зимата, тъй като и самата риба се храни лошо – така е по-лесно да мамят същата щука. Разбира се, в топло време рибарите се променят слаби стръв по-дебели съответно.\nСлаби воблери приличат или исхудавшую през зимата рибата или нейните остатъци. Защо те са най-привлекателни за щук – те мислят, че тази плячка не ще устои и нейният по-лесно да се сдобият с, отколкото, например, пълен с живот костур. Още повече самите хищници също са изчерпани и при тях просто не са достатъчни сили за преследване на редица косяком. Действа воблер така: той се тресе и се движи наляво-надясно – той привлича щука, защото е в същото време чудесен дразнител. Такива примамки са много леки на тегло, така че на рибарите трябва постоянно да следи развитието на риболов.\nМоже би, като съвсем не са красиви, грозни, риба и изглежда много странно в света на риболова, но хищници, напротив, то се намира върху него. В края на краищата всеки риболовец ще се съгласи, че не веднъж е бил принуден да се опира на такива трупики от устата на хищници. Специалистите потвърждават, че на този прием е задължително да се извършват судаки и щука, но и други видове опасни видове риби далеч не яде такава рибата.\nСъщо така е известно, че воблери от този тип могат да бъдат малко като в ранена птица, жаби, понякога и по-големи бръмбари. Повечето от тях са изработени със специални звукови ефекти, които създават шум под водата и това също привличат вниманието на хищниците. Любопитството – това е първото нещо, което предизвиква интереса на риби (дори нефизиологическое чувството на глад).\nСтръв може да се купи в специализирани магазини риболов, или да направите сами. Дори може да излезе със собствена техника на използването им за риболов, лов, да импровизира, да се различават от по-новите варианти на външния вид на crankbaits. Опитни рибари съветват да не се страхувайте да използвате различни видове стръв, да рискуват, да не разчитат само на звукови ефекти, които създават воблери, но и включва съобразителност. Има само едно просто правило при лова на хищную риба: тя предпочита по-малка риба, тъй като самата доминира в размери, сила и сръчност.


Ще има по-високи компенсации при закъснения на железопътния транспорт в ЕС - Смолян днес!\nЧетвъртък, 11 Октомври 2018 07:05\nЕвродепутатите одобриха повече права за пътниците, използващи железопътен транспорт. Те включват по-висока компенсация при закъснение и по-добро съдействие за хора с ограничена подвижност. Само 5 държави членки на ЕС към момента прилагат изцяло изискванията на ЕС за права на пътниците. Това са Белгия, Дания, Италия, Холандия и Словения.\nПравилата относно правата на пътниците, използващи железопътен транспорт, са в сила от 2009. Гласуването на промените е важна стъпка към допълването и подобряването на тези правила. Евродепутатите подкрепиха увеличение на компенсациите, което означава, че пътниците ще могат да поискат 50% от цената на билета при закъснения между 60 мин и 90 мин, в допълнение на правата им за продължаване на пътуването или промяна на маршрута. Пътниците ще имат право на 75% от цената на билета при закъснение между 91 мин и 120 мин и 100% от цената на билета при закъснения повече от 121 мин.\nТе също така подкрепиха по-ясни срокове и процедури за обработка на жалбите и еднакво прилагане на правилата на ЕС за правата на пътниците, използващи железопътен транспорт. Предложените изменения ще трябва да се гласуват от всички членове на Европейския парламент.\nЕвропейският парламент прие предложение...\nЗапочва Европейският месец на киберсигу...\nЕС ще инвестира 1,18 млрд. евро от регионалните фондове за подкрепа на икономическия растеж и МСП в България\nЕвропейската комисия прие оперативнат...


М-Тел ще сбъдне 88 мечти за коледните празници | GSM Spot\nHome » Новини » М-Тел ще сбъдне 88 мечти за коледните празници\nМ-Тел ще сбъдне 88 мечти за коледните празници\n2 588 прочита\nМобилният оператор М-Тел ще сбъдне 88 желания на стойност до 8888 лева всяко. Това е жест на признателност и благодарност от страна на Мобилтел към нейните клиенти за лоялността им.\nВсеки може да опита своя шанс в началото на 2011г., без значение дали е абонат на предплатена или услуга на договор, като в смс или ммс опише своята мечта. Кратките съобщения и снимки ще са безплатни за клиентите.\nМечтите на 2011 година ще бъдат събирани през целия месец януари, след което томбола ще определи полуфиналистите. Независимо жури от популярни и обичани личности ще изберат 88 мечти, които да се сбъднат благодарение на М-Тел.\nВсеки има право да пожелае каквото прецени – ремонт на къщата, нов хладилник, обучение или екскурзия. Правилата за избор на мечтите и тяхното финансиране ще бъдат обявени допълнително.\nOne Response to М-Тел ще сбъдне 88 мечти за коледните празници\nМТел за пореден път показа, че е голяма компания, тъй като предоставя подобен жест на своите клиенти. Определено компанията мисли за тях.


Ръководство на потребителя Rockford Fosgate P500X1BD (12 страници)\nRockford Fosgate P500X1BD ръководство на потребителя\nИмате ли въпрос относно Rockford Fosgate P500X1BD?\nЗадайте въпроса, който имате за Rockford Fosgate P500X1BD тук направо на други собственици на продукта. Дайте ясно и изчерпателно описание на проблема и Вашия въпрос. Колкото по–добре опишете проблема си и зададете въпроса си, толкова по–лесно другите собственици на Rockford Fosgate P500X1BD ще могат да Ви дадат добър отговор.\nТук вижте безплотното ръководство за Rockford Fosgate P500X1BD. Прочетохте ли ръководството, но отговаря ли то на Вашия въпрос? Тогава задайте въпроса си на тази страница на други собственици на Rockford Fosgate P500X1BD.


Всички знаем, соковете от плодове и зеленчуци са изключително полезни за организма ни и важни за здравето на човека като цяло.\nПрясно приготвените сокове са богати на витамини и минерали. Те помагат за детоксинация, срещу умора, за по-добри кожа, памет, зъби и т.н.\nЕстествено, това не важи за соковете в кутии от магазина.\nКийра Найтли за Vogue UK (снимки)\nГювеч с риба и домати\nПродукти: 800 г скумрия 1 кг домати 1/2 чаена чаша олио 1/2 лимон сол


Берлин 2018: Шесто място за Радослава Мавродиева на европейското първенство – Списание АТЛЕТИКА\nБерлин 2018: Шесто място за Радослава Мавродиева на европейското първенство\nБългария има първото призово класиране на европейското първенство в Берлин във финала на гюле на 8 август благодарение на Радослава Мавродиева.\n31-годишната българка започна с 18.03, но в последвалите опити не можа да намери най-добрата си техника и завърши с този резултат състезанието, като регистрира само още един успешен опит от 17.86 в четвъртото си излизане в сектора.\nПрез това време световната от 2015-а и два пъти европейска шампионка Кристина Шваниц (Германия) водеше с 19.19, но в последния опит Паулина Губа (Полша) грабна титлата с 19.33.\nТретото място бе за Альона Дубитца (Беларус) с 18.81 последвана от Клаудия Кардаш (Германия) 18.48 и Сара Гамбета (Полша) с 18.13.\nТова бе пето европейско първенство на открито за Радослава Мавродиева при жените. Атлетката от Сливен дебютира на този форум през 2010-а година, когато не се класира за финала, през 2012-а е шеста, през 2014-а е 12-а на финала и достига най-доброто си класиране през 2016-а в Амстердам, когато е пета.\nНа европейските шампионати в зала Мавродиева има бронз (2015) и сребро (2015). Летния сезон на 2018-а е най-силния на Радослава, като тя доведе личния си рекорд до 18.95 на балканския шампионат в Стара Загора и няма състезание с резултат под 18 метра.


Операторът Стефан Куцаров: У нас мнозина мислят, че работата на другия е много лесна.\n5| 6733 |03.09.2007\nОсвен финансовите проблеми, които слагат прът в колелата на българското кино, има и други: липса на мотивация, ниско самочувствие.\nОператорът Стефан Куцаров е завършил художествена фотография и филмово и ТВ операторство в НАТФИЗ "Кр. Сарафов" с художествен ръководител проф. Венец Димитров. Още като студент е снимал над 20 игрални и документални късометражни филма, от които 5 са дипломни работи на режисьорите Съни Сънински, Силвия Пешева, Боян Боянов, Анна Вичева и Иван Стоянович. Тогава получава награда за оригинално визуално изпълнение от ректора на ВГИК за филма "Солницата" (реж. Съни Сънински) в рамките на фестивала "Любовта е лудост" - ВАРНА `97. Оператор е на редица пълнометражни игрални и документални филми, сред които "Ты поверишь за руския певец Филип Киркоров, "Шантав ден", "И театърът пътува...", "Неудобният д-р Кръстев". Работил е в много периодични телевизионни предавания, рекламни филми и клипове, както и музикални видео клипове. Не спира да се занимава и с фотография; правил е самостоятелна изложба.\nСлед дългогодишен застой българското кино през последните години демонстрира признаци на съживяване. Почна ли действително то трайно да изпълзява от дупката?\nОптимист съм и вярвам, че киното ще излезе от дупката, в която се намираше повече от десетилетие. Надежда дава фактът, че вече излизат повечко филми на кинолента. Спомням си години, през които не съм гледал нито един български филм. А сега се появяват немалко продукции за киносалони, в действителност сигурно са и повече от тези, които аз следя.\nСтига ли държавната субсидия, за да се направи един филм?\nЕкипът по принцип трябва да се спасява в рамките на бюджета, който е отпуснат. Когато снимахме игралния филм - „Шантав ден" - успяхме да се справим с парите, които ни бяха предоставени. Не е зле да се явяват и фирми, които биха дали някой лев допълнително, но аз не съм се възползвал досега от тази форма на спонсорство.\nА как става пробивът на един млад оператор в съвременното българско кино; априори се знае, че това не е никак лесно.\nНай-първосигналното, което всеки ще каже (а то се отнася за който и да е бранш), би било: крайно време е да се махва старото поколение, за да направят място за следващите, за нас, пък тогава ще видите, ние на какво сме способни. Мисля си обаче, че не е съвсем такова положението. На първо място - ние сме се учили от мнозина от хората, създавали кино през предишните години. На второ - сигурен съм, че те има още какво да покажат. Или поне се надявам, че е така, защото не съм забелязал някакви шедьоври в последно време. Имам чувството, че дори и големите имена в киното влязоха в някаква криза.\nИ при актьорите ли е така?\nАз лично не смятам, че настоящето актьорско поколение е нещо изключително. Без да персонализирам, но внимателно гледам новите актьори на екрана и повечето са ми скучни. Оценявам ги и като зрител, затова смятам, че те не си разработват ролите достатъчно; просто нямат време да влязат в тях, защото носят много дини под една мишница. Ето един пример - вика се актьор за някакъв филм, но този човек направо няма време да си прочете сценария, да го помисли героя, да го обиграе, да види как ще го развие. Гледа бързо да свърши работата, да му минат снимачните дни; дойде, изпраска го пред камерата и тръгва да си върши другите работи. В цялата тази работа финансовата страна е много определяща, защото, ако го поканят за кино, той трябва да откаже няколко други доходни ангажимента, предимно рекламни в повечето случаи, а това много пречи. И си претупват работата - вероятно на всичките места, където са се захванали. Голяма вина обаче носят и режисьорите, които допускат това да се случва.\nЕ добре де, но това не важи ли за всички, включително и за вас, операторите?\nТо си е до човека. Аз лично, когато имам ангажимент, предпочитам да си освободя за него максимално време, да си поговоря с екипа, да обмисля нещата, опитвам се колкото се може повече да стане хубаво. При нас също се струпват понякога повече ангажименти, и ние също гледаме да не ги отказваме поради аналогични финансови проблеми, та в такива случаи се налага сгъстяване на програмата. Но актьорите все пак са друга мая. Ако ще се снима филм, операторът трябва да се откаже от всичко друго, да разкара всички други дребни работи, включително и по-високо платените, за да може да се представя после с тоя филм, защото това е истинската му работа, филмът е атестатът за онова, което умееш като оператор.\nЧе то и за актьора би трябвало да е идентично положението.\nНе е точно така. Актьорът се снима и в реклами, рекламата, наистина, е кратка форма, но тя се излъчва всеки ден, образът му се върти, налага, докато името на оператора в тия реклами си остава неизвестно. Така че аз мога спокойно като оператор да пропусна някоя халтура и друг колега да я свърши, докато актьорът всеки ден се явява по десет пъти по телевизиите чрез нея, почват да го разпознават и дори и да не е направил някаква кариера в театъра, става известен, вземат да го канят насам-натам, та дори накрая може да го поканят и в някой филм. Много често пътят е точно такъв. Защото все пак участието в игрален филм си е върхът на айсберга. Аз съм гледал филм на един режисьор, който специално си беше избрал за него лица от рекламите и от телевизионните игри заради популярността им; беше решил, че така ще дръпне филма. Но парадоксалното при някои актьори е, че след цялата тая борба, достигайки до филма, те точно там се провалят, някои и поради факта, че не го взимат достатъчно насериозно, защото е по-ниско платен. И това е ненормалното у нас: че най-сериозното, най-елитарното нещо в бранша е най-зле платено.\nНо и твоето съсловие се натиска да участва в заснемането на риалити-шоу програми, което е съвсем обяснимо с оглед на материалната страна, за която си говорим.\nНе го отричам. Казвам само, че филмите за нас, операторите, са най-високото професионално стъпало. Но има наистина хора, които се натискат за риалити програми и телевизионни игри, защото там ги уреждат условията. Зависи кой какво търси. И там трябва професионализъм, естествено, и там има композиция, осветление, но в телевизията е друго. Филмът се мисли и гради като едно цяло, той е като пъзелче, трябва да се строи кадър по кадър, да се мисли как да става по-ясно на зрителя, как да му е по-приятно да гледа, докато риалитито си е риалити, то се снима в момента, излъчва се веднага и вдругиден се забравя. Но това не представлява професионален интерес за мен.\nА технически дръпна ли българският оператор?\nИстината е, че българският оператор не е по-лош от американския оператор, но няма пари да си изпипа технически нещата, така както ги прави американският. Спасяваме се с това, което има тук. Когато трябва нещо да се заснеме, аз изброявам какво ми трябва, но в повечето случаи ми казват - може, но без няколко от нещата. Тогава има два варианта - или да откажа да снимам, но ще го направи някой друг, естествено също ограничавайки се, или да направя компромис и да приема онова, което ми се предоставя. Въпрос на избор. Така че пак финансови са проблемите. Казано на едро, кино няма, защото няма пари. Когато някой извън бранша чуе сумата, която се отпуска за филм, обикновено извива на умряло: „О-о-о, че аз ще построя цяла къща с толкова пари". На нас обаче те не стигат. Просто всичко е много скъпо. Ето, за малък, едночасов филм, беден, без спецефекти бюджетът е около 200-300 000 лв, които наистина не достигат.\nСамо че, дори и когато ги има, нашите спецефекти са твърде смехотворни.\nДа, винаги изглеждат смешни в българските филми, защото се правят само с по един дубъл и той не винаги е заснет по най-добрия начин. У нас средната възможност е да се снима с една камера. Но въпреки това НЕ сме на светлинни години от развитите в кинематографично отношение държави, както понякога чета, че се твърди. Можем да направим добри филми с актьорска игра, без бомбастични ефекти - просто нормална човешка драма, например. Технически това е съвсем възможно, въпросът е да не се мъчим да снимаме нещо, за което предварително се знае, че няма да стигнат парите.\nСамо че тук ти повдигаш един друг въпрос, който е свързан по-скоро със сценариите на нашите филми. В огромното си количество те са слаби, някои направо кухи.\nДа, но не ме разбирай погрешно - аз нито мога, нито искам да се бъркам на сценаристите. И все пак наистина не разбирам защо всички български филми изглеждат нелепо. Хайде, да не са всички, но повечето. Но има нещо друго: когато се дават субсидии, мисля, че съществува задължението сценарият да е оригинален, български. Така че дори и да ни е харесал сценарий или книга на някой чужд автор, на практика не можем да направим филм по него. Според мен това не е правилно. Хем държавата уж ти дава възможност да направиш филм, хем обаче те ограничава в сценария. А не е толкова скъпо да се откупят права. Може би, за да стигнем до стойностен наш сценарий, трябва да минем през няколко чужди. Ако чужда книга ме е вдъхновила да направя филм, българските правила ме спират в реализацията му. Ако съм музикант, ще свиря първоначално чужди парчета, ще правя кавъри и после вече ще почна да измислям свои неща. Това в крайна сметка не е мой проблем, защото аз като оператор снимам по сценария, който ми подадат, но не мога да не разсъждавам по тия въпроси. От друга страна пък кинаджийската работа е екипна работа и не може всеки да дърпа чергата само към себе си. Изработването на една реклама също е екипна работа. Но и рекламите ни не са особено издържани, копират се чужди модели, съществува боязън да се измисли нещо ново, оригинално. Понякога направо си идват и чужди екипи; за по-сериозните неща май ни нямат доверие. Въпреки че пак повтарям във всяко едно отношение в бранша има някакво раздвижване. Което обаче не е достатъчно и мен направо ме хваща яд, че македонци, албанци, босненци, иракчани дори правят стойностни филми, а ние още се лутаме. Нашите герои са и лошо изиграни, и зрителят трудно се отъждествява с тях.\nТи се увличаш от историческа проблематика в киното. Снимал си „Пътеводител на историческия стопаджия". Съзнателно ли бягаш по този начин от съвременните теми?\nТова са любимите ми теми. С удоволствие бих снимал и игрален исторически филм. Много харесвам стилистиката на „Опасни връзки", да речем - това е друга атмосфера, приятна, с меки осветления, героите контактуват по по-особен, забравен вече начин, който обаче в киното може да се осъвремени. То е просто друг свят. Донякъде ми напомня за другата моя страст - фотографията.\nСтигнахме и до тази тема, за да те попитам, колкото и банално да звучи: какво предпочиташ да снимаш?\nТова, което се нарича "Street фотография"; не пейзажи, а улици, сгради. А когато в снимката влезе и човек, тя става още по-хубава, оживява, придобива съвсем нов смисъл. Понякога седя и чакам доста време, гледайки през визьора. Като, естествено, не става дума за дигитална фотография, а за класическа, при това черно-бяла. Бялото и черното имат хиляди тонове, нюансите на сивото са неизброими. Давам ти за пример една олющена стена на много стара къща. Въпреки че такива къщи са изключително опасни, те са и много красиви. А съвременното строителство изглежда плоско, то не става за снимка.\nКой ходи сега по фотографски изложби?\nМного малко хора се интересуват от тях. А иначе има фотофоруми из интернет, които са много посещавани. Мнозина мислят, че умеят сами да снимат и няма смисъл да гледат какво е заснел някой друг, а пък и не се интересуват от историята на това изкуство.\nТова да гледаш единствено в собствения си пъп си е чисто нашенски синдром.\nИзобщо България е населена от хора, които си мислят, че работата на другия всъщност е много лесна. Подобна „философия" засяга не само киното, но и всички други области. А това е страшно мислене. Всяка професия си има своята сложност. За нас си въобразяват, че си вдигаме камерката на рамо и си щракаме. А какво се крие зад един снимачен ден, никой не се интересува. Макар и след редица филми зад гърба си, аз продължавам да изпитвам снимачна треска преди да започна работа... Но напоследък хората поизгубиха сетива, а и спряха да се интересуват от гледната точка на другия. И другото, което май много ни пречи, е ниското самочувствие, все се изживяваме като втора категория хора. Ако си обичаш работата, ако вкараш цялата си душа в нея, няма как да не се получат нещата. Трябва и хъс, но и настроение. В нашето малко, но сплотено екипче колеги, с които често снимаме, си имаме една много здравословна закачка. Работим, работим и в един момент аз, като оператор, поглеждам заснетото и казвам: „Това никога нямаше да се получи толкова добре, ако не беше чудесният сценарий!" А сценаристът пък веднага подхваща „О, при тази великолепна актьорска игра, какъв ти сценарий!" Актьорът на свой ред продължава: "При тази режисура какво да играеш, то всичко е наредено, ти просто си изливаш душата!" И накрая режисьорът затваря кръга: „С такъв оператор как да не се получи!" Смеем се, но пък се и стимулираме един друг. Ние сме малко нарцистична гилдия и явно имаме нужда да се поглаждаме взаимно с перо, но ако това подклажда креативността на всички от екипа, няма лошо. Пък и не го правим безпричинно. Иначе в България има доста хора на друго, по-високо стъпало, които не само, че нищо особено не са създали, но двойно повече се тупат в гърдите.\nТвоята професия се води свободна. А ти свободен ли си в нея?\nСложен въпрос. Аз съм се хванал на хорото в едно колективно изкуство, в което на снимачната площадка съм свободен или зависим в същата степен, в която и режисьорът, например. Не може всеки да прави каквото си знае в нещо, което трябва да работи като машина. Все едно едното от колелцата на часовника да реши да се върти по-бързо. А в тази, нашата, машина влиза всичко, та даже и комисията, която оценява филмът. Но мисля все пак, че съм по-свободен от много други хора. Поне имам избор да приема или да откажа в зависимост от стойността на предложението. А днес не всеки е в състояние да си позволи този лукс!\nАнгел Конаклиев: Мисионис е бил много по-богат град от Преслав 1| 10047 |31.08.2007 Кемал Еюп: До 10 години ромите ще са 20% от пълнолетното население на страната 3| 6528 |23.08.2007 Самуел Финци: Българинът страда от безпаметност, търпи агент за президент 36| 10757 |18.08.2007 Иван Станчев: Познах, че Симеон ще спечели с 42.5% изборите през 2001 г. 20| 10197 |17.08.2007\nСлед думи на премиера, започва бутилиране на морска вода Delicious sea water bb 23| 28994 |12.08.2020\nКолаж с управляващите взриви нета 16| 9056 |12.08.2020\nБългарите попитаха Меркел: Сляпа ли сте за корупцията в България? /снимки и видео/ 49| 6690 |12.08.2020\nКолко години беше затворен „Граф Игнатиев“, сравнете го с ”Орлов мост” 5| 5977 |12.08.2020


Промити мозъци 8 | ОМ – Свободни и Положителни Книги\n← Мисията на издателя\nЖивот в и с дърветата →\nПромити мозъци 8\nPosted on 23.01.2012 by ОМ Приятели\t RSS\nПромити мозъци или седем начина да претвориш себе си е Творба на Seth Godin, която той предоставя под свободен лиценз. Преводач: Лина Калайджиева.\nСедма част прочетете тук: Промити мозъци 7\nНедостигът дава стойност. Хората плащат допълнително за неща, които се получават трудно, докато стоки, които са в излишък, стават евтини. Това е основата на икономиката.\nТа, какво е недостиг? Способността да доставяш.\nАко можеш да се добереш до нещо, докато съперниците ти подлизурстват от страх, печелиш. Ако си членът на екипа, който кара нещата да се случват, то тогава си незаменим. Ако ти и организацията ти сте тези, които могат да вършат работата, които затварят продажбата, които изпращат продукта и имат значение, то вие сте най- важните – тези, без които не можем да живеем.\nДa доставяш е трудно заради гущеровия мозък. Съпротивлението не ти го позволява, защото ако доставяш, можеш да се провалиш, можем да ти се смеем, може да ти бъде държана сметка за решенията, които си направил.\nКлючът към себепретворяването е да се превърнеш в човек, който доставя. Целта е да притежаваш рядката способност да създаваш, да предизвикаш нещо да се случи и да получаваш резултати, които хората търсят.\nМайкъл Делл доставя. Правят го и Лари Елисън и Анн Мълкахи. Да усмириш гущера, да признаеш съществуването му и след това да го игнорираш – това е единственият начин.\nСледва девета част.\nThis entry was posted in За Разума and tagged мислене, мъдрост, предприемачество. Bookmark the permalink.


Звънчето, закачено на дръжката на вратата, издрънча. Калин Бандеров вдигна очи от огромната като картата на бившия Съветски съюз кръстословица, с която се бореше вече цял предиобяд и погледна към влезлия. Беше една бабичка, прозрачна като паяжина и толкова слаба, че сякаш едва издържаше тежестта на големите дървени копчета върху палтото си. Калин Бандеров с един поглед я прецени и едва успя да скрие досадата си. Такива като нея в последно време се бяха навъдили твърде много. Те с невероятно упорство изравяха незнайно от какви гънки на времето никому непотребни вещи, притежаващи единствено сантиментална стойност за тях самите като шноли, напръстници, портмоненца, покривчици с целуващи се гълъбчета, мастилници, цигарета, пачи пера, тенекиени гривни, имитация на злато и със сиромашка жар се опитваха да ги заложат или направо да ги продадат. На всичкото отгоре сумите, които искаха, бяха отчайващо високи и понякога Калин Бандеров не издържаше и започваше да крещи. Тези клети хорица не можеха да проумеят, че чувствата, които бяха влагали десетилетия в тези предмети, сами по себе си не струваха и пукната пара.\n— Това нали е заложна къща? — попита бабичката, когато се изправи в далечния край на огромното орехово бюро. Беше толкова малка, че наподобяваше поставена отгоре върху плота порцеланова фигурка, помътняла от годините и напукана от старост.\n— Извинете, не ви чух.\n— Да, така е, това е заложна къща!\n— А какви вещи приемате в залог?\n— Различни, госпожо.\n— А случайно стари вещи приемате ли?\n— Зависи от много неща, госпожо. Най-добре е да видя за какво става дума.\n— Какви суми давате, извинете?\n— Ако дадената вещ, госпожо, е нова или идеално запазена, се договаряме с вас за размера на сумата, който да отговаря на реалната й цена и от ази сума, но пак повтарям, в зависимост от състоянието на предмета, аз мога да ви дам от 10 до 50 процента. Срокът за погасяване на заема е тридесет дни плюс тридневен гратисен период. Ако се появите в рамките на този срок, но примерно, нямате възможност да откупите обратно предмета, получавате възможност срещу една определена сума да удължите срока за откупуване с още един месец. Ако и тогава не успеете да го откупите, той става собственост на заложната къща. Разполагаме с типови договори, в които са описани тези условия. Договорът се подписва в два екземпляра, за всяка от страните.\nСтарата жена внимателно го слушаше и дълбоко скритите й в тъмновиолетовите орбити очи проблясваха ли може би сълзяха като две огледалца с изронена амалгама.\n— Аз нося едно нещо — каза най-сетне тя.\n— Този часовник беше на мъжа ми — каза някак напевно старицата, сякаш толкова пъти беше разказвала тази история, че историята се беше превърнала накрая от само себе си в песен. Той пък го има от своя баща. От вътрешната страна на капака е гравиран надпис, може да го видите. Мъжът ми, лека му пръст, беше лекар. Той имаше вкус към изисканите вещи. Да знаете само с какво достойнство носеше този часовник в джоба на жилетката си. Когато искаше да види колко е часът, мъжът ми се изправяше, никога не го гледаше седнал, щракваше капачето и поне една минута се взираше с наслаждение в циферблата. Винаги съм имала чувството, че както той се любуваше на часовника, така и целият свят в този миг се любуваше на него.\nДокато слушаше разсеяно думите на бабичката, Калин Бандеров гальовно въртеше скъпата вещ в ръцете си и вече пресмяташе цената й в долари. Той щракна капачето и то красиво отскочи нагоре. От вътрешната му страна имаше гравиран пестелив надпис. Калин Бандеров го прочете веднъж и после още един път и още един път. „На сина ми Калин Бандеров — с надежда и упование.“ Нищо не разбираше. Когато вдигна очи към старицата, видя, че я няма. Беше си тръгнала. Чудно нещо, даже и звънчето не беше издрънчало.


Поправка: Слушалките и високоговорителите Realtek HD Audio Manager се показват като едно и също устройство\nАко използвате слушалки и високоговорители, може да имате този проблем. Много от нас искат да свържат както нашите слушалки, така и високоговорителите към системата, за да можем да чуваме музиката от което и да е устройство, т.е. високоговорители или слушалки. Проблемът тук е, че ако използвате Realtek Audio Manager, той няма да ви позволи да използвате и двете устройства наведнъж. Ако включите и двете устройства, ще можете да чувате само от слушалките си. Ще трябва физически да изключите слушалките, ако искате да използвате високоговорителите си за звука. Разбира се, ще трябва да свържете отново слушалките, след като искате да използвате слушалките за звук. Така че, накратко, няма да можете да превключвате устройствата, без да ги изключите от компютъра.\nПричината за това поведение на Realtek Audio Manager са настройките. Настройките на Realtek Audio Manager обикновено са настроени да третират и двата аудио входа / изхода като едно и също устройство. Това обикновено са настройките по подразбиране на Realtek Audio Manager. Ето защо, както може би сте забелязали, устройствата ще се показват като едно устройство, т.е. високоговорители или слушалки, а не като 2 отделни устройства в звуковия прозорец на вашата система. Настройките могат лесно да се променят, така че да не се притеснявате.\nМетод 1: Променете настройките на Realtek Audio Manager\nВ Realtek Audio Manager има някои настройки, които могат да бъдат променени, за да се реши този проблем. Има опция Направете предни и задни изходни устройства да възпроизвеждат едновременно два различни аудио потока, която по подразбиране не е отметната. Така че, проверката на тази опция и превръщането на двата аудио потока като отделни може да работи за вас.\nЕто стъпките за промяна на тази опция\nКликнете два пъти върху на Realtek Audio Manager от тавата за икона (долния десен ъгъл)\nЩракнете върху Разширени настройки на устройството от горния десен ъгъл\nПроверете опцията Make предните и задните изходни устройства възпроизвеждат два различни аудио потоци едновременно от устройството за възпроизвеждане раздела\nСлед като сте готови, би трябвало да сте добре.\nМетод 2: Деактивирайте откриването на жака на предния панел\nДеактивирането на опцията за откриване на жака на предния панел от Realtek Audio Manager е работило и за много потребители. Опитайте се да промените тази опция, ако методът 1 не е работил за вас. Ето стъпките, които могат да ви помогнат да намерите тази опция\nЩракнете върху жълтата икона на папка в горния десен ъгъл (точно под разширените настройки на устройството)\nПроверете опцията Деактивиране на разпознаването на жака на предния панел\nЗабележка: Ако промяната на тази настройка не реши проблема, изпълнете следните стъпки\nМахнете отметката от опцията Mute задното изходно устройство, когато пред слушалки включен от устройството за възпроизвеждане раздела\nСега проверете дали проблемът е разрешен или не.\nМетод 3: Деинсталирайте драйвери Realtek\nАко нищо друго не работи, опитайте да деинсталирате драйверите Realtek от диспечера на устройствата и оставете Windows да инсталира аудио драйверите. Windows се предлага със собствен набор от общи драйвери, които са съвместими с почти всички устройства. Просто деинсталиране на драйверите Realtek и рестартиране ще подтикне Windows да инсталира драйверите вместо вас. Това е решило проблема за много потребители. Въпреки че проблемът трябва да бъде решен чрез двата метода, дадени по-горе, но ако нищо не е помогнало, това трябва да е последната инстанция.\nЕто стъпките за деинсталиране на драйверите Realtek\nНамерете и щракнете двукратно върху контролери за звук, видео и игри\nЩракнете с десния бутон на вашето аудио устройство с висока разделителна способност на realtek\nИзберете Деинсталиране и потвърдете всички допълнителни подкани\nРестартирайте компютъра, когато драйверите са успешно деинсталирани. Трябва да имате правилните драйвери, инсталирани при следващото стартиране.\nМетод 4: Променете настройките на BIOS\nВ настройките на BIOS има настройка на предния панел, която може да бъде променена, за да се реши този проблем. Тази настройка може да не е достъпна за всеки потребител, но ще позволи на потребителите (които имат тази опция) да имат втори аудио изход.\nСледвайте стъпките, дадени по-долу, за достъп и промяна на настройките на BIOS\nВключете компютъра си\nНатиснете F1 или Del или F10, когато се появи логото на производителя. Ще видите и бутона, споменат на екрана. Бутонът, който натискате, за да отворите BIOS, зависи от вашия производител, така че варира от производител до производител. Можете да потърсите с Google вашата марка, например HP или Dell, и бутона, използван за влизане в менюто на BIOS.\nЗа някои устройства натискането на бутона няма да ви отведе в менюто на BIOS. Например, ако имате лаптоп на HP, може да влезете в ново меню и ще видите менюто на BIOS като опция в представеното меню. Ако случаят е такъв, използвайте клавишите със стрелки за придвижване и натиснете Enter, за да изберете опцията. Просто отидете до опцията на менюто на BIOS и натиснете Enter.\nНамерете опция, наречена Конфигурация на бордови устройства в менюто на BIOS. Отново менютата на BIOS варират в зависимост от производителя. Така че, може да имате тази опция с малко по-различно име и тази опция да е на съвсем различно място от това на друга марка. Така че, ще трябва да навигирате и да намерите тази опция сами. Отново, ако имате затруднения, можете да прочетете ръководството, приложено към вашето устройство, или да отидете на уебсайта на вашето производство и да прочетете инструкциите от уебсайта\nИзползвайте клавишите със стрелки за навигация между опциите и натиснете клавиша Enter, за да изберете опция\nСлед като намерите опцията, променете типа на предния панел от HD Audio на AC97\nЗапазете настройките и след това натиснете Esc, за да излезете от BIOS\nСледвайте стъпките, дадени по-долу, след като влезете в Windows след промяна на настройките на предния панел\nЩе забележите, че вече имате раздел, наречен HD Audio 2nd output в Realtek Audio Manager.\nИзберете раздела Високоговорители и щракнете върху бутона Задай устройство по подразбиране. Направете високоговорителите си по подразбиране\nПроверете опцията Mute задното изходно устройство, когато пред слушалки включен от устройството за възпроизвеждане раздела\nСлед като приключите, и слушалките, и високоговорителите имат еднакъв аудио поток. Трябва също така да можете да превключвате устройствата за аудио цели.


Вземете стила на джунглата на Sonja Zietlow сега - мода\nЮфка за юфка Казваме сирене! 16 рецепти за гювеч с паста\nClutterChaosqueen, така че какво?\nДокосващо видео: Болните деца танцуват на Shake It Off\nОсновен / мода / Вземете стила на джунглата на Sonja Zietlow сега\nSonja Zietlow винаги има много привлекателни блузи\nЦветните блузи са запазената марка на водещата на Jungle Camp Sonja Zietlow\nСоня Зетлоу обожава туники и блузи. И можете да кажете това през двете седмици на лагера в джунглата. Защото тук Sonja Zietlow носи само блузи и туники в леки материи и цветни шарки. А феновете й обичат стила на Соня!\n"Аз съм звезда - махни ме оттук!" Прилагат се строги правила: Знаменитостите могат да вземат със себе си само няколко дрехи. Яке, риза, нещо, на което да спите: това е достатъчно. По-екстравагантната е Соня Зетлоу. Блузите и туниките й блестят дори на фона на зелената джунгла. В същото време, домакинът Даниел Хартвиг понякога изглежда малко тъп в чеките си.\nТя е жена от кариерата, но стилът й все още е игрив и изобщо не е строг. Цветни и пронизителни, както и лагерът в джунглата, върховете на Sonja Zietlow изглеждат същото. И това радва и феновете. Стилът на Соня е дори толкова уникален, че нейната восъчна фигура, застанала до мадам Тюсо, вероятно носи нещо? Разбира се, цветна туника.\nТук ще намерите нашите най-красиви блузи и туники в стил Sonja Zietlow


Народното събрание реши да възстанови Висшето военновъздушно училище Георги Бенковски в Долна Митрополия. Предложението е на правителството, след като премиерът Бойко Борисов обеща това да стане до Деня на храбростта - 6-ти май. Висшето училище за военни пилоти беше закрито и статутът му беше понижен до факултет през 2002 година.\nПриповдигнато настроение цареше днес в пленарната зала. По време на дебата за висшето училище за пилоти всички депутати посочваха, че затварянето му преди 17 години е било грешка. Оттогава военното училище е със статут на факултет, което силно намалява финансовия му и кадрови капацитет да обучава пилоти. Така се изпълнява обещанието на премиера Бойко Борисов да се възстанови статута на училището до деня на Храбростта - 6-ти май.\nПодобно прекъсване на традицията на българската авиация и е имало и в други исторически епохи, посочи военният министър Красимир Каракачанов.\nКрасимир Каракачанов - министър на отбраната: След Ньойския договор, когато България е наказана от силите-победителки да няма авиация, тя закрива своята авиационна школа. Точно 17 години по-късно, през 36-а година я възстановява, авиационната школа и тя прераства през 40-та година във военно-въздушно училище.\nВъзстановяването на училището е стратегическо решение и дава знак за бъдещето на българската армия, емоционално заяви председателят на парламентарната комисия по отбрана генерал Константин Попов.\nгенерал Константин Попов - председател на Комисията по отбрана към Народното събрание: В българския ген има нещо заложено. Има нещо заложено, което е видно от нашата история. Българската авиация има наистина славна история, славни традиции. Ние сме използвали първи самолета като бойно средство на балканския театър, на европейския театър на бойните действия.\nОсвен военни пилоти училището в Долна Митрополия ще обучава и специалисти за гражданската авиация. В това е големият му шанс да реализира и сериозна финансова печалба предвид голямото търсене на подобни кадри. Необходимите 4 милиона лева за старта на училището вече са осигурени.