Проф. Коста Костов: Моралният императив – и нищо повече | Нашите автори | Новини от България и Света | OFFNews.bg\n10 юли 2020 в 08:30 | 16064 |0\nНа 4 юли проф. Костов навърши 65. Да му пожелаем единствено здраве, разбира се – б.а.\nТи си лекар с изключително аналитичен ум, но сам често говориш за хуманитарните науки. Обясни защо като културен експерт, но и като клиницист-професионалист, моля.\nХуманитарните науки ни плодят със знание. Знанието не ни прави по-морални, но ни дава възможност да опитаме да бъдем такива, показва пътеките към мъдростта, а мъдростта е немислима без морал. “Мъдрец” наричаме само човек, извисен над останалите с добродетели и прозрение. Онова прозрение, което ни помага да прогледнем зад знанието. Ерик Уайнър дава добър пример за разликата между знание и мъдрост, казвайки, че знание е да знаеш, че доматът е плод, а прозрение (мъдрост) е да не го слагаш в плодова салата.\nЗначението на хуманитарните науки личи в дефинираната от основоположника на научната социология Макс Вебер група на т.н. „интелектуалци”. Това са учители, писатели, творци на изкуството (артисти, художници) и учени - повечето, ако не всички, преминали през солидно хуманитарно образование. Тук причислявам и лекарите, защото една част от тях са преподаватели, пишещи хора, някои от тях и учени, а най-добрите – и творци на изкуство. Изкуството в медицината е съчетание на умения, знания и интуиция, а лекарската интуиция е всъщност прозрение, мъдрост, която се дължи на много знания и опит. Мъдростта да прозреш същественото не се отдава на всеки, а само на най-добрите. Тази мъдрост идва през книгите, през знанието, т.е. изворът е пак там – при хуманитарните науки. Борхес казваше, че няма друг път към мъдростта, освен знанието. Аз съм минал през добро образование и съм продукт на онова, което е минало от книгите към мен. До голяма степен съм и „self-made“, защото съзнавам, че без всекидневното многогодишно четене, което е станало моя страст, не бих бил това, което съм. Казвам това убедено, защото важните за мен хора, които срещнах в живота си, които ме формираха като личност, дойдоха през книгите - техните или на другите за тях. Не можем да избираме родителите си, държавата и мястото, в което се раждаме, но можем да избираме книгите, които четем - и това е един от най-важните избори в живота ни. Семейната среда и възпитанието, което получаваме, е първият голям урок в живота, но през книгите идва и средата ни, „духът на мястото“, в което пребиваваме.\nДревноримското “genius loci”?\nИменно. Ако си попаднал на добри родители и избираш добри книги, шансът да превръщаш даденото в желано е по-голям. Импулсът за този избор е мистерия, вероятно кармичен, защото нямам друго обяснение за моята страст към книгите, макар един от най-ярките ми детски спомени да е баща ми с книга в ръка около бумтящата печка. Ето това е значението на хуманитаристиката. Любопитен съм към всичко – литература, изкуство, история, философия, езикознание, дори религия - дотолкова, доколкото се интересувам от езотерика и гностицизъм. Мога убедено да кажа, че съм толкова еклектичен, колкото е една добре подбрана библиотека на любопитен към света интелектуалец, достатъчно рано разбрал, че най-доброто знание е да знаеш, че нищо не знаеш, а най-лошото – да не знаеш, че нищо не знаеш. Хуманитарните науки шлифоват и задълбочават мисълта. Да учиш, без да мислиш, е безполезно. Да мислиш, без да учиш, е опасно, казва Конфуций. Трупаме в паметта си конкретни научни факти, но инструментът, чрез който стигаме до тяхната същност и взаимовръзка, идва с мисленето. Затова мъдрите казват, че разумът е по-важен от паметта. Разумът знае, че пътят на осмисляне и познание за нещо е толкова по-дълъг, колкото е по-конкретно нещото. Ето по този път са ме водили книгите. Дано съм отговорил на въпроса.\nБрилянтно, по моему. По какъв начин обаче може да се създава и подхранва усетът за история? И за историческа българска памет? Защото именно този усет ни позволява не само да разбираме миналото, но и като незаменим ресурс в сегашното да избягваме стари грешки и да имплементираме стари успехи в нов контекст. А у нас сякаш има страх от миналото - заради отвратителните 50 комунистически години от миналия век.\nКак ли? Като се интерпретира без героичен патос, без национални комплекси, а с премерено достойнство. Тук става дума за нашата история. Има причини да гледаме достойно останалия цивилизован свят в очите. Българите имаме няколко събития, които заслужават световно признание.\nПървото е българската азбука, най-вече кирилицата, която в различни варианти използват около 300 милиона души. Глаголицата е ползвана от хърватите до края на XIX-ти в., а в богослуженията в хърватските църкви и до средата на миналия век. Но кирилицата е нашето знаме. Имената на светите Седмочисленици, заедно с това на Константин Преславски, трябва да бъдат записани със златни букви в европейската история.\nВторото събитие от българската история със значение за европейската култура е богомилството. Много ми е жал, че покрай наложената църковна доминация и институционалния диктат върху християнството, възприемано единствено като приоритет на християнската Църква, българите не знаят почти нищо или знаят твърде малко за богомилското учение. Наложените във времето заблуди относно зловредното значение на богомилството върху българската държавност и за падането ни под турско робство, самата “стигматизация” на богомилството, са допринесли за това, че българите не знаят за изключителния принос на богомилството за появата на Ренесанса, Реформацията и Просвещението, осъществен чрез преноса на богомилското учение в Западна Европа, посредством катари и албигойци. Този принос към световната култура и освобождаването на човешкия дух от оковите на Църквата е с изключително значение за европейския духовен прогрес и по значимост идва веднага след приемането на християнството като официална религия в Европа. Богомилството, а не официалната Църква, предпазва християнското учение от догматизма и съхранява неговата автентичност. Мога да отида и по-далеч и да кажа, че без богомилското учение днес нямаше да има и либерална демокрация. Затова не мога да слушам някои църковни апологети, които от висотата на своето непомерно самочувствие хулят богомилството, изхождайки от епидермалните си познания за него.\nТретото значимо събитие в нашата история е българското Възраждане, защото в него за последен път в българската история се проявява силата на българския национален дух, възражда се нацията, неделима част от Европа. Ние сме южната граница на Европа, на европейската култура, изградена върху християнските ценности - и без българското Възраждане тази южна граница щеше да бъде друга. Възраждането ни приобщи отново към универсалните духовни ценности, върна ни там, където имаме достойно място – при майка Европа. Иван Динков казваше, че универсалното е локалното без стените. Това направи Възраждането – разкъса стените на българското Средновековие и ни отвори врати към просветена Европа.\nЧетвъртото голямо събитие в българската духовна история е Христо Ботев, геният на българската поезия, както го определя Гео Милев. Той заслужава място сред гениите на световната поезия, ако девиациите на либералната демокрация и съвременната политкоректност не го нарочат за неприемлив туркофоб.\nЩо се отнася до нашия комплекс от „отвратителните 50 години на миналия век“, в които ти си се формирал като личност, каквато си (защото те познавам от средата на 90-те, когато вече беше изключително образован след твоето завидно гимназиално образование, преминало през елитна гимназия). Можеш ли да твърдиш, че това образование днес е толкова ефективно, каквото е било по твое време, независимо от идеологическите ограничения? Има ли я твоята гимназия днес и дали е същото нивото на образование, което дава?\nДалеч не, отговарям ти. Аз имах този нечовешки късмет голяма част от преподавателите в Класическата в края на 80-те да са и университетски преподаватели в Софийския.\nЕто. И още нещо, за да привършим с „отвратителното време“, защото крайните мнения не ми допадат. Обяснението на всеки факт е мисловна констелация и на същата може да се противопостави друга мисловна констелация, отнасяща се за същия факт. Мъдрите хора казват, че на съвършената истина противостои друга истина, също толкова съвършена. Искам да кажа, че днес нещата са почти толкова “пембе”, колкото бяха някога. На твоята истина за „отвратителните 50 години на миналия век“ мога да противопоставя друга, съвсем равностойна истина, при това без да те опровергавам, а като възможност да приближим двете крайности. По-уязвимата теза винаги ме е привличала така, както винаги ме е теглила страната на по-слабия.\nНо пък и ти си се формирал в истинските “подземни” години. Изкушавам се да напомня “Записки из подполья” (смях). Макар и в съвсем различен контекст.\nВ онези „подземни“ години 80% от обществото, притиснато от еднопартийната система, трябваше да си нещо като вътрешен имигрант, затворен в приятелските кръгове и в домашните библиотеки, в един недостъпен за външно око романтичен вътрешен свят, където идейните имплозии протичаха без звук, за да не те чуе съседът. Това и ти добре помниш, защото си се формирал в своята зрялост в годините до 1989.\nПо-скоро не. Аз съм “дете” на “демокрацията” от късните 90-те (смях).\nДобре, но се надявах, че с демократичния преход, който възторжено посрещнахме на Орлов мост, този вътрешен свят ще отвори зазиданите си прозорци и „пред нас са блеснали житата, окъпани от топъл дъжд“. Но днес нещата не изглеждат много по-добре, в много отношения дори е по-зле, но „ний вървим, вървим, вървим, вървим нататък и няма край и няма край на шир и длъж“… Няма край това хараламбене, Нойзи. Някогашните монолитни 80% романтици са сведени до абсолютно малцинство, изпълнено със скепсис, загубило надежда и пак във вътрешна емиграция. Както виждаш, нещата са добре, но в лошия смисъл на думата (смее се).\nИ в този контекст, говорим ли достатъчно за греховете на бащите в България и позволяваме ли твърде много на синовете да правят свои грешки, без да ги съдим за грешките на техните родители? България е изключително малка държава, българският елит още по. Съответно не можем да си позволим автоматично да изтриваме цели поколения заради техните родители.\nДа, това е болезнен въпрос, който показва колко сме далеч от националното Просвещение. Българите днес сме там, където ни е изоставила българската бохема от началото на миналия век – едно просветено малцинство от морални граждани, копнеещо за духовно възраждане и национален просперитет – на фона на едно значително мнозинство, което нехае, забавлява се от духовната и политическа чалга и не се интересува от съдбата на България, а единствено от своя “гечинмек” (по Захари Стоянов) и себе си. За съжаление, сред това мнозинство има много млади хора, повечето от които затворени в пространството около своя лаптоп и малка група приятели. Тези млади хора живеят инертно, отделени от проблемите на обществото в т.н. „ликвидна модерност“ (термин, въведен от Зигмунд Бауман, за да дефинира процесите на социална апатия сред младите, породена от недоверието в държавата и обществото). В тази криза на доверието се разпадат обществените темели, развива се краен лош индивидуализъм в условия на неустойчива „течна среда“, без ориентири и здрави основи. Губи се правната сигурност (съдът се възприема като враг!) и възможният „изход” за индивида, който няма никаква отправна точка, и така става затварянето в много тясна среда – ограничен брой приятели, интернет профили, малки групи – и отдаване единствено на потреблението и стремежът за създаване на външно впечатление. Така този индивид е загубен за обществото!\nТук съм напълно съгласен – потребителският императив нанесе нечовешки вреди в мисленето, особено сред “милениалите”.\nЕто ти и още: в България (по данни от колективния труд „Европейските ценности. Новата констелация“ под редакцията на проф. Георги Фотев), това са около 60% от младите хора! За тази неприемлива, но логична промяна сред младите, сме виновни ние, по-възрастните, тези, които навлязохме в прехода все още млади и енергични, но не успяхме да предадем на по-младото поколение онази държава, която Лихачов нарече „държава на духа“. За какво да са виновни родителите ни? Те са живели своя живот такъв, какъвто са го пожелали и доколкото им е било позволено. Не са имали сили и възможности за повече. Кой щеше да им го позволи и защо прехвърляме нашата вина върху тях? Баща ми в началото на прехода беше прехвърлил 60-те и вече на изхода на активния си живот няма вина, че ние, на които уж е позволено, не направихме повече, дори напротив. Виновни сме ние, техните деца, че не направихме достатъчно, с което да се перчим пред родителите си. Има ли според теб основание за хвалба? Можем ли да погледнем живите си родители и да сме горди с постигнатото? Не мисля, дори съм убеден, че се провалихме. Макар и в години на идеологически диктат, родителите ни, които се трудеха и изнемогваха в държава, която мнозинството от тях не приемаха за демократична, ни оставиха едно бедно, изостанало от демократичния свят, но по-чисто, по-обгрижено и по- приветливо Отечество. Трябва да сме справедливи, когато съдим строго родителите си, защото на нас ни предстои по-тежка присъда от нашите деца, които се запиляха в чужбина, защото загубихме доверието им, че сме способни да сътворим нещо по-добро тук. Нашата вина е много по-тежка от тази на нашите родители, които прекараха живота си в идеологически заблуди и политическа диктатура.\nАз не съдя никого, както знаеш. Напротив, смятам, че късната ни тоталитарна държава е създала непомерни хора на духа, които в някаква степен и до днес са ненадминати.\nАко отида по-далеч, вината за състоянието на България днес е споделена между онези, които изпитват носталгия по старата политическа система, апатичното общество, продажната интелигенция (елит) и доволната от процесите на духовен разпад политическа класа. Толкова за българския интелектуален елит, който отстъпи своята роля на един арогантен, парвенюшки „елит“от новозабогатели, но недообразовани тарикати; те откупиха медийното пространство и основният пакет политици. За всички тях е определението “sine nobilitate”. Предадохме им държавата без бой и стана така, че само с бой можем да си я върнем. Както се казва, на зло куче - зъл прът. Кого да виниш и мразиш за тази безизходица, като всички, освен децата ни, сме еднакво виновни. Да отговоря и по Ботевски:\n„Но себе си братя губя, тези глупци като мразя“.\nБългария е малка държава, но с много история. Петър Увалиев казваше, че България е странна страна, в която ръст и възраст, крехка държавност и крепка духовност не съвпадат и това така стъписва чужденците, че те не проумяват с какъв аршин да мерят нашата мяра. Висока е нашата мяра, но в последните 80 години направихме всичко възможно да намалим размера на аршина, с който ни мерят. В този десетилетен процес, забележи, са участвали поне три поколения българи, които са били в зряла възраст и с най-малко участие е най-младото поколение, което е с най-малка вина за случващото се, но отнася всички негативи на предишните, които допуснаха в продължение на близо пет десетилетия политическо месианство и още три десетилетия фасадна либерална демокрация, вместо очакван напредък във всички области на живота ни; грабеж, духовно пропадане, деградация на добродетелите, пренареждане на ценностите, самодостатъчна и недостатъчно образована политическа класа, безволие за промяна и легитимиране на корупцията. Поради всичко това, мнозина от българските интелектуалци, които очертават българските духовни висини, си отидоха от този свят разколебани, разочаровани, омерзени. Някои от тях познавах лично и знам за какво говоря. Владимир Свинтила, когото не познавах, преди да си отиде от нас, беше така омерзен, че в края на своя живот унищожава личния си архив с убеждението, „че ние, българите, не заслужаваме да имаме история“. Това е тежка присъда на родолюбец и тази присъда тежи върху всички ни, които участвахме в промяната – толкова значима, че може да бъде наречена и погром. Ние сме в процес на разпадаща се ценностна система и това възпламенява чувствата и мислите ми, защото разбирам, че сме застрашени като индивиди и като общество. Ето за това трябва да говорим, как да се измъкнем от кризата на духовността, която заплашва да достигне или почти е достигнала пределните си граници, за да бъдем достойни за предшествениците си, онези възрожденци, които са ни предоставили под наем българската история.\nКога за първи път прояви истински задълбочен интерес отвъд гражданския към политиката? Какъв беше катализаторът? Отново подчертавам, ти си неоспорим експерт в твоята професия, съответно нещо именно оттам ли те подтикна - или самият ти винаги си бил любопитен към политиката?\nНямам политически амбиции. В този смисъл нямам и кариерни интереси в тази област. Обичам професията си и съзнавам, че не бих могъл да правя нищо друго по-добре. Затова нямам щения за политическа дейност. Имам обаче симпатии към политически формации, които споделят принципите на демокрацията, имат етични политически основи, с темели върху ценностите на персонализма и етичния консерватизъм.\nАз не виждам подобна формация на “терена”. “Демократична България” е съвсем далеч от каквото и да било – с трагично слабо лидерство и мънички мечти, които се простират до 4-те процента. Вярвай ми – познавам там всички лично.\nЗа съжаление, етичните политически малцинства все още остават неразпознаваеми за обществото, което е вторачено в силните на деня и не смее да погледне встрани, където упорито и самоотвержено продължават апостолската си работа морално съхранени личности, които отстояват личния морал и политическата етика, с надеждата за духовно обновление и по-добро бъдеще на България. На такива формации, колкото и безнадеждни да са те, съм готов да помагам с експертния си капацитет и безвъзмездно. Полето на активната политика, каквото е днес, не е моята област на изява. Там не виждам поводи за вдъхновение, а почтеността и достойнството нямат стойност в политическата игра. Колкото и добродетели да има човек, в политиката съществува риск за тяхната употреба и трансформирането им в пороци. Почтеният човек знае, че не носи отговорност за своите добродетели, а за своите пороци - и затова се пази, да не ги усвои!\nПолитиката per se нехае за морала. Моралът е неприемливото „зло“ за политическата власт, защото днес е все по-видимо, че с морал не се гради силна държава. Моралът и честта постепенно напускат сферата на политиката и ние всички сме въвлечени в този експеримент. В същото време това не означава, че липсват политици с морал, но те стават все по-малко на видимата политическа сцена и това е естествено. Да правиш политика с почтеност е непопулярна апостолска работа. Изисква отдаденост, дързост, себеотрицание. Познавам и такива ентусиасти, но ако ги назова тук, ще им създам проблеми, защото няма да бъдат пощадени от дебнещите тролове. Отстояването на лични добродетели в политиката, която се крепи на компромиса, е трудно и почти невъзможно занятие. Може да си изпълнен с лични добродетели, но ако си политик, те не вършат работа. По-добре ги зарежи у дома, ако искаш да останеш по-дълго в нея.\nПопитах те горното, защото в България вече като че ли има „професионални“ политици и „професионални“ съветници, които твърде често не са никакви експерти, а широката общественост вече отдавна ги счита за част от политическото съсловие. Защо никой не разбира, че един експерт може да е изключително важен съветник, без да е политически играч?\nДа, за съжаление това е така. Политическата сцена оредя откъм експерти, които се ползват с високо обществено доверие. Те останаха извън нея и това ги превърна в критици, отколкото съзидатели на политики; срещу тях се водят войни по всички фронтове, стават жертва на медийни компромати и на журналисти за специални поръчки. Самият аз го изпитах на гърба си в хода на епидемията. Големият грях на българската политическа класа от последните години на „прехода“ е, че успя много бързо да превърне политиката в бизнес и отдръпна стойностни хора от себе си. Все по-малко почтени българи проявяват интерес към активна политическа дейност. Политически подкрепяната корупция стана приемлива до такава степен, че застрашава да се превърне в норма. Това е отблъскващо. Примерът на някои политици, които забогатяха от „заплатата си“, става заразителен и се разпространява експоненциално, като застрашава ценностната система на подрастващото поколение. Политиката се стреми към ефективност, но тази ефективност може да се постига и от морални политици, които зачитат човешкото достойнство и гледат на работата си от висотата на личния морал и достойнство, според категоричния императив на Кант. Такива морални политици ще се умножат, ако ги избираме по съвест. Само така ще съдействаме за развитие на демокрацията. Съвременните политици се избират от едно активно „мнозинство“ по-скоро според интереса на същото, следвайки „хипотетичния императив“ – или според повелята на партийната дисциплина. Изключителните политици трябва да бъдат държавници, извисени над партийните интереси, загледани в добруването на народа си. Най-новата история на Европа познава такива вдъхновяващи политици като Дьо Гол и Аденауер.\nДействията на всеки човек, особено политик, трябва да бъдат такива, че да бъдат разчетени и възприети от всеки като закон, приложим спрямо него и другите. Това е кантова апория, но звучи твърде човешко, нали?\nПо-скоро хюмов парадокс, ако позволиш. Най-великият шотландец ни съобщава, че няма кантиански морал без просвещенско действие.\nДа. Що се отнася до навлизането на експерти в помощ на политически решения, аз няколко пъти призовавам в мои интервюта, че е необходим независим експертен съвет по проблемите на здравеопазването и за справяне с проблемите в здравната система, за да сме по-добре подготвени за следваща среща с коварен вирус. Всички проблеми станаха по-видими през периода на епидемията и тя беше тест да се очертаят границите, до които можем да се справим с наличните ресурси – кадрови, апаратура, отделения, лаборатории, екипи и пр. Този екип трябва да бъде независим от изпълнителната власт, за да работи спокойно в обоснован времеви хоризонт.\nЗащо никой не иска да се обгради с по-умни, с по-знаещи, с по-разбиращи? Мислех, че е заради колективистичната ни култура тук, но все по-често е световен феномен.\nТова е днешната драма. Макиавели пише: „За Княза не е маловажно да знае да избира своите министри, които са добри или лоши, в зависимост от мъдростта му. Първото, което се прави, когато се оценява суверенът и неговият ум, е да се видят мъжете, които той държи около себе си.”\nЛошият политик се обгражда с ласкатели, а добрият създава обожатели. Истинският лидер се обгражда с умни съветници, дори по-умни от него, а се освобождава от глупавите и посредствените. Слабите лидери прибират онези, които добрият лидер освобождава. Така личността му изпъква като позлатена рамка върху бял фон. Мъдрите лидери избират сътрудници с енергия, интелект и морал. Ако последното липсва, първите две качества са без значение. Самонадеяните лидери се страхуват от умни, мъдри и почтени сътрудници.\nНавлизането на експерти и повече умни хора в политиката ще промени и политическото говорене, което трябва да има различен синтаксис, без политически нарцисизъм и противопоставяне. Време е за мъдро политическо говорене, разбираемо и не унижаващо опонента. Стига заучени фрази. Най-неразбираем е човек, който сам не разбира какво говори. Симеон Кобургготски говореше неразбираемо и всички възприемаха това говорене за мъдро, а то си беше семпло, невнятно, неприемливо за “цар”, камо ли за премиер. Семплото политическо полуговорене започна именно от Кобургготски.\nКакъв е правилният път към промяната според теб? Улицата или безброй разговори в безброй стаи?\nРадичков го е казал: Стига с това хараламбене!\nРазговорите за едно по-добро бъдеще на България ни очакват.\nСпоред Карл Шмит, германски юрист и философ, със спорна биография, един от най-големите критици на либерализма, функцията на политиката е невъзможна без „дефиниране на врага”. Мисля, че е дошло време българският народ да дефинира своите врагове и демони и да се освободи от тях.\nНеобходима е нова и мощна политическа общност, нов политически субект, който да изведе България от моралната и политическа криза. Свърши времето на противопоставяне и индивидуални ежби. Политиката не е боксов ринг, а територия за политически дебати, за идеологии, краткосрочни и дългосрочни програми, а не кръпки и шиене на ишлеме. В Евангелието на Матей е казано:\nТам където сте се събрали двама или трима в мое име, там присъствам и аз.\nЗа такова събиране дойде време.\nВ прагматичен план съм убеден, че трябва да се преборим за електронно гласуване, въпреки всеобщия вой, че това ще опорочи вота с манипулации. Щом всички вкупом се втурнаха срещу електронното гласуване, значи има за какво да се замислим. Към електронното гласуване е необходим и образователен ценз, за право на глас. По това трябва да се произнесат конституционните експерти, защото не знам дали е юридически обоснован такъв ограничителен акт.\nВ момента няма как, по закон и всякак.\nДа, но е път към промяната. Необходима е още и индивидуална воля за тази промяна. Обществото ни е разединено и разколебано. Тиранията възниква в разединени общности, сред масата от индивиди, вторачени в личните си дела и интереси. В такава обстановка, всеки се превръща в прашинка, отделен от монолитното цяло, а всички се превръщаме в прах на волята на ветровете и бурите, които го превръщат в кал. Тази кал лесно залепва по ботушите на властта.\nОнази трагична и метафорична елинпелиновска кал?\nДа. Когато нехаеш за съдбата на останалите и се затваряш в личния интерес и дела, се превръщаш в индивидуален център, лесна мишена за всеки, който цели разцепление и власт над разцеплението.\nПромяната трябва да започне от нас. При семействата и децата си сме с добродетелите, но сутрин излизаме от дома си с пороците. Възпитаваме децата си в добродетелност, а самите ние сме я натикали във фризера. Никой, дори и най-големият престъпник, не желае децата му да са като него.\nДосущ като в “The Sopranos” (смях).\nАми да. Всички искаме да имаме успешни, възпитани и почтени деца, но нехаем за живота, с който ще се сблъскат извън дома, за гражданската активност на обществото, за тези, които решават бъдещето им. Възпитаваме деца със съвест, а не решаваме по съвест кой да определя общата ни съдба. Ако избираме по съвест народните избраници, ще се получи сбор от решения по съвест - и независимо кой печели, ще ръководи чрез гласовете на едно мнозинство от морални граждани. Ние се различаваме от животните по много признаци, но един от най-важните е, че имаме съвест. За разлика от животното, човек е самосъзнаващо същество и гледа на живота от две страни - отвън и отвътре през собствения си живот и през живота на другите. Затова му е съвестта, за да има достоен живот.\nХайдегер казва: Животното загива, човекът умира. Защото съзнава и разсъждава върху живота и неговия смисъл, дистанцира се от смъртта и тя не го заварва несъзнаващ, незнаещ за нея. Защо допускаме животът ни да протича, без да го съзнаваме и без да носим отговорност за него?\nХайдегер ни учеше и на нещо друго – онова за “меката сила”, културологичната. Ерго, какво да направим, за да имаме реална промяна? Защо вече повече от 70 години се проваляме?\nДнес не е достатъчно да си гражданин, който спазва закона и порядките. Дошло е време да се извисим до морални граждани, които могат да различават кое е добро и кое зло - и без да нарушаваме закона, да се противопоставим на злото с цялото си достойнство. Улицата не е решение, но ако трябва да бъда коректен към историята на либералната демокрация, още нейният “бащица” Джон Лок е казал, че ако няма други начини, и бунтът е начин за защита на демократичните ценности.\nТук е ролята и на интелектуалците по Макс Вебер. Време е същите да заявят своята категорична позиция относно допуснатите грешки на прехода. Да не се крият по дупките и да пишат за цветя и рози, а да крещят, да надуват тромпета, за да възвърнат слуха на съседа, който се прави на глух (по Борис Христов). Ако имаш претенции да бъдеш морален темел, трябва да излезеш гърди пред строя и да посветиш част от времето си на промяната. Интелектуалецът не трябва да бяга от своите отговорности към обществото и трябва да влиза в политическото закратко и смело, за да изкаже мнение или да извика правдата, но без да се задържа дълго и изкусително в политиката, бързо да се завръща в сферата на интелектуалното, където – недосегаем - да продължи своята мисия. Правдата стои по-високо от Истината, казваше Иван Динков. Затова трябва да има интелектуалци извън политиката, като морални стожери, да посочват кривиците ни.\nЕдна от причините за провала ни е, че няма единство не само сред интелектуалците, но дори в съвсем близки политически формации няма воля за единен отпор срещу многоглавата ламя, която пази изхода на тъмния пре(о)ход към светлината. Стига с арогантните нападки. Това разделя и принизява, няма градивност. Всеки един от нас е равен пред Бог и никой не е съвършен. Самият аз не съм, затова избухвам само тогава, когато погазването на морала стигне своите граници или глупостта нахлува с фалическа твърдост. Време е за отговорен политически диалог, но за това трябва и кадрови потенциал. Сякаш сме куб на Рубик в ръцете на горила.\nВсеки национален лидер, който не се стреми да има мнението на народа, губи битката с него. Народът е безпощаден суверен. Той поддържа институциите от собствения си джоб и изисква да бъде гарантирана неговата власт, личната свобода на всеки гражданин и действащи закони, които да гарантират всичко това. Трагичен е онзи политик, който не разбира подтекста на онова, което му подсказва народът, а го третира като домашна прислуга и го подхранва с популизъм.\n„Смисълът на текста е в подтекста“, казваше Константин Павлов. Да пренебрегва думата на народа и да не се вслушва в неговите вопли е самоубийсвено за всеки политик. За да заслужи място в балната зала на достойните, трябва да постави Егото си в служба на народа. Днес политиците дрънкат накити, а народът ръкопляска в дъното на залата.\nНе само егото, но и своя “id” (смях). Опиши и оцени така наречения преход в пет изречения. Защото ти си свидетел и на соц-миналото, и на прехода, и на настоящето.\nНяма „преход“, а протяжна фасадна демокрация. Нещо като невнятно изречение, написано с много правописни грешки (по Радичков).\nПреходът загуби устрем при Симеон Сакскобургготски и от паянтова стълба се превърна в широка спирала с невидим край.\nПоследното десетилетие протече с пропадане на последните надежди за излизане от тази спирала, изяде последните остатъци от политическия морал и почтеност, легитимира новото поколение политици, които се откъснаха от щенията на народа.\nЩе използвам думи на Монтен за резултата на прехода: България е все още една недовършена градина.\nЗа прехода приляга думата позорище, за да се помни, че обществените стъгди са място, на което най-бързо можеш да се опозориш.\nПокрай форсмажорната ситуация, все по-често се наблюдава каква огромна трудност срещат учените да обяснят на лаиците редица научни факти. Хубаво е, че експертът – включително в твое лице - се върна на дневен ред, но през последните години публичният дискурс дотолкова се опрости, че вече съвсем няма общ език и обща култура, която да помогне за сформирането на информирано общество. Като че ли си се заражда една нова twisted enlightenment ера, в която отново малцината образовани ще са мотор на прогреса за мнозината неграмотни. Или?\nВ последните години езикът, на който говорим, съвсем опрости слога си. Чалгата легитимира просташкото говорене и става все по-трудно да се говори на висок език. Всеки като теб, който се опитва да го прави по другия начин, звучи като завършен сноб. Животът ни легитимира простащината, а тя – политическия популизъм. Просташкото говорене стана модел за подражание. Просвещението все повече се отдалечава от нас и на негово място се настани подражанието, имитацията, преиграването с “яки” думи и фрази. Езикът, на който все повече се говори, придоби уличен слог и лексика. Изтънченото, задълбочено говорене, не се продава добре.\nТук ще се позова на любимия ми Пелагий, който е посветил целия си живот в битка за просвещение и изтръгване на мисълта от религиозния догматизъм. Срещу себе си е имал изключителен противник – Свети Августин, но е обходил света, за да го намери и убеди в правотата на посланията си – че човек е творец на съдбата си, Богоподобен, защото е сътворен по образа на Бог и затова е изпълнен с добро, има силата да гради бъдещето си и по подобие на Създателя си не се нуждае от посредници, за да го стори. Такова е и моето послание. Българите сме хилядолетен народ, с мисия, заложена в духовните учения, преминали през земите ни и тази мисия не е спусната от църковния амвон, а е заложена в сърцата и умовете ни. Задача на по-будните и извисени български умове е да задвижат енергиите, които ще завъртят колелата, за да тръгнем напред. Това става с набиране на обществена енергия, на критична маса от морални граждани. Това е задачата на малцината образовани, както самият ти определяш ситуацията в българското общество. Време е за събуждане. Настъпи тринадесетият час.\nДобре, но защо въпреки всички уроци от историята, мнозинството все така смята, че прогресът и промяната идва от масите, а не от единици и малки групи? Каква е тази жажда за криворазбрана демокрация в ерата на републиките (да не говорим, че почти всички бъркат тези два термина вбесяващо). Не може да искаш да те управлява бакалинът. А някак си все той е на власт. И отново, това не е само локална тенденция.\nИсторията се създава от личности. Образовани и дръзки, почтени и устремени в делата си. Българското национално Възраждане е преминало през живота на изключителни личности, без които то нямаше да се случи. Всички до един, с изключение на Бенковски, са образовани за изискванията на времето и зрящи за историческия момент - Неофит Бозвели, Георги Раковски, Петър Берон, Драган Цанков, Стоян Чомаков, Петко Р. Славейков, Найден Геров, Тодор Икономов, Христо Ботев, Васил Левски, Цанко Дюстабанов, Тодор Каблешков, Панайот Волов, Бачо Киро, Петър Бонев, Константин Величков, Стефан Стамболов и много други. След имената им трябва да звучи „Върви, народе възродени“ по текст на Стоян Михайловски, като не забравяме, че извън възторзите си, същият този Михайловски е изрекъл и следното: „Българинът не е свободен, а само освободен“. Това и днес е актуално, защото и днес не сме свободни; повече от всякога сме жертва на собствените си робски импулси и показваме своята смелост само на белот и сантасе. Това е казано безпардонно от Илия Бешков:„Такива сме българите: неверници от огизване във взаимопредателства; еретици от зачатието си; все очакващи освобождението си отвън поради съмнения в собствените си сили; страхливци, които все се мъчат да докажат на света своята храброст; самохвалци с това, което отлично знаем, че ни липсва.”\nСмущава ме липсата на амбиция както в народа, така и в нашите политици - да оставят след себе си добро име и просперираща държава. За няколко десетилетия се превърнахме в популация от носталгици. Съдбата беше щедра към нас и ни предложи възможност в исторически момент, но тази възможност беше пропиляна и за това не са виновни само политиците, а всички ние, които допуснахме това. Виновни сме, защото позволихме на непригодни политици, безхарактерни депутати и министри, гротескни „опозиционери“ и фасадни демократи да обезлюдят и съсипят страната. Тази системна грешка се случи заради притъпените морални рефлекси на обществото, което не изпълнява ролята си на коректив и съдник. Днешното лице на България носи белезите на позора на политическия преход, в който съучаствахме всички. В стихотворението "Най-удобна дреха за джуджета..." Румен Леонидов го е казал: "Не сме народ от джуджета, а от малки хора". А в едно свое интервю изяснява: „Малкият човек се оказа нищожество. Партийно. Амбициозничко. Жалко. Народът ни е добър като джудже, но е противен с липсата си на вълшебство. Затова сме народ от малки хора.”\nДнес са още по-правдиви думите на Христо Фотев, които сякаш са писани за днешното време:\n„Най-страшното не е смъртта ни,\nа че сме приживе в тъмната ѝ пластика.“\nЛипсва гражданско общество, за да се противопостави на деструктивните тенденции. Затова се стига до необуздана мегаломания и безконтролна власт. България е добър пример за изпускане на гражданския контрол и затова е на опашката на Европа.Такава политическа и обществена среда е изключително плодоносна за поява на самодоволни политици. Липсата на критична маса в свободомислещ народ води до популация от безлични индивиди, които избират за водачи себеподобни. В такава безкритична популация се появяват политици, които не притежават държавническа мъдрост. Такива политици съществуват в пълна изолация от критично мислещите, морални граждани - и последните нямат шанс да пробият през ласкателската мъгла. Притъпихме защитните си рефлекси срещу мултиплицираната простотия и узаконената лакомия, с които привикнахме. Въпросът, който виси днес е, възможна ли е появата на политици с висок морал и емпатия към народните неволи?\nЗа мен, като последовател в скептицизма на Пирон, Арселай и особено Секст Емпирик - да не почвам пак за Хюм - това е много труден въпрос (смях).\nНо забележи: подобна възможност изисква усилията на критично мнозинство от събуден за обновление народ, който да повярва, че промяната е възможна и да опита да я извърши. Това, обаче, не става във фитнес-залата, а в главите ни. Но първо трябва да ги извадим от пясъка. Действителният преход към демокрация иска дълбока оран, ново зърно и нови филизи, които да превърнат България в „приют за щастливци”.


Малко повече за Салсата - MediaCafe\nСалса клубовете в България постоянно нарастват, в следствие от огромния интерес към екзотични темпераментни ритми. Това те не би било възможно без наличието на инструктори ентусиасти да влеят повече положителни емоции в живота на хората. Салса музиката е сплав от традиционни африкански, кубински и латиноамерикански ритми. Танцовите стъпки, които сега се танцуват на салса музика произлизат от кубинската музика сон, но има влияние от много други\nкубински танци като мамбо, ча, гуарача, румба.\nСъществуват няколко основни стила салса, като най-разпространените са Cuban и LA ( Кубинска и Ел Ей ). Един от тях преподава Augun Tuna или накратко – Гуни, роден в България но живял и преподавал не само тук. Той избра Пловдив и Стара Загора за създаването на една от най-новите школи преди почти година.\nИскаме да ви запознаем с една нова култура в България и в салса средите. YB DANCE TEAM е създаден за най-големите почитатели на танца, тези, чието желание е огромно, а търпение – малко. Толкова малко, че тази магия те опианява до безкрай.\nНа 18-ти Юни 2010 школата отвори за първата тренировка за начинаещи. Capital City Center е техния нов дом, където всички желаещи могат да опитат вкуса на салсата безплатно в една тренировка. Позаинтересеувайте се за тях. Може би точно това сте търсили?\nКатегории Култура и изкуство Етикети YB DANCE TEAM, идея, куба, култура, мамбо, Пловдив, румба, салса, танци, ча Навигация в публикациите


Дневен хороскоп за 9 юли 2021 - DUNAVMOST.com\nДневен хороскоп за 9 юли 2021\n08 юли 2021 - 19:05 часа\nВ утрешния ден трябва да сте максимално внимателни вкъщи, на работа. Не бива да общувате с хора, от които не се очаква нищо добро.\nОсобено опасно е да се извършват финансови транзакции в този ден. Не може да подписвате договори, да заемате или да вземате заем, да носите със себе си голяма сума пари.\nПрепоръчва се гладуване или да се използват млечни продукти, тестени, зърнени храни. Изисква се пълно отхвърляне на месото. Високата уязвимост е концентрирана в областта на дебелото черво, така че не трябва да се правят процедури и прочистващи клизми. Всички заболявания, възникнали днес, са провокирани от човешка завист и разстройство на нервната система. Това, от което се нуждаете сега, е спокойствие и липса на стрес.\nСега трябва да сведем до минимум комуникацията с другите, включително с роднини. В семействата днес цари неразбиране, сдържаност и дебнещ гняв. Има риск за изневери. Това е много лош момент за решаване на лични проблеми, интимни отношения и зачеване на дете. Съдбата на бебето ще бъде трудна и горчива.\nДнес могат да възникнат различни нестандартни ситуации, както в работата, така и в личния живот. Можете обаче да разчитате на подкрепата на хора по-старши по възраст или статус. Не пренебрегвайте техните мъдри съвети.\nДнешните събития могат да ви вкарат в задънена улица, но вие сте толкова упорити, че няма да си оставите магарето в калта. В този ден е препоръчително да се въздържате от скъпи покупки и други сериозни разходи.\nМоже да се наложи да прекарате няколко активни часа в почистване и подреждане, но това ще помогне за обновяване и хармонизиране на енергията на домашното пространство. Бъдете внимателни с електрическите уреди. В любовен аспект всичко е спокойно, дори някак рутинно.\nДнес е възможно да усетите напрежение и да сте склонни да вземате прибързани решения. Избягвайте безполезна загуба на сили и енергия. Пазете се от интригите и подмолните игри на недоброжелателни хора.\nПреди обед са възможни някои неприятни моменти, но става въпрос за дребни неща, на които не бива да се обръща внимание. Не са изключени неочаквани новини; те могат да повлияят на вашите планове.\nДенят е добър за уединение. Старайте се да избягвате разногласията с близките хора. Дори ако някой е виновен според вас, не си позволявайте да отправяте критики и отрицателни изявления за този човек.\nНе е изключено да се сблъскате с неочаквана и предизвикателна ситуация. Не се съмнявайте във вашите способности и изобретателност. Лесно ще преодолеете усложненията. Умението да импровизирате ще е особено полезно при отстраняване на проблемите.\nНастоящите проблеми е твърде вероятно да са свързани с минали грешки и пропуски. Добре ще бъде, ако можете да коригирате нещо от тях. Повишена е вашата емоционалност и степента ви на обидчивост.\nНе забравяйте, че вашето импулсивно поведение и необмислени действия могат значително да повлияят върху вашите дела. Ако искате да постигнете успех, много е важно да сте в хармония с другите хора.\nСъбитийният фон на деня започва да придобива нова окраска, а личните отношения ще предизвикат повече емоции. Избягвайте да вземате участие в конфликти, особено с жени. Планирайте работата си с повече търпение и старание.\nДобре е днес да минимизирате контактите. Не допускайте хаос и объркване да царят около вас. Всяка бъркотия ще ви се отразява доста зле и ще ви изнервя допълнително. Причини за разправии могат да се появяват по-често, отколкото обикновено.\nДнес малко доза разум и мъдрост ще са ви много полезни, както и способността да отделяте наистина важните неща от тези, които не са стойностни. Старайте се да запазите спокойствие и да не се поддавате на никакви провокации.\nДневен хороскоп за 26 септември 2021\n15:11 | 25.9.2021 г.\nДневен хороскоп за 25 септември 2021\n15:41 | 24.9.2021 г.


Община Банско обявява публичен търг с явно наддаване за отдаване под наем наимоти – частна общинска собственост с начин на трайно ползване: ниви и друг вид земеделска земя, находящи се в землището на гр. Добринище,община Банско, подробно описани с начална тръжна цена, стъпка за наддаване и размер на депозита, както следва:\nПлощ , дка\nТъргът ше се проведе на 13.01.2020г. (понеделеник) от 17.00 часа, в административната сграда на Община Банско.\nПри непровеждане на търга на 13.01.2020г. ще се проведе повторен търг при същите условия и на същото място на 15.01.2020г.\nТръжни документи самозалесили се ниви, землище на гр.Добринище


Деси Цонева в 9-ия месец с мама на пазар - България Днес\nДеси Цонева в 9-ия месец с мама на пазар\nДни делят Деси Цонева от най-съкровеното за всяка жена - раждането. Водещата вече е в деветия месец, но това не й пречи да продължава да е активна и да работи. Топпапараците на "България Днес" уловиха бъдещата майка да пазарува аксесоари за дома заедно с майка си в столичен строителен магазин. Майката на Деси любезно помага на щерка си, като лично пренася огромния кашон с покупката, докато Деси ходи след нея. Докато чакаше майка си, Цонева седна на стол в магазина, за да отпочине.


Стробинг – моделиране чрез подчертаване\nКакво е стробинг? Това е метод, чрез който моделираме лицето със светлина. Стробинг гримът е еквивалентен на фотографския стробинг, при който снимките се моделират с точни настройки на светкавицата и светлината. В грима също си играете със светлината, защото за стробинга имате нужда само от един тип козметика – която да подчертава добре (хайлайтър)!\nОт поръчването на добра козметика, която да подчертава, разбира се. Можете да изоставите своите мокри и сухи контуриращи палети за лице, както и всички моделиращи неща, които използвате. Заменете ги с обикновен хайлайтър, но запомнете – трябва да го изберете според типа на кожата Ви и нейният тен. Добре подбраният хайлайтър не може да бъде твърде студен или топъл. Избягвайте продукти с частици, както и такива с много брокат и неестествено блестящ или пулсиращ ефект, защото това може да е прекалено и да подчертае недостатъците вместо да Ви подмлади. За помощ при избирането на хайлайтър може да попитате някой от персонала на аптеката.\nКога да използвате хайлайтъра?\nПоследователността, в която ние прилагаме козметиката има значение за грима, затова в случай на стробинг трябва да знаете кога да използвате Вашия хайлайтър. Първо, на почистена кожа на лицето сложете подхранващ крем или BB крем. Ако има нужда от допълнително покритие, тогава използвайте основа, която да съвпада с типа на кожата Ви и нейният тен. Само тогава можете да сложите хайлайтър и да го пооправите с лека пудра, например бамбукова или оризова.\nКъде да прилагате хайлайтъра?\nПри стробинга се фокусираме върху зони на лицето, които искаме да подчертаем. Изключително подчертани трябва да бъдат най-вече:\nскулите на бузите (сложете хайлайтър точно над скулите),\nчелото (подчертайте централната област на челото, над носа и едва доловим тънък слой точно под линията на косата),\nвеждите (приложете хайлайтър точно под долната линия на веждата),\nочите (сложете хайлайтър във вътрешните ъгли на очите),\nносът (тънка вертикална линия надолу по носа),\nустните (използвайте хайлайтър върху медианната бразда (улейчето под носа),\nбрадичката (подчертайте центъра на брадичката с едва доловима точка)\nЧрез прилагането на тези правила може да получите желаният красив ефект на стробинга върху Вашето лице. Стробингът подчертава деликатните женски черти и прави кожата сияйна. Умелото изпълнение на стробинг може да подмлади лицето.\nгримгрим за лицекозметикастробингтехника за гримхайлайтър\nКак да правите грим за очи с Diorshow Fusion Mono?


Начало > ДЕЦА>Кожени Сандали >НЕМО в синьо\nNemo в синьо\nЗакупих модела размер 22-23 който е доста по голям след номер 21,който синът ми носеше но му умаля. Според мен трябва да си има размер 22 и след това 23,защото сега синът ми няма да може да носи през цялото лято сандалите и този омер 22-23 най вероятно ще му стане края на лятото\nСандалите за момчета са страхотни, защото са леки и много удобни, също така не запарват крачетата!\nПрекрасни обувки-меки и удобни, нямаше никакъв проблем със свикването с тях.\nОбувките са страхотни. Малкия проходи с тях много лесно. Изключително леки и гъвкави. Първоначално имах затруднения с избора на модел и номера, но от сайта веднага ми съдействаха!


Ключови думи: зодии, връзк, манипулатор, несигурност, чуства\n19 Септември 2020, Събота, 13:00 ч.\nКогато са влюбени, много хора стават уязвими, несигурни в себе си, по-чувствителни и често идеализират партньора. Някои зодии са прекалено емоционални и се оставят на тези емоции, слагат розовите очила и партньорът може да ги манипулира. Вижте кои са те, според "Times Of India".\nТези зодии се нуждаят от мир и баланс, що се отнася до връзките. И знаят как да постигнат това, не искат драми. Но има много работа, докато постигнат нужната хармония. Търсят човек, който им дава сигурност и стабилност и когато го намерят, са много щастливи и на седмото небе. Когато са толкова влюбени и очаровани, те могат да бъдат лъгани. Правят всичко за партньора и не осъзнават дали той им отвръща със същото., пише Teenproblem.\nНай-емоционалните зодии. Чувствата ги владеят, изживяват всичко тежко и от малки копнеят за голяма любов. Връзката е най-важното нещо за тях, затова правят всичко за партньора, променят себе си, правят много компромиси. Искат да докажат, че са готови на всичко за любимия човек. Но невинаги човекът до тях им отвръща със същото - често ги манипулира, за да получи това, което иска. Но Раците не осъзнават това, защото им е прекалено близък.\nСкорпионите са изключително страстни знаци, много чувствителни и емоционални. Отношенията и връзките им често са напрегнати. Тези зодии се влюбват лудо и гледат на връзката като нещо много специално, веднъж щом някой спечели доверието им. А те много трудно се доверяват и допускат някого близо до себе си. Направят ли го - могат да бъдат манипулирани, не е сигурно, че човекът до тях ги обича също толкова силно и безкористно.\nЛуксозен курорт ви дава $100, за да го посетите Маска за лице с киви: Вашият съюзник за гладко лице без бръчки ЦСКА изненадващо освободи Стамен Белчев, намери му заместник Димитровден е, зимата идва Тези зодии не мога да създадат щастливо семейство, бягайте далеч


Ако компютърът работи бавно и в раздела „Процеси“ в диспечера на задачите виждате, че един или повече процеси svchost.exe зареждат процесора 100%, тогава този проблем може да бъде решен. Той е типичен за Windows 7, но понякога може да се появи и в по-нови версии на ОС.\nЗа какво е svchost.exe?\nС негова помощ системата зарежда компоненти, съхранявани в динамични dll библиотеки. Това се появи в Windows 7 и именно тук процесът най-често забавя значително компютъра.\nКак да коригира svchost.exe грешка?\nПърво проверете дали са инсталирани всички актуализации на Windows - понякога пренатоварването svchost.exe е причинено от факта, че не всички актуализации са били заредени и операционната система циклично се „връща“ към тях. Ако това не помогне, следвайте тези стъпки.\nИзвършете цялостно почистване и проверка на ОС. Процесът често се използва от вируси, за да получат достъп до компютърни ресурси. Това се открива, ако линията svchost.exe в колоната Потребител показва нещо различно от мрежова услуга, локална услуга и система. Извършете сканиране на всички дискове с вашия антивирус. След това използвайте антивирусни програми като Rescue Disk или CureIt. Все пак си струва да натиснете клавишната комбинация Win + R, въведете заявката msconfig и я стартирайте с Enter. В прозореца "Конфигурация на системата" отидете на раздела "Стартиране" и по отношение на първия критерий "Елементи за стартиране" не трябва да има поле "svchost.exe" и отметки отсреща. Ако има отметка, след това я премахнете. Запазете промяната - самата система ще пита за това и е по-добре да изберете рестартиране.\nРазгледайте проблема с Microsoft Sysinternals Process Explorer. Изтеглете го от официалния сайт и инсталирайте. Това е един вид „помпан“ мениджър на задачи. След стартиране на помощната програма, намерете в нея линия svchost.exe, която зарежда системата и задръжте курсора върху нея. Изскачащ прозорец ще информира всички подробности за проблемния процес. Най-лесно е да деактивирате този процес, но с голяма вероятност след претоварване проблемът ще се появи отново. За предпочитане е да разгледате неуспешна услуга, която осъществява достъп до svchost.exe. Е, ако това е нещо външно от Windows - например програма за настройка на звукова карта. Във всеки случай потърсете (с помощта на Google, Yandex) корена на проблема относно тази конкретна бъги услуга. Няма значение какво е: DHCP сървър или видео драйвер. По някаква причина ОС не може правилно да обработва заявки за тази услуга, претоварвайки процесора.


ᐉ Луксозна кутия-куфар за бижута и козметика на две нива на топ цена - Онтайм\nКод на продукта: sy573\n--- Моля изберете --- Кремав\nТази специална кутия е страхотен подарък за всеки любител на красивото и практичното. Моделът е стилно решение на проблема с организацията на бижутата и аксесоарите, както и на някои козметични продукти. Отвън кутията е облицована с елегантна синтетична кожа, а вътрешността е от мек велур, който защитава бижутата и аксесоарите.\nКутията има допълнително чекмедже с удобни разделения, а капакът се заключва. След отваряне се разкрива много пространство за съхранение, както и огледалце на капака. Подходящ избор за съхраняване на часовници, гривни, пръстени, колиета и т.н.\nНай-хубавото е, че по всяко време можете да размествате преградите на чекмеджето, за да побере любимите ви аксесоари. Вземете кутията на всякъде със себе си, подредете всичко прегледно и на едно място. Подарете това произведение на изкуството на любим човек за всеки почитател на аксесоарите. Възможностите са толкова много.\nКрасив подарък за всякакъв повод, който ще впечатли всяка жена\nВградено огледало на капака\nВелурено покритие отвътре\nКрасив избор за подарък\nЗакопчалка с ключ\nМатериал:синтетична кожа, велур\nРазмери на кутията:22.5/17.5/12 см\nСигурна закопчалка с ключ\nОрганайзер за обеци, кутия с 3 отделения х 72 броя\nКутия за бижута, кремав цвят, 22/16/13см, B08\nОрганайзер за гримове и бижута Сити1\nКутия за бижута, цвят бронз, 22/16/13см, B07\nКутия за бижута, пепел от рози, 17/12/10, релефна кожа, B14\nКутия-куфар за бижута, 3 отделения, огледало\nОрганайзер за бижута Корал


Жените лидери слагат вируса под чехъл - 24chasa.bg\nЖените лидери слагат вируса под чехъл\n14.05.2020 11:47; Галина Дудина, в. "Коммерсант"\nЖените лидери вече от седмици са обект на дискусии в социалните мрежи. Популярен фотоколаж включва снимки на германския канцлер Ангела Меркел, дошла на власт през 2005 г. Те често са нюансирани с изображения на Джасинда Ардърн, брюнетка с лъчезарна усмивка, станала през 2017 г. министър-председател на Нова Зеландия, а година по-късно родила дете. До нея виждаме премиера на Исландия Катрин Якобсдотир, филолог и журналист, майка на три деца. Още едно лице, този път от друг континент - Цай Ингвен, президент на частично признатата Китайска република Тайван. И накрая, една след друга - жените премиери на три скандинавски държави: норвежката Ерна Сулберг, датчанката Мете Фредериксен и финландката Сана Марин, оглавила правителството в страната си на цели 34 години.\nОбединява ги не само полът. Става ясно, че страните, управлявани от тях, се борят по-успешно с коронавируса. Дали обаче това откроява нова световна тенденция - за женско лидерство в борбата с пандемията?\nТози проблем явно не дава мира на потребителите на социалните мрежи, впуснали се в разсъждения за специфичния женски потенциал в действията срещу вируса.\n"За тези жени народът е като тяхно дете, те се опитват да го защитят, да го опазят от несгоди - отбелязва посетител на мрежите. - В природата на жените е да бранят децата си, дори в животинския свят виждаме как едни или други животни се мъчат да защитят малките си. Те инстинктивно усещат опасността и някак вътрешно схващат последиците!" "Лично аз смятам - продължава друг, - че жените лидери се справят къде по-добре от прехвалените "алфа-мъжкари", способни най-много да лиснат петрол в пламналата глобална икономика!"\nСветовните медии с учудваща лекота подхващат тези заключения и охотно цитират популярен анализ на Международния институт за мир, според който едно мирно споразумение в дадена страна е по-вероятно да изтрае дълго, ако в постигането му са участвали жени.\nНещо повече, журналистите увлечено, с широки щрихи рисуват примамлив образ на жената ръководителка, от който бих се поласкала, ако се отнасяше за мен: решителна и честна в отношенията със своя народ. Жена със способност за емпатия, отворена за нови решения, която се вслушва в мнението на специалистите. Компетентна - защото е трябвало да вложи повече енергия и сили в пътя си към върха от своите колеги мъже. И скромна при това: в проучване, за което напомня психологът Тереза Хюстън пред американското сп. "Форбс", 71 на сто от участниците мъже уверяват, че са по-умни от средния американец, но така се възприемат едва 57 на сто от жените.\nЖени управляват само една десета от близо двеста държави и ми се ще да вярвам, че всички те наистина притежават някакви специални качества, така че могат да прикрият от коронавирусната беда своя народ, както навярно биха прикрили свое дете.\nИ все пак, колкото увличаща и да изглежда новата теория, плъзнала из простора на световните мрежи, търсенето на причинно-следствена връзка между успехите в борбата с епидемията и ръководството, поверено в грижовни женски ръце, изглежда не по-уместно от някоя дискусия кои лидери ще излязат по-умни - блондинките или брюнетките.\nДалеч по-важно е, че държавите, чиито лидери жени са толкова хвалени днес в социалните мрежи заради успешната борба с пандемията, дават тон и в много други сфери.\nЕто само един факт, обясняващ много неща: в рейтинга на СЗО за ефективност на здравните системи страните, управлявани от жени, заемат местата от 11-о до 41-о (Русия впрочем е едва на 130-о място в класацията). В рейтинга на МВФ за БВП на глава от население "великолепната седморка", за която писах в началото, е сред първите 30 страни. А средната продължителност на живота в тези държави надхвърля 80 години.\nНо и това не е всичко. В Индекса за възприятие на корупцията на "Трансперънси интернешънъл" Дания и Нова Зеландия си делят първото място, Тайван е на 28-о, Исландия - на 11-о, останалите са в първата десетка. Подобно е положението със свободата на печата: Тайван е на 43-о място, останалите - сред първите 15 страни. Накрая, според Световния доклад за щастието (да, има и такъв) тези страни са в първите редове от списъка с "късметлиите".\nВсичко това съвсем не гарантира щастие всекиму. Никакви рейтинги на благополучието, също както и женското лидерство, уви, не са талисман, предпазващ от коронавируса. Но тъкмо в такива държави един пациент има повече шансове да стане от болничното легло, а една жена - да оглави страната.


Трябва ли да се тревожим за България U19?\nВалентин Маринов 11/02/2017 16:25\nЮношеският национален отбор до 19 години започна пътя си към Елитния кръг евроквалификации през март с две загуби от Чехия в Благоевград - 0:1 и 1:3.\nЯсно е, че селекцията доста вдигна очакванията, след като победи убедително Португалия и Дания миналата есен в Сливен. И като резултати, и като игра. И сега не толкова резултатите, колкото играта събудиха опасения в онези, които гледаха мачовете.\nИма ли причина за безпокойство, още повече предвид доста тежката група на Елитния кръг с Франция (домакин), Израел и Босна и Херцеговина?\nИма, но това безпокойство не бива да е продиктувано от съмнения дали нашите ще отидат на европейско или не. Те вече постигнаха страшно много, преодолявайки съперници като “мореплавателите” и “червения динамит”.\nТук не става въпрос за отписване, предвид големия фаворит Франция.\nОпитваме се за пореден път да гледаме отвъд поредните квалификации, малко по-напред. Да не говорим, че до мачовете през март има време, че и още две контроли преди това. Много е рано да се дават оценки в какво състояние отива тимът ни на френска земя.\nИмахме обаче възможност да сравним нашите юноши с чехите при абсолютно равни условия. Най-важното обстоятелство е, че пауза има и в двете първенства - българското и чешкото. Те дори се подновяват по едно и също време - идния уикенд.\nНа този фон чехите изглеждаха много по-подготвени за футболната пролет. Те демонстрираха силните страни на школата си - физика, атлетизъм, здраво влизане в единоборствата, прагматизъм… Дойдоха с ясен план и го изпълниха.\nПрез първите полувремена играеха агресивно, с дълбока преса и контрол върху топката. Във вторите отстъпваха инициативата и “охлабваха” пресата.\nБългарите не показаха силните си страни. За да е ясно - само един от титулярите липсваше на лагера, Ангел Лясков от ЦСКА-София. “Трикольорите” не играха с познатия хъс, малко се движеха, липсваше им острота, правеха много грешки…\nСлед триумфалните квалификации в Сливен изтъкнахме основната причина за успеха - повечето момчета играят редовно с мъжките си отбори. Но при чехите този процес явно върви по-добре и по-отдавна. Поне от тези две срещи техните момчета изглеждаха с по-голям и по-пълноценен опит на професионално ниво.\nНезависимо от това възникват въпроси, които и друг път сме задавали във Viasport.bg: как са тренирали и играли юношите в зимната подготовка, знаят ли въобще българските трерьори как да ги готвят, наясно ли са със зимната (и с лятната) подготовка?\nКак така един отбор и отделните му играчи изглеждат по един начин през ноември, а три месеца по-късно по коренно различен? Та тревогите идват оттам. Те се съдържат в думи като последователност, постоянство и надграждане.\nА има и добра новина. И тя е, че селекцията ни едва ли може да играе по-зле. Няма да коментираме подхвърляния, че някои в отбора ни подценили мачовете с чехите. Ако е така, не е сериозно.


15 интересни приложения на меда - Продукти - Храна - - Jenite.bg\nНачало / Храна / Продукти / 15 интересни приложения на меда\nпо статията работи: Ася Фърцаловска | 28.08.2018 | 12:00\nПрочитания: 1663 0\nПовечето хора знаят колко невероятен е медът за подслаждане на храната, когато не искате да използвате захар или колко перфектно омекотява вашите торти и бисквитки. Но медът е много повече от просто вкусен продукт, той има десетки други приложения, поради лечебните и антибиотични свойства. Не е изненадващо, че в Древен Египет той се използва като лекарство.\nЕто 15 интересни приложения на меда, за които вероятно не знаете:\n1. Медът може да се използва като лекарство за кашлица\nМедът успокоява възпаленото гърло и може да се справи с кашлицата. Достатъчно е да хапвате по една лъжица мед или да го комбинирате с лимон.\n2. Медът помага при махмурлук\nПоради високото съдържание на фруктоза, съдържаща се в меда, изяждането на една супена лъжица мед или разтварянето й в чая (което е още по-добре, защото по този начин ще се хидратирате) ще помогне на тялото ви да се справи с алкохола много по-бързо и да неутрализира токсините в него. Медът може да се справи с махмурулука много бързо.\n3. Медът като скраб за лице или маска за лице\nЗнаете ли, че медът може да се използва като скраб за лице или като овлажняваща маска за лице. За разлика от маските за лице, които се продават, медът е напълно натурален продукт. Той премахва мъртвата кожа и бактериите.\n4. Медът като антибиотик\nМоже да нанасяте мед върху рана, за да се излекува по-бързо. Тестовете показват, че медът може да предотврати разпространението или дори да убие бактерии като Е. coli и Staphylococcus aureus. Освен това, той се смята за естествен антибиотик и има силни антибактериални свойства.\n5. Мед за отслабване\nЕдно от свойствата на меда е ускоряване на метаболизма. Зеленият чай също ускорява метаболизма, така че ако добавите лъжица мед в него, ще станат чудеса.\n6. Медът облекчава безсънието\nХората, които страдат от безсъние, трябва да ядат или да пият малко мед, преди да си легнат. Захарта, съдържаща се в меда, стимулира производството на серотонин, невротрансмитер, отговорен за доброто ви настроение, който тялото ви превръща в мелатонин, важно химично вещество, което отговаря за съня.\n7. За премахване на белези\nАко имате видими белези от акне и искате те да станат по-малко забележими, направете смес от равни части мед и кокосово масло или зехтин и втрийте в кожата. Покрийте тази област с топъл компрес и оставете сместа върху белезите за 15 минути.\n8. Медът подобрява зрението\nВярва се, че медът подобрява зрението. Също така, можете да почистите окото си от чужди предмети с разтвор от мед и вода. Медът, смесен със сок от морков, помага при конюктивит и преуморени очи.\n9. Медът неутрализира лошия дъх\nАнтибактериалните свойства на меда са ефективни при елиминирането на лошия дъх. Направете вода за уста, като смесите 1 ч. л. мед, 1/8 ч. л. канела и половин чаша топла вода.\n10. Медът може да се използва за хидратиране на лактите и сухата кожа\nМилиони хора са изправени пред проблема със сухата кожа на лактите. Има хиляди овлажняващи кремове, но ако предпочитате по-естествен метод за елиминиране на този проблем, разтривайте мед или смес от мед и кисело мляко в кожата на лактите, коленете и други сухи области. Оставете сместа на тези места за 15-30 минути и ще бъдете приятно изненадани от овлажняващия ефект.\n11. Медът е естествена "енергийна напитка"\nПоради факта, че медът съдържа глюкоза и фруктоза, които се абсорбират директно в кръвообращението и не се разпадат, той може да напълни тялото ни с енергия. Това особено се оценява от участници в маратони и спортистите.\n12. Медът помага за запазването на плодовете\nМедът никога не спира да ни учудва. Можете да използвате мед за компоти, ако сложите плодовете в смес от мед и вода в съотношение 1:10. Опитайте това с боровинки и малини, които са събрани през лятото, и ще им се наслажавате и през зимата.\n13. Медът може да бъде използван за балсам за устни\nПрез зимните месеци много хора се оплакват от сухи или напукани устни и често използват балсами за устни, за да намалят дискомфорта. Но знаехте ли, че можете да приготвите свой собствен балсам за устни у дома? Смесете меда с восък, кокосово масло, витамин Е и зехтин и нанесете този балсам на устните си, което ще им помогне да останат меки и хидратирани.\n14. Медът помага да се отървете от пърхота\nМедът може да ви помогне да се справите с пърхота. Ако имате пърхот или сух скалп, разтрийте в косата си смес от 90% мед и 10% вода. Изплакнете косата си 3 часа по-късно.\n15. Медът като заместител на крема за бръснене\nЦената на кремовете за бръснене надхвърля всички граници. Ако решите да опитате с нещо по-евтино и много по-естествено, направете го с последната необичайна употреба на меда в нашия списък! За да приготвите заместител на крем за бръснене, смесете мед и топла вода, за да направите естествен крем. Вискозитетът на меда трябва да предотврати раздразнението и да помогне за овлажняването на кожата.


Училищата кандидатстват за изграждане на STEM среда - velikotarnovo.utre.bg\nУчилищата кандидатстват за изграждане на STEM среда\n16 май 2020, 14:00 | Мария Христова\nС 20 000 000 лева ще се финансира изграждането на до 150 училищни STEM центрове\nМинистерството на образованието и науката започва да приема проекти по Национална програма „Изграждане на училищна STEM среда“. Тя е част от общо 21 национални програми за развитие на образованието, които ще се изпълняват през 2020 г. Целта ѝ е да повиши интереса и мотивацията на учениците в областта на природните науки, технологиите, инженерните науки и математиката, като подкрепи създаването на училищни центрове с фокус върху STEM. С 20 000 000 лева ще се финансира изграждането на до 150 училищни STEM центрове. Могат да кандидатстват всички държавни и общински училища в страната. Ще се финансират проекти в две категории: голяма и малка.\nВ голямата категория ще бъдат отпускани до 300 000 лв. За нея могат да кандидатстват училища с повече от 300 ученици, които не разполагат с вече изграден училищен STEM център. В малката категория ще се финансират проекти на стойност до 50 000 лв. Тя е за училища с по-малко от 300 ученици, както и към училища с повече от 300 ученици, в които вече функционира изграден STEM център. Училищата ще могат да създават различни видове STEM центрове: за млади изследователи, за технологии в креативните индустрии, за изследователски лаборатории, класна стая за креативни дигитални създатели и други. По програмата се кандидатства през специално разработена платформа – stem.mon.bg. На нея се намират и всички необходими документи, материали и ресурси с информация за условията за кандидатстване и насоките за планиране и реализиране на проектите. Актуална информация за изпълнението на програмата ще бъде публикувана на уебсайта и на страницата на програмата във Фейсбук – Национална програма „Изграждане на училищна STEM среда“.


еАкадемия - първата обучителна програма за дигиталната индустрия\nСпециализирани програми за обучение на екипи и фирми\nКурсът по Социални медии бе изключително полезен не само поради актуалността на разглежданата тематика, но и поради изцяло практическата насоченост на разглежданите теми. Пламен Русев е отличен лектор, който открито споделя своя богат опит и познания, което прави курсът уникален по рода си за България.\nЯна Данаилова, Маркетинг Мениджър Кай Груп\nБих желал да изразя впечатленията си от прекрасната работа на екипът организатори и високото ниво на професионализъм от страна на лектора. Беше едно безкрайно полезно обучение, очаквам с нетърпение последващите нива от курса.\nПетко Георгиев Интернет маркетинг мениджър в Спекта Ауто, Официален представител на Тойота\nБлагодаря на e-Аcademy за интересната тема "Маркетинг в социалните медии и онлайн репутация на бранда" и възможността да се обучавам във Варна. Благодаря и лично на Пламен Русев за интересно поднесената информация. За мен беше изключително приятно, а в същото време полезно и времеспестяващо, да получа знания от човек, с който говорим на един език – този на Практиката.\nМая Вълчева, Маркетинг мениджър eM Studio Advertising\nИзключителен курс! Много съм впечатлен от ценните съвети и многото практическите примери от Огнян Младенов. Не съм очаквал, че най-добрият SEO експерт така открито ще сподели какво работи и какво не в България. С нетърпение очаквам втората част.\nПреподавателят Теодор Павлович успя да предаде по достъпен и интересен начин своят опит и знания. Смятам, че обучението ще ми е много полезно, съобразно сферата, в която работя.\nМирослава Тодорова Експерт в Мобилтел ЕАД\nС удоволствие бих искала да споделя задоволството си от качеството на обучението по Маркетинг в социалните мрежи на е-Академия. Курсът оправдава изцяло слоган-а си "Практици учат практици". Материалът е добре подбран, съвсем актуален и в тематиката. Лекторът е изключително компетентен. Поднася материала точно и ясно.Обяснява същността и конкретиката на темата. Днес, когато всеки страда от липса на време, това е най-ефективното и оправданото откъм инвестиция в знание обучение, на което съм присъствала.Организацията е перфектна, не се губи никакво време и получаваш максимума от знания, и то изключително приложими и практични. Лекторът с лекота не само те обучава, но и те мотивира да приложиш наученото на практика веднага.\nДоротея Ботева Хотели Централ\nКурсът на г-н Русев беше важен за мен, полезен и добре организиран и проведен. В момента усвоявам и прилагам наученото по време на обучението.\nЯвор Табанлиев Зам. Главен мениджър, Акватек\nОбучението по „Маркетинг и оптимизация в търсещите машини – SEO” ме впечатли с добрата обща организация, изключителния професионализъм на лектора Огнян Младенов, доброто представяне на материята и полезните практически примери, които бяха дадени. Намирам семинара за изключително полезен и бих желала да участвам при последващо обучение по темата.\nСофия Христова Мениджър Проекти в Дженерали България\nОрганизацията на обучението беше на ниво. Лекторът поднесе информацията по достъпен и задържащ вниманието начин, като практическите примери допринесоха за лесното усвояване на материала. Наученото ще ми бъде полезно в професионалното ми развитие и ще донесе добавена стойност за компанията ми. Очаквам следващото ниво да надгради получените знания.\nСвилена Джотолова, Връзки с обществеността и Корпоративни комуникации УниКредит Лизинг АД, член на УниКредит Груп\neTimesНовини от индустрията от\nКнига за изграждане на имидж и успех в социалните медии\n"Властта на хората" ще ви води стъпка по стъпка в процеса на създаване на имидж и постигане на успех в социалните медии. Прочетете повече\n© 2011 e-Academy. Всички права запазени.


За пръв път президент на САЩ стъпи в Северна Корея - Haskovo.NET\n09:01, 01 юли 2019 г.\nДоналд Тръмп стана първият президент на САЩ в историята, който стъпи в Северна Корея, предаде Би Би Си. Това се случи по време на изненадващата среща между него и Ким Чен-Ун на границата между двете страни.\nТръмп беше поканен от своя севернокорейски колега да направи няколко крачки отвъд границата на демилитаризираната зона навътре в Северна Корея. Президентът на Щатите се съгласи, прекрачи я и се ръкува с Ким Чен-Ун. Той заяви на американеца, че е хубаво да се видят отново и че е приятно изненадан от мястото на срещата.\nСамият Тръмп заяви, че между двамата лидери се е развило чудесно приятелство. Той допълни пред журналисти после, че така или иначе е бил в региона и затова се е отбил да каже "здравей" на Ким.\nСлед това двамата се оттеглиха на едночасова среща, на която присъства и лидерът на Южна Корея, където обсъдиха ядрената програма на Пхенян.\nСлед срещата Тръмп заяви, че е поканил официално Ким Чен-Ун в Белия дом, но решението дали и кога да стане това остава на лидера на комунистическата страна. От своя страна, президентът на САЩ беше поканен да отиде до Пхенян някой път.


Местният вот може да катурне Реформаторския блок - Последни Новини от DNES.BG\nМестният вот може да катурне Реформаторския блок\nЕдинната листа на партиите във формата е под въпрос\n12 юли 2015 21:30, Златко Желев\nРеформаторите все още са с плаха надежда за обща регистрация на местния вот. Петте партии в блока всеки ден обсъждат кои кандидати да издигнат за кметове и съветници. Расте рискът поредната мина да взриви отношенията им.\nЕдин скандал вече избухна във Варна. Местната организация на СДС побърза да подкрепи кмета на ГЕРБ за втори мандат.\n"Може би Варна е един от градовете, за които трудно ще се разберем", призна Румен Христов от СДС. Той посочи, че друго решение на местната организация е възможно, но само след диалог.\nЗа ГЕРБ всеки глас е добре дошъл и дори очакват още. „Аз съм убеден, че дори много членове на ДСБ също ще подкрепят кандидата на ГЕРБ, защото той направи много за Варна”, коментира Цветан Цветанов.\nПреди четири години на местните избори петте партии от Реформаторския блок се явиха самостоятелно и получиха незначителни резултати. Ако на този вот не се представят добре, може да загубят тежест в правителството.\n"Всяка една от политическите формации трябва да постигне необходимия резултат, надявам се той да съответства на участието във властта и да има необходимата тежест", отбеляза бившият силов министър, цитиран от bTV.\nРезултатите на Реформаторския блок зависят от вътрешнопартийните отношения, а те са изключително динамични.\nНайден Зеленогорски за пореден път апелира да се вземе решение за или против регистрацията на блока като единен политически субект с общи листи и кандидати. Той отбеляза, че е "с една идея по-позитивен" – вероятно в сравнение с преди седмица, когато заплаши с оставка като председател на предизборния щаб.\nАко няма единна регистрация, номинациите ще стават по друг механизъм.\nОще по темата: Цветан ЦветановСДСДСБНайден ЗеленогорскиРумен ХристовБългария на гражданитеРеформаторският блок\nРед арми преди 4 години\nТо такова понятие и такъв политически субект няма... Това са шайка грабители, жадни за власт и пари\na преди 4 години\nСега дпс ще си назначат Боко за президент на рЪбЪ - все пак и Буда , и Павел са все 'ученици' на Митьо Гестапото от дс ...\nИ Боко, и Доган са свързани с Маргините от сик . Защо им казват коалиция 'бостан' ? Не е ли по - правилно да им казват коалиция 'сик' ? Сергейчо Сталинишев също е свързна с Маргините.\nБоко, Доган и Сергейчо са свързани с Брендо.\nБоко и Сергейчо са свързани с братя Галеви ..\nКак тогава въпросните лица да искат реформи в съдебната система ? Та нали те са оплетени като свински черва с лицата от ъндърграунда ...\nБоко, Доган и мамин Делянчо Пеефски си назначиха корпора\nте тия смешници незнам досега как не се разпаднаха! особено Миглена Кунева ненаядената евродепутатка\nИ Боко, и Доган са свързани с Маргините от сик . Защо им казват коалиция 'бостан' ? Не е ли по - правилно да им казват коалиция 'сик' ?\nБоко, Доган, Бостан, мамин Делянчо Пеевски и Гоце НЕ желаят реформи в съдебната система, защото всички те са част от статуквото на модела 'кой' .\nКой ?! Кой ми натресе Кунева, този вмирисан, политически труп ?!!\nрАМАДАН кУНЕВ да ГД.\nии преди 4 години\nСлед подкрепата за 16 милиарда лева и сегашното мишкуването в парламента ... РБ умре.\nНай изхвъкнал му е задника на Корморана!\nПавката преди 4 години\nТе вече позахлебиха обръчите. Бащата на Лукарски кешира обществени поръчки. Преди модата беше батко и братко - РБ въведоха синко и татко.\n4, страната ни няма бъдеще:)\nРБ се катурнаха завинаги.\nМного ... преди 4 години\n... важно! Няма да е кой-знае-каква загуба.\nСтилист Капанов преди 4 години\nАаааа тази снимка е стара, защото Ненчев е без коса! Той, откакто стана министър и, о'чудо, порасна му коса...\nИ какво като катурне. Нали гониме Гърция.\nЛукарски и триковете му,"Новата" Кунева и клякащата им псевдодемократична партийка нямат място в бъдещето на страната ни.\nРеформаторският блок няма алтрернатива за Посолството - те ще управляват туземците. А Боко как се е разприказвал напоследък за Русия може "началниците" от Посолството да го шитнат и да направят избори които с убедително мнозинство ще спечелат реформаторите.\nНяма лошо, но е добре да катурне и други.


Наръчник на начинаещия културист: Януари 2009\nПоследните два дни направих страхотни тренировки - някои упражнения с по-големи тежести, имаше чудесно напомпване почти на всички мускули и усещането беше невероятно, колкото и тъпо да звучи :) . След тренировки се чувстах доста добре, ободрен така да се каже и може би защото тренирах вечерта към 19 часа след това късно заспивах.\nА какво тренирах последните два дни пак да повторя - първия ден за мускулни групи : гърди, рамене, бицепс в тази последователност; втория ден: крака, гръб, трицепс пак в тази последователност. Понякога нямам много сили да тренирам ръцете добре, може би защото все ги тренирам в края на тренировката или просто ми е много натоварена програмата, но дано свикна за в бъдеше и по-добре да се справям. Твърдно все още задържам 2-та килограма, които отчетох, че съм качил преди 5 дни, а талията си е все същата като първоначалния размер. За някои може и нищо да не са 2 кг, но за мен са много, защото изключително трудно качвам килограми.\nСега ще си призная, че от програмата, която описах първоначално, някои упражнения ги променям постоянно като запазвам първите 2-3 основни - повече тези за рамене, бицепс и трицепс ги променям почти всяка 2-ра тренировка. Ама това са някакви подробности, за да има какво да напиша в блога :) , не знам дали е грешно или не е ...\nЕто ви едно видео за Серджо Олива - културистът с може би най-добрите ръце\nПубликувано от Николай Стамболийски в 1/23/2009 09:27:00 сл.об.\nДжон Карл Гримек е роден на 17 юни 1910 в Пърт Ембой, щата Ню Джърси. Започва да тренира с тежести още от 12-годишен, като използва уредите на брат си. Така той придобива атлетична фигура още като дете и през 30-те години става изключително популярен в Щатите. Ето тренировъчната стратегия, която следва Джон при своите занимания с тежести.\nОт наша гледна точка тренировките на Джон Гримек са неправилни, но както виждате, за него са дали чудесен резултат. Джон е тренирал по 4-5 пъти седмично, най-малко по 2 часа, като всеки ден тренира всички мускулни групи. Единственият тренировъчен метод, който е използвал в тренировките си, е пирамидата (увеличаване на тежестта и намаляне на повторенията). Гримек често променя упражненията и така не дава шанс на мускулите да се адаптират към натоварването. Сериите за всяко упражнение са 4-5, а повторенията в тях се движат в широки граници (от 3 до 20). Всяко повторение се изпълнява стриктно, като читингът е намален до минимум. Ето това е най-общо тренировъчната стратегия, с която Джон Гримек развива своята физика. И то без абсолютно никакви препарати. По негово време ги е нямало изобщо. Джон не тренира, за да "направи мускули", а за да бъде по-тежък и по-силен. Но заедно със силата идват и размерите и телесната красота. Именно поради съчетаването на сила и размери Гримек става доста популярен в САЩ. През 1934 той участва за първи път в състезание по вдигане на тежести (първенство на щата Ню Джърси) и печели първото място. В следващите години той обикаля страната, като провежда семинари с позиране . До този момент културизмът като спорт, какъвто го познаваме днес, не е съществувал. Именно Гримек прави първите стъпки за създаване на състезателния културизъм (въпреки че по начало тренира за сила, както вече става въпрос). По негово време започват да се организират първите състезания, на които се сравнява мускулатурата на участниците - това са "първообразите" на състезанията по културизъм. През 1940 г. се провежда първото мащабно състезание на подобен турнир под названието "Мистър Америка". Естествено, победител е Гримек. На следващата година американецът повтаря успеха си. От 41 до 48 г. той не се състезава, най-вероятно поради войната. Междувременно през 46 г. си извоюва титлата "най-мускулест мъж в Америка".През 1948 печели в Лондон състезанието "Мистър Вселена", където побеждава Стив Рийвс по (Мистър Америка 47) тактически начин. След двегодишна почивка Гримек се явява на голямо състезание между победителите в "Мистър Америка" и печели особено трудно пред Стив Рийвс.\nТова е последната голяма победа за бащата на културизма. През 1954 той се оттегля от състезателна дейност, но продължава да тренира още дълго. В съчетание с развити мускули Джон ни демонстрира добра гъвкавост, като докосва земята с длани, стоейки на стол. Той е единственият културист, който никога не е губил състезание. От 1963 до 1985 г. е редактор на списание "Muscular development". Умира внезапно на 20 ноември 1999 в дома си в САЩ, на 89 години.\nГримек няма голяма състезателна кариера, просто защото по негово време все още няма големи състезания по културизъм. Те са слабо популярни и в повечето случаи се "радват" на слаб интерес от страна на участници и публика. Ето защо за период от 10 години Гримек участва само в 5 състезания. Но това се казва участие, нали? Да не загубиш нито едно! На "Мистър Вселена 48" пред Гримек се изправя голямо предизвикателство - Стив Рийвс, който притежава суператлетично тяло със страхотни пропорции (днес Стив е общопризнат за културистът с най-добри пропорции за всички времена). На този турнир Гримек използва психическа атака, която леко изнервя Стив и той не успява да се представи по най-добрият начин. Така Гримек печели "Мистър Вселена", макар и с доста трудности. Отново така трудна е и победата му през 1950 г. и отново на пътя му е Стив Рийвс. В крайна сметка Гримек се оттегля непобеден - нещо, с което друг културист и до днес не може да се похвали.\nМежду победителите в "Мистър Америка"\nгърди: 128 см\nръце: 50 см\nврат: 47 см\nпрасец: 52 см\nПубликувано от Николай Стамболийски в 1/23/2009 12:36:00 сл.об.\nЛари Скот - първия Мистър Олимпия\nЛари Скот е роден на 12 октомври 1939 в Блекфут, щата Айдахо. Расте висок и слаб и никой от приятелите му (дори и той самият) не може да си представи какво ще постигне един ден. Изграденото от него тяло и до днес предизвиква завистта и възхищението на немалко хора по света. Нека се върнем назад в годините и да видим как от слабо, 55-килограмово момче Лари се превръща в здрав, 90-килограмов културист, спечелил първото и второто издание на най-престижния турнир - "Мистър Олимпия".Детството си Лари Скот прекарва в малко градче на име Покатело, недалеч от родното му място. Лари е принуден да помага на баща си, който е фермер. През свободното си време той се събира с приятелите си и всички заедно лудуват с часове. Скот расте висок и слаб. Теглото му е 55 килограма, а ръстът му е 173 см. Той е много недоволен от телосложението си, но просто не вижда какво може да направи, за да порасне. Вече се е примирил с "жестоката действителност", когато се случва нещо случайно, което завинаги променя живота му.\nПрез този "светъл и слънчев" ден Лари случайно намира старо списание за културизъм, на чиято корица стои Джордж Пейн, застанал в поза за трицепс. В самото списание има статия, в която Пейн предлага тренировъчна програма за ръце. Лари не си губи времето и още на следващия ден започва да тренира. Сдобива се с ос от стар трактор, която използва за щанга. В началото тази тежест му е достатъчна. Лари започва усилени тренировки, предимно за ръцете си. Спортът започва да го влече все повече и повече. Отдава цялата си душа на тренировките с тежести. Постепенно тялото му започва да нараства и той изпреварва приятелите си във физическото си развитие. В душата му се появява една голяма мечта - да спечели най-престижният тогава турнир по културизъм "Мистър Америка" .\nИ така, воден от своята мечта, Лари продължава с интензивните си тренировки. След като завършва училището в Покатело, у него се появява желание да замине за Холивуд, Калифорния, който има славата на "Меката" на бодибилдинга. След дълги убежд ения Лари успява да склони родителите си и отива да учи в Холивуд. Само че тренировките го вълнуват повече от ученето и след една година следване Скот е принуден да се върне в Покатело. Тук продължава тренировките си заедно със свой бивш съученик. Първо тренират заедно в неговото мазе, където има няколко уреди за тренировка. Скот тренира с удоволствие, но в главата му постоянно се върти споменът от Калифорния. Най-голямата му мечта не излиза от главата му - Лари иска да спечели "Мистър Америка". Скоро двете момчета се преместват да тренират в новосъздадена зала, където разнообразието от уредите е по-голямо. След няколко месеца собствениците на залата организират състезание в рамките на щата Айдахо, на което Лари решава да участва. Това е първото му състезание. Организира се в сградата на киното в столицата на щата. Интересът от страна на зрителите е много слаб. Участват 8 младежи, измежду които Лари е класиран на първо място. Това е добро постижение - състезателният му дебют увенчава с победа. Тогава Лари е на 20 години и тежи 69 килограма. Победата му дава допълнителен стимул и той започва да тренира още по-тежко. Успява да убеди тренировъчния си партньор и бивш съученик да замине с него и в крайна сметка двамата младежи се установяват в Калифорния. Тук те започват да тренират в залата на Винс Жиронда - Мистър САЩ за 1956 и 57 г. Под негово ръководство Лари научава доста интересни неща за тренировките и постига значителен мускулен растеж. След 2 години тренировки Лари участва на първото си сериозно състезание. Той поставя началото на състезателната си кариера.\nПървото състезание, на което участва Лари, е "Мистър Оос Анжелис". Там е класиран трети, но това място не го обезсърчава, а дори го стимулира. Два месеца по-късно Лари се явява на друго състезание - "Мистър Калифорния" и при същите конкуренти успява да спечели турнира. Това е първата му голяма победа. Лари усеща, че заветната му мечта изглежда все по-реална. Той става известен и излиза на кориците на списанията, издавани от президента на младата федерация ИФББ - Джо Уидър. По това време "Мистър Америка" се организира от две федерации. Едната е именно новата ИФББ, а другата е популярната тогава AAU. Мечтата на Лари е да спечели "Мистър Америка" точно към AAU, но за тази цел трябва да говори с нейния президент и да бъде одобрен за участие. Само че шефът на федерацията се заяжда заради това, че Лари се е снимал в списания на ИФББ, и отказва да го допусне да се състезава в турнира. Лари е доста неприятно изненадан. Остава му едно единствено решение: ИФББ. И Лари взема участие в "Мистър Америка" към ИФББ през есента на 1962. Най-после мечтата на Лари Скот се сбъдва - той е "Мистър Америка"!\nСлед спечелването на титлата Лари не се отказва от състезателна дейност. Той изпитва желание да завладява нови върхове и да прибави в актива си още състезателни отличия. Решава да участва на "Мистър Вселена", което се провежда няколко месеца след "Мистър Америка". Само че леко се отпуска и тренировките. Като резултат той не успява да спечели турнира. Титлата отива при 20-годишния Харолд Пул. Това е добър урок за Лари, който веднага се опомня и още на следвжщия ден е в залата за тренировки. На следващата година титлата от "Мистър Вселена" вече е в ръцете на лари. С това той печели двете най-престижни титли в културизма тогава. И точно когато смята да прекрати кариерата си, президентът на ИФББ обявява, че организира ново състезание. На него ще могат да участват само културисти, спечелили "Мистър Америка" или "Мистър Вселена". Името на турнира е "Мистър Олимпия". На него ще си дават среща само най-добрите културисти. Въодушевен от идеята да спечели и този турнир, Скот започва усилени тренировки. През есента на 1965 г. състезанието става факт. Мястото на повеждане е Ню Йорк, парична награда няма. Победителят получава единствено статуетка и аплодисментите на публиката. Но за Лари това е достатъчно. И без това досега никога не е получавал пари от състезание. Той печели първата "Олимпия" с гръм и трясък, така, както никой не го е правил оттогава насам. Лари е любимецът на публиката и когато се появява пред почитателите си, те просто "изригват". Лари става първият "Мистър Олимпия"! С това свое изпълнение той влиза в историята. Всъщност участниците в състезанието са всичко на всичко трима - Лари, Харолд Пул и Ъръл Мейнард. Лари става официално най-добрият културист в цял свят. На следващата година той отново участва в турнира и отново е шампион, този път определен измежду 4 души - той, Чък Сайпс, Харолд Пул и Серджо Олива. Този път състезанието има и парична награда - Скот получава $1000. След тази "Олимпия" Лари Скот официално обявява, че се оттегля от състезателна дейност.\nСлед края на състезателната си кариера Лари се ориентира главно към семейството си и към духовния живот. Той се включва активно в дейността на Мормонската църква, на която е член още от младини. Покрай това обаче той съвсем изоставя тренировките и скоро тегото му спада до 70 кг. Веднъж Лари копае в двора на къщата си и на следващия ден има силни болки в гърба. Тогава решава да поднови тренировките си, за да не заприлича на чувал на стари години. Понеже почти всичките му мускули са изчезнали, Лари не иска да тренира в зала и първоначално започва тренировки в гаража си. Скоро възвръща доста от мускулатурата си. Започва да обикаля учебните заведения, където провежда демонстрации и запознава младежите с културизма. Тази дейност му доставя истинско удоволствие и той продължава да я практикува дълги години. Когато е на 40 години, дори решава отново да участва в състезание по културизъм. Той се състезава на турнира за Диамантената купа на Канада. Класиран е на девето място, а първи е неговият връстник Крис Дикерсън, който три години по-късно ще спечели и титлата "Мистър Олимпия" (на 43-годишна възраст). Въпреки че е девети, Лари напомня за себе си и доказва, че наистина заслужава да влезе в историята като един от най-добрите културисти на всички времена. Неговите тренировъчни секрети вълнуват доста спортисти и за да задоволи интересите им, Лари написва книгата "Loaded Guns", в която разкрива тренировъчните си тайни. Книгата излиза от печат през 1992 г. и се продава на запад много добре. Дори след толкова години, интересът към Скот не е спаднал. Той изгради чудесно тяло, при това без никакви стероиди, а с много желание и силна воля, поради което си спечелва заслужена слава в цял свят.\nЛари Скот - състезателна кариера\nЛари развива своята състезателна дейност главно в началото на 60-те години. Първото състезание, на което участва, е първенство на щата Айдахо в края на 1959 г. Състезанието е лошо организирано и рекламирано. Почти никой не научава за него, а зрителите са съвсем малко. Състезанието се провежда в киното на град Бойс, столица на Айдахо. От осемте участници съдиите избират Лари за победител. Тогава той има добре оформена мускулатура, висок е 173 см и тежи 69 кг. След тази своя победа Лари заминава за Калифорния и там започва да тренира в залата на Винс Жиронда. Под негово ръководство той прави най-големия си напредък и печели "Мистър Калифорния" през 1960 г. в конкуренция от трима души. Две години по-късно Лари Скот изпълнява дългогодишната си мечта и печели "Мистър Америка". Същата година участва и на "Мистър Вселена", но не успява да надделее над Харолд Пул и спечелва второ място. Лари се е отпуснал и не тренира толкова съвестно, поради което позволява на Харолд да го изпревари. Но на следващата година Скот си връща за загубата чрез победата си над Пул на турнира "Мистър Олимпия". Това е неговото първо издание, в което участват само трима души - Лари, Харолд и Ъръл Мейнард. Харолд е на второ място, а Лари е първи. На следващата година той повтаря успеха си. Този път състезателите са 4. Първи е Лари, втори е Сайпс, трети е Пул, а четвърти е кубинецът Серджо Олива, който ще "гушне" статуетката от турнира за следващите три години. След тази "Олимпия" Лари се оттегля от сцената непобеден. След години решава да напомни за себе си и участва и в турнира за Диамантената купа на Канада, където е девети. Въпреки това публиката го аплодира горещо и му оказва нужната почит. Вижте цялата състезателна кариера на Лари Скот.\nМистър Лос Анжелис\nЗа Диамантената купа на Канада\nТоп форма на Лари Скот:\nгърди: 130 см\nръце: 51 см\nпрасец: 44 см\nПубликувано от Николай Стамболийски в 1/22/2009 09:50:00 сл.об.


Още веднъж Майкъл Фрейн. Пиесата му „Копенхаген“ се играе в София - kibea.net - Издателство КИБЕА\nОще веднъж Майкъл Фрейн. Пиесата му „Копенхаген“ се играе в София\nСлед българската премиера на романите „Стремглаво“ и „Строго личен живот“ за Майкъл Фрейн отново се заговори. Пиесата „Копенхаген“, която от месец се играе в Сити Марк Арт Център, свързва името на британския журналист, преводач, писател, сценарист и драматург с авантюрата (дали?) на актьорите Руси Чанев, Валентин Ганев и Стефка Янорова и на продуцента Христо Киров да я поставят на софийска сцена. Само десет представления са предвидени за залата на бившето кино „Левски“, остават още пет. До този момент драматургът Майкъл Фрейн беше популярен у нас с комедията си „Noises off“, играна под заглавието „Шум зад кулисите“ (реж. Андрей Аврамов, Младежки театър) и „Още веднъж отзад“ (реж. Иржи Менцел, Сатиричен театър).\nВсъщност авантюра ли е поставянето на пиеса за неофициалната среща между двамата забележителни физици Нилс Бор и Вернер Хайзенберг в разгара на Втората световна война? Надали, след като на петото представление залата е пълна и остава такава дори след първо действие, наподобяващо симпозиум по теоретична, ядрена и квантова физика. Неколцина зрители си тръгват – малка справка сочи, че така е при всички постановки на „Копенхаген“ по световните сцени.\nОстаналите 90% от зрителите обаче доглеждаме тричасовия спектакъл поне по две причини. Първо, стилът на Майкъл Фрейн е гърмяща смес от интелектуално напрежение, увлекателен разказ, провокативност и английски хумор (от смисления вид). В „Копенхаген“, както в „Стремглаво“ и „Строго личен живот“, обратите са на всяка крачка, внушенията, макар диаметрално противоположни в началото и края, са еднакво убедителни. Нищо не е каквото изглежда – авторът е почитател и преводач на Чехов, може би затова героите му говорят едно, но ги боли съвсем друго. Фокусът обаче ви-на-ги е върху мотивите зад постъпките им. […]\nСнимките долу са от посещението на Майкъл Фрейн в България през 2016 г. по покана на КИБЕА.\nИзточник на снимката в главата на новината: islandtheatre.com


Сигналът за бомба на Летище София – фалшив | Dnes.bg Новини\nСигналът за бомба на Летище София – фалшив\nСлед проверката на службите не е открито взривно устройство\n24 юни 2017 06:45, Василия Пейчева\nСигналът за бомба на Летище София е бил фалшив и не е открито взривно устройство, съобщиха от пресцентъра на летището.\nСигнал за бомба затвори летището в София\n24 юни 2017 00:42\nИзвършена е проверка от специализираните служби на МВР.\nНормалната работа на Терминал 2 е възстановена в 23:58 ч., а на Терминал 1 в 00:23 ч.\nСигналът за взривно устройство е постъпил около 22.40 ч. и незабавно бяха евакуирани хората на двата терминала.\nОт транспортното министерство съобщиха, че самолетите са излитали и кацали по разписание.\nОще по темата: летищеЛетище Софиябомбавзривно устройство\nСпират преди 1 година\nОпитват се да спрат изчезващите млади от тази дупка, но успяха само с няколко часа.\nТерминал 2 - мечтата на всеки между 18 и 55.\nxъммм преди 1 година\nНякой се е закъснявал за полета си и се е обадил да го чакат.\nЕвропедец преди 1 година\nСофийското летище и най "европейското" летище.Премахнаха местата за инвалиди защото сме най евроатлантически настроените.Лошия матрял да мре,при нас инвалиди нЕма,вси сме Сюартанци начело с нашия шогун Бойо Огъсаки!\nНие сме най беьопасната държава в света благодарение на другаря Борисофф.Тук се произвеждат оръжия за Ислямска Държава.Тук никой не притеснява разпространителите на радикален ислям.Тук спокойно си живеят или преминават всичкото тИрорист на света.Тук иФропейскитИ лидери складират всиИчкото *** и арабин...и да не забравяме ДЮНЕРИТЕ разбира се.Аллах въобще сине як Акбар тук.\nБлагодаря ти другарю слънце Борисофф за мирният и спокоен живот!Борисофф му акбар!\npikachu преди 1 година\nДо всички четящи и коментиращи: Летище Сф е може би най сигурното място в разпорената ни държава! Тук работят последните дисциплинирани и обучени хора със съвест, за това което правят. Не само служителите на летище, а и всички фирми обслужващи пътниците и самолетите! Летете спокойно - ние се грижим за вас!\nКак фалшив бе!Търсете още може да не сте я намерили!\nХората на летището си знаем работата. Нищо не може да ни стресне повече от самата работа! Летете си спокойно...\nЯзък,требеше да найдат бомба , за да улезнема и ний у цивилизовните дръжаве ,кой ги мръзат джихадистите.