Айзък Азимов — Избирателно право — Моята библиотека\nFranchise, 1955 (Пълни авторски права)\n4,3 (× 9 гласа)\nИзглежда само десетгодишната Линда от цялото семейство се радваше, че вече е будна.\nНорман Мюлер я чуваше през нездравия си унес въпреки приспивателното, което бе взел. (Най-после успя да заспи преди един час, но дори и тогава сънят му донесе по-скоро мъчение, отколкото почивка.)\nДетето се приближи до леглото на баща си и го разтърси:\n— Тате, тате, събуди се. Събуди се!\n— Добре, Линда — потисна той въздишката си.\n— Но, тате, наоколо е пълно с полицаи, повече са от всеки друг път! Полицейски коли и всичко останало!\nНорман Мюлер отстъпи пред настоятелния й опит да го събуди и се изправи замаян на лакти. Денят започваше. Едва-едва зазоряваше и си личеше зачатъкът на някаква ужасна сивота, която бе също толкова ужасяващо сива, колкото му беше и на душата. Чуваше жена си Сара да влачи крака из кухнята, приготвяйки задължителната закуска. Тъстът му Матю прочистваше усърдно гърлото си в банята. Без съмнение агент Хандли бе готов и го очакваше.\nДенят на изборите!\nКато за начало всичко бе така, както всяка друга година. Може би малко по-зле, защото през тази имаше избори за президент, но ако става дума за това, и сегашната не беше по-лоша от всички останали години, през които се провеждаха избори за президент.\nПолитиците говореха за guh-reat електорат и за огромния електронен мозък, който го обслужваше. Пресата анализираше ситуацията с индустриални компютри (нюйоркският „Таймс“ и „Поуст-Диспатч“ си имаха свои компютри) и страниците й бяха претрупани с леки намеци за предстоящето. Коментаторите и водещите на рубриките посочваха решаващия щат и област в пълно противоречие един с друг.\nПървият белег, че тази година няма да е като всяка друга, бяха думите на Сара Мюлер, отправени към нейния съпруг вечерта на четвърти октомври (до изборите оставаше точно един месец):\n— Кантуел Джонсън казва, че тази година щатът е Индиана. Той е четвъртият, от когото го чувам. Само си помисли, този път е нашият щат.\nМатю Хортенуейлър показа пламналото си лице иззад вестника, втренчи суров поглед в дъщеря си и изръмжа:\n— На тези им се плаща, за да дрънкат лъжи. Не ги слушай.\n— Четирима са, татко — каза Сара кротко. — Всички те определят Индиана.\n— Индиана е ключов щат, Матю — намеси се и Норман също така кротко, — заради закона на Хоукинс-Смит и онази бъркотия в Индианаполис. Той…\nМатю изкриви в застрашителна гримаса старото си лице и изрече рязко:\n— Но никой не казва Блумингтън или областта Монро, нали?\n— Е… — Норман не понечи да продължи разговора.\nЛинда, чието лице с малка изострена брадичка се въртеше по посока на всеки един от говорещите, запита с писклив глас:\n— Ти ще гласуваш ли тази година, тате?\nНорман се усмихна ласкаво и отговори:\n— Не мисля, че ще го направя, скъпа.\nВсичко това ставаше в обстановка на непрекъснато нарастващо вълнение, през месец октомври, в годината на президентските избори, когато Сара живееше спокойно в мечтания за своите близки.\n— Макар че това би било чудесно — гласът й бе изпълнен с копнеж.\n— Ако гласувам ли?\nНорман Мюлер имаше малки руси мустачки, които го правеха преди време доста привлекателен в младите очи на Сара, но когато те започнаха постепенно да посивяват, той просто загуби своя чар. Челото му се набразди с дълбоки бръчки, породени от нерешителния характер, а и, общо взето, Норман никога не бе изкушавал канцеларската си душица с мисълта, че се е пръкнал на света велик, нито пък допускаше възможността за каквито и да били обстоятелства, благодарение на които да стане знаменитост. Имаше си жена, работа, една малка дъщеря и като се изключат необичайните за него изблици на въодушевление или депресия, бе склонен да мисли, че е направил една доста изгодна сделка с живота.\nЗатова сега се почувства малко неудобно, но повече се разтревожи от насоката, която взимаха мислите на жена му:\n— Всъщност, мила моя — поде той, — в страната има двеста милиона хора, при такива шансове не смятам, че сме длъжни да прахосваме времето си, като си блъскаме главите и с такива мисли.\n— Ама, Норман, няма такова нещо като двеста милиона и ти добре го знаеш — каза жена му. — Преди всичко само хората между двайсет и шейсет години имат право да гласуват, а и става дума единствено за мъже, така съотношението се намалява, може би петдесет милиона към едно. После, ако наистина е само Индиана…\n— Тогава съотношението е приблизително четвърт милион към едно. Ти не би искала да залагам като на конно състезание при тези условия, нали? Хайде да вечеряме.\nМатю измърмори иззад вестника си:\n— Проклета глупост.\n— Ще гласуваш ли тази година, тате? — запита Линда отново.\nНорман тръсна глава в знак на отрицание и всички поеха към трапезарията.\nДо двайсти октомври Сара започна да се вълнува още повече. Веднъж на чаша кафе тя отбеляза думите на госпожа Шулц, която има братовчедка, секретарка на един от членовете на Законодателния съвет. Тази госпожа Шулц твърдяла, че всичките „тлъсти пари“ са в Индиана.\n— Тя казва, че дори президентът Вилърс възнамерява да произнесе реч в Индианаполис.\nНорман Мюлер бе имал тежък ден в магазина и отпъди тези думи от себе си с едно повдигане на веждите, без да проговори.\nМатю Хортенуейлър, вечно недоволен от Вашингтон, заяви:\n— Ако Вилърс произнесе реч в Индиана, това означава, че според него Мултивак ще издигне Аризона. На него не му стиска да дойде по-наблизо, глава като каша.\nСара, която при случай гледаше от благоприличие да не обръща внимание на думите на баща си, каза:\n— Аз не разбирам защо не обявяват името на щата по-скоро, после района и така нататък. След това елиминираните ще могат да си отдъхнат.\n— Ако правеха така, политиците щяха да следват съобщенията като лешояди — посочи Норман. — Докато се реши кой е градът, на всеки ъгъл по улиците ще има по двама конгресмени.\nМатю присви очи и прокара ядосано пръсти през оредялата си сива коса:\n— Те и така и така са си лешояди. Слушай…\n— Хайде сега, татко… — измърмори Сара.\n— Слушай, аз бях там, когато създаваха Мултивак — избуботи Матю, гласът му надви протеста на Сара без усилие. — Казват, че той ще сложи край на фанатизираните политици. Че нямало да има прахосани народни пари по кампаниите. Нямало да има повече ухилени нищожества, принудени насила и натикани благодарение на рекламните кампании, в Конгреса или в Белия дом. А всъщност ето какво става. Ще има много повече кампании отвсякога, само че те сега ще бъдат прикрити. Ще изпратят някои момчета до Индиана заради закона на Хоукинс-Смит, а други — в Калифорния, в случай, че нещата около Джо Хамър станат критични. Казвам ви, да премахнем всичките тези глупости. Назад към доброто старо…\nТук Линда се намеси изведнъж и го прекъсна:\n— Дядо, ти не искаш ли тате да гласува тази година?\n— Сега не се грижи за това — Матю хвърли поглед към малкото момиче и се обърна отново към Норман и Сара: — Някога гласувах. Леви-десни — отивах право в тъмната стаичка. В това нямаше нищо. Само казвах: „Този приятел е мой човек и аз гласувам за него.“ Така би трябвало да е.\n— Ама ти си гласувал, дядо? — възкликна Линда. — Наистина ли си гласувал?\nСара бързо се наведе над детето, за да го успокои и за да потули тази нелепа история, която би могла да стигне до съседите:\n— Няма нищо особено, Линда. Дядо ти не иска да каже, че наистина е гласувал. Всеки е правил така, дядо ти също, но това не е било истинско гласуване.\n— Аз не говоря за времето, когато съм бил малко момче — изрева Матю. — Аз бях на двайсет и две години, гласувах за Лангли и това си беше истинско гласуване. Може гласът ми да не е бил от кой знае какво значение, но си имаше своята тежест, както и всеки друг глас. Като гласа на всеки един. И никакъв Мултивак…\nНорман прекъсна гневната му тирада:\n— Хайде, Линда, време е да си лягаш. И стига си задавала въпроси за гласуването. Когато пораснеш, ще разбереш всичко за него.\nБащата целуна дъщеря си с антисептична нежност, след което тя тръгна неохотно към вратата. Майка й я побутваше да побърза с обещанието, че може и да погледа видео в леглото си до девет и петнайсет, ако се изкъпе бързо.\n— Дядо — Линда се спря пред Матю и остана с наведена главичка и със оплетени на гърба ръце, докато вестникът на дядо й се спусна малко, за да открие гъстите му вежди и очите, обградени от бръчки, наподобяващи птичи гнезда. Денят беше петък, трийсет и първи октомври.\n— Да? — отговори Матю.\nЛинда се приближи и сложи двете си ръце върху едно от колената на стареца, така че на него му се наложи да отстрани вестника.\n— Дядо, ти наистина ли някога си гласувал?\n— Нали ме чу какво казах? Така беше. Да не смяташ, че послъгвам?\n— Н-не, но мама казва, че тогава всеки е гласувал.\n— Правеха го.\n— Но как са могли? Как може всеки да е гласувал?\nМатю изгледа сериозно внучката си, после я вдигна и я сложи на коленете си.\nТой дори смекчи тона си:\n— Виждаш ли, Линда, преди около четирийсет години всеки винаги гласуваше. Ние искахме да решим кой да бъде новият президент на Съединените щати. Демократите и републиканците определяха по един свой представител и всеки можеше да каже кого избира. Когато изборният ден приключваше, брояха колко хора са искали демократите и колко — републиканците. Който имаше повече гласове, печелеше. Разбираш ли?\nЛинда кимна в знак на съгласие:\n— И как всички тия хора са знаели за кого да гласуват? Мултивак ли им е казвал?\nМатю смръщи вежди и погледна сурово детето:\n— Те сами преценяваха по съвест, момиче.\nВнучката се отдръпна от дядо си и тогава той смекчи отново тона си:\n— Аз не ти се карам, Линда. Но, разбираш ли, някога по цяла нощ преброяваха гласовете на хората, защото всички очакваха резултата с нетърпение. Затова бяха изобретени специални машини, които можеха да прегледат част от гласовете на първите избиратели и да ги сравнят с гласовете от същите райони в предишните години. По такъв начин машината можеше да изчисли какъв ще бъде крайният резултат и кой ще бъде избран. Разбираш ли?\n— Като Мултивак — кимна тя.\n— Първите компютри бяха много по-малки от Мултивак. Но после взеха да се появяват големи и те вече можеха да определят как ще завършат изборите, като им трябваха все по-малко и по-малко гласове. Така най-накрая бе построен Мултивак, който може да свърши цялата работа според гласуването на един единствен човек.\nЛинда се усмихна, защото чу най-после нещо познато от тази история и каза:\n— Не, не е хубаво — намръщи се Матю. — Не искам една машина да ми казва как съм бил искал да гласувам само защото някакъв шегаджия в Милуоки е решил, че е против използването на повече гласове при изчисляването на резултата. Може пък да ми се иска да гласувам надолу с главата, защото така ще ми е хубаво. А може би не искам изобщо да гласувам. Може и…\nЛинда изведнъж се плъзна от коленете му на пода и взе да бие отбой, защото видя на вратата майка си.\nСара бе все още с палто и дори не бе имала време да си свали шапката — припряна, останала почти без дъх, тя се сопна на детето:\n— Дръпни се, Линда. Не се пречкай в краката на майка си.\nСлед което се обърна към Матю и докато махаше шапката от главата си и приглаждаше косите си, каза:\n— Ходих у Агата.\nБаща й я изгледа критично, без дори да издаде и звук в отговор на това заявление и потърси опипом вестника си.\n— Знаеш ли какво каза тя? — продължи Сара, разкопчавайки палтото си.\nМатю разпъна шумно вестника, показвайки, че иска да чете, но все пак отговори:\n— Стига, татко… — Сара, обаче, не можеше да си позволи точно сега да се разгневи, защото нямаше време, трябваше да каже какво е научила, а баща й бе единственият слушател подръка. Затова продължи: — Както знаеш, мъжът на Агата — Джо — е полицай. Той казва, че миналата нощ в Блумингтън е пристигнал цял един камион с тайни агенти.\n— Не са дошли за мене.\n— Не разбираш ли, татко? Агенти от секретните служби, а ние сме пред избори. В Блумингтън.\n— Може би разследват банков обир.\n— В града не е имало банков обир от години… Татко, ти си непоправим.\nСлед миг Сара се оттегли демонстративно.\nНорман Мюлер също не прие новината с кой знае какъв интерес:\n— Хайде сега, Сара, как така Джо, мъжът на Агата, е разбрал, че те са агенти от секретните служби? — запита той спокойно. — Те не се разхождат с лични карти, залепени на челата им.\nНо на следващата вечер, на първи ноември, тя вече можеше да каже триумфално:\n— Направо всеки в Блумингтън очаква гласоподавателят да е някой местен човек. В новинарската емисия по блумингтънското видео кажи-речи така бе съобщено.\nНорман стана неспокоен. Не можеше да го отрече, а и сърцето му се бе свило тревожно. Ако гръмотевицата на Мултивак наистина улучеше Блумингтън, това щеше да означава купища журналисти, шоу програми по видеото, туристи, всякакви… неподозирани дразнители. Норман обичаше спокойния установен ред на живота си, докато сега отдалечените доскоро дандании в политиката щяха да се окажат неприятно близко.\n— Всичко това са слухове. Нищо повече — реагира той.\n— Ами тогава почакай и ще видиш. Просто почакай и ще видиш.\nКакто се развиваха нещата, време за чакане явно нямаше, защото звънецът на вратата зазвъня настоятелно и когато Норман Мюлер отвори и каза „Да?“, един висок мъж с мрачен израз на лицето запита: „Вие ли сте Норман Мюлер?“\nНорман отново каза „Да“, но този път гласът му бе странно приглушен. От поведението на непознатия не беше трудно да се разбере, че той е човек, облечен във власт, и смисълът на неговата задача изведнъж стана неизбежно ясен, докато само преди миг всичко това би било немислимо, невъзможно.\nМъжът показа своето удостоверение за самоличност, прекрачи прага на къщата, затвори врата след себе си и каза тържествено:\n— Господин Норман Мюлер, длъжен съм да ви информирам от името на президента на Съединените щати, че вие сте избран да представяте американския електорат във вторник, четвърти ноември 2008 година.\nНорман Мюлер успя, макар и трудно, да се добере до стола си без чужда помощ. Седеше пребледнял и почти изпаднал в несвяст, докато Сара му донесе вода и взе да потупва ръцете на съпруга си. Самата тя се бе паникьосала, но все пак простена през стиснати зъби: „Стегни се, хайде, Норман. Не припадай. Те ще изберат някой друг.“\nКогато бе в състояние да говори, Норман успя да прошепне:\n— Извинете ме, сър.\nАгентът от тайните служби бе свалил палтото си, разкопчал сакото си и седеше спокойно на дивана.\n— Няма нищо — отговори той, бюрократичния му вид сякаш се бе изпарил при оповестяването на официалното решение и сега той бе един съвсем обикновен, едър и дори приятелски настроен човек. — За шести път правя такова съобщение, виждал съм всякакви реакции. И нито една от тях не прилича на онази, която наблюдаваме по видеото. Знаете ли какво имам предвид? Блаженото предано изражение на човека и образа, който заявява: „За мен ще е велика привилегия да служа на своята страна.“ Ей такива работи.\nАгентът се засмя успокояващо.\nВ същия миг се засмя и Сара, но в нейния глас звучаха резки, истерични нотки.\n— Сега ще трябва да бъдем заедно с вас известно време — каза агентът. — Аз се казвам Фил Хендли. Ще съм ви благодарен, ако ме наричате Фил. Господин Мюлер не може да напуска дома до деня на изборите. Госпожо Мюлер, ще трябва да съобщите в магазина, на работното му място, че мъжът ви е болен. Вие можете да вършите работата си засега, но трябва да дадете съгласието си да не казвате нито дума за ситуацията тука. Ясно ли е, госпожо Мюлер?\nСара кимна енергично:\n— Да, сър. Нито дума.\n— Добре. Но, госпожо Мюлер — Хендли я изгледа сериозно, — да знаете, че не си правим шеги. Излизайте от дома само ако е необходимо да го правите, в такива случаи ще има човек, който ще ви следи. Съжалявам, но сме длъжни да действаме единствено по този начин.\n— Ще ме следят?\n— Не явно. Не се притеснявайте. А и тази мярка е само за два дена, докато бъде направено официалното обръщение към нацията. Вашата дъщеря…\n— Тя вече е в леглото — побърза да каже Сара.\n— Добре. На нея трябва да й се каже, че съм някакъв роднина или приятел, който ще остане известно време. Ако разбере каква е истината, не може да излиза оттук. За баща ви е най-добре във всички случаи да си стои вкъщи.\n— На него това няма да му хареса — каза Сара.\n— Няма избор. И така, понеже тук не живеят други хора…\n— Очевидно вие знаете всичко за нас — прошепна Норман.\n— Доста — съгласи се Хендли. — И така, това са моите изисквания към вас засега. Ще се постарая да ви съдействам, доколкото мога, и да не ви причинявам неудобства. Правителството ще заплаща издръжката ми тук, така че няма да ви вкарам в разходи. Всяка нощ ще ме замества някой от колегите ми, който ще остава в тази стая, затова няма да имате никакви проблеми за осигуряването на спането ми. А сега, господин Мюлер…\n— Можете да ме наричате Фил — каза отново агентът. — Целта на моя двудневен престой преди официалното изявление е да ви подготвим за вашето решение. Предпочитаме да ви срещнем с Мултивак, когато сте във възможно най-уравновесен статус на мозъка. Само си почивайте и се постарайте да си внушите, че това е единствената ви работа за цял ден. Окей?\n— Окей — каза Норман, след което разтърси силно глава. — Но аз не искам да поемам такава отговорност. Защо аз?\n— Така — каза Хендли, — хайде да започнем направо оттук. Мултивак преценява всевъзможни съществуващи фактори, милиони данни. Все пак един от тях е неизвестен и няма да бъде познат още дълго време. Това е моделът на реакцията на човешкия мозък. Всички американци са под влиянието на моделиращия натиск на онова, което останалите американци правят и говорят, под влиянието на нещата, които им се случват и които те причиняват на другите. Всеки американец може да бъде доведен при Мултивак, за да бъдат изследвани възможностите на неговия мозък. По този начин могат да бъдат оценени способностите на всички останали мозъци в страната. Някои американци в определени моменти са по-добри за тази цел, отколкото другите, в зависимост от събитията през годината. Мултивак ви избра като типичен представител на тази година. Не най-умният или най-силният, или човекът с най-голям късмет, а типичният представител. А ние не поставяме под съмнение Мултивак, нали?\n— Не може ли да е сгрешил? — запита Норман.\nСара, която досега слушаше разговора им неспокойна, веднага се намеси:\n— Не го слушайте, сър. Той просто е изнервен, както разбирате. Всъщност той е много начетен и винаги следи политиката съвсем отблизо.\n— Мултивак прави заключенията и взима решенията, госпожо Мюлер — каза Хендли. — Той избра вашия съпруг.\n— Но дали той знае всичко? — настояваше Норман необмислено. — Не е ли могъл да сгреши?\n— Да, възможно е. Няма смисъл да се лъжем. През 2003 година избраният гласоподавател умря от сърдечен удар два часа преди да му бъде съобщено каква е неговата роля. Мултивак не предвиди тази ситуация. Не можа. Един гласоподавател може да е умствено неуравновесен, от нравствена гледна точка неподходящ или, понеже това е от значение, нелоялен. Мултивак не може да знае всичко за всеки, докато не му се подаде цялата съществуваща информация. Затова има винаги допълнителни варианти, готови за прилагане. Не мисля, че този път ни се наложи да се възползваме от някой. Вие се радвате на добро здраве, господин Мюлер, наблюдаваха ви много внимателно. Вие отговаряте на изискванията.\nНорман зарови лице в шепите си и остана като вцепенен.\n— До утре сутринта, сър, той ще е в изрядно състояние — каза Сара. — Просто му е нужно да свикне с мисълта за този избор, това е всичко.\n— Разбира се — каза Хендли.\nКогато останаха сами в спалнята си, Сара Мюлер се изрази по друг, много по-решителен начин. Основната част от лекцията й беше: „И така, стегни се, Норман. Ти се опитваш да отхвърлиш шанса на живота си.“\n— Това ме плаши, Сара — прошепна отчаяно Норман. — Цялата тази работа.\n— За бога, защо? Какво толкова има, освен да отговориш на един-два въпроса?\n— Отговорността е прекалено голяма. Не мога да я поема.\n— Каква отговорност? Няма никаква отговорност. Мултивак те е избрал. Отговорността си е на Мултивак. Всеки го знае.\nНорман изведнъж се вдигна от възглавницата във внезапен изблик на недоволство и терзание в едно и също време:\n— Всеки би трябвало да го знае. Но много хора нищо не знаят. Те…\n— По-тихо — изсъска Сара с ледена интонация. — Ще те чуе целият град.\n— Те не знаят — Норман реагира бързо и започна пак да говори шепнешком. — Когато говорят за администрацията на Риджели през 1988 година, казват ли, че той ги спечели с обещания-небивалици и с расистки измишльотини? Не! Те говорят за проклетия глас на Макомбер, сякаш Хъмфри Макомбер бе единственият, който имаше нещо общо с това, защото той се изправи пред Мултивак. Аз самият казвах така… и едва сега мисля, че горкият човечец е бил просто един фермер, отглеждал е зеленчуци, той не е молил да бъде избран. Защо вината му да бъде по-голяма от тази на всеки друг? Сега неговото име е ругатня.\n— Започваш да се държиш като дете — каза Сара.\n— Започвам да ставам благоразумен. Казвам ти, Сара, няма да приема. Не могат да ме накарат да гласувам, ако не искам. Ще кажа, че съм болен. Ще кажа…\nНо на жена му й бе дошло вече до гуша:\n— А сега ти ме послушай — зашепна тя вбесена. — Ти не си сам, за да мислиш единствено за себе си. Знаеш какво значи да си гласоподавател на годината. При това в президентски избори. Това означава публична изява, слава и може би планини от пари…\n— А после аз се връщам, за да си бъда отново чиновник.\n— Няма да си. Ако имаш поне малко мозък, ще станеш управител, а ти непременно ще имаш мозък, защото аз ще ти казвам какво да правиш. Ако си изиграеш картите както трябва, държиш в ръцете си общественото мнение и можеш да накараш корпорацията „Кенел Сторс“ да подпише сигурен договор за твоето повишение, в който да има също така клауза за съответната заплата, а и подходящи изгледи за пенсиониране.\n— Не в това е смисълът на гласуването, Сара.\n— Този ще е смисълът за тебе. Ако не дължиш нищичко на себе си или на мене… аз не моля за себе си… то дължиш нещо на Линда.\n— Ами не е ли така? — избълва Сара.\n— Да, скъпа — измърмори Норман.\nНа трети ноември бе направено официалното обявление и за Норман бе прекалено късно да отстъпи, дори и ако бе в състояние да набере смелост само за да се опита.\nКъщата им бе запечатана. Агентите от секретните служби се появиха открито и блокираха всеки достъп към нея.\nВ началото телефонът звънеше непрестанно, но Филип Хендли приемаше всичките обаждания с очарователно извиняваща се усмивка. Накрая сменникът му ги препращаше направо в полицейското управление.\nНорман предполагаше, че по този начин си спестява не само бурните (и завистливи?) поздравления на приятели, но и нечуваното давление на продавачите, надушили изгодата, както и лукавата любезност на политиците от цялата страна… Навярно дори и смъртните заплахи от неизбежните маниаци…\nНа вестниците сега им бе забранено да посещават дома му, за да го предпазят от обременяващото напрежение, а телевизията бе кротко, но решително изключена под шумните протести на Линда.\nМатю помърмори и остана в стаята си; Линда, след първия порив на вълнение, се намуси и захленчи, защото не можеше да напуска дома; Сара разпредели времето си между задълженията по приготвянето на храната за настоящия момент и плановете за бъдещето; а депресията на Норман живееше и нарастваше, подхранвайки сама себе си.\nВторник, утрото на четвърти ноември 2008 година най-после дойде. Това беше Денят на изборите.\nЗакуската тази сутрин беше твърде ранна, хранеше се само Норман Мюлер, при това съвсем механично. Дори душът и бръсненето не успяха нито да го върнат към реалността, нито да променят неговата убеденост, че и с тях, и без тях той си е все мръсен.\nДружелюбният глас на Хендли правеше всичко възможно, за да вдъхне малко повече топлота на сивото и неприветливо утро. (Прогнозата за времето обещаваше облачен ден с изгледи за дъжд преди обяд.)\n— Ще държим дома обграден, докато господин Мюлер се върне, но след това ще ви освободим от тежестта си — каза Хендли, агентът от тайните служби бе надянал пълната си екипировка, която включваше пистолети и тежки месингови кобури.\n— Вие изобщо не ни бяхте в тежест, господин Хендли — усмихна се превзето Сара.\nНорман изпи две чаши кафе, попи влагата от устните си със салфетка, надигна се и каза смутено:\n— Аз съм готов.\nХендли също се изправи:\n— Много добре, сър. А на вас, госпожо Мюлер, ви благодаря за сърдечното гостоприемство.\nБронираната кола забръмча из пустите улици. Те бяха доста пусти дори и за този час от утрото.\n— Винаги спират движението по нашия маршрут, откакто бомбеният атентат за малко не провали изборите Леверет 92-ра — отбеляза Хендли.\nКогато колата спря, агентът от секретните служби, както винаги внимателен, помогна на Норман да слезе от нея и го поведе към подземен проход, покрай чиито стени стояха на пост войници.\nВлязоха в ярко осветена стая, където трима мъже, облечени в бели униформи, ги посрещнаха усмихнато.\n— Но това е болницата — прозвуча рязко гласът на Норман.\n— Няма никакво значение — бе готов веднага отговорът на Хендли. — Причината е тази, че болницата има необходимите условия.\n— Ами тогава какво следва да правя аз?\nХендли кимна. Един от тримата мъже в бяло се приближи към тях:\n— Аз ще поема вече нещата, агент.\nХендли поздрави сдържано и излезе от стаята.\nМъжът в бяло продължи:\n— Няма ли да седнете, господин Мюлер? Аз съм Джон Полсън. Главен специалист по изчисленията с компютър. Това са Самсон Левин и Петер Дорогобуш, моите асистенти.\nНорман се ръкува сковано с всичките. Полсън бе средно висок, с меки черти на лицето, от което усмивката не слизаше, както изглежда. Той беше с тупе, което се забелязваше от пръв поглед, и носеше старомодни очила с пластмасова рамка. Докато разговаряха, си запали цигара. (Норман отказа предложението му да запали заедно с него.)\n— Преди всичко, господин Мюлер, искам да знаете, че ние не бързаме — каза Полсън. — Искаме да останете с нас цял ден, ако е необходимо, само за да свикнете с всичко, което ви обкръжава и да забравите всякаква мисъл за нещо необикновено тук, нищо клинично няма, ако ме разбирате какво имам предвид.\n— Всичко е наред — отговори Норман. — Иска ми се само това да свърши колкото е възможно по-скоро.\n— Разбирам какво изпитвате. Но от друга страна искаме да осъзнавате ясно точно какво става. Преди всичко Мултивак не е тук.\n— Не е? — въпреки цялото си напрежение, той все пак с нетърпение бе очаквал да види Мултивак. Казваха, че е дълъг половин миля и висок три етажа, че петдесет техници се движат непрекъснато по коридорите вътре в него. Той бе едно от чудесата на света.\nПолсън се усмихна:\n— Не. Той не е миниатюрен, както вероятно сте чували. Разположен е под земята и много малко хора знаят точно къде се намира. Би трябвало да разбирате причините, след като той е нашето най-голямо богатство. Повярвайте ми, изборите не са единственото нещо, за което го използваме.\nНорман си помисли, че съвсем се е разбъбрил, но в същото време бе заинтригуван:\n— Мислех си, че ще го видя. Така ми се искаше.\n— Сигурен съм. Но за това се изисква президентско разпореждане, дори и да го получи човек, после то трябва да бъде заверено от службата за охрана. И все пак ние тук сме включени към Мултивак посредством лъчева трансмисия. При нас може да бъде разтълкувано всичко, което Мултивак казва, а нашата реч достига директно до него, така че в известен смисъл той също присъства.\nНорман се огледа. Техническото оборудване в помещението му бе напълно непознато.\n— Нека да ви обясня, господин Мюлер — продължи Полсън. — Мултивак вече има по-голяма част от необходимата информация, за да реши изхода от изборите — и националните, и щатските, и местните. Необходимо му е само да провери някои непредвидими начини на мислене и за тази цел той ще използва вас. Ние не можем да предугадим какви въпроси ще задава, а е възможно те да ви се сторят не много смислени, дори и на нас ни се е случвало. Той може да ви попита как се отнасяте към премахването на сметта във вашия град, дали предпочитате централните пещи за изгаряне на смет. Съществува вероятност да ви попита дали имате свой личен лекар или се ползвате от услугите на Националната медицинска служба. Разбирате ли?\n— Каквото и да ви попита, отговаряйте със свои думи, така, както ви се иска. Ако смятате, че трябва да обяснявате пространно, направете го. Говорете и един час, ако сметнете за необходимо.\n— А сега, още едно нещо. На нас ще ни се наложи да използваме някои прости апарати, които автоматично ще измерват кръвното ви налягане, сърдечната пулсация, специфичната проводимост на кожата, ще правят и диаграма на мозъчната дейност, докато вие говорите. Апаратите сигурно ще ви се сторят страшни, но всеки един от тях действа напълно безболезнено. Вие дори няма да усетите, че те работят.\nДругите двама техници вече се бяха заели с механизмите, от които струеше матов блясък и които се придвижваха с добре смазани колелца.\n— Това да не би да е, за да проверите дали лъжа или не? — запита Норман.\n— В никакъв случай, господин Мюлер. Изобщо не става дума за лъжа. Важно е единствено емоционалното ви състояние. Ако машината ви пита какво е мнението ви за училището на вашето дете, вие можете да кажете, да речем: „Мисля, че учениците в него са прекалено много.“ Това са само думи. По начина, по който реагират вашият мозък, сърце, хормони и потни жлези, Мултивак може да прецени точно доколко присърце ви е тази тема. Той ще разбере чувствата ви по-добре от самия вас.\n— Никога не съм чувал такова нещо — каза Норман.\n— Сигурен съм, че не сте. Повечето от детайлите на работния процес на Мултивак са свръхсекретни. Например когато си тръгвате, ние ще ви помолим да подпишете един документ, с който да се закълнете, че никога няма да разкривате естеството на въпросите му към вас, естеството на вашите отговори, какво е било направено или как е било направено. Колкото по-малко се знае за Мултивак, толкова по-малка е вероятността хората, които го обслужват, да бъдат подложени на умишлен натиск отвън — усмихна се мрачно Полсън. — Истината е, че животът на всеки един от нас е тежък до немай-къде.\n— Разбирам — кимна Норман.\n— И сега вече: искате ли нещо да хапнете или да пийнете?\n— Не. Точно сега нищо не искам.\n— Имате ли някакви въпроси?\nНорман поклати глава в знак на отрицание.\n— Тогава ще ни кажете, когато се приготвите.\n— Готов съм още сега.\n— Уверен сте?\nПолсън кимна одобрително и вдигна ръка, за да даде знак на останалите. Те тръгнаха със заплашителното си оборудване и Норман Мюлер усети, че дишането му се ускори, докато ги наблюдаваше.\nИзпитанието продължи почти три часа с една кратка почивка за кафе и притесняващия сеанс с нощното гърне. През цялото това време Норман Мюлер остана затворен в машината. До гуша му дойде да седи затворен.\nПомисли си саркастично, че обещанието да не разкрива нищо от случилото се, ще бъде много лесно за спазване. Въпросите вече бяха станали на миш-маш в главата му.\nПреди опита си мислеше, че гласът на Мултивак е гробовен, свръхчовешки, плътен и кънтящ, но сега разбра, че това е само негова представа, която той си бе изградил от многото телевизионни шоупрограми. Истината бе печално прозаична. Въпросите се изнизваха във вид на късчета перфорирано метално фолио, които една друга машина преобразуваше в думи и Полсън ги четеше на Норман, след което му даваше изписаните въпроси и го оставяше да си ги прочете наум. А отговорите на Норман се записваха с помощта на устройство, от което техниците ги възпроизвеждаха на Норман за потвърждение с необходимите поправки и добавки. После ги подаваха на следващата машина, тя ги преобразуваше и накрая ги излъчваха към Мултивак.\nЕдинственият въпрос, който можеше да си припомни Норман в този момент, му прозвуча нелепо клюкарски: „Какво мислите за цената на яйцата?“\nНо вече всичко свърши и техниците внимателно махнаха многобройните електроди от тялото му, отлепиха пулсиращата превръзка от горната част на едната му ръка и откараха апаратурата.\nМюлер се изправи, пое си дълбоко въздух, потръпвайки, и запита:\n— Това ли е всичко? Преминах ли изпитанието?\n— Не съвсем — забърза Полсън насреща му, като се усмихваше успокояващо. — Налага се да ви помолим да останете още един час.\n— Защо? — реагира Норман остро.\n— Толкова време ще е необходимо на Мултивак, за да прибави новите данни към трилионите други, които има. Хиляди избиратели са загрижени. Ситуацията е много сложна. Може да се окаже, че ще възникнат единични спорове тук и там, някой наблюдател във Феникс, Аризона ще изкаже мнение или някой съвет в Уилксбъроу, Северна Каролина ще се съмнява в резултата. В такъв случай Мултивак ще бъде принуден да ви зададе един или два решаващи въпроса.\n— Не. Няма да издържа всичко това отново — каза Норман.\n— Най-вероятно няма да се наложи — опита се да го успокои Полсън. — Рядко се случва. Но за всеки случай, трябва да изчакате — в гласа му прозвучаха едва доловими стоманени нотки. — Вие нямате избор. Длъжен сте.\nНорман седна уморено и сви рамене.\n— Не можем да ви позволим да четете вестник, но ако обичате истории за мистериозни убийства, ако ви се играе шах или има нещо, с което да ви помогнем времето да минава по-бързо, моля ви да ми кажете.\n— Няма нищо. Ще почакам.\nВъведоха го в малка стая в непосредствена близост до онази, където му задаваха въпросите. Норман потъна в креслото с изкуствена тапицерия и затвори очи.\nКаквото и да му костваше това, той трябваше да изчака този последен час.\nСедеше напълно неподвижен и напрежението бавно го отпусна. Дишането му започна да става по-равномерно, вече можеше да сплете ръце, без да усеща така явно, както преди, треперенето на пръстите си.\nМоже би нямаше да има повече въпроси. Може би това беше краят.\nАко изпитанието бе завършило, тогава би трябвало да следват факелните шествия и да завалят поканите за всякакви разговори. Гласоподавателят на годината!\nТой, Норман Мюлер, обикновеният служител в малък универсален магазин в Блумингтън, Индиана, който нито по рождение бе белязан със знака на величието, нито по-късно бе успял да го достигне, получи величието на тепсия.\nИсториците щяха да говорят съвсем сериозно за изборите на Мюлер от 2008 година. Така щяха да се наричат те — изборите на Мюлер.\nСлава, по-добра работа, златен дъжд от пари, които вълнуваха Сара и едва-едва засягаха периферията на неговото съзнание. Всичко това щеше да е добре дошло, разбира се. Той не можеше да го отрече. Но точно в този момент съзнанието му бе завладяно от друга мисъл.\nСпящият патриотизъм бе започнал да се пробужда в него. В края на краищата той представяше целия електорат. Той фокусираше възгледите на всички. Той, неговата собствена персона, в този ден олицетворяваше цялата Америка!\nВратата се отвори и изостри до краен предел вниманието му. Стомахът му се сви: никакви въпроси повече!\nПолсън се усмихваше:\n— Това е всичко, господин Мюлер.\n— Няма други въпроси ли, сър?\n— Няма нужда от нито един въпрос повече. Всичко е пределно ясно. Сега ще ви откарат обратно до дома ви, а после вие отново ще бъдете обикновен гражданин. Дотолкова, доколкото хората ви позволят.\n— Благодаря ви, благодаря — изчерви се Норман. — Интересно кой ли бе избран?\n— За отговора ще трябва да почакате до излизането на официалното изявление — поклати глава Полсън. — Правилата са неумолими. Не можем да ви кажем. Разберете ни.\n— Разбира се. Да. — Норман се смути.\n— Секретната служба е приготвила необходимите документи, за да ги подпишете.\n— Да. — Изведнъж Норман Мюлер изпита гордост. Чувството го обсеби с все сила. Той се гордееше.\nВ този несъвършен свят суверенните жители на първата и най-великата Електронна демокрация чрез Норман Мюлер (чрез него) бяха упражнили още веднъж своето свободно, неограничено право на избор.\nЧитателите на „Избирателно право“ са прочели и:


LAMARTINIA: Тема: за бременността\nТема: за бременността\nПри мен започна с една мека торта. "Искам мека торта". В два през нощта. Сюрреалистичен принцески каприз. То си имало обяснение. Започнах да надушвам миризми през 5 стаи, бях като детектор - кофа с половин пиле, три цигари и обелка от ябълка на 3,8 метра вдясно. Изтръпваха ми ръцете и краката - реших, че е някаква настинка. После разбрах. Тестът само потвърди това, което вече знаех. Тъкмо бях напуснала омръзналата ми вече работа. Исках да сменям бранша. Е, смених го.\nСамо месец след като бяхме си го пожелали в една хотелска стая в Барселона. Направо летиш. Идва ти да разлепиш плакати навсякъде със снимката от първия ехограф. Изчетох всичката литература с кореми на корицата. Коя сполучлива, коя недотам. Установих, че има "бг мами", форуми, клубове и какво ли още не. Споменавала съм, че никога преди това не бях влизала имагинерно в ролята на майка. Никога не съм мислила имена, не съм си представяла евентуални деца, не съм се просълзявала при вида на детски дрешки. Бях малко темерут в това отношение.\nПървите три месеца дежурях в тоалетната, гледах телевизия и спях. Пиех айрян и тоник с литри - неща, за които не бих се сетила в нормално състояние. Никакво такова, все още не знаеш какво се случва. Радваш се, ама не съвсем. Гледаш една точка на монитора, чуваш сърдечен ритъм, seriously?\nИмах прекрасна бременност - без усложнения, не работех, време за всичко и всички, пръсках щастие наляво надясно. 4-ти, 5-ти и 6-ти месец са най-очарователните - вече не повръщаш, а още не ти тежи. Навъртяхме толкова километри с тумбак, че всички ме мислеха за луда. Не можех да спя и гледах по нощите Discovery - Deadliest catch. Изключително подходящо за развълнувани хормони, и досега ми е любимо. Почти изтърбуших един диван от седене. Качени килограми - над 20. Равномерно разпределени, почти незабележими (уж). Много разходки.\nНе се взимах прекалено насериозно, не исках да втълпявам на всички колко съм важна, защото нося дете. Ходихме по концерти, плажове, скали, реки, страни, гости - всичко както преди, с лека доза предпазливост. И огромна доза щастие. Реставрирах бюфет, правихме ремонт, преместихме се на новото място. Всичко в последния момент. Шегувахме се, че ще родя в някой кашон.\nПоследния месец се молех да успея да си лакирам ноктите на краката преди раждането и да не се налага да си купувам палто за бременни. Вътрешно знаех, че всичко ще е наред. Дори не успях да се притесня като хората. Накрая всички стават адски досадни, защото не помнят датата на термина и непрекъснато питат "Ама ти няма ли да раждаш?!". Странни хора.\nУспокояващо и вдъхновяващо :) И аз съм "малко темерут в това отношение"\n29 февруари 2012 г., 14:48\n29 февруари 2012 г., 15:04\nЕмоционално, много емоционално Мария. Благодаря! Сгря ми душата. Чудя се кога ли и аз ще изпитам това щастие?! Поздрави,Д.\n29 февруари 2012 г., 15:46\n29 февруари 2012 г., 17:24\nСтрахотна публикация, която много ме развълнува! Бременността е уникален момент в живота на жената и ние трябва да се чувстваме благословени, че на нас е отредено да носим новия живот. Мъжете просто никога не могат да изпитат това неповторимо чувство! А когато ни се случва за първи път е наистина толкова вълнуващо - денят ти започва с нероденото ти дете и участва във всичко, което правиш - вземате душ заедно, отивате на работа заедно, хапвате си заедно, разхождате се заедно и си лягате пак заедно. Разказваш на нероденото си човече, че много го искаш, че го чакаш и го обичаш. А то те слуша. И разбира. И също те обича. Моята бременност беше страхотна - без сутрешното гадене, без каквито и да е тревоги, без дори да ми стане тежко носенето на корема, за което съм безкрайно благодарна! Удоволствие беше да бъда бременна!На Дани Динева пожелавам да чуе добрата новина много скоро след като си пожелае да има бебче :)Мирослава\n29 февруари 2012 г., 22:52\nСтана ми много мило, защото и аз се сетих за моята бременност. Честно казано винаги са ми били много странни бременните жени и някак си ги мислех за нещо като "извънземни".. :) Обаче това беше най-щастливият период в живота ми - постоянно на път, постоянно усмихната, и рокли, рокли, рокли! И домати, много домати. Само дето за разлика от теб, аз си се притеснявах от време на време - ей така за спорта...\n29 февруари 2012 г., 23:10\nМного красива и мила история, Мария :). Върна ме назад във времето. И точно в този ден ми напомни, че според изчисленията на лекарите, на 29 февруари преди 8 години е била зачената Камбанката :). Аз исках шварцвалдска черешова торта в неделя сладобед. И за разлика от теб, повръщах до последно... но сега си го спомням с усмивка :)Пожелавам на всички, които искат дете, мечтите им да се сбъднат в най-доброто време :).Поздрави!\n29 февруари 2012 г., 23:56\nХубава история, Мария :)Поздрави и от мен\n1 март 2012 г., 10:10\nПък мен този много хубав текст ме наведе на един малко по-практичен въпрос :) в момента съм цялата в размисли - наскоро си тръгнах от вече-неподходяща работа, а малко преди това разбрах, че все пак не съм против едно бебе (в моя случай да разбият многогодишната липса на интерес към деца се оказаха нужни цяла една непланирана бременност и последвалият й неочакван край)... та ми е любопитно как се гледа бебе без изоставена-заради-него-работа-даваща-осигуровки-и-прочие? Защото в моя случай дилемата е между бебе сега и тръгване на неинтересна, но стабилна работа, изчакване... и чак после бебе.Мерси!\n1 март 2012 г., 14:45\n1 март 2012 г., 20:26\n3 март 2012 г., 10:29\n3 март 2012 г., 16:21\nПожелавам на себе и на всички, които искат дете, да изпитат щастието, което си изпитала ти :)Чудесна публикация, благодаря ти :)\n7 март 2012 г., 18:25\n1 към 1 с моята бременност! Особено това с петичките :)))Когато ми показаха дъщеря ми, миниатюрните крачета бяха първото, което видях, после - широко отворение, но все още невиждащи, оооогромни сини очи - останаха такива и до днес. Няма друго такова щастие от това, с баща й да се оглеждаме в тези очи. Пожелавам го от сърце на всички!Четох, че, когато се роди дете, сърцето на майката започва живот извън нея.НЕ!Сърцето ти просто започва нов живот, прекрасен!Благодаря за текста!\n10 май 2012 г., 15:50\nА, то не било толкова страшно :)\n1 април 2013 г., 17:06


Ето къде Алекс Сърчаджиева теши мъката след смъртта на Ласкин – zvezden.com\nянуари 29, 2019 galina\tАлександра Сърчаджиева, разходка, снимка\nАлександра Сърчаджиева полага всички възможни усилия, за да продължи напред след смъртта на Иван Ласкин. Актрисата бе забелязана в столичен мол от читател на БЛИЦ. Тя и дъщеричката й от покойния артист са напълнили огромен плик с играчки от магазин на партерния етаж в търговския център. Сърчаджиева по всякакъв начин се опитва да разведри детето си от скръбта.\n„Алекс нямаше грим. Лицето й не бе никак ведро, но си личи, че се държи заради София. Момиченцето обаче пък се усмихваше заради новата си придобивка“, споделя очевидецът.\nДвете напуснали магазина и се отправили в неизвестна посока явно към друг търговски обект. Въпреки червеното си яке Сърчаджиева не е свалила траура. Под него се подавали черни дрехи, които пък са в синхрон с меланхоличната емоция, изписана на лицето й.\nИван Ласкин почина на Богоявление – 6 януари, след като прекара доста време в болница, чакайки за чернодробна трансплантация. На поклонението пред тленните му останки дойдоха много известни личности и приятели на артистът, който бе известен с острия си ум, злия си език и големия си талант.\nСлед смъртта му Алекс остава сама, заедно с детето си. Майка й – Пепа Николова, почина преди години, а баща й – Йосиф Сърчаджиев не желае да има общо с нея, освен фамилното им име. Както по-рано стана известно актрисата не е отменила нито едно от участията си в театъра. Публиката я аплодира шумно след всяко представление, за да й даде сила да продължи напред, колкото и да боли.


Прокуратурата с акция срещу кабелни оператори, 30 хил. клиенти гледали пиратски програми - България - Дневник\n11:36, 05 фев 20 , 5578\nПрокуратурата разследва шест кабелни оператора в София, Варна, Бургас и Айтос за нелегално разпространение на телевизионни програми и укриване на абонати. След обиски вчера на общо 17 адреса държавното обвинение съобщи, че над 30 хил. клиенти са гледали "пиратско" съдържание.\nУстановено е и разминаване между броя на абонатите и сключените с крайни потребители договори. Операторите не са декларирали съгласно изискванията на закона предоставянето на услугата - разпространение на радио- и телевизионни програми, както и броя абонати и наличието на договори за притежавани права върху телевизионното съдържание.\nСпециализираната операция вчера е подпомагана от специално командировани в България експерти от европейската полицейска служба Европол. В нея са участвали антимафиоти от отдел "Киберпрестъпност", експерти от Комисията за регулиране на съобщенията, Министерството на културата и НАП.\nВ средата на миналата година след подобна операция с участието на Европол в редица градове в Южна България прокуратурата съобщи за общо 700 хил. абонати, гледали пиратско съдържание. Тогава държавното обвинение изчисли, че само за няколко месеца три телевизии - Би Ти Ви, "Нова" и НВО, са загубили 10.5 млн. лв. от неплащани авторски права. Действията на разследващите тогава бяха приветствани от Българската асоциация на кабелните и комуникационните оператори.\nСега от прокуратурата посочват, че на разследваните при новата операция дружества са издавани множество актове и предупредителни протоколи. Дават пример с едно от тях, чиито задължения към държавата са в размер на 1.7 млн. лв.\n12:01, 25 окт 20 / Цитат на деня 36\nРим 11:56, 05 фев 20 / Неутрално\n[quote#2:"zaki"]Виж ти , кабелни оператори в Бургас, Айтос, Варна. Там не беше ли Валерката кокорбашията на к...\nПипера е много лют 12:14, 05 фев 20 / Неутрално\nТук има връзка с таксите, които телевизиите искат от кабеларките, и когато те се опъват, започват бухалките. В...\nРейтинг: 599 11:41, 05 фев 20 Неутрално\nИ сега какво? Ще защитаваме кабелните оператори ли? И ще възхваляваме колко са добри кабелните оператори и пиратските програми?\nРейтинг: 688 11:42, 05 фев 20 Неутрално\nВиж ти , кабелни оператори в Бургас, Айтос, Варна. Там не беше ли Валерката кокорбашията на кабеларките?.\nРейтинг: 4689 11:45, 05 фев 20 Неутрално\nНе спира прокуратурата, просто не спира. Трябва да предават във ФБ на живо, поне 18-часа/ден, за да са добре информирани българските граждани...\n11:46, 05 фев 20\nРейтинг: 1670 11:46, 05 фев 20 Неутрално\nМи така е... нема ред...\nЕдно време кви пирати имаше....\nРейтинг: 854 11:55, 05 фев 20 Любопитно\nЗащо телевизиите плащат на мултиплексите за разпространението си , а искат пари за това че някой ги разпространява безплатно и увеличава гледаемоста им а от там се увеличават и парите за реклами .\nРейтинг: 2707 11:56, 05 фев 20 Неутрално\nПрокурорите издигнати от мутрите в герб, не пипат приближените до властта!\nИначе борисов трябваше да бъде осъден отдавна заради случая "Мишо Бирата"!\nСамият гешев трябва да бъде подведен към отговорност, заради смачканото разследване на кражбата КТБ!\nДелянчо отдавна трябваше да бъде закопчан най-малкото заради КТБ. Но и над него има мутренски чадър, носен лично от борисовци и гешевци!\nА въпросната "Валерка" крепи клатушкащата се власт и за това неговия бизнес ще остане под чадъра на мутрите!\nРейтинг: 3349 12:00, 05 фев 20 Весело\nСъщото е, едно време пиратите( добрите) ги правели благородници, сега депутати примерно\nРейтинг: 2348 12:03, 05 фев 20 Неутрално\nСпециализираната операция вчера е подпомагана от специално командировани в България експерти ________________\nЩпиц командата вижда всичко!\nИначе ми е интересно НВО колко данъци са внесли в бюджета?\n12:10, 05 фев 20\nРейтинг: 1063 12:14, 05 фев 20 Неутрално\nТук има връзка с таксите, които телевизиите искат от кабеларките, и когато те се опъват, започват бухалките. В дъното е НОВА на Домус ага.\nРейтинг: 100 12:15, 05 фев 20 Неутрално\nНе спира прокуратурата, просто не спира.\nДнес са влезли и в Брикел при Ковачки.......\nАйде още една невинна жертва на прокурорския произвол наред с Прокопиев, Радев, Цв.В.,Миньо Митьо... уф , много станаха вече....\nРейтинг: 26 12:21, 05 фев 20 Весело\nА пък ние си гледаме "порно" безплатно, благодарение на Гешев и Винету. Засега не плащаме, ама може и това шоу да стане платено.\nВ най-скоро време очакваме по Нова сериал: "Български олигарх и главен прокурор на калъп". Мека и хард версия. Специално издание.\nРейтинг: 1359 12:21, 05 фев 20 Неутрално\nДо коментар [#9] от "comandante vs либерални ентусиасти&корпократи":Ми николко. Ама си прост за да схванеш. Ако им плащат, ще внасят, ако ги крадат не.Теб ако циганин те краде, трябва ли да внасяш данък на това което е открадна от теб?\nабе не са малко хората които плащат за НВО но ти като виден крадец няма как да знаеш\nРейтинг: 599 12:26, 05 фев 20 Неутрално\nИ по какво позна че съм крадец и то виден?\nИли ако плащаш за НВО на телевизията (щото не е директно към НВО) а те не им превеждат парите съм крадец?\nДа ви имам и логиката.\nРейтинг: 601 12:28, 05 фев 20 Неутрално\nвсичко това води до повишаване на таксите радио и телевизия\nРейтинг: 8 12:33, 05 фев 20 Неутрално\nкои оператори са тарашени? и каква е истинската причина?\nнякой вчера се оплакваше от Булсатком, а не виждам точно те какво пиратско съдаржание могат да разпространяват???\nда не би целта е да бъдат тормозени и примерно подслушвани нерегламентирано крайните потребители?\nобаче първото го прави един юнак между другото и току вкара издънка, па второто е полумъртво пак\nРейтинг: 1063 12:40, 05 фев 20 Неутрално\nЧух, че ударили и Булсатком.\nРейтинг: 1016 12:46, 05 фев 20 Неутрално\nСлед като Гешефтарите намериха онази баба дето критикува бойчето и разбойчетата му във дома и са пратили 6 полицая да я респектират, вече не мога да си позволя да пиша срещу Гешефт, тъй като от цацарово време стои въпросът с цветовете във форума на Дневник. Та само ще попитам- кога ще премахнат незаконните кабели оплели градовете като паяжина. Или това не влиза в работата на прокуратурата.\nДо коментар [#3] от "hamiltonf":кои оператори са тарашени? и каква е истинската причина?някой вчера се оплакваше от Булсатком, а не виждам точно те какво пиратско съдаржание могат да разпространяват???да не би целта е да бъдат тормозени и примерно подслушвани нерегламентирано крайните потребители?\n—цитат от коментар 17 на nkk49637640\nИмат пиратски кабели.\nРейтинг: 8 12:47, 05 фев 20 Неутрално\nвчера някой се оплакваше че нямал нет при тях\nРейтинг: 824 13:04, 05 фев 20 Неутрално\nТия пиратски сайтове и торенти са от поне 10-15год. Ако някой си мисли, че с една акция могат да се спрат торентите се е объркал жестоко.\nА тука за платените писачи дето защитават прокуратурата мога да кажа само, че Гешев е радост. Колкото и акции да направи господин Каскет пак ще си останем най-корумпираната държава в ЕС, защото всички знаем #КОИ поръчва музиката. С две,три думи- тази институция е абсолютно дискредитирана. Никой не вярва на прокуратурата, а и дори с платените писачи и ПР акциите, процентът на доверие към нея е 2-3%. Да не говорим, че и практиките и често са незаконни и нерегламентирани също в частта ползване на СРС-та и събиране на доказателства. Хайде някой да ме опровергае ..\nРейтинг: 2348 13:06, 05 фев 20 Неутрално\nАй ся, аз плащам за HBO когато на село не сте има и мрежа за мобилни телефони, да не говорим за Интернет!\nРейтинг: 723 13:14, 05 фев 20 Разстроено\nПоредната домузчийска бухалка, която никого и нищо няма да спре. Даже ще консолидира абонатите на 📺 телевизията. Миналия път моят кабелен оператор ми взе 5 лева по-малко такса заради прекъсване на сигнала (няколко часа) при проверката-бухалка.\nРейтинг: 1953 13:18, 05 фев 20 Неутрално\nКакви оператори бе ? Всеки с IPTV и над 200 приложения за безплатно гледане може с Android Media Box да си гледа каквото иска. Може и изглед от двора с магнолиите на Бочко ако иска да гледа ….\nРейтинг: 758 13:29, 05 фев 20 Любопитно\nКабелджията патрЕот Далавери Симеонов дали е обект на разследване? За едни политически чадъри питам.\nРейтинг: 8319 14:27, 05 фев 20 Неутрално\nТова от вчера ли е или от завчера.\nРейтинг: 1992 14:34, 05 фев 20 Весело\n"Тия пиратски сайтове и торенти са от поне 10-15год."\nСтава дума за ефирно дигитализираните БТВ и НОВА ТВ, които не се хващат на аналоговите телевизори на бабите. Та, някое внуче - ИТ генийче е пуснало кабел, извън "активите" на кабелния оператор, от близкия съсед.\nМайка ми има две съседки, в едно с нея, тия не ползват дистанционно - искат като натиснат бутончета 1, 2, 3 или 4 да им излиза БНТ, "втора програма" (БТВ), НОВА и народна музика. Понеже "уплътняващият" квартала хотел им хвърля радио сянка за "хващането на ефира", а няма такъв гениален оператор, който да предлага само четири-пет канала, съм уговорил съседа да пусна от неговия приемник един коаксален кабел, разделен на три. Бабите са много доволни. Сега, прокуратурата ще им секвестира кабелчето.\nДа не говоря, че "НВО" не им говори нищо и го броят за порно канал, един вид "пирати на морала".\nРейтинг: 1992 14:38, 05 фев 20 Весело\n"Установено е и разминаване между броя на абонатите и сключените с крайни потребители договори."\nЕстествено е да има разминаване между абонатите (на кабелна телевизия) и сключените договори (абонати плюс ползватели на интернет или друга кабелна услуга). Не зная някой да плаща "авторски права" за интернет.\nРейтинг: 683 15:05, 05 фев 20 Неутрално\nТака де, Валерката да си подготви топло бельо и четката за зъби, или да купува билет за Молдова или Казахстан. Стана по-бързо, отколкото предполагах.\nРейтинг: 547 15:40, 05 фев 20 Весело\nЛеле, сега като погнат и торентите и нелегалните стрийминг сайтове, ще остане само Дневника за четене и БНТ за гледане.


Къща Сбъдната мечта, къща за гости еленски балкан 20 места\nПрез деня прохладна, в сянката на дърветата, а през нощта топла температурите през нощта падат под 15 градуса. За големи компании могат да се наемат двете вили общо места Къща Бързица, Костел.\nБорислав Маризов. Къща Белите Брези, Елена, разполага с леглова база от 9 места. Въздухът е чист и свеж, ще се чувстваш все младеж. Над дестинации, подходящи за селски туризъм. Отзивът не бива да съдържа цинизми! Къща за гости Боеви Ви очаква!\nРазполага с 3 апартамента, със собствени санитарни възли Механата е с камина. Развлечения Подготвили сме редица интересни дейности за Вас и вашето семейство. Пикник Околната местност предоставя страхотни, в село Руховци. Къща за сърцето на града епизод финал "Равеста" е самостоятелна и се намира на 6 километра югоизточно от Елена, недокоснати от цивилизацията горски кътчета за един автентичен излет сред природата, огромно разнообразие от забавления за по-малки и по-големи деца.\nГорно трапе 18 септ. Всяко спално помещение разполага със собствен санитарен възел, телевизионен приемник с кабелна ТV и безжичен Комплекс Елица - прекрасно място в сърцето на красивия Еленски балкан!\nОчакваме Ви! Блъсковци има ли сняг на хижа здравец след кратка отбивка през дъбова гора по удобен път се стига до романтичното селце. Петковата къща.\nКъщата разполага с три спални, две бани и кухня с трапезария. Всяка разполага с 2 спални, кухненски бокс, еленчани са намерили начин да изразят своето гостоприемство и усет за красота.\nАрбанаси - Има огромна поляна, приют за кучета в добрич през топлите месеци е игрище за волейбол и футбол а през студените къща за гости еленски балкан 20 места идеална пързалка за шейни. Отдайте се на целебна почивка в Еленския балкан.\nС Еленски бут и хубава ракия купон завихря всеки мераклия. Превръщайки своя дом на село в оазис на .\nВила в Еленския балкан Продажби » Къщи, вили. Плаковски манастир Св. Изживейте своето\nИскаш ли спокойствие и тишина, ти при нас ела. Яковци, на 6 км от гр. Декларация за поверителност. Всички обяви Недвижими имоти Продажби Продажба на Къщи, вили - балкан. We also use third-party cookies that help us analyze and understand how you use this website. Вижте всички 15 хотела в Елена.\nВъзможност за home office Безжичен интернет в цялата къща. Всички обяви Недвижими имоти Продажби Продажба на Къщи, вили - балкан. Къща в Еленския балкан Продажби » Къщи, вили. Далеч от шума на града, тук можете да изкарате една незабравима почивка с любимите си хора, като се насладите на лукса, The staff was extremely friendly and tried to accommodate автобуси софия самоков our requests.\nКъща за гости Беевата къща Елена.\nStart your own website - Click for more.\nОтоплението е на водна риза.\nДругите стаи са със спални легла или с по две единични легла. Ние използваме бисквитки или подобни инструменти на нашия уебсайт. Забравена парола.\nKъща за отдих Български рай. Елена е място, когато си ги доставите сами, което трябва да бъде посетено от всеки българин - старите къщи, а ранния следобед се наслаждавахме на басейна в хотела. Ние получихме перфектната почивка от чист въздух ,спокойствие ,релак. Удоволствието е още по-голямо.\nДобре дошли приятели в Garden of Smiles - оазис на комфорт и планинско спокойствие! Цени, галерия и екстри.\nПасторален райв който да избягате. Кастело Резиденс, Граматици.\nЧрез натискане на бутона за Регистрация приемам Общите условия за използване на платформата. Може да се съгласите с тях, като продължите да ползвате rooms.\nИмението включва Вила с над кв застроена площ.


FX Bricks - Техно зона - Lebgo - Българският LEGO клуб\nОт mamun, Февруари 15, 2021 в Техно зона\nПубликувано Февруари 15, 2021\nОтговорено Февруари 15, 2021\nВ този ред на мисли - какво стана с идеята да се ползва стар 9v влаков мотор като pickup за захранване от старите метални влакови релси?\nСпомням си, че Росен беше направил модификацията, а именно - да отвори мотор и да извади от него електромотора.\nОттам нататък между колелата и 9волтовия конектор на влаковия мотор имаше контакт.\nПолучи ли се това, или имаше някакъв проблем?\nАми имам едно такова. От него може да се вземе ток. На последното изложение щяхме да го ползваме за емералда, ама много дерайлираше и отпадна.\nТова с гумите изглежда по-компактно


Грижа за кожата с OxyGeneo+ - Aglea.bg\nПовишеното кислородно насищане на кожата спомага действието на ултразвуковия накрайник на апарата, т.е инфузията на по-дълбоките кожни слоеве с NeoRevivе или NeoBright гел. Това са два различни вида гел, създадени за решаване на специфични естетични проблеми по кожата. NeoRevive гелът изглажда фини бръчки и линии, освежава и изравнява тена на кожата, като й осигурява дълбока хидратация за дълъг период от време. Особено е подходящ при по-зряла кожа. Активните му съставки са хиалуронова киселина, ретинол и пептиди. Хиалуроновата киселина и пептидите имат синергичен ефект и поддържат нормалния хидробаланс на кожата. Ретинолът от своя страна, е производен на витамин А и има ненадминат, клинично доказан анти-ейдж ефект. NeoBright гелът е подходящ при фотоувредена или акнеична кожа, като отлично просветлява тена, омекотява пигментациите и успокоява акнето. Активните му съставки са азелаинова киселина, коджикова киселина и ретинол. Азелаиновата киселина има депигментиращ, антибактериален и противорозацеен ефект, като коджиковата киселина спомага в борбата с пигментациите. И двата гела са напълно безопасни, не нараняват кожата както други козметични манипулации и гарантират дълготрайни резултати при адекватен и достатъчен брой извършени процедури (в зависимост от тежестта на кожния проблем).\n"Любезно и професионално отношение на целият екип. С последно поколение на апаратура."


Видео: Nintendo пуска нова реклама за Kirby and the Forgotten Earth и ще започне да се играе следващия месец\nКирби празнува 30-ия си рожден ден тази година и като част от това Nintendo пуска изцяло новото приключение Кърби и забравената земя да превключиш.\nТя ще пристигне следващия месец на 25 март, а преди пускането на играта Nintendo създаваше вълнение с всякакви трейлъри. Наскоро разгледахме Колата на Кърби изглежда като в последното шоу на Nintendo DirectСега Nintendo of America пусна нова реклама.\nТова е само 30 секунди, но успява да покаже всички видове сцени – подчертавайки забавния геймплей, предлаган в най-новата версия.\nОще веднъж тази игра излиза следващия месец – и както изглежда, Ще има и поддръжка на amiibo. Това не е всичко за Кърби и тази година. Както беше отбелязано, това е 30-ото му парти през 2022 г. и изглежда, че Nintendo има планирани различни проекти.\nТочно това каза Nintendo във файл Последен финансов отчет Отбелязвайки как ще се осъществи сътрудничеството с лабораторията HAL:\n„Тази година се отбелязва и 30-ата годишнина на Kirby. За да отпразнуваме тази годишнина, ние планираме различни проекти в сътрудничество с разработчика Kirby’s HAL Lab, с цел да споделим магията на серията Kirby с много хора.“\nЕто още един поглед към Кирби, който поглъща кола, в случай че сте пропуснали първия рунд:\nЩе изпробвате ли новата игра на Kirby, когато излезе на Nintendo Switch следващия месец? Оставете коментар по-долу.\nREAD Играчите на Final Fantasy 14 са в траур, защото Пач 6.01 премахва пълното грозде\nPrevious Приложението за iOS и Android на Reddit получава най-голямата си актуализация от години\nNext Без игра Smash Bros Ultimate на Evo 2022 заради Nintendo


Пътека Искър-Панега, Луковит, река\nПонеже решихме да отидем на тази пътека малко спонтанно, леко се изненадахме, че се намира при Луковит, а не при Златна Панега.\nРазстоянието между двете не е голямо, пък и реката, където е пътеката се казва Златна Панега.\nНачалото на пътеката е преди самия Луковит, идвайки от Златна Панега, няма да имате проблем да видите паркингът и няколкото малки постройки там. Ако тръгнете от правилното място, ще се спуснета през едни скали, ако сте по джапанки или просто краката не ви държат минете през дупката в оградата от далечната страна на шосето :)\nДа предупредя отнчало - това е пътека където да си разтъпчете краката, да останете на спокойствие и/или просто да похабите малко време. Тук няма изкачвания и предизвикателства, просто сенчеста пътека до реката.\nАко това не ви тревожи се пригответе за тишина. Просто се отпуснете и се понесете по реката, вземете си нещо за цър-пър - цялата пътека е осеяна с беседки за отдих. Има изградени мнжоество мостчета, което доста разнообразява. Няколко от тях дори минават по високи вертикални скални стени над самата река.\nБез да бързате в една посока пътеката може да ви отнеме 40-60 мин. Но нали за това сме дошли тук :)\nАко си носите фенерчета тук може да намерите и една пещера, която да изследвате.\nНякъде в нета, четох че в района имало разкопки с открити древни селища, но ние не ги видяхме или поне нестигнахме до тях.


Копривата – „селянчето” сред дивите билки : Вестник Знаме - новини Пазарджик и областта\nКопривата – „селянчето” сред дивите билки\nНа кооперативните пазари в Пазарджик и областта вече има изобилие от лапад, спанак и какви ли не „зеленилки”. На видно място се предлага и копривата – средно по 70 стотинки за прясна връзка. И тя се радва на интерес от страна на купувачите, макар да я наричат „селянчето” сред диворастящите билки. Копривата обаче е едно от най-полезните растения, които природата ни е дала. Притежава неподозирани лечебни свойства и за разлика от други билки и растения лекува както с листата си, така и със стеблата и корените си.\nНародната медицина отдавна е признала и я употребява. Неслучайно Албрехт Дюрер (1471-1528) е нарисувал един ангел, който именно с коприва в ръка лети нагоре към трона на Всевишния.\nВ днешно време пък копривата се консумира най-вече под формата на чай или от нея се приготвят различни отвари и запарки. От раклите се вадят и рецептите на баба и копривата намира все по-често приложение и в кулинарията. Листата, стъблата и корените се смачкват и от тях се приготвят също така прахове, тинктури, кремове, чайове и други.\nКопривата расте от пролетта до есента, достъпна е за всеки. Ето за какво може да ви послужи:\nДомашна козметика за коса с коприва\nКопривата е чудесно средство и за измиване на косата. С нея може да се прави запарка или да се използва като измиващо средство след прилагането на различни маски за коса. Ежедневното ѝ използване сгъстява и подобрява външния вид на косата. Препоръчва се и при косопад.\nНарежете на ситно 4 шепи листа от коприва и ги залейте с 1л вряща вода. Оставете течността да престои половин час, за да се извлекат полезните вещества от билката. След това прецедете запарката, и я използвайте, като изплаквате косата си с нея след всяко измиване с шампоан. Готовата запарка ще ви стигне за 4 изплаквания. Може да я съхранявате в хладилника, като преди ползване я затоплите леко.\nЗалейте 3 шепи листа от коприва с 300мл ракия. Прехвърлете продуктите в добре затварящ се буркан и го оставете на тъмно за седмица. След това извадете копривата, а получената тинктура втривайте в корените на косата си в продължение на месец.\nKaк ce пpиготвя чaй oт кoпpивa?\nMoжe дa cи кyпитe чaй oт кoпpивa в нacипнo cъcтoяниe или в тopбички зa чaй, нo мoжeтe и caми дa oтглeждaтe или наберете, а след това да си пpигoтвитe чая.\nC пpecни лиcтa мoжe дa eкcпepимeнтиpaтe cъc cъoтнoшeниeтo кoпpивa и вoдa, нo oбщaта peцeптa включва двe чaши вoдa зa вcякa чaшa лиcтa. Дoбaвeтe вoдaта към лиcтaтa. Ocтaвeтe вoдaтa дa кипнe. Изключeтe пeчкaтa и ocтaвeтe дa ceди пeт минyти. Изcипeтe cмecтa пpeз мaлкa цeдкa. Дoбaвeтe мaлкo мeд, кaнeлa или cтeвия, aкo жeлaeтe. Зaпoчнeтe, кaтo изпиeтe caмo eднa чaшa чaй oт кoпpивa, зa дa cтe cигypни, чe нямaтe никaкви peaкции към нeгo.\nНеобходими продукти: 500 грама прясна коприва; 1 глава лук; 4-5 скилидки чесън; 3 яйца; 6-7 супени лъжици брашно; 1 чаена чаша олио; 100-200 грама сирене; 1-2 чаена лъжица червен пипер; сол на вкус.\nНачин на приготвяне: Копривата се залива с вряла вода и оставя за минута докато омекне. Нарязва се лука на ситно. В тенджера се сипва 50 мл студена вода и олиото. Посолява се. Слага се лука и задушава за две минути под капак. Добавя се чесън нарязан на дребно. Задушават се докато се изпари водата и тогава се слага брашното и червения пипер. Налива се 500 мл гореща вода. Запарената коприва се прецежда и нарязва на ситно. Добавя се в тенджерата. На тих огън се вари 15 минути. Минута преди да се свали яхнията от огъня, се прибавят яйцата. Оставят се за 3 минути да се забулят. При сервиране поръсваме със сирене.


Пътуване до Минск - OFFRoad-Bulgaria.com\nПътуване до Минск\nПредстои ми пътуване до Минск и ми се иска да получа съвет от хора, които вече са го правили. Не съм сигурен дали да мина през Украйна или да я заобиколя и през кой граничен пункт да вляза и изляза от Румъния.. Дуранкулак, при Силистра или Русе, и после Галац -Рени, Suceava - Чернивци или Satu Mare? Приемам и всякакви други съвети за пътуването, които се сетите и имате желание да споделите\nОт: Пътуване до Минск\nНавярно би било добре да споделите (в профила си) откъде сте... На някои може да им е по-удобно и през Дунав мост 2/Видин\nЛичния ми избор за този маршрут би бил Русе - Орадея-Брест...\nПреимущества - пътуване до Беларус само из ЕС по що годе читави пътища...\nНедостатъци: +400км, винетки за Унгария и евентуално Словакия...\nПоследно редактирано от slowtraveler; 06-04-18, 16:09.\nИзвинявам се, че забравих да кажа . Тръгвам от Бургас. За Дуранкулак четох, че май доста бързо се минава.\nОтносно винетките, май са по десетина евро, така че няма да натежат много на бюджета.. Специално за унгарските погледнах, ако не карам по червените пътища от тази карта, май не е нужно да имам..?\nИ аз първоначално мислих да пътувам само през ЕС, но така или иначе пак се чака на границите, а през Украйна е и по-пряко, и се минават по-малко граници, в крайна сметка голям проблем ли може да е минавате от там?\nСъщо така ми е интересно дали мога да мина без нощувка по пътя, а само с лека дрямка в колата. Всмисъл има ли пътна престъпност, мними полицаи и др. подобни?\nНавярно би било добре да споделите (в профила си) откъде сте... На някои може да им е по-удобно и през Дунав мост\nПо този маршрут без особено забавяне може да не се купуват винетки нито за Унгария, нито за Словакия. Заобикалянето на магистралите е лесно и не се губи много време.\nП.С. Този маршрут и аз бих го препоръчал. По-дългото растояние се компенсира с по-малкото граници и много по-добрите пътища. В Украйна с пътищата нещата хич не са добри. Но на Брест може да има опашки. Има още един вариант за минаване - Домачево.\nЯвно това ще е маршрура, експерименти не ми се правят Благодаря ви!\nОще нещо.. каква офлайн навигация мога да ползвам от телефона си?\nПървоначално публикуван от Xcal1bur Преглед на мнение\nHERE WeGo - Картите се свалят безплатно и са доста добри.\nИз ЕС навигацията може и да е онлайн - операторите ни го предлагат в плана ползването на нет\nЗащо чак през Сърбия и Будапеща?\nАко пътуваш от София така е най-бързо. Но ти трябва унгарска винетка и се плаща през Сърбия.


Изграждат физкултурен салон в ДГ „Чайка” в Балчик – ProNews Dobrich\nБалчик Образование Общество\nBy Pro News Dobrich 16.02.2021 292 No comment\nПроект „Красива България” одобри проектно предложение на Община Балчик за извършване на строително-монтажни работи за изграждане на физкултурен салон в ДГ „Чайка” по Мярка М02 „Подобряване на социалната инфраструктура”, съобщават от местната администрация.\nПроектното решение предвижда премахване на старата пристройка, долепена до съществуваща сграда, и изграждане на нова от метална конструкция, която ще се използва за физкултурна дейност на детската градина. Предвижда се направа на нови фундаменти от стоманобетон. Конструкцията на сградата е стоманена, като стенните елементи ще се изпълнят с термопанели. По покрива се предвижда да бъде монтиран удароустойчив материал, пропускащ светлина. Също така ще бъде изпълнена и нова електрическа инсталация с подходящо оборудване и осветителни тела. Предвижда се подмяна на съществуващото отопление с нови радиатори и тръби.\nДецата ще дишат по-свеж въздух с нова вентилационна инсталация. По подовете се предвижда полагането на изравнителна циментова замазка, върху която ще бъде положена специална винилова настилка, подходяща за спортни дейности.\nОбщият бюджет на проекта е 400 000 лв., от които 120 000 лв. са директно финансиране от Министерството на труда и социалната политика, а 280 000 лева е съфинансирането от страна на Община Балчик. С 360 000 лв. ще се обезпечат строителните дейности по обекта, 16 000 лв. са за провеждане на обучение по мярка М03 „Професионално обучение за придобиване на квалификация” на регистрирани в Дирекция „Бюро по труда“ безработни лица. Останалите 24 000 лева са за организация, оперативно управление и контрол от страна на Проект „Красива България“.\nНай-късно до юни т. г. трябва да бъде избран изпълнител и да стартира дейността по обекта, а до ноември трябва да приключат строително-монтажните работи и да бъде отчетено изпълнението.\nСмешно-Тъжното житие на поп Минчо представя Ники Урумов в Шабла\nВодните аварии в област Добрич на 21 февруари


Какво означава „YMMV“ и как го използвате?\nИнициализмът YMMV е често срещан онлайн. Ще го виждате често в социалните медии, както и в текстови съобщения и коментари на уебсайтове. Не сте сигурни какво означава това? За това сме тук!\nYMMV означава „вашият пробег може (или може) да варира.“ Това съкращение често се използва за обозначаване на разликите между преживяванията, предпочитанията или местоположението на хората. Подобно е на AFAIK: „доколкото знам.“\nТова е и доста често срещана фраза в реалните разговори. Буквалната версия, която се отнася до действителния пробег на газ, който автомобилът получава, е полезна отказ от отговорност. Дори двама души да карат една и съща кола, те могат да получат различна ефективност на бензина в зависимост от шофьорските си навици.\nИсторията на YMMV\nЗа разлика от други инициализми, които са измислени и отглеждани в интернет, „пробегът ви може да варира“ датира от 70-те и 80-те години в САЩ. През това време автомобилните производители често популяризират изчислените си пробег, за да се състезават.\nВъпреки това, поради разликите в условията на шофиране, те нямаха начин да гарантират точния пробег, който клиентите действително ще получат. Следователно тези реклами ще съдържат отказ от отговорност „Вашият пробег може да варира.“\nТази фраза продължи да се използва в общ разговор и в крайна сметка се превърна в общ американски идиом. Вероятно това се е превърнало в инициализъм през 90-те или 00-те години, когато хората започнаха да съкращават езика в интернет платформи, като интернет релатен чат (IRC) и незабавни съобщения (IM).\nУпотребата на YMMV продължава да расте и сега често ще го виждате в рецензии, туитове и табла за съобщения на Yelp и Amazon.\nСравняване на продукти и услуги\nЧесто ще виждате YMMV в онлайн отзиви за продукти и ръководства за купувачи. В този контекст рецензентите се опитват да смекчат очакванията на читателя, тъй като личният опит със същия продукт може да варира.\nАко например пишете рецензия за мобилен телефон, може да кажете: „Животът на батерията обикновено траеше цял ден, но YMMV“. Това предполага, че животът на батерията ще зависи от вашите навици на използване. Ако екранът и мобилните данни често са включени, батерията вероятно ще се изтощи много по-бързо.\nМожете също да приложите тази фраза към продукти или услуги, които може да не са напълно последователни при всяка покупка. Например, ако поръчате храна чрез приложение, качеството на нея по време на доставката вероятно ще варира в зависимост от това колко далеч сте от ресторанта. Така че „пробегът ви може да варира“ в зависимост от адреса ви.\nСВЪРЗАНИ: Как да откриете фалшиви отзиви на Amazon, Yelp и други сайтове\nОпитът на покупката\nВ допълнение към разликите в продуктите и услугите, YMMV може да се прилага и за действителния опит при покупка. Един пример би бил, ако някой каже, че е успял да получи код за отстъпка за сайт за пазаруване, изпратен на техния имейл. Всеки може да не получи този код, така че този човек да заяви, че „пробегът ви може да варира“.\nЗа друг пример, да кажем, че някой публикува на таблото за съобщения, че определена видео игра има 50% отстъпка в местната си Best Buy. Макар че това е полезна информация, в САЩ има много най-добри покупки и играта може да не бъде намалена изобщо.\nYMMV ще работи в тази ситуация, за да сигнализира, че хората трябва да управляват своите очаквания.\nДруга често използвана YMMV е да се вземат предвид различията в мненията, особено когато се обсъждат изкуството и развлеченията. Ако препоръчате ужасяващ филм на ужасите, бихте могли да кажете: „Напълно се насладих колко ужасяващ беше този филм, но YMMV.“ Това означава, че вземате под внимание различната толерантност на хората към плашенето.\nТова е по-добрата версия на IMO („по мое мнение“) или IMHO („по мое скромно (или честно) мнение“), съответно. При тази употреба YMMV съобщава, че вкусовете могат да варират необичайно от човек на човек.\nКак да използвате YMMV\n„Вашият пробег може да варира“ е доста лесен за използване. Ако имате проблеми, заменете го с „но вашият опит може да е различен“ и ще получите по същество същото значение.\nЕто няколко начина, по които можете да използвате YMMV:\nТози лаптоп се чувства доста тежък в ръката ви, но YMMV.\nУспях да получа сделката за 5 долара около обяд в местния ми клон, но YMMV.\nАбсолютно обичам новия албум на групата, но YMMV.\nYMMV, но отне около четири дни, докато пакетът пристигне.\nИскате ли да научите за други онлайн условия? Вижте SMH и TBH по-нататък!


Karlovo-News - На 14 октомври отбелязваме църковния празник Света Петка\nBack Вие сте тук:Начало ФАКТИ На 14 октомври отбелязваме църковния празник Света Петка\nСъбота, 14 Октомври 2017 12:04\nНа 14 октомври отбелязваме църковния празник Света Петка Избрана\nСв. Петка е една от най-обичаните и почитани светици не само в България, но и в целия православен свят.\nПетковден е и един от големите народни празници, с които българите отбелязват края на топлото време и настъпването на зимата. Обикновено на Петковден става и заплождането на домашните животни. Докато трае то жените не бива да подхващат никаква работа - не плетат и не шият, не перат и не месят тесто, за да се роди здрав и пъргав добитък.\nПетковден не е само празник в чест на св. Петка, като закрилница на децата, но и дава началото на почитта към покровителя на семейството и рода. Св. Петка покровителства брака и плодовитостта. Народът отбелязва този ден, като начало на зимните празници - правят се оброчни курбани и сборове. Жените раздават питки за здравето на животните.\nХлябът и къщата трябва да се поръсят със светена вода и цялото домочадие да се поклони трикратно на погачата. Любопитно поверие е, че от Петковден до Димитровден (26 октомври) не се работи с вълна, не се крои и не се шие. Вярва се, че ако човек облече дреха, шита между тези два големи празника, ще се разболее.\nИмен ден празнуват всички с имената: Петко, Петка, Петкан, Петра, Петрана, Петрина, Петрия, Петричка, Петкана, Пенко, Пенка, Параскев, Параскева, Парашкев, Парашкева, Паруш, Кева\nKarlovo-News поздравява всички именници и техните семейства, като им пожелава здраве и блогополучие.


08:57 / 26.06.2017 Източник: sport.plovdiv24.bg Отпечатай Изпрати\nБранителят, който играеше в Ботев (Пловдив), но напусна след обтягане на отношенията с ръководството и феновете на "канарчетата", вече е свободен агент.\nНиколов се оказа ненужен в Черно море след края на сезона и в момента се опитва да си намери отбор. През уикенда той премина проби в полския Сандеция (Нови Сонч), където играе и Александър Колев. Интерес към бранителя има и Верея, пише в днешния си брой "Меридиан мач".\nPlovdiv24.bg припомня, че подготовка с Локо вече започнаха двама централни бранители - Мартин Кавдански и Пламен Крачунов. В момента черно-белите разполагат с още двама играчи на този пост - Димитър Везалов и младокът Ивайло Марков.


Заглавие: Вилата на Вики и Джон Нед Апр 01, 2012 2:01 pm\nПоследната промяна е направена от Виктория де Уинтър на Чет Апр 05, 2012 8:02 am; мнението е било променяно общо 1 път\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Нед Апр 01, 2012 6:53 pm\nТози ден го бях отдал на разпускане. Вече уморен се прибрах във вилата. Оставих сърфа на тревата пред вратата и нахълтах в къщата . Запътен към банята. Трябваше да си взема душ .\nВлезнах в банята и напълних ваната с хладка вода. Свалих си банския и останах чисто гол. Бързо скочих във ваната и се замислих "Какво ли прави Вики сега?".\nМинаха 20мин след като излезнах от ваната и се загърнах с кърпата лежаща до ваната. Изпразних я и се понесох към спалнята.\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Нед Апр 01, 2012 7:02 pm\nНеделя.Последен ден почивка и времето беше ужасно.Въздъхнах и оставих кафето си на масата.Огледах се и помахах на една от възпитаничките си.Когато изпих моката си с карамел оставих пет долара на масата и взех чантата и чадърът си.Не ми се прибираше в общежитието въпреки,че сутринта рано имах лекций.Качих се в колата си и принудена от дъжда да карам бавно след половин час се озовах пред вилата ни с Джон.Във вилната зона сякаш магически времето бе по-хубаво.Сърфът на приятелят ми лежеше самотен на ливадата пред къщата и малки следи от песъчинки показваха,че вилата не е празна.Усмихнах се и паркирах, макар и леко накриво.Излязох от колата и оставих нещата си вътре.Телефон,яке,ключовете за стаята ми от общежитието.Бързо се качих по стълбите и усетих как от банята се носи лека пара.Бавно изкачих стълбите и надникнах.Ваната бе празна,но по мокрите следи си личеше,че е била използвана.Ухилих се още по-широко и тръгнах към спалнята.Бях с маратонки и стъпките ми не бяха така шумни. Отворих вратата на спалнята и прошепнах:\n-Бау!-затичах се бавно към него и го прегърнах.Беше още мокър.Дръпнах се и го погледнах.\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Нед Апр 01, 2012 7:13 pm\nОбърнах се след като чух как някой извика. Това бе Вики ,никоя друга не бе способна да извика и после да се затича към мен. Тя скочи върху мен. Хванах я, но не на време , залитнах и паднах на леглото. Вики седеше над мен ухилена. Надигнах се и я целунах .\n-Здравей и на теб- казах като леко се засмях на чаровната и усмивка.\nЛипсваше ми нея бях виждал от сутринта от както станах от леглото , а тя все още спеше.\n-Днес си много хубава- казах като я завъртях и застанах върху нея. Все още мокър се прилепих към нея. Връщах и го за изненадата , която ме стресна.\n- Как си? - допълних като леко прокарах пръсти по коремът и , знаейки че има гъдел .\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Нед Апр 01, 2012 7:22 pm\nЗапочнах да се смея,когато ме погъделичка.Улових ръцете му и почнах да го бутам.През смях изстенах:\n-Ами,добре съм.Ти?-не беше честно да знае всяко едно мое слабо място.Когато успях да избутам ръцете му го погледнах и прошепнах:\n-Облечи се!-скочих от леглото и се протегнах:\n-Спи ми се!И съм уморена и гладна и...Агххх-млъкнах и се завъртях.Трябваше да се изкъпя,но това щях да правя утре.Взех дистанционното и пуснах телевизора.Даваха "Анастасия" и то на любимата ми част.Усмихнах се и седнах на леглото свих краката си по турски и се загледах.Знаех репликите на изуст,но все пак..Обичах тази анимация.\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Нед Апр 01, 2012 7:28 pm\n"Облечи се" -повторих си думите и в мислите и , като и се оплезих съвсем детински . Станах от леглото и бързо бръкнах в шкафа си . Извадих чисто бельо и чифт дънки . Облякох ги бързо. Посегнах към една черна тениска, която нахлузих върху себе си , след като се настаних до Вики.\n-Какво ти се яде? Мислех да си поръчаме пица и да гледаме анимацията!- казах бързо. Чувах как коремът ми къркори, но бях наумил че ще ям само ако и тя ще яде.\nПротегнах си ръката и взех телефона си от нощното шкафче. Зачаках отговора и . Знаех че ще се забави , защото се бе вторачила в телевизора, като малките деца към бонбони .\n-Таа какво решаваш? -попитах отново . Усмихнах се като тя завъртя глава към мен готова с нейното решение.\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Нед Апр 01, 2012 7:33 pm\nОбърнах се към него и прошепнах:\n-Шшшт!Филмът!-отново забих поглед в Княгиня Анастасия и въздъхнах.Ехх как исках и аз така.С корона и какво ли още не.Въпреки че мислите ми бяха заети с филма дочух въздишката на Джон.И аз въздъхнах и казах:\n-Нека бъде пица"Маргарита".-С крайчеца на окото си го наблюдавах как набира номерът и започва да поръчва.Отново се концентрирах във филма и малкото сладко кученце:\n-Ооооо!-простенах и въздъхнах.Беше толкова сладко малко пухкаво с големи сини очи и бретон.Оооо.\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Пон Апр 02, 2012 10:46 am\nПоръчах една голяма "Маргарита" и ми казаха , че до 15мин щяла да пристигне. "Много бързо" - помислих си , но и бях доволен .\nПриближих се към Вики и погледнах какво дават. Беше анимационно филмче. Типично за нея да и харесва толкова много. Усмихнах се и се загледах.\n- Та как ти мина деня? - попитах я изпълнен с любопитство. Исках да знам какво е правила без мен цял ден .\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Пон Апр 02, 2012 5:19 pm\nОбърнах се и го погледнах.Свих рамене и пак се загледах в детското:\n-Нищо особено,кафе после се прибрах и това е.Скука ти?Видях,че си карал сърф...Така и не се научи да си прибираш нещата!-отбелязах и се излегнах на леглото в мига в който пуснаха реклама на прах за пране.Мразех рекламите.Три часа глупости и забравяш какво гледаш.Винаги обаче когато споменех за това пред мама и думите ми бяха оборвани с тезата, че хората плащат за рекламация на техните неща.Да...Глупаво е не мислите ли?Фактически хората са дали пари и за филмите който се излъчват по телевизията,но биват прекъсвани от досадни и наистина тъпо направени реклами.Въздъхнах и се откъснах от мислите си за рекламата.Да ето за това бе най-умно решението ми да уча Египетска филология и да се запиша на курсове по История и Право, просто маркетинга и нещата за потребление не влизаха в областта "Вики харесва".\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Пон Апр 02, 2012 6:16 pm\nЗабелязах че започнаха рекламите по телевизията. Всъщото време се позвъня на вратата. "Беше пицата" - помислих си. Станах от леглото и тръгнах към входната врата.\nОбърнах се преди да излезна от стаята и казах:\n-Еми така ми е по-удобно - оплезих се и допълних - ей сега идвам .\nСлизах надолу по стълбите като слушах как коремът ми къркори. Отворих входната врата и видях разносвача да държи голяма кутия. През нея надушвах миризмата на топло тесто . Бързо му платих и взех пицата. Понесох я към спалнята. Като прескачах няколко стъпала наведнъж.\n-Пицата е тука - казах като влетях с кутията в стаята.\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Сря Апр 04, 2012 6:09 pm\nУсмихнах се и кимнах.Изправих се и го погледнах\n-Явно си доста гладен?-повдигнах вежди и се огледах трябваше да взема чинний,за да не оцапаме ковертюрата на леглото,но доколкото забелязвах глада в очите на Джон нямаше да имам време.Поех си дълбоко въздух и леко въздъхнах.Усмихнах се и наклоних глава:\n-Хайде да ядем?После се къпем и си лягаме?-както обикновенно.Обичайното ежедневие.\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Сря Апр 04, 2012 6:13 pm\n-Добре - съгласих се с нейните условия - Бон Апети\nОтворих кутията и посегнах към първото парче. Радвам се че ги носиха разрязани . Усмихнах и се , и се сетих за нейните условия. Ние и легло и просто да заспим .. "Това не сме ние" - помислих си . Минаха ми доста мръсни мисли докато отхапвах от топлата пица. Гледах я как яде. А аз от увлечение си изгорих езика, но стиснах зъби и продължих да ям парчето.\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Чет Апр 05, 2012 6:01 am\nКогато изядох едно парче и малко се изправих и го целунах по бузата.Тръгнах към банята и се изкъпах,цялата процедура на измиването бе завършена и се загърнах с една розова хавлия.Въздъхнах тихичко и бързо изтичах в спалнята след като светлините в банята загаснаха.Усмихнах се спокойна,когато видях Джон.Огледах се и потърсих някоя негова тениска и чисто бельо с което да легна да спя.Бързо открих това което търсех.Една синя тениска и синьо-розови прашки.Облякох се и застанах пред Джон.\n-Ще си лягаме ли,или?-наклоних глава настрани и зачаках отговорът му.Той трябваше да се измие и да се преоблече и..Ой колко много време....\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Чет Апр 05, 2012 12:42 pm\nВики стана и се понесе към банята като си взе хавлията със себе си. Явно се бе навечеряла. Аз изядох още две парчета и затворих кутията. Понесох я надолу към кухнята. Беше останала достатъчно пица и за утре. Сложих я в хладилника и отново се качих в спалнята. Вече се бях изкъпал и легнах на леглото като я чаках. Свалих си дънките и останах само по бельо.\nВики излезе и ми облече една от тениските , заедно с едни сладки розови боксерки.\n- Ще си лягаме ли или? - попита тя .\nЛеко се засмях. "Та аз вече си бях легнал "- помислих си .\nОтвих леглото и я поканих да легне.\n-Как беше душа любов моя - попитах я.\nМислех си да я оставя да легне и да започна да я тормозя, като за начало малко да я погъделичкам.\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Чет Апр 05, 2012 5:12 pm\nПрисвих очи и поклатих глава почнах да цъкам и вдигнах пръст:\n-Ако не искаш да спиш на дивана Джон Сноу няма да правиш нищо такова!-тръгнах бавно към леглото и си легнах.Завих се и въздъхнах.Протегнах се и започнах да се въртя във леглото мачкайки завивките.Отпуснах се и прокарах поглед по стаята,приковах го към телевизора и се загледах в екрана без да виждам действието,само цветове,но нищо повече.\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Чет Апр 05, 2012 5:37 pm\nТя легна до мен. Протегнах се като се прозявах. Бях изморен от дългия ден, но не достатъчно за да заспя без да я потормозя. Прокарах пръстите си по тялото и . Спуснах пръстите си по коремът и като търсих гъделът и .. Исках да я разсмея . Прокарвах пръсти по цялото и тяло.\n- Обичам те - прошепнах на ухото и , но не спирах да я тормозя.\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Чет Апр 05, 2012 6:05 pm\nНацупих се,когато започна да ме гъделичка.Завъртях се и се ових с чаршафите.Въздъхнах и погледнах с крайчеца на окото си:\n-Ще се преместя на дивана!-затворих очи и се свих на топка,далеч от него.Въздъхнах много тежко и започнах да се унасям.\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Чет Апр 05, 2012 6:12 pm\nПочнах да я отвивам .. Вече бях доволен . Достатъчно я подразних. Най-накрая я от вих и я видях как се бе сгушила на топка. Приближих се и нежно започнах да я целувам по вратът и прокарвах ръцете си по тялото и. Прокарах едната си ръка между краката и , като нежно докосвах с крайчетата на пръстите си вече леко влажното място , точно между краката и .Усмихнах се като се опитах да целуна устните и , прокарвах пръсти нагоре надолу, докато усещах че се възбуждам. Ставах по-твърд и по-голям .\nЦелувах я по вратът и прокарвах език по дължината.\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Чет Апр 05, 2012 6:16 pm\nОт устните ми се изтръгна страстна въздишка,обърнах се към него и поклатих глава:\n-Скъпи,недей!-краката ми сякаш сами се разтваряха под допирът му.Едната ми ръка се вкопчи в неговата,а устните ми го потърсиха.Въпреки,че здравият ми разум казваше едно,тялото ми просто сякаш не възприемаше мислите ми.Незнайно как успях да се изтръгна от тежката прокоба и го погледнах:\n-Заспивай!Утре имаме изпити!-махнах ръката му от слабините си и леко я стиснах.\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Чет Апр 05, 2012 6:36 pm\nOфф тъпи изпити.. Ама не бях съгласен , нямаше да я оставя да спи. Прокарах едната си ръка по боксерките ми и леко ги дръпнах надолу. Исках я сега, исках да съм в нея. А другата ръка дръпнах нейното бельо надолу. Обърнах я с гръб към мен , като нежно прокарах устни по вратът и раменете и . Сложих ръката си на устните и я навлажних , а с нея - курът си. Бях много възбуден . Леко го наместих между краката и , и натиснах. Усетих че главичката започна да влиза в нея.Чувството което ме обгръщаше беше уникално.\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Чет Апр 05, 2012 6:44 pm\nРъката ми се сви около китката и го стиснах силно,с другата си ръка стисках завивките.Устните ми се разтвориха,а очите ми,бяха затворени.От гърдите ми се откъсваха дълбоки стонове,а най-силният беше когато той проникна в мен,не че не го очаквах,но пак беше неочаквано.Беше твърд и..Господи.Обичах да правя секс с него,когато беше много твърд,самото чувство на земетресение в тялото ми беше уникално,но понякога.Добре де повечето случай рядко получавах точно това което исках.Изтрих сякаш с гумичка тези мисли и се улових за мига с нокти и зъби.Чувството,което ме разтърсваше,проникванията който сякаш ме разкъсваха по един уникален начин.\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Чет Апр 05, 2012 6:57 pm\nБеше тясно и много влажно. Знаех че тя го искаше просто се криеше . Движих се бързо , харесваше ми тази поза беше ми удобна. Леко прокарах едната си ръка по гърдите и , като бях бръкнал под тениската. Поиграх си със зърната и. Вкарвах и го изкарвах все по-бързо и по-бързо. Харесваше ми чувството. Сексът беше неописуем. Незнаех къде се намирам . Усещах , че наближавам кулминацията, но щях да се сдържам до последно. Исках да я накарам да поучи всичко което искаше тя. Целунах я по вратът. Прокарах пръсти по сладкото и дупе и погледнах как го вкарвам в нея.\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Пет Апр 06, 2012 8:35 am\nСтоновете продължаваха да се откъсват от устните ми.Пръстите ми се впиваха във чаршафите.Усещах как Джон започва да се движи по-бързо,ясен знак че скоро ще свърши.Инстинктивно започнах леко да се притискам към него,да го поемам целият.Стигнах до кулминацията бързо и неусетно.Въздухът от дробовете ми излизаше на пресекулки,смътно осъзнавах какво ставаше около мен,тялото ми потрепваше.Бърз секс,да...Вече бях свикнала.\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Пет Апр 06, 2012 6:38 pm\nУсещах че наближавам края. Всичко в мен се надигаше. Чувството бе уникално. Нейните мускули се свиха и усетих влага да обгръща курът ми . Разбрах че свърши и всякаш от новината , свърших и аз. Незнаех къде се намирам. Изпразних се в нея . Чувството бе неповторимо.\nЦелунах я по рамото като прошепнах:\nВсе още незнаех къде се намирам. Екстаза ме убиваше. Беше невероятно. Обичах да го правя с нея и да съм с нея. Прегърнах Вики , като отново я целунах по рамото.\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон Нед Апр 08, 2012 5:30 am\nУсетих изпълването и си поех дълбоко въздух.Стиснах завивките и затворих очи.Започнах да се унасям.Свих се на топка и се сгуших в него,без да изкарвам приятелчето му от себе си.Усетих лекият допир на устните му върху рамото си,няколко десети от секундата след това заспа.Клепачите ми се затвориха,от устните ми се откъсна тежка въздишка,а сърцето ми все още биеше бързо,но някак си..Щастливо?Не помня какво сънувах,дори не помня дали сънувах,но смътно си спомням думите "Обичам те" и шумоленето на чаршафите,а аз със сигурност щях да се събудя на следващата сутрин и да не помня половината от случилото се и то не защото съм пияна,а защото бе прекалено хубаво.\nЗаглавие: Re: Вилата на Вики и Джон