EnviWeb - Kraj vybírá firmu na likvidaci PCB\nKraj vybírá firmu na likvidaci PCB\n14.05.2004 | zdroj: Nymburský deník | 130× přečteno vytisknout článek\nDnes kraj otevře obálky s nabídkami firem, které se ucházejí o likvidaci zbylé zeminy s PCB na skládce v Milovicích. Milovice - Krajský úřad už ukončil první fázi likvidace bezprizorní milovické skládky, když zajistil odvoz velké části z 1850 tun zeminy kontaminované polychlorovanými bifenyly. Odstranění zbývajícího odpadu, u něhož rozbory ukázaly množství jedů překračující normu pro uskladnění na oficiální skládce nebezpečného odpadu, řeší právě v těchto dnech. Dnes by měli krajští úředníci rozlepit obálky s nabídkami čtyř firem, které se ucházejí o odborné spálení zbytku zeminy s PCB, což je v tomto případě jediná dostupná technologie. Po určení vítěze výběrového řízení by odvoz na sebe neměl nechat dlouho čekat. Uvedl to mluvčí kraje Martin Kupka. \_"Od okamžiku podepsání smlovy, což by nemělo dlouho trvat, bude mít vybraná firma třicetidenní lhůtu, aby se s likvidací vypořádala,\_" uvedl Kupka. Poslední komplikací, která by mohla akci pozdržet, je podle jeho slov skutečnost, že kraj musí ještě počkat na slíbené peníze ministerstva životního prostředí. Zjištění, že část zeminy není pro skládkování vhodná, totiž změnilo původní podmínky likvidace dohodnuté s firmou Sita a celou akci prodražilo. Kraj proto požádal o finance ministerstvo a vypsal další výběrové řízení. Navýšené náklady na odvoz a spálení kontaminované zeminy odhadoval v únoru náměstek hejtmana Středočeského kraje František Vácha na dva až tři miliony korun. Podle Kupky to ale zřejmě bude více. \_"Konečné náklady budou samozřejmě záviset na nabídkách firem,\_" doplnil mluvčí kraje s poukazem na obálkovou metodu výběru. Milovická skládka nebezpečného odpadu je pozůstatkem divokého podnikání na začátku 90. let, kdy dnes už zkrachovalá firma Proeko rozjela za městem spalovnu a na černo do lokality svážela odpad z celé republiky. O likvidaci se léta marně snažil okresní úřad, po jeho zrušení zdědil problém kraj. ONDŘEJ URBANEC Tweet


Dětské odrážedlo Smoby Bubble Go II Balade modro zelené\nOdrážedlo Bubble Go II Smoby Balade se zvukem a medvědem modro - zelené od 6 měsíců\nSmoby dětské odrážedlo Bubble Go II Balade je modro-zelené dětské odrážedlo autíčko s klaksonem na volantu. Funguje na baterie a vydává 3 různé melodické zvuky. Autíčko roste spolu s dítětem od 6 měsíců až do 3 let. Dětské odrážedlo má vodící kovovou dvojitou tyč s pohodlným držadlem. Odrážedlo stoji na kolečkách a dokud má dítě jen 6 měsíců poskytuje pro něj ideální sezení. Má vysoký vytvarovaný sedák, se speciální opěrkou na hlavičku. Po obou stranách dětského odrážedla a vpředu jsou široké bezpečné plastové zábrany, aby dítě pohodlně sedělo a mohlo se opřít o kteroukoli stranu. Otevírají se směrem nahoru. Bezpečnost podporuje i tříbodový bezpečnostní pás, kterým dítě jemně a bezpečně připoutáte přes ramínka k sedadlu.\n8 měsíční dítě je jako v kočárku, ale víc si užívá jízdu v pěkném autě s klaksonem. Nožičky má na širokých stupačkách. 10 měsíční dítě se již učí chodit, dělá první krůčky a odzadu se drží opěrky auta a využívá ho jako stabilní oporu při chození. Vodící tyč a stoupačky jsou již odmontovány. 12 měsíční dítě již samostatně sedá na autíčko, a odráží se nožičkami a posouvá se dopředu, vozí se a užívá si samostatnost. Kvalitní gumové kola a zpětné zrcátko dodává na komfortu jízdy. Celé autíčko je ergonomicky pohodlně řešeno, dítě se ani po delším čase v dětském odrážedle neunaví. Vpředu je otevíratelné průsvitné okno, kam si schová hračku. Macík je dodáván jako součást balení.\nSmoby je renomovaný francouzský výrobce, který již dlouhá léta produkuje ty nejkvalitnější plastové hračky s originálním designem. Plast na hračkách Smoby je pevný a odolný, zároveň je velmi jemný a hladký. Je to plast sametový na dotek. Hračky tohoto výrobce mají zaoblené hrany, aby se děti při hře nezranily a aby byly v bezpečí. Barvy na plastových hračkách Smoby podněcují dětskou představivost a fantazii. Proces výroby hraček Smoby je přísně kontrolován, hračky splňují i ty nejvyšší bezpečnostní kritéria. Smoby je zárukou francouzské kvality, originálních designů a jedinečných produktů, které vynikají na evropském trhu.\nRozměry produktu 62*45*87 cm\nRozměry balení 41*39*67 cm


Všudypřítomná plastová vlákna :: Potraviny bez obalu Frýdek-Místek\nVšudypřítomná plastová vlákna\nDonedávna se výzkum soustředil především na znečištění oceánů plastovým odpadem, který mimojiné konzumujume skrze kontaminované mořské organismy. Nyní však již víme, že plastová mikrovlánka jsou přítomna i v pitné vodě a v ovzduší. V oceánech pak pravděpodobně tvoří početně největší podíl plastového odpadu .\nPrůzkum vedený společností Orb Media  zjistil přítomnost mikroplastů v 83 % testovaných půllitrových vzorcích kohoutkové vody po celém světě. Nejnižší stupeň kontaminace byl zjištěn v Evropských zemích (Francie, Velká Brtánie, Německo), i tak se ale jednalo o celých 72 procent vzorků. Průměrně bylo v každém vzorku nalezeno 1,9 plastových vláken. V Americe bylo kontaminováno dokonce 94 procent vzorků a to průměrně 4,8 vlákny.\nSamostatná irská studie zjistila kontaminaci mikroplasty i ve studniční vodě . Německá studie, která testovala vzorky cukru a medu napříč Evropou , potvrdila přítomnost plastových vláken v obojím. V jednom kilogramu medu pak nalezli až 660 vláken. Německý průzkum z roku 2014 zjistil přítomnost plastových vláken a jejich fragmentů ve všech z 24 testovaných značek piva , a to v množství až 79 vláken a 109 menších fragmentů v jednom litru. Francouzští vědci potvrdili v roce 2015 přítomnost plastových vláken v ovzduší v interiéru francouzských domácností i v atmosferickém spadu [5, 6]. Mikroplasty tedy přijímáme nejen v potravě a pitné vodě, ale také je běžně vdechujeme do plic.\nMikroplasty jsou definovány jako plastové částice do velikosti 5 mm v průměru. Jejich rozměry se pohybují v rámci mikrometrů, konkrétně např. výše zmíněná studie Orb Media  sledovala pouze vlákna větší než 2,5 mikrometru. To znamená, že jakékoli částice menší, tedy v řádu nanometrů, prozatím unikají pozornosti vědců a o jejich množství v ekosystémech nebo v živých organismech nevíme v podstatě nic. Jako velký problém se jeví různé patogeny právě o velikosti několika nanometrů, u nichž je prokázáno, že se vyskytují v plastových zbytcích např. v odpadních vodách .\nJak se plastová vlákna dostala do pitné vody po celém světě není zatím úplně jasné. Jelikož ale byla zjištěna v atmosferickém spadu, pravděpodobně se postupně kumulují ve všech vodních nádržích. Zdrojem tohoto atmosferického znečištění se předpokládá být především každodenní uvolňování obrovského množství fragmentů z oblečení a jiných tkanin vyrobených z umělých vláken. Do vzduchu se uvolňují nejen nošením, ale třeba i aktivním sušením v sušičkách. Nezanedbatelné je i praní těchto látek, kdy např. akrylový materiál uvolní při jednom praní přibližně 730 000 vláken! [8, 9] Dalším velkým zdrojem znečištění mikroplasty jsou např. pneumatiky, které se jízdou po vozovce postupně obrušují a uvolňují tak část materiálu do okolí.\nOhledně dopadu všudypřítomných plastových vláken a fragmentů na lidské zdraví se toho zatím příliš neví. Jedním problémem je také to, že není k dispozici žádná kontrolní skupina, která by této kontaminaci nebyla vystavena. To však vyvolává obavy, že než se toho dozvíme více, napáchají mikroplasty pravděpodobně na našem zdraví podstatné škody. Negativní až katastrofické dopady plastového odpadu v přírodě a v tělech jiných organismů jsou nám již známy. Předpokládat tak, že nás se riziko netýká, by bylo velmi naivní.


wham® Systém šuplíků (3) (V až 2,6 m), limetkovězelen | pinkorblue.cz×Verze pro mobil je k dispoziciPřepnout na náhled pro mobilZákaznická linka: 800 500 450\nwham® Systém šuplíků (3) (V až 2,6 m), limetkovězelen818 KčCena včetně DPH:\nwham® Systém šuplíků (3) (V až 2,6 m), limetkovězelenvíce od Wham\nMnožství:12Varianta:×Všechny varianty wham® Systém šuplíků (3) (V až 2,6 m), limetkovězelen818 KčCena včetně DPH:\nwham® Systém šuplíků (3) (V až 2,6 m), limetkovězelen\nse v daný den doručit. Jestliže Vás nezastihne, opakuje se totéž následující pracovní den. Pokud Vás ani druhý den nezastihne, zůstává balík po 10 dnů uložen na depu PPL. Pak je nám vrácen. Naše nejprodávanějšíwham® Systém šuplíků (3) (V až 2,6 m), limetkovězelen818 Kč


Budvar se zabydluje na kubánském trhu - Haló noviny\nBudvar se zabydluje na kubánském trhu\nPřestože je Kuba pro národní podnik Budějovický Budvar poměrně novým exportním teritoriem, podařilo se tam letos objem prodaného piva meziročně navýšit na patnáctinásobek. Takový výsledek je velmi cenný, protože Kuba je jedinou zemí na americkém kontinentu, kde je možné používat značku Budweiser Budvar.\nBudějovický Budvar realizoval historicky první vývoz piva na Kubu v roce 2016. Šlo v podstatě jen o zkušební dodávky vzorků v objemu několika desítek hektolitrů. Díky velkému zájmu spotřebitelů se i v loňském roce objem prodeje výrazně zvyšoval a podařilo se vybudovat poměrně rozsáhlou distribuční síť. Ležák značky Budweiser Budvar se mimo jiné představil na veletrzích Fihav a Pab Expo v Havaně a také na veletrhu ve známém letovisku Varadero. To vše vytvořilo předpoklady pro letošní výraznější obchodní expanzi.\n»Export na Kubu se v letošním roce meziročně zvýšil na patnáctinásobek. Do velikosti objemu vyvezeného piva se tak rázem může srovnávat s některými našimi tradičními exportními teritorii v rámci Evropy, například Irskem, což je samozřejmě s ohledem na specifika daného regionu a zeměpisnou polohu pro značku Budweiser Budvar velký úspěch,« řekla Renata Pánková, vedoucí oddělení exportu.\nKubánská ekonomika je velmi specifická a poměrně uzavřená. Pro zahraniční firmy je značně složité na kubánský trh proniknout. Přes jisté administrativní překážky však Kuba představuje velmi zajímavou obchodní příležitost a stává se postupně atraktivním teritoriem i pro většinu nadnárodních pivovarnických skupin. »Ve spolupráci s naším obchodním partnerem jsme na kubánském trhu prodali zajímavý objem piva. Věříme, že s pomocí vybudované distribuční sítě se prestiž a obliba značky Budweiser Budvar bude úspěšně šířit i v budoucnu. České pivo obecně má na Kubě vynikající pověst. Například i nejpopulárnější místní značky Bucanero a Crystal se vaří z českého chmelu a sladu,« uvedla Barbora Dolanská, manažerka podniku pro Kubu.\nBudějovický Budvar aktuálně vyváží na Kubu světlý ležák Budweiser Budvar v lahvích i v plechovkách o objemu 0,33 litru.\nDalší aktivity v Latinské Americe\nPodle prognóz se bude spotřeba piva v celém regionu několik příštích let zvyšovat. Potenciál trhu se 600 miliony obyvatel je tedy obrovský. Budějovický Budvar začal do Latinské Ameriky vyvážet v roce 2007. Prvním státem v této oblasti byla Brazílie. V současné době je to již 13 zemí. V letošním roce proběhla první dodávka budvarského piva do Ekvádoru a v dohledné době bude zahájen také export na Bermudy. Do všech zemí - s výjimkou Kuby - vyváží Budějovický Budvar pivo pod značkou Czechvar. Proto je důležitá intenzívní propagace, jejíž součástí je účast na veletrzích a výstavách. Czechvar se tak letos představil například na veletrhu Alimentec v Kolumbii nebo na Octoberfest v Chile.\n22. 11. 2018 Tisk Související články Registrovat Přihlásit do diskuse\nHodnocení: 6.9, celkem 9 hlasů.


Svědectví o uzdravení obou manželů z okolí Medžugorje :: Dvě Srdce\nÚvod > Svědectví o uzdravení obou manželů z okolí Medžugorje\nSvědectví o uzdravení obou manželů z okolí Medžugorje\nChvála Kristu a Marii, já jsem Branko Jelić a ona je Jadranka Jelić. My jsme měli dvoje uzdravení v Medžugorji na kopci zjevení. Nejdříve se uzdravila ona v roce 2003 a já, když ona měla výročí uzdravení, jsem se také uzdravil.\nOna vám bude vyprávět o své nemoci, kterou měla 14 a půl rokem, jak se uzdravila a co prožila na kopci zjevení.\nBuď pochválen Ježíš a Maria. Já jsem byla nemocná s páteří. V 90. roce jsem měla operaci a po operaci jsem byla jakž takž pohyblivá, ale jak šly roky mohla jsem se pohybovat stále méně a méně. Zdravotní stav se zhoršoval a odešlo mi všechno, páteř i krční páteř, všechno. Pravá strana úplně odešla. Já nosila korzet a nákrčník a chodila jsem o berlích. V chůzi jsem byla omezená. Mohla jsem ujít tak 50 metrů a víc ne. Časem se objevil i nádor na spodní části páteře což mi působilo problém při sezení, takže invalidní vozík nebyl pro mne řešením. Nemohla jsem sedět.\nPotom za nějakou dobu se můj muž praštil do žeber, měl velké bolesti, šel k lékaři a tam mu řekli, že sice nemá nic zlomeného, ale že by měl být v klidu. Nejlépe v nemocnici, ale protože znali můj zdravotní stav, že já jsem nemohla dělat nic…, prostě jsem byla v domě jako kus nábytku, jak se říká…a tak jsme se dohodli, že zůstane doma, že bude se mnou a bude odpočívat. A za deset dnů jel znovu na kontrolu. Přišel na to, že poloha sezení v autě mu nejlépe vyhovuje. A on přišel domů a řekl, že by se rád projel do Medžugorje. A já na to: Dobře, můžeme, ale jestli půjdeme na kopec. A přitom já a kopec?! To vůbec nijak nešlo dohromady… já nemohla ani 50m po rovině a co teprve na kopec…!\nNasedli jsme a jeli jsme. A že jsem nemohla sedět tak jsem jela vleže na zadním sedadle. V Medžugoji jsme zastavili u kopce zjevení. Já vystoupila a šla a on s autem na parkoviště. Já se vydala na cestu. Bylo 1.srpna. Nikde nikdo nebyl. Bylo horko. Poledne 12 hodin. Já jsem šla o berlích a ty paní z prodejen suvenýrů mi pořád říkaly, kam jdu, že to nemohu a tak…A já na to nic. Jdu, jdu dál, něco mne nese. Jdu nahoru. A když jsem došla do prvního zastavení, dostala jsem úder do ruky a ne malý. Byl to silný úder. Div, že jsem tím nepustila berly z ruky. Ale já nic, já jsem tomu vůbec nevěnovala pozornost. Pokračovala jsem dál a dál. Nikde nikdo. Já na to nedbala, ani jsem se neohlížela, kde je můj muž. Byla jsem pohroužená do modlitby… a do dnešního dne nevím vůbec, co jsem se to tehdy modlila. Došla jsem ke čtvrtému zastavení, dostala jsem opět stejný úder do ruky. Tehdy jsem se trochu zastavila, bylo mi to i příjemné, a tak…A tehdy ke mně přišel muž. On mne dole hledal, věděl, že nemohu jít nahoru, že jsem musela zůstat někde dole, ale nemohl mne najít. Všude se ptal, ptal se i těch žen v prodejnách, jestli mne někdo viděl. Ony říkaly, že ano, že jsem prošla kolem nich a že jdu nahoru na kopec. On tomu nemohl věřit. Vždyť já nemohu chodit! Tak pozvedl hlavu. Díval se k prvnímu zastavení, tam mne nikde neviděl a já přece nemohla vyjít dál… Podíval se výš a tam mne uviděl. Já došla až skoro ke čtvrtému zastavení. A on došel ke mně. A já řeknu i to, že jsme se tam vydali jak blázni, nevzali jsme si ani vodu, nic. Já jsem si nevzala ani růženec do ruky... Prostě jsem si vzala jen cigarety do kapsy. To bylo všechno. A on si vzpomněl a koupil dole vodu. Stihl mne u pátého zastavení a říká: Chceš se napít vody? A já na to: K čemu voda? Já nemám žízeň. A on se mne ještě něco ptá a já ho tak nějak podrážděně odbývám. A tak… Došli jsme k pátému zastavení. A on vidí, že já se vydávám dál nahoru na bolestná tajemství… A on mi říká: Kam jdeš? Vždyť Panna Maria je tady, nevidíš?! A já mu odpovídám: Jestli ty nemůžeš (protože i on měl bolesti) tak jdi k Panně Marii a počkej na mne. Já jdu nahoru. Já přijdu… Ale já neměla pojem kam jdu, kam to vede. A přitom jsem mu říkala: Ty jdi tamhle a čekej na mne. Já přijdu!\nA když on viděl, že na tom trvám, tak tedy šel se mnou. Při třetím bolestném tajemství já dostávám třetí úder do ruky. A jak přišel ten úder tak jsem řekla mužovi: Viděl jsi to teď... a on na to: a co jsem měl vidět? To se ti zasekla berle za nějaký kamínek. - No, jestli je to pro tebe kamínkem tak dobře, ale pro mne ne. Já si nejsem vědoma, že bych neužívala berle tak jak je potřeba. A tak. Přišli jsme k soše Panny Marie a já jsem si klekla. Což jsem nikdy nemohla. Všechno odkládám, svlékám korzet, svlékám nákrčník – nepotřebuji to! Berle? – nepotřebuji! Já si nebyla vědoma co to je, ale že to nepotřebuji. Pak jsem uvažovala, co s tou mojí, abych tak řekla, výzbrojí. Abych to teď nechala tady na kopci? To by nebylo pěkné tady. Nebudu to tady nechávat, vezmu to domů. Chytla jsem to do ruky a jdeme. Já se už teď nevracím cestou, která tam vede, ale jdu z kamene na kámen. Něco mne nese. Já skáču, skáču z kamene na kámen. Až mi muž říkal: Ale pomalu, pomalu! Skáčeš jako koza! A co když spadneš? Já sám nemohu bolestí jít a není tady nikde nikdo…! A já na to nic. Nejsem si vědoma co se děje, ale pokračuji dále!\nDošli jsme dolu. A on počkej tady. Já dojdu pro auto. A já na to: Ty počkej tady a já dojdu pro auto. Ale šli jsme společně k autu. A u auta já říkám: mně se teď do auta nechce. Já půjdu pěšky – na Široki Brijeg, že (asi 25 km).\nA my zase spolu nasedli do auta a jeli jsme ke kostelu na mši. Mše už začala. Nevěděli, jsme od kolika je mše. Mše byla už v polovině. A mne zase něco tahne do zpovědnice. Hned jsem se vyzpovídala, a tak. Jeli jsme domů. Domů jsme se vrátili. Já jsem jen odložila ty svoje pomůcky a on si lehl. Všechno ho bolelo. Nemohl vydržet bolestí.\nPřišel jeden chlapec a volá na mne, abych se podíval jak ona chodí. Já jsem věděl, jak chodí…Řekl jsem mu: Vím, má nové nohy. A on přivedl ostatní mladé. I její máma na mne křičela, abych vstal, že Jadranka začala chodit…To bylo vidět, jak dobře chodí, nemá ani berlu ani hůl, nemá nákrčník. To všichni viděli! Sbíhali se lidé ze sousedství, aby viděli jak chodí!\nJá jsem chodil do kostela, ale abych se modlil na ten úmysl, aby se uzdravila, to jsem se nemodlil. Ne, že bych nevěřil, ale prostě jsem se modlil, aby Bůh dal moji modlitbu i moje trápení někomu, kdo to potřebuje. A přitom nakonec mně bylo nejhůře, dokud to On všechno nedal do pořádku.\nA co se týče mého uzdravení, já jsem měl před dvěma roky operovány hlasivky. Měl jsem nádor, zhoubný… Ztratil jsem téměř úplně možnost řeči… Tedy měl jsem třetí stadium a jsou jenom čtyři. Tu operaci jsem měl v šestém měsíci. Ztratil jsem možnost mluvit. No, něco málo jsem se zeptat dokázal… A pak bylo 1. srpna, její výročí. Každým rokem se to slaví. A byli jsme na té oslavě výročí - a ti poutníci co byli s námi, nevím, nějakých 40, 50 jich bylo - se za mne modlili, za moje uzdravení. A já jsem za měsíc šel znovu na magnetickou rezonanci a doktoři viděli, že je všechno normální, jakoby nikdy nic ani nebylo. Vrátila se mi řeč a všechno. To se také stalo na Kopci zjevení. Ta dvě uzdravení jsou pro mne víc než cokoli jiného, i než peníze, které jsem dostal. Opravdu to je z milosti Boží, od Panny Marie, přes Pannu Marii od Boha. A jestli někdo přichází na Kopec zjevení a říká, že je to falešné, tak my jim můžeme dosvědčit, že je to pravé. To můžeme dosvědčit, co se nám stalo. Když žena, která byla prakticky mrtvá - nemohla si donést ani sklenici vody - po 14 a půl letech vykonala to, co jsem sám nemohl zvládnout… Lidé, kteří nás znali, kteří znali jí, stejně tak dosvědčují to, co já teď říkám… A nikdy potom prakticky nijak vážně neonemocněla.\nCo se týče Medžugorje a Kopce zjevení: Nedám na ně dopustit. Zpočátku, nějakých deset roků, jsme tam byli alespoň třikrát měsíčně. Potom jednou, dvakrát. Nemůže projít měsíc, abychom nebyli alespoň jednou na Kopci zjevení. Pro nás Medžugorje znamená jít na Kopec zjevení a z Kopce zjevení dolů do kostela. Jenom to moci jít do kostela v Medžugorji. Výročí uzdravení, 1. srpna slavíme každým rokem. Jedeme my dva, nikoho nezveme, aby šel s námi po desáté hodině se modlit na Kopec, modlíme se na kopci do 12,30 a v jednu na mši. Tedy to jsou nejméně 3 hodiny modlitby… a to znamená všichni ti lidé přicházejí dobrovolně a bývá nás 15, 16 každým rokem. Máme dokonce lidi, jako jedny manžele z Německa, kteří přijíždějí každým rokem – kromě minulého roku, kdy byla ta pandémie- kteří si plánují dovolenou, aby mohli s námi být 1. 8. na kopci zjevení.\nChvála Bohu. To je to, co bylo. A je to dva, tři roky, že s námi chodí i kněz, hezky to vede. Ať je dobré nebo špatné počasí, my musíme jít. Každým rokem 1.srpna.\nCo se týká Kopce to pro nás neznamená žádnou oběť. To je pro nás na poděkování. Ne, že by se muselo, ale jenom z vděčnosti. My můžeme ukázat každému, že je to skutečnost. Na nás se to projevilo. A nejsem sám. Je nás víc. Jsou takoví i ze Širokého Brijegu, jenom že o tom nemluví. Já nevím proč, jestli se stydí… Já jsem o tom hned mluvil, když se ona uzdravila. Kdybychom se sešli a svědčili nebylo potřeba jiné reklamy. Je nás mnoho.\nJá jsem tady dole u domu dal postavit sochu Panny Marie, Královny míru. Ta socha je tu na poděkování za její uzdravení a ona a já se tam chodíme modlit. Mám zvyk vstávat v 5 hodin ráno a nejpozději v 5,10 hod. už se před tou sochou modlím. A pak mám ještě svoje modlitbičky, které se u sochy modlím přes den. To, že jsem tu postavil tu sochu, to je dobré pro mne. Kdybych jí postavil někde jinde, třeba u silnice, to by už bylo nejisté, jestli bych se tam chodil modlit. Tedy pro mne ta socha byla pravá cesta.\nJadranka a Branko Jeličovi\nOna vám bude vyprávět o své nemoci, kterou měla 14 a půl roku, jak se uzdravila a co prožila na kopci zjevení.\nBuď pochválen Ježíš a Maria. Já jsem byla nemocná s páteří. V 90. roce jsem měla operaci a po operaci jsem byla jakž takž pohyblivá. A jak šly roky já byla stále méně a méně pohyblivá. Zdravotní stav se zhoršoval a odešlo mi všechno, páteř a krční páteř, všechno. Pravá strana úplně odešla. Já nosila korzet a nákrčník a chodila jsem o berlích. V chůzi jsem byla omezená. Mohla jsem ujít tak 50 metrů a víc ne. Časem se objevil i nádor na spodní části páteře což mi působilo problém při sezení, takže invalidní vozík nebyl pro mne řešením. Nemohla jsem sedět.\nPotom za nějakou dobu se můj muž praštil do žeber, měl velké bolesti, šel k lékaři a tam mu řekli, že nemá nic zlomeného, ale že by měl být v klidu. Nejlépe v nemocnici, ale protože znali můj zdravotní stav, že já jsem nemohla dělat nic…, prostě jsem byla v domě jako kus nábytku, jak se říká…a tak jsme se dohodli, že zůstane doma, že bude se mnou a bude odpočívat. A za deset dnů jel znovu na kontrolu. Přišel na to, že poloha sezení v autě mu nejlépe vyhovuje. A on přišel domů a řekl, že by se rád projel do Medžugorje. A já na to: Dobře, můžeme, ale jestli půjdeme na kopec. A přitom já a kopec?! To vůbec nijak nešlo dohromady… já nemohla ani 50m po rovině a co teprve kopec…! A muž říká: ale jestli půjdeme na kopec. Já už na to nic. Nasedli jsme a jeli jsme. A že jsem nemohla sedět tak jsem jela vleže na zadním sedadle.\nV Medžugoji jsme zastavili u kopce zjevení. Já vystoupila a šla a on s autem na parkoviště. Já se vydala na cestu. Bylo 1.srpna. Nikde nikdo nebyl. Bylo horko. Poledne 12 hodin. Já jsem šla o berlích a ty paní z prodejen suvenýrů mi pořád říkaly, kam jdu, že to nemohu a tak…A já na to nic. Jdu, jdu dál, něco mne nese. Jdu nahoru. A když jsem došla do prvního zastavení, dostala jsem úder do ruky a ne malý. Byl to silný úder. Div, že jsem tím nepustila berly z ruky. Ale já nic, já jsem tomu vůbec nevěnovala pozornost. Pokračovala jsem dál a dál. Nikde nikdo. Já na to nedbala, ani jsem se neohlížela, kde je můj muž. Byla jsem pohroužená do modlitby… a do dnešního dne nevím vůbec, co jsem se to tehdy modlila. Došla jsem ke čtvrtému zastavení, dostala jsem opět stejný úder do ruky. Tehdy jsem se trochu zastavila, bylo mi to i příjemné, a tak…A tehdy ke mně přišel muž. On mne dole hledal, věděl, že nemohu jít nahoru, že jsem musela zůstat někde dole, ale nemohl mne najít. Všude se ptal, ptal se i těch žen v prodejnách, jestli mne někdo viděl. Ony říkaly, že ano, že jsem prošla kolem nich a že jdu nahoru na kopec. On tomu nemohl věřit. Vždyť já nemohu chodit! Tak pozvedl hlavu. Díval se k prvnímu zastavení, tam mne nikde neviděl a já přece nemohla vyjít dál… Podíval se výš a tam mne uviděl. Já došla až skoro ke čtvrtému zastavení. A on došel ke mně. A já řeknu i to, že jsme se tam vydali jak blázni, nevzali jsme si ani vodu, nic. Já jsem si nevzala ani růženec do ruky... Prostě jsem si vzala jen cigarety do kapsy. To bylo všechno. A on si vzpomněl a koupil dole vodu. Stihl mne u pátého zastavení a říká: Chceš se napít vody? A já na to: K čemu voda? Já nemám žízeň. A on se mne ještě něco ptá a já ho tak nějak podrážděně odbývám. A tak… Došli jsme k pátému zastavení. A on vidí, že já se vydávám dál nahoru na bolestná tajemství… A on mi říká: Kam jdeš? Vždyť Panna Maria je tady, nevidíš?! A já mu odpovídám: Jestli ty nemůžeš (protože i on měl bolesti) tak jdi k Panně Marii a počkej na mne. Já jdu nahoru. Já přijdu… Ale já neměla pojem kam jdu, kam to vede. A přitom jsem mu říkala: Ty jdi tamhle a čekej na mne. Já přijdu!\nA když on viděl, že na tom trvám, tak tedy šel se mnou. Při třetím bolestném tajemství já dostávám třetí úder do ruky. A jak přišel ten úder tak jsem řekla mužovi: Viděl jsi to teď... a on na to: a co jsme měl vidět? To se ti zasekla berle za nějaký kamínek. No, jestli je to pro tebe kamínkem tak dobře, ale pro mne ne. Já si nejsem vědoma, že bych neužívala berle tak jak je potřeba. A tak. Přišli jsme k soše Panny Marie a já jsem si klekla. Což jsem nikdy nemohla. Všechno odkládám, svlékám korzet, svlékám nákrčník – nepotřebuji to! Berle? – nepotřebuji! Já si nebyla vědoma co to je, ale že to nepotřebuji. Pak jsem uvažovala, co s tou mojí, abych tak řekla, výzbrojí. Abych to teď nechala tady na kopci? To by nebylo pěkné tady. Nebudu to tady nechávat, vezmu to domů. Chytla jsem to do ruky a jdeme. Já se už teď nevracím cestou, která tam vede, ale jdu z kamene na kámen. Něco mne nese. Já skáču, skáču z kamene na kámen. Až mi muž říkal: Ale pomalu, pomalu! Skáčeš jako koza! A co když spadneš? Já sám nemohu bolestí jít a není tady nikde nikdo…! A já na to nic. Nejsem si vědoma co se děje, ale pokračuji dále!\nJá jsem chodil do kostela, ale abych se modlil na ten úmysl, aby se uzdravila, to jsem se nemodlil. Ne, že bych nevěřil, ale prostě jsem se modlil, aby Bůh dal moji modlitbu i moje trápení někomu, kdo to potřebuje. A přitom nakonec mně bylo nejhůře dokud to On všechno nedal do pořádku.\nA co se týče mého uzdravení, já jsem měl před dvěma roky operovány hlasivky. Měl jsem nádor, zhoubný… Ztratil jsem téměř úplně možnost řeči… Tedy měl jsem třetí stadium a jsou jenom čtyři. Tu operaci jsem měl v šestém měsíci. Ztratil jsem možnost mluvit. No, něco málo jsem se zeptat dokázal… A pak bylo 2. srpna, její výročí. Každým rokem se to slaví. A byli jsme na té oslavě výročí - a ti poutníci co byli s námi, nevím, nějakých 40, 50 jich bylo - se za mne modlili, za moje uzdravení. A já jsem za měsíc šel znovu na magnetickou rezonanci a doktoři viděli, že je všechno normální, jakoby nikdy nic ani nebylo. Vrátila se mi řeč a všechno. To se také stalo na Kopci zjevení. Ta dvě uzdravení jsou pro mne víc než cokoli jiného, i než peníze, které jsem dostal. Opravdu to je z milosti Boží, od Panny Marie, přes Pannu Marii od Boha. A jestli někdo přichází na Kopec zjevení a říká, že je to falešné, tak my jim můžeme dosvědčit, že je to pravé. To můžeme dosvědčit co se nám stalo. Když žena, která byla prakticky mrtvá - nemohla si donést ani sklenici vody - po 14 a půl letech vykonala to, co jsem sám nemohl zvládnout… Lidé, kteří nás znali, kteří znali jí, stejně tak dosvědčují to, co já teď říkám… A nikdy potom prakticky nijak vážně neonemocněla.\nCo se týče Medžugorje a Kopce zjevení: Nedám na ně dopustit. Zpočátku, nějakých deset roků, jsme tam byli alespoň třikrát měsíčně. Potom jednou, dvakrát. Nemůže projít měsíc, abychom nebyli alespoň jednou na Kopci zjevení. Pro nás Medžugorje znamená jít na Kopec zjevení a z Kopce zjevení dolů do kostela. Jenom to moci jít do kostela v Medžugorji. Výročí uzdravení, 1. srpna slavíme každým rokem . Jedeme my dva, nikoho nezveme, aby šel s námi po desáté hodině se modlit na Kopec, modlíme se na kopci do 12,30 a v jednu na mši. Tedy to jsou nejméně 3 hodiny modlitby… a to znamená všichni ti lidé přicházejí dobrovolně a bývá nás 15, 16 každým rokem. Máme dokonce lidi, jako jedny manžele z Německa, kteří přijíždějí každým rokem – kromě minulého roku, kdy byla ta pandémie- kteří si plánují dovolenou, aby mohli s námi být 1. 8. na Kopci zjevení.\nJá jsem tady dole u domu dal postavit sochu Panny Marie, Královny míru. Ta socha je tu na poděkování za její uzdravení a ona a já se tam chodíme modlit. Mám zvyk vstávat v 5 hodin ráno a nejpozději v 5,10 hod. už se před tou sochou modlím. A pak mám ještě svoje modlitbičky, které se u sochy modlím přes den. To, že jsem tu postavil tu sochu to je dobré pro mne. Kdybych jí postavil někde jinde, třeba u silnice, to by už bylo nejisté, jestli bych se tam chodil modlit. Tedy pro mne ta socha byla pravá cesta.


Divizní Neratovice posílí mistr Evropy z malé kopané - Mělnický deník\nDivizní Neratovice posílí mistr Evropy z malé kopané\nNeratovice – Neratovický divizní tým čeká už v neděli od 17 hodin první mistrovské utkání v Brozanech v čele s novým trenérem Tomášek Staňkem, který převzal štafetu po Janu Studeném.\nÚtočník Jiří Chrdle se sedmičkou na dresu (ve žlutém) v souboji proti kladenskému obránci (v bílém) ve třicátém kole minulé soutěže, kdy Neratovice zvítězily jedinou brankou. | Foto: Deník/Barbora Tesnerová\nDo týmu přišlo i několik nových hráčů. V týmu se tak představí čerstvý mistr Evropy v malé kopané Adam Kraus a několik hráčů z dorostu přechází rovnou do A týmu. Bývalý dorostenci Petr Tláskal, Petr Kalabiška a brankář David Šteiner byli pasování na muže.\n„Máme teď v mančaftu Adama Krause, mladého kluka z pražské Bohemky, potom přišel z Horních Měcholup Tomáš Chlumecký a Kamil Zelenka z SK Unionu Čelákovice. A vrátil se nám Pepa Gabčo, který byl na hostování na Mělníku," uvedl předseda FK Neratovice/Byškovice Vladimír Kaňka.\nTým opustili Jakub Šulc a Pavel Novotný, kteří přestoupili do Tišic. Do Štětí odešel Lukáš Lelek. Martinu Ptáčkovi skončilo hostování. A neratovický B tým od nové sezony posílí Ladislav Gazdík a Marek Lovíšek.


Sója jako proteinová bomba - Vaření.cz\nSója jako proteinová bomba\nSója luštinatá se řadí k luštěninám stejně jako hrách a fazole. Jako kulturní plodina se pěstuje již nejméně 4000 let a pochází z východní Asie.\nStaří Číňané ji velmi dobře znali. Námořníci rozšířili sóju z Číny do ostatních orientálních zemí, když ji s sebou brali na své mořeplavby.\nObjevení sóji v Evropě\nTeprve ve dvacátých létech 19. století začali američtí farmáři pěstovat sóju ve velkém, nicméně pro krmné účely zvířat. V Evropě však zůstala prakticky neznámá až do 20. století. Teprve kolem druhé světové války, kdy byly jedlé oleje a tradiční proteinové zdroje omezené, se sója stala významnou složkou lidské potravy.\nDnes je sója jednou z nejdůležitějších světových plodin. Největší podíl na produkci sóji mají Spojené státy, Brazílie, Argentina a Čína.\nVyužití sóji je velmi široké. Sójové boby se mimo jiné zpracovávají na olej, omáčky, mouku, mléko a sójové maso. Kromě toho se také konzumují v syrovém stavu v podobě naklíčených sójových klíčků, které se hodí do zeleninových salátů nebo pomazánek.\nCo sója obsahuje?\nSója se také nazývá "proteinová bomba". Marně byste hledali mezi přirozenými potravinami takovou, která by byla bohatší na bílkoviny. Sójové boby jsou navíc zdrojem velmi kvalitních plnohodnotných rostlinných bílkovin. Jsou biologicky hodnotnější než bílkoviny luštěnin nebo obilovin. Mohou tedy plně nahradit konzumaci masa a z ekonomického hlediska je sója mnohem výhodnější.\nSložení sojového bobu\n15% rozpustných sacharidů\n15% nerozpustných sacharidů (vláknina)\n18% tuk (2% lecitin)\n14% vlhkost (popel)\nSója je vhodná pro každého\nSója je vhodná jak pro dospělé, tak pro kojence, je-li správně zpracována. Lidé alergičtí na proteiny v kravském mléce v ní nacházejí alternativní proteinový zdroj. Sója je přirozeně bezlepková potravina. Sójový protein je lehce stravitelný a obsahuje komplexní aminokyseliny, které naše tělo potřebuje k udržení zdraví. Přestože obsahuje relativně málo methioninu, je dobrým zdrojem lysinu. Následným zpracováním nebo v kombinaci s dalšími potravinami, zeleninou, obilovinami, se biologická hodnota sóji zvyšuje a plně nahrazuje maso.


Lék na hlad aneb krémové polévky čtyřikrát jinak - kavarna.4home.cz\nLék na hlad aneb krémové polévky čtyřikrát jinak\nZaútočil na vás hlad? Nebo snad sháníte něco, co vás příjemně zahřeje, ale na rozdíl od čaje budete dlouho sytí? Odpověď už známe!\nKrémové polévky teď frčí a není se čemu divit. Lahodné kombinace chutí, které uspokojí i ty, kteří nemají rádi klasické zeleninové polévky, jsou vítanou změnou v jídelníčku. Navíc do sebe dostanete množství vitamínů, které běžně v jídle nepřijmete, aniž byste do sebe s nechutí soukali kusy zeleniny.\nFit rajčatový krém\nsalátek na ozdobení\nVe větším hrnci si rozpálíme olej a osmažíme na něm česnek. Až bude česnek hezky zlatavý, přidáme na kousky nakrájená sušená rajčata a po chvíli i rajčata z plechovky a dobře promícháme. Následně celou směs zalijeme vývarem a přidáme cukr a sůl s pepřem na dochucení. Takto necháme probublat, dokud se chutě hezky nespojí a výslednou polévku rozmixujeme do hladkého krému.\n1 střední hlava brokolice\nNa olivovém oleji si osmažíme brokolici, očištěné brambory (vše nakrájené na menší kostičky), nasekanou cibuli a prolisovaný česnek. Necháme vše opéct a rozvonět a dochutíme solí a pepřem. Poté zalijeme vývarem a vaříme do změknutí brambor. Polévku nakonec rozmixujeme v hladkou konzistenci. Podáváme se zastřeným vejcem, které jsme si připravili zvlášť.\nPoctivá houbovka s kokosovým mlékem\n500 g žampionů (nebo lesních hub)\n1 a 3/4 lžičky mletého kmínu\nNa oleji zpěníme cibuli do zesklovatění, přidáme česnek a minutu smažíme, poté přidáme na kostky nakrájené žampiony a necháme je vydusit cca 10 minut. V neposlední řadě podlijeme směs vývarem, dochutíme kmínem, tymiánem, solí a pepřem a necháme vařit na pár minutek. Sundáme polévku z plotny a rozmixujeme ji na krém, který zjemníme kokosovým mlékem. Servírujeme se snítkou tymiánu, kokosovým krémem (ztuhlá část kokosového mléka) a čerstvým chlebem.\nLahodný krém ze zeleného chřestu\nBílé výhonky chřestu si oloupeme celé, u zeleného pouze dolní třetinu. Dřevnaté konce chřestu odstraníme. Žádné slupky nevyhazujeme, protože je použijeme do vývaru – vaříme v 700 ml vody s cukrem cca 20 minut, přičemž následně vývar přelijeme přes síto. Očištěný chřest si nakrájíme a povaříme ho ve vývaru asi 8 minut, poté ho vyjmeme. Na pánvi si opečeme mouku na sucho (nesmí ale zhnědnout), po rozvonění k ní přimícháváme olej, dokud nám nevznikne voňavá jíška, poté do ní vmícháme vývar a chřestové výhonky. Vaříme mírným varem 15 minut a následně sejmeme polévku z plotny a rozmixujeme. Pokud je moc hustá, naředíme ji vodou. V tu chvíli je čas přimíchat do vývaru žloutky, které důkladně rozšleháme a dochutit ji solí, pepřem a muškátovým oříškem. Dále už ji nevaříme.\nPředchozí článekPrevious post:Chai masala – kořeněný indický zázrak pro zahřátí těla i duše\nDalší článek Next post:Vyrobte si kouzelné podzimní svícny, které prozáří váš domov


OMYLY O POČASÍ « Meteopress – předpověď počasí – aktuální počasí\nVíce OMYLY O...\nOMYLY O POČASÍ\n30.9.2011 17:26 | Autor: redakce\nO zásadním zaměňování pojmů klima a počasí jsme už psali a další omyly a nesprávné názory lidí na počasí jsou už méně podstatné. Přesto ale jsou některé z nich důležité a docela zajímavé.\nMezi ty méně podstatné a zásluhou televizní osvěty už téměř vymizelé je laické zaměňování termínu brázda a hřeben. Brázda je vždy spojená s tlakem nízkým a hřeben s tlakem vysokým. V tlakovém poli si to lze jednoduše představit jako opravdovou vyoranou brázdu na poli – tedy prohlubeň, a jako horský hřeben, který je naopak podélná vyvýšenina.\nPoněkud zásadnější jsou omyly při udávání teplotních rekordů. Lidé velmi často totiž udávají teplotu, která byla měřena v místě, kam svítilo slunce. A to je ale nikoliv teplota vzduchu, ale teplota teploměru, rozpáleného Sluncem, která může být třeba55°C.! Oficielní teplota vzduchu musí být měřena za přesně stanovených podmínek – v dobře větrané meteorologické žaluziové budce ve výšce2 mnad travnatým povrchem a samozřejmě bez přístupu slunečních paprsků.\nTyto podmínky bohužel nesplňuje měření teploty v pražském Klementinu, kde je teploměr umístěn vysoko nad dlážděným dvorem. Ale protože je to opravdu naše nejdelší řada teplotních měření a jedna z nejdelších v Evropě, je pro nás nejcennější. A tím se dostáváme k teplotním rekordům, které jsou pro lidi tak zajímavé. Je třeba si uvědomit, že se běžně jedná o teplotní rekord nikoliv absolutní ale pouze k danému datu a navíc – že teplotní řady na různých stanicích jsou různě dlouhé, přesněji, někdy i poměrně krátké.


Zafunguje líp dárek pro očkované, nebo bič na odmítače? Co ukazují data, popisuje sociolog\nS rozvolněním koronavirových opatření je hlavní město v očekávání brzkého návratu zejména zahraničních turistů. Tím spíše, že letní turistická sezóna je za dveřmi. Podle magistrátu nicméně hrozí návrat i negativních...\nDalší unijní bič na Google: Evropská komise vyšetřuje firmu kvůli digitální reklamě\nEvropská komise (EK) zahájila další vyšetřování americké internetové společnosti Google. Tentokrát chce zjistit, zda firma neomezuje konkurenci na trhu technologií pro digitální reklamu. A to tím, že upřednostňuje vlastní služby...\nEpidemie koronaviru v Česku začala opět sílit, reprodukční číslo je už 1,2, vyšší bylo naposledy na konci února. Roste pátý den v řadě, nad jedničku se dostalo ve středu. Za středu laboratoře potvrdily 151 nových případů...\nEpidemie koronaviru v Česku opět sílí. Za středu přibylo 279 nových případů nákazy, za čtvrtek 254. Zhoršila se i incidence za poslední týden, nyní je na 11. Nárůsty počtu případů koronaviru jsou velké, zatím nemají dopad...\nMinistryně práce a sociálních věcí Jana Maláčová (ČSSD) má za to, že v českém sociálním systému potřebujeme jak cukr, tak bič. Jenže oboje je třeba nasadit na správných místech. Ministryně se obává, že většina politiků...\nNeplatiči pokut bez dávek. Spravedlivý bič, nebo populismus? Sledujte duel\nHosty vysílání jsou poslankyně Olga Richterová, poslanec Jan Bauer, předseda spolku Šalamoun John Bok a šéfredaktor Kosmonautix.cz Dušan Majer.\nNovela, kterou minulý týden schválila sněmovna, má omezit výplatu dávek notorickým neplatičům pokut za vybrané přestupky.\nVláda se snaží vyvolat dojem, že kdo vakcínu chtěl či chce, nemá problém se k ní dostat. Není to pravda. Až to pravda bude, může debata pokročit dál.\nRecept, jak na nepřizpůsobivé nájemníky, kteří nerespektují základní pravidla, obtěžují okolí a prohlubují problémy vyloučených lokalit, možná našel Most. Před rokem začal intenzivně spolupracovat s majiteli bytů, kteří...\nUber si u amerických úřadů zažádal o nový patent, který popisuje obecnou technologii, jenž by měla zatočit s občas lehce natvrdlými uživateli jeho elektrických koloběžek. Právě tento prostředek městské mikromobility...\n„Třikrát a dost.“ Obce dostaly bič na problémové lidi, pokuty jim budou strhávat z dávek\nChudší lidé budou moci přijít o část doplatku na bydlení i příspěvku na živobytí, pokud opakovaně neplatí pokuty za vybrané závažné přestupky. Úřady dostanou právo neuhrazené pokuty z těchto dávek strhávat. Předpokládá...\nÚstavní soud zrušil sporný zákon, který umožňoval vyhlašovat bezdoplatkové zóny, obce se nyní obávají návratu nepřizpůsobivých občanů. „Byla to pro nás jediná možnost, jak se bránit jejich přistěhování do města,“...


Nevěstu unesli od oltáře její vlastní rodiče - iDNES.cz\nNevěstu unesli od oltáře její vlastní rodiče\n5. října 2006 17:19, aktualizováno 17:19\nV americkém městě Salt Lake City unesli rodiče svou dceru z její vlastní svatby. Dcera Julie se nakonec provdala i proti jejich vůli. Rodičům teď hrozí až patnáctileté vězení.\nSvatba měla třídenní zpoždění. Ilustrační foto | foto: Profimedia.cz\nJednašedesátiletý Lemuel Redd a jeho o několik let mladší manželka Julie zvolili opravdu svérázný způsob, jak dceři vdavky vymluvit. Rodičům se nelíbil dceřin záměr vdát se za Perry Myerse. A proto nic netušící Julii nabídli, že ji odvezou na nákupy. Násilím ji pak převezli 240 mil do sousedního Colorada a Julie tak propásla termín své vlastní svatby.\nÚnos policii nahlásil Juliin třiadvacetiletý ženich. "Reddovi odvezli dceru proti její vůli," sdělila místní policie.\nJednadvacetiletá Julie se nedala a rodičům to pěkně spočítala. Vdala se tři dny po plánovaném termínu a své únosce za překaženou svatbu zažalovala.\nNovomanželé očekávají na jaře potomka. Zda své vnouče uvidí prarodiče, o tom rozhodne soud. Manželům Reddovým hrozí až patnáct let za mřížemi.\nTémata: Colorado, násilí, únos, Zajímavosti, Salt Lake City, Svatba


Prázdniny Gruzie, orientální země se skvělým čajem, vysokými horami a Černým mořem.\nObjednejte sobě a svým dětem prázdniny v Gruzii. Vybrat si můžete ze široké nabídky ubytování od hotelů a apartmánů s all inclusive, polopenzí nebo pouze se snídaní. Gruzie je země s čistými plážemi a průzračným mořem. Do Gruzie jezdí lidé na poznávací zájezdy, ale rovněž rodiny s dětmi. Vynikající místí kuchyně a kvalitní nápoje Vás příjemně osvěží. Gruzie nabízí jak velmi klidná místa tak rovněž turisticky oblíbené a rušné destinace s množstvím atrakcí a historických památek, které je třeba vidět. Lidé v Gruzii jsou velmi přátelští a milí. Využijte i Vy příležitost k návstěvě této lokality a využijte naší akční nabídky za nejlepší, nejlevnější možné ceny. Přestože, jsou naše zájezdy do Gruzie velmi levné, úroveň služeb a servisu je velmi vysoká. Objednejte si i další levné letenky a zájezdy a objevujte krásy měst a pláží celého Světa.


Čech, Drobný a Zítka jsou jasnou trojicí, vědí Grigar se Zlámalem - Sport.cz\n5. června 2009 11:53 - JABLONEC\nJeden z nich se postaví proti Maltě do branky fotbalové reprezentace. A třeba se i vystřídají, takže si mezistátní debut připíšou oba. Teplický Tomáš Grigar (26) i liberecký Zdeněk Zlámal (23) by klidně brali jednu minutku. Sraz nároďáku si užívají, na druhou stranu moc dobře vědí, že za trojicí Čech, Drobný a Zítka zatím velké vyhlídky nemají.\nTrenér František Straka a brankář Zdeněk Zlámal (vpravo) na tréninku fotbalové reprezentace\nDo reprezentace byli vybráni dva brankáři s podobným osudem. „Také mě to napadlo. Oba jsme chytali ve Spartě, oba jsme šli pryč a chytili se v jiných klubech. A pak máme společnou také jedenadvacítku. Já do ní přišel po Tomášovi, byl jsem vlastně jeho nástupcem,“ vypráví Zdeněk Zlámal.\n„Ve Spartě jsem se neprosadil. Jsem rád za Teplice. Máme ambiciózní mužstvo. Vyhráli jsme Pohár ČMFS, budeme hrát Evropskou ligu. Nijak si nelámu hlavu tím, že kvůli reprezentaci je potřeba být ve Spartě,“ přikyvuje Tomáš Grigar.\nReprezentační novicové se znají, jsou dobří kamarádi. „Ne na dlouho, ale ve Spartě jsme se potkali, jedno léto jsme se spolu připravovali,“ připomíná Zlámal. „Po zveřejnění nominace jsme si volali, ale nijak jsme neřešili, kdo z nás bude chytat,“ usmívá se Grigar. „To ví jen trenér, oba jsme tady noví,“ přizvukuje Zlámal.\nTomáš Grigar na srazu fotbalové reprezentacefoto: Právo/Petr Horník\nDebut jako záskok za legionáře\nOba brankáři berou svůj debut jako krátký záskok. „Myslím, že post reprezentačního brankáře je jasně vyřešený. Petr Čech, Jarda Drobný a Daniel Zítka představují jistou trojici, která bude v týmu ještě dlouho. Takže já jsem rád, že teď jsem dostal šanci být členem mužstva. A byl bych rád i za minutu,“ neláme si hlavu Grigar. „Velká čest, být tady, pozvánku jsem ani nečekal. Je to splněný cíl, dětský sen. Užívám si to, přemýšlet o dalších perspektivách teď asi nemá cenu,“ souhlasí Zlámal.\nOba se probili se svými mužstvy do Evropy, Grigar z domácího poháru a Zlámal z ligy. „Po vítězství ve středečním finále jsme dostali volno do pátku, v sobotu jsme hráli v Českých Budějovicích a pak si byli sednout ještě jednou. Bylo to skvělé. Já sice už zažil finále se Spartou, ale poprvé jsem byl na hřišti. Takže jsem si to náležitě vychutnal,“ libuje si Grigar.\nZlámal sháněl náhradníka na dovolenou\nJeho parťáka nominace trochu zaskočila, už se viděl na dovolené a teď se mu o dost zkrátí. „Jednu jsem už zaplatil a po nominaci pak měl problém, abych za sebe sehnal náhradníka. Vyrazím tedy až v neděli, za pozvánku do reprezentace to ale stojí,“ má jasno Zlámal.\n„Pokud dostanu šanci, tak se samozřejmě malá nervozita dostaví,“ říká za oba Grigar, který se v Teplicích zřejmě dostal do životní formy. „To se těžko hodnotí, protože já se cítil dobře třeba i loni ve Spartě. Dlouho jsme byli blízko titulu. Ale pak se nám nepodařil konec sezóny, vlastně jen poslední tři zápasy. Titul jsme ztratili a nikdo neřešil, jak jsem předtím chytal. Ale je pravda, že žádné velké chyby jsem nedělal, blbé góly nedostal a minely se mi vyhýbaly,“ přemítá Grigar.\ndos, ram, Sport.cz, Právo ■


Hubáčkův návrat do Brna? Emoce, děkovačka a symbolická výhra pro otce - Deník.cz\nHubáčkův návrat do Brna? Emoce, děkovačka a symbolická výhra pro otce\nBrno - Bývalý kapitán hokejistů Komety Brno Petr Hubáček nechtěl být při návratu do rodného Brna v dresu Pardubic přemotivovaný. Jeho přáním bylo si návrat užít, což mu vyšlo dokonale. Přispěl svým výkonem k vítězství Dynama a po zápase si vychutnal děkovačku, kdy jej domácí fanoušci ještě vyvolali na led.\nPardubický Petr Hubáček (v červeném) stíhá Marka Kvapila z Komety.Foto: ČTK/Šálek Václav\nCelý tento úspěch pomyslně věnoval jako dárek svému otci, který patřil k oporám bývalé Komety a dnes oslavil šedesáté narozeniny.\n"Vyšlo to hezky. Nevím, zda je to symbolická výhra. Ale asi ano," řekl po utkání dojatý Hubáček, který před pěti lety zamířil uprostřed sezony z Brna do finského Jyväskylä a letos se vrátil zpět do extraligy. Místo do Komety jej však angažovaly Pardubice.\nVelmi cenné body\nSnažil se krotit emoce. Tvrdil, že neměl slzy na krajíčku. A pokud je někdo na jeho tváři po děkovačce spatřil, tak prý byly jen z únavy. Tentokrát to pro něj byl dle jeho slov zcela jiný návrat, než před sedmi lety, kdy přijel do Brna s týmem Vítkovic a Kometa byla v extralize nováčkem.\n"Tehdy mě pohltila fanouškovské euforie, že Kometa byla po čtrnácti letech v lize. Na dálku jsem to bral jako fanda. Nyní to vnímám jako profi hokejista. Buďme upřímní, extra dlouhá kariéra mě už vzhledem k mému věku nečeká," dodal Hubáček, který ocenil kvality současné Komety.\n"Má výborný mančaft, hraje dobrý hokej. V pohybu, kombinační. Relativně jsme se drželi celý zápas. Ve druhé třetině nás několikrát zamkli, měli dost šancí. Ustáli jsme to. Pro nás jsou to velmi cenné body," usmál se mistr světa z roku 2010.\nVřelý vztah k Brnu\nPodle Hubáčka šli pardubičtí hokejisté po předcházejících dvou vítězstvích ve Zlíně a doma s Chomutovem do utkání s čistou hlavou. Kvůli dopravní zácpě přijeli pardubičtí hokejisté o něco později. Hubáčkovi trvalo další čtvrthodinu, než se přes všechny své známé, kteří jej zdravili, dostal do kabiny.\n"K Brnu mám stále vřelý vztah. Pět let si držím permanentky na Kometu, abych na zápasy mohl po skončení kariéry chodit se svým malým synem. Prolínají se ve mně vzpomínky, jak jsem jako malé dítě chodil na dnes už neexistující stadion za Lužánkami. Tam jsem také hokejově vyrostl," dodal Hubáček, který se ale rychle vrátil do reality.\nNa Pardubice čekají nyní soupeři ze spodní části tabulky Mladá Boleslav, Karlovy Vary, Vítkovice a Plzeň. "Pokud chceme myslet na první desítku, tak je musíme dostat pod sebe," nastínil Hubáček nejbližší cíl.


Odborné | Stav bez nouze\nNové „tričkové opatření“ zastaví konečně kovid\nDoufám, že mi Tomáš Fürst, Jakub Dostál a Ondřej Vencálek odpustí, že si dovolím „přetisknout“ jejich text. Je mimořádně důležitý a každé šíření pomůže. Samozřejmě ho hned dokládám k respirátorové žalobě. Opravdu, opravdu doporučuju text od těchto chytrých...\nNejsme nesmrtelní aneb konečně se vrací zdravý rozum\nS povděkem a úlevou jsem zaznamenala, že se konečně snad vrátil do naší země aspoň na skok zdravý rozum. Na webu ministerstva zdravotnictví bylo po mnoha měsících otálení zveřejněno stanovisko pro správný postup při rozhodování o poskytování vzácných zdrojů –...\nTestování školáků antigenními testy\nDnes mám tu čest zveřejnit text od vedoucí oddělení virologie Zdravotního ústavu se sídlem v Ostravě MUDr. Hany Zelené, Ph.D. Jsem přesvědčena, že to bude víc než zajímavé počtení. Text v pdf ke stažení zde. Antigenní rychlotesty (Ag testy) jsou založeny na jiném...\nKoronavirus: buněčná imunita existuje a funguje\nJistě jste zaznamenali rozhovor s paní Irenou Koutnou, vedoucí výzkumu o T-buněčné imunitě vznikající po infekci koronavirem. Výzkum provedlo Centrum buněčného a tkáňového inženýrství Fakultní nemocnice u sv. Anny a lékařské fakulty Masarykovy...\nProfesor Beran: máme lék na covid!\n22. prosince 2020 | Blog\nProfesora Berana si velmi vážíme za to, že v této době bojuje jako lev za to, aby se jednak skutečně chránili to, kterým hrozí nebezpečí a jednak aby se přestala škrtit celá společnost a ničit naše budoucnost. Vše, co je podstatné, co můžete poslechnout zde. Celá...


Schválený daňový balíček? Rodiny zaplatí o 186 korun měsíčně víc — ČT24 — Česká televize\nPraha – Vládní daňový balíček po všech peripetiích s rebely nakonec prošel Poslaneckou sněmovnou. Pro průměrné rodiny to bude znamenat zatížení měsíčního rozpočtu dodatečnými výdaji ve výši 186 korun. Stát by tím měl získat zhruba 16,5 miliardy korun navíc. Podle analytika Patria Finance se tak stane ale pouze v případě, že se reálně spotřeba domácností nezmění. Zákon navíc musí posvětit ještě senátoři a prezident.\nPoptávka klesá, stát může vybrat méně\nVe skutečnosti mohou být podle Marka příjmy státu nižší, pokud bude pokračovat pokles domácí poptávky. Posun obou sazeb DPH o procentní bod by měl zvýšit spotřebitelské ceny o 0,8 procenta. Nicméně vliv změny daní na začátku letošního roku byl ještě výraznější (1,13 procentního bodu), inflace tedy na začátku roku 2013 nejspíše zpomalí. „Podle mého odhadu by měla v lednu klesnout na 2,5 procenta,“ dodal.\n„Tento návrh dále poškodí českou ekonomiku, podrazí hospodářský růst, sníží spotřebu domácností a poškodí zaměstnanost.“\nZměny nejsou podle analytika Raiffeisenbank Michala Brožky hospodářsky optimální, ale nejistota je horší. „I tak dosavadní nejistota už škody napáchala,“ poznamenal.\nIlustrační foto autor: Hana Kalvachová, zdroj: ISIFA\nZákon musí ještě schválit Senát a podepsat prezident, kde se podle analytika Raiffeisenbank Václava Frančeho dají čekat komplikace. Definitivnímu schválení by ale již nemělo nic bránit. „My tak nemusíme měnit prognózu růstu HDP v příštím roce o 0,5 procenta a předpověď inflace 2,5 procenta,“ dodal.\nOd příštího roku by obě sazby daně z přidané hodnoty měly vzrůst o jeden bod na 15 a 21 procent. Lidé s příjmy nad asi 100 tisíc korun měsíčně budou platit sedmiprocentní dodatečnou solidární daň. Podle vlády se to dotkne asi 80 tisíc lidí. Živnostníkům zákon omezí výdajové paušály, zemědělcům nejprve omezí a pak zcela zruší vratku části spotřební daně z nafty. Pro příští dva roky se zruší maximální vyměřovací základy, tedy stropy pojistného na zdravotní pojištění.\n„Dá se říct, že veškeré nákupy domácností budou dražší zhruba o procento, samozřejmě za předpokladu, že obchodníci promítnou zvýšení DPH do svých cen. U průměrné domácnosti to udělá zhruba 200 korun měsíčně,“ říká Jan Linhart, partner ze společnosti KPMG.\nPřehled změn, které přinesl schválený vládní daňový balíček\nOmezení výdajových paušálů u živnostníků.\nZvýšení srážkové daně z příjmů i poplatníků, kteří mají sídlo v zahraničí ze současných 15 na 35 procent od 1. ledna 2013. U příjmů daňových rezidentů České republiky by se nadále odváděla daň 15 procent. Od roku 2014 budou od daně osvobozeny dividendy.\nZrušení tzv. zelené nafty. Zákon pro příští rok sníží vratku části spotřební daně z nafty pro zemědělce ze 60 na 40 procent. Od roku 2014 ji zruší úplně


Co je komunismus? | Outsider Media\nmm 05.02.2013\tČlánky\nČlánek člověka, kdysi domestikovaného i na těchto stránkách vedl k zamyšlení mnohé. Chtěl bych proto trochu humorně podotknout, že komunismus byl a je dosažitelnou realitou. Komunismus je možné chápat mnoha směry. Jakožto státní ideologii, opřenou o nadvládu těch nejchudších, proletářů, kteří by právě jako nejchudší měli vědět, jak se vyhnout úkladům společenské nerovnosti, nebo jakožto praktické utilitární, totiž užitkové snažení obyvatel určitého území, mluvící určitým jazykem a sdílející přibližně podobné hodnoty, vycházející, stručně, z křesťanského desatera. Nezabiješ, nepokradeš, nepožádáš manželky bližního svého….a za to se asi nedostaneš do nebe, ale všichni udělají vše pro to, aby život tvůj, jako jedince, proběhl snesitelně, plnohodnotně, zdravě. Adjektiva by bylo možno dodávat, a zase odebírat podle libosti.\nShledáme-li práce klasiků marxismu-leninismu, zjistíme, že pojem komunismus a ideologie zaměňovali, skloňovali, každopádně, bylo to něco, co si ani samotní autoři nejen v manifestu, ale ani v díle Německá ideologie nedokázali, stejně jako jejich "zdrojoví" francouzští utopisté, představit. Možná proto, že jim, jakožto Němcům, bylo bližší pitvání ideologie, připomínající dětské pokusy s mrtvou žábou, aniž by na komunismus pohlédli deideologicky, totiž jako na něco, co jako živá žabka, jsouce lépe živena (než žabka kapitalistická) bude estetičtější, dále skákající, zelenější. Prostě, že komunismus v praxi nemá připomínat chcíplou ropuchu, a postkomunismus ropuchu po vivisekci. Ropuchu, jejíž tělo chamtivě ukusují červi, aby nasytili své chřtány a dosytili své majetkové libido.\nKlasikové, jak známo, zabředli do vzájemných soubojů s jinými teoretiky, což je zjevně vysilovalo, a odvádělo od kritického hodnocení reality, která nastane, až třída vykořisťovatelů zanikne, a moci se, na určitém teritoriu ujmou vykořisťovaní. Budou vykořisťovaní vykořisťovat sami sebe? Jaký bude rozvoj této nové společnosti? Celosvětově je učení M-E-L považováno za teoretické, a proto bývá doplňováno stalinskou manažerskou praxí (mezi klasiky tak už nalezneme i Stalina), voluntarismem "sta květů, sta škol" i direktivismem "palte do štábů", tak jak traktoval Mao Ce-tung. Mao nebyl sice pro sto škol a sto květů, ale chápal živoucí, stostonkový (třeba u leknínu) rozdíl mezi teorií a praxí, a nejraději by "pálil do štábů", protože štáby jako takové praktickou revoluci zdržují svým byrokratismem. Bezbřehým byrokratismem. Nověji Kim Ir Sen a jeho metoda "čučche", spoléhání se na vlastní síly v praktickém díle jeho potomků prokazuje, že válkou zpustošená země ( americká vojska došla v 50. letech až na čínské hranice, a v omylu na Číňany zaútočila) dokáže nejen ožít bez zapojení do "mezinárodní dělby práce", ale dokáže dobýt vesmír a ještě darovat každému dítěti do patnácti let kilo čokoládových bonbónů u příležitosti narozenin prezidenta země, nebo, chcete-li, vůdce. Od Maových dob přitom o "straně" neslyšíte (jako uspořádávající prvek ji používají zejména čínští kapitalisté). Nevíme, a ani autor klepající tato slova do zašlé klávesnice netuší, jak se vlastně Strana v Koreji jmenuje. Strana práce? Není přeci důležité vědět, zda dlažební kostka má šest stran, nebo více (může byt teoreticky vybroušena jako diamant), ale důležité je vědět, kam má cesta vést, a kdo se po ní bude pohybovat.\nDokonalosti v rozvoji komunistických myšlenek bylo dosaženo zcela nedávno. Muammar al-Kaddáfí ve své Zelené knize traktoval jednoduché praktické pravdy, jichž si byli vědomi předchozí teoretikové. Jediný Kaddáfí a jeho země v letech 1977-2007 měl tolik peněz, aby to, co směle můžeme nazvat islámským komunismem, realizoval. V části první, nazvané řešení problému demokracie, Kaddáfí napsal, že veškeré demokratické volby jsou podvod, neboť jestliže volí polovina národa a z poloviny národa zvítězí ten, kdo dostal více než polovinu hlasů, je vyslyšeno jen 26% hlasů obyvatel. A zavedl přímou demokracii. Stanovil, že právo na byt, dům, auto, vodu, energie a pole je právem, a je nezcizitelné, a každý Libyjec měl šanci velmi záhy bydlet ve vlastním, přibližovat se po ulicích Toyotou a přitápět si o chladných nocích teplometem, přičemž proud, jako všechno, dostával za symbolický, manipulační, poplatek. Kdo chtěl pracovat, pracoval, kdo nechtěl, nepracoval, zdravotnictví bylo poskytováno všem zdarma, sport byl především praktikován, protože Kaddáfí mínil, že není důležité na sport hledět, je důležité sportovat. Jako každý utopista Kaddáfí chtěl, aby se principy džamáhiríje, vlády mas, rozšířily do celého světa, nebo, přinejmenším, do Afriky. Možná i to bylo příčinou jeho pádu, neboť řadu identických realizací (jako v Libyi) nalezneme i v některých emirátech Perského zálivu, kam se ovšem běžný cestující nedostane, a když, tak na pozvání sponzora. A více méně žije jako vězeň tohoto blahobytu.\nKomunismus, jak vidíme z celosvětové teoretické nesourodosti, není tedy ideologií či filozofií, nýbrž aplikační teorií, kterou lze za určitých okolností uskutečňovat. Jak zde v diskuzi nedávno připomněl merlin, je to o tom, že každý dostává podle svých potřeb (nikoli mamonářských chtíčů), a každý poskytuje podle svých možností. Moment organizační (výrobně-rozdělovací) je ovšem momentem, na kterém, kromě expanze, všechny pokusy o zavedení tohoto systému kolabovaly. A ani věk strojů, snad racionální, leč ne-lidský, do lidských tužeb – žít šťastně alespoň část života – řešení nepřináší. Krok zpět ke kapitalismu naopak s sebou nese pochybné právo všech na to, žít nešťastně. Ve starostech, chudě, v nemoci, osamění, bez lásky, ale především – bezcílně, protože bezrealizačně. Bez práce by nepřežil ani pračlověk. Tomu však "výluka z pracovního procesu z důvodu ukončení chovu býložravců" nehrozila. Komunismus, chceme-li si odpovědět, je odvěký lidský software. Přepisujte programy jak chcete, "vytěžte" všechny mamuty do svých "konzerv jen pro vyvolené". Člověk, který nalezne kyj (hw), už samozřejmě bude vědět, co si počít.


Einhell RT-AP 1050 E od 2 190 Kč - krátká recenze - Cestakbydlení\nDomů / Dílna / Pily / Einhell RT-AP 1050 E\nEinhell RT-AP 1050 E - krátká recenze\nMax. průřez dřevo: 200 mm\nEinhell RT-AP 1050 E - pila v hobby provedení, kterou využijete při občasném kutilství a při pracích v menší zahradě. Na svou cenovou kategorii má vysoký příkon až 1050 W, takže s rychlostí řezu opravdu nemá žádný problém. Zvládne jako dřevo s maximálním průřezem 200 mm, tak i kov do 20 mm. Délka řezného kmitu je mimochodem solidních 29 mm.\nFunkce Pendelhub (kyvadlový zdvih) přidává této pile ještě více na rychlosti a výkonu řezání zejména u dřeva a měkčích materiálech. Takže pokud preferujete rychlost řezání před jeho přesností - tak tato ocaska je přesně to co hledáte. Dalším plusem je otočná hlava, což zvyšuje flexibilitu při řezání.\nPatka pily je také nastavitelná a přizpůsobí se tak mnohým pracovním situacím. Počet zdvihů pilového listu je regulovatelný (0-2700 kmitů / min.).\nvysoký příkon 1050 W\nfunkce Pendelhub (přídavný kyvadlový zdvih)\n3 m síťový kabel (+ klip něj)\ndodané pilové listy nejsou nejkvalitnější\nvyšší hmotnost (spojená však s vyšším výkonem)\ndodávána bez kufříku\nurčitě ne na každodenní a nepřetržité používání\nZávěr recenze: Víceúčelová pila ocaska v dobré ceně určena k řezání dřeva, železa, barevných kovů i PVC.\n2 339 Kč Do obchodu Alza.cz\n2 432 Kč Do obchodu Mall.cz\nCo o Einhell RT-AP 1050 E píše eshop\nEinhell RT-AP 1050 E Univerzální pila 4326135\nRychlejší řezání pomocí Pendelhub - funkce 1 x pilový list na dřevo\nPočet zdvihů: 0 - 2.700/min.\nRozměry balení: 545 x 98 x 235 mm\nTato univerzální pila Vás nenechá na holičkách ani u velkých úolů. Lze s ní bez problému řezat do velké hloubky. Přídavný kyvadlový zdvih podporuje rychlost řezání, především ve dřevě.\nS odpovídajícím pilovým listem lze rovněž řezat i kov. Díky přestavení botky pily bez nářadí lze optimálně využít délku řezu pilového listu. Otočná hlava zajišťuje vyšší flexibilitu.\nProřez při 90° 200 mm\nVývoj ceny Einhell RT-AP 1050 E\nČlánek byl publikován 16. srpna 2019 a upraven 2. prosince 2021


Libor Dvořák: Ruský zákon Dimy Jakovleva | Názory a argumenty\n27. prosince 2012 v 18:00 rubrika: Názory a argumenty\nLibor Dvořák: Ruský zákon Dimy Jakovleva\nRuská opozice protestuje proti zákonu Dimy JakovlevaFoto: ČTK/AP, Dmitry Lovetsky\nZákon Dimy Jakovleva – tak se také jmenuje nová a velmi sporná ruská právní norma, která prý odporuje normám mezinárodního práva a nalézá řadu kritiků i v samotném Rusku, přestože většinové mínění je (ostatně skoro jako vždy, když jde o trumfování s Američany) na straně státní moci. S normou nesouhlasí především nevládní organizace, které se zahraničním osvojováním ruských opuštěných či jinak postižených dětí zabývají.\nPřipomeňme si dvě mužská jména, jež obě strany sporu vztyčily jako smutné korouhve. Sedmatřicetiletý Sergej Magnitskij byl ruský právník společnosti Hermitage Capital, který upozornil na miliardové daňové úniky, způsobované na úkor jmenované společnosti některými vysokými státními úředníky. Vyšetřovatelé celého případu však otočili jeho argumentaci o 180% a z finančních machinací obvinili samotného Magnitského. Ten pak za velmi podezřelých okolností zemřel ve vyšetřovací vazbě – podle svých advokátů především v důsledku špatného zacházení a nakonec i neposkytnutí opakovaně požadované zdravotní pomoci.\nRuský chlapeček Dima Jakovlev patři k desetitisícům dětí, jež už adoptovaly americké rodiny. Dima měl na rozdíl od drtivé většiny těchto dětí opravdu smůlu – již po třech měsících jeho nový americký otec v roce 2008 zapomněl chlapce, jehož měl odvézt do jeslí, ve svém autě, které zaparkoval v nesnesitelném žáru. Ani ne dvouleté dítě přirozeně nepřežilo. Otec byl přirozeně zatčen, postaven před americký soud a obviněn z neúmyslného zabití. Soud ho ale nakonec osvobodil, což způsobilo velkých rozruch jak v Rusku, tak i v samotných Spojených státech. Teď si tedy ruští zákonodárci na tuto hrůznou tragédii vzpomněli a zužitkovali ji po svém.\nVraťme se ale k americkému Magnitského zákonu. Ten původně požadoval důsledné odmítání víz asi šesti desítkám vysokých ruských státních úředníků, kteří podle americké strany nesou na Magnitského smrti vinu, a zmrazení jejich případných kont v amerických peněžních ústavech. Na stole amerického prezidenta Baracka Obamy však už mezitím leží petice, jež požadují, aby na Magnitského seznam bylo zařazeno také více než 400 ruských poslanců, kteří hlasovali za viditelně odvetnou ruskou právní normu. Čímž se celý mezinárodní skandál ještě prohloubil. V této chvíli se ještě čeká, zda zákon Dimy Jakovleva podepíše prezident Putin. Což je nanejvýš pravděpodobné, protože ho od počátku jednoznačně podporoval.\nAť se na tento spor díváme z jakékoli strany, zdá se, že na obou stranách je dost těch, jimž napjaté vztahy mezi oběma zeměmi vyhovují. Pokud by snad někdo v této atmosféře očekával nový reset, nedočká se. Dnes to vypadá spíš na novou, snad malou, studenou válku.


Kde najdete největší kráter po dopadu meteoritu? Měří přes 400 kilometrů! | Prima Zoom\nVědci v Austrálii objevili obří kráter po dopadu meteoritu\nVědci v centrální Austrálii objevili stopy obřího kráteru, který vznikl před stovkami milionů let při dopadu velkého meteoritu. Kráter má průměr 400 kilometrů a podle vědců je co do rozlohy největší dosud zjištěnou oblastí dopadu meteoritu na světě, informovala agentura AFP.\nObdobné vrstvy se naopak spojují s dopadem jiného vesmírného tělesa do oblasti Mexického zálivu, který podle současných teorií stojí za vyhynutím dinosaurů a jiných živočišných druhů. Tato planetka u průměru více než deset kilometrů při srážce se Zemí před zhruba 66 miliony let vyslala do atmosféry ohromná oblaka prachu a popela, které lze zpětně nalézt ve formě vrstev usazenin v horninách po celé Zemi, vysvětlují podle AFP vědci.\nV sedimentech starých 300 milionů let se ale podle Gliksona nenašlo nic, co by odpovídalo dvojitému nárazu velkých planetek v oblasti dnešní Austrálie. "Je to záhada, protože nedokážeme najít žádné vymírání živočišných druhů, které odpovídá této dvojí kolizi. Což vede k domněnce, že tento dopad by mohl být ještě starší," uvedl Glikson podle AFP.


Hurá do peřin se slevou! - Slevovykupon.net\nHlavní strana > Magazín > Hurá do peřin se slevou!\nHurá do peřin se slevou!\n21.10.2016 napsal(a) Honza H.\nDobrý spánek je důležitý nejen pro Vaši pohodu, ale také pro Vaše tělesné zdraví. Samozřejmostí je, že si zajistíte kvalitní matraci (například od Dormeo.cz). To ale není všechno. Pro zdravý spánek také potřebujete klidné prostředí, kvalitní polštář, přikrývku a samozřejmě také povlečení, které Vám bude připadat pohodlné. Různí lidé preferují různé materiály. Neexistuje žádná univerzální formula pro pohodlné povlečení. Každý si musí na to své přijít sám. A všichni se pak se sejdou v jednom internetovém obchodě – Povlecemevas.cz.\nPokud jste příznivci klasičtějších květinových vzorů, možná by se Vám mohlo líbit flanelové povlečení z kolekce Glacier Country. Ty jsou dostupné v různých barvách a s různými druhy květin.\nProhlédněte si například kouzelnou kolekci povlečení Frozen. Každá holčička po Vás bude chtít povlečení s princeznami Elsou a Annou. Pokud ale ne, vždycky je tu myšák Mickey a jeho láska myška Minnie. Se štěňátky ale také udělat chybu nemůžete.\nProč Vám ovšem píšeme, abyste nakoupili povlečení právě v obchodě PovlečemeVás.cz ? Samozřejmě proto, že pro Vás máme přichystanou slevičku. Obchod nám poskytl slevový kupón, díky kterému získáte 10% slevu na veškerý sortiment. Pokud tedy přemýšlíte o výměně Vašeho zašlého povlečení, pak je právě ten správný čas. Obchod PovlecemeVas.cz není nikterak drahý, takže se nemusíte bát, že by 10% bylo z nehorázné částky. Můžete také mrknout do sekce výprodeje – pokud si tam ale vyberete, tak s objednávkou pospíchejte, ať Vám zboží někdo nevyfoukne.\nVěříme, že se Vám naše dnešní sleva líbila. Budeme se na Vás těšit zase zítra s dalším článkem nebo další skvělou slevou.\n10% sleva na vše (i zlevněné) z Povlecemevas.cz


Tričko Mil-Sim pouštní | Military trička Conflict\nHlavní stránka (93) > Conflict (53) > Army trička (13) > Vojáci a zbraně (12) > Tričko Mil-sim pískové S\nAktualizace skladu 08.05.2018 12:21\nBarva ... černá pouštní\nTričko s ručně kresleným návrhem dvojice vojáků Mil-sim\n- Na tričku jsou ve stínované podobě v barvách s ohledem na barvu trička natištěni dva vojáci. Celý návrh je nakreslen ručně - tužkou a poté převeden do digitální podoby.\n- Autorkou kresby: Lilleas.\n- Vepředu na hrudi je potisk vojáků s výstrojí na rohu zdi. Pod nimi je latinsky nápis Vivere militare est = žít znamená bojovat.\n- Na zádech je potisk se stejným textem a navíc je přidán Mil-sim nápis v drsném designu včetně značky Conflict. Spojením těchto textů - Vivere military est mil-sim conflict nabývá myšlelnka dalšího rozměru.\n- Potisk je proveden vysoce kvalitním vyžíracím sítotiskem, kdy se barva potisku stává součástí vlákna. To znamená absolutní nulovou vrstvu barvy. Potisk se může přežehlovat a je i vyzkoušeno praní, aniž by se muselo tričko otáčet naruby. Navíc vrstva barvy je velice šetrná, a tak na sobě potisk cítíte minimálně.\n- Před nákupem doporučujeme kontrolu rozměrů trička proti Vašemu doma - je možné že velikost Vám padne jiná než jste zvyklí.\n- Tričko před použitím doporučujeme vymáchat v 30-ti stupňové vodě.


Bikepark Peklák - #MTBbikeparkCZ | BikeAndRide.cz\nBikepark Peklák – #MTBbikeparkCZ\n18.9.2015 18.9.2015 Štěpán Hájíček\t1 komentář\tAktuálně, Lokality, MTB Bikepark\nBikepark Peklák u České Třebové „klame tělem“. Na první pohled se může zdát, že se na tak malém kopci nedá nic vymyslet, na druhý pohled už ale zjišťujeme, že je tu všechno, co v bikeparku potřebujete – lávky, wallridy, dvojáky, přescesťáky, houpačka, rychlé singly i technické DH sekce.\nV Pekláku vás na tratě bude dopravovat vlek, který je na tyto letní aktivity speciálně uzpůsobený, takže se nemusíte bát, že budete současně bojovat s řídítky i s kotvou. Místo kotvy je tu velké oko, které vám obsluha vleku zahákne za představec a jediné co musíte, je držet řídítka. Na výstupu se jednoduše sami odháknete a můžete frčet na trať jakékoli obtížnosti.\nNad startem každé lajny visí provázek s cedulkou a s jejím názvem, takže co se tratí týká, nemůžete sáhnout vedle. Pro pohodáře na celopérech, ale klidně i na pevných kolech, se hned ze začátku nabízí modrá Mechovka. Jde o poměrně vyhlazený singlík, který je v jedné části zpestřen dřevěnou lávkou a v druhé polovině vás prověří zavřenými prudšími zatáčkami. V samém závěru, kdy se trať dostává z lesa na sjezdovku si sjedete ještě pár klopenek a už si to svištíte na nástupiště vleku.\nDruhou modrou tratí je Rodeo na pravé straně kopce (při pohledu zespoda). Je o něco náročnější než Mechovka, ale nejsou na ní žádné extra těžké překážky ani jiné zrádnosti. Trať je plynulá, nijak nedrncá, a když pustíte brzdy, je z toho docela dobré rodeo – odtud asi její název 🙂 I tady vás prověří nějaký ten kořen nebo klopená zatáčka, ale celkově si trať užije jak začátečník, tak i zkušený biker.\nČervenými tratěmi v bikeparku jsou Malinovka a Korida. Obě jsou už poměrně technické, přičemž z našeho pohledu byla Malinovka o stupeň jednodušší. Malinovka začíná na stejné straně jako Mechovka a vine se podél sjezdovky. Její začátek se nese v duchu mírného technického trailu, kde si celopéro pěkně vrní.\nHned v první čtvrtině se červená trať s nikým nemazlí a posílá jezdce na nekompromisní přescesťák. Jestli si na něj netroufnete, pak nezapomeňte včas odbočit doleva na objížďku, protože přímo u skoku už žádná odbočka není. Pak natrefíte na wallride, vyjedete na chvíli na sjezdovku a už vás šipky opět zavádí do technické lesní části. Třešničkou na závěr jsou dva dřevěné „odpaly“. Pokud neskáčete, objeďte je, pokud skáčete, dejte si to klidně s parťákem současně jako my na úvodní fotce.\nDruhou červenou tratí je výše zmíněná Korida. I tu lze zvládnout na běžném odpruženém kole, technické nároky na jezdce jsou ale o něco vyšší. Už na začátku vás trať nenechá odpočinout a spletitými kořeny zkouší vaše schopnosti. Zlatým hřebem Koridy pro ostřílené sjezdaře je skok přes cestu (a ne zrovna malý), opět je tu samozřejmě možnost objížďky. Zhruba v polovině kopce se Korida napojí na Rodeo, přičemž v samém závěru se znovu osamostatní a nabídne o něco víc drncání na kořenech na trailu vedoucím podél sjezdovky.\nDalšími tratěmi je červená Air Line a dvě černé – Rock´n´roll a Rolling Stones. Air Line, jak už název napovídá, je lajna na sjezdovce plná skoků, která se později napojuje na Malinovku. Skoků je ale plno jak na červených, tak i na černých tratích a nejen to – na jedné z odboček na červené narazíte i na poměrně úzkou houpačku.\nZe dvou černých variant začněme závodní tratí Rolling Stones. Na začátku se rozehřejete na menším skoku a hned nato se dostáváte na nejprudší úsek v celém Pekláku. Vnější vymletá stopa je jistota, ostřílení jedinci ji ale mohou brát i napřímo po kořenech, což je ale opravdu jen pro zkušené! Ani zde vás nemine solidní přescesťák nebo paletovka, přičemž dojezd v dolní části vede již poklidně po modré trati Rodeo.\nČerná lajna zvaná Rock’n‘roll vám ale také nedá nic zadarmo. Krom prudších částí tu opět najdete i nějaký ten skok. V druhé části je trať jednodušší a ke konci se rovněž napojuje na modré Rodeo. Pokud na konci tratí Rodeo, Mechovka, Rolling Stones a Rock’n‘roll zabočíte doleva, čekají na vás po výjezdu z lesa dva povedené dřevěné skoky, na které je pěkně vidět i z nástupu vleku, takže vaše skills na skoku může ocenit více lidí! My například obdivovali um enduristy Toma Kutina, kterého jsme v bikeparku potkali 😉\nV Pekláku se nachází celé zázemí bikeparku u nástupu na vlek. Koupíte zde jízdenky, můžete si tady půjčit kolo a rovněž zakoupit i drobný materiál, jako jsou brzdové destičky nebo přehazovačka. Posedět můžete buď přímo u vleku, nebo o pár schodů níže na lavičkách bufetu, kde seženete drobné občerstvení jako párek v rohlíku, pizzu nebo hamburger.\nJestli máte chuť se na celopéru pohoupat déle, můžete se nechat vyvézt vlekem na kopec a odtud si udělat výlet podle představ. Tipem od nás je Kozlovský kopec (601 m), kde najdete televizní vysílač s rozhlednou, která sama o sobě měří 55 metrů, vyhlídková plošina je přitom ve výšce 33 m. Vystoupáte-li nahoru, naskytne se vám panoramatický výhled na Krkonoše, Jeseníky i Žďárské vrchy. Zpátky do České Třebové to můžete vzít buď po červené nebo po žluté a občerstvit se třeba můžete v Chaloupce Maxe Švabinského.\nCo dál v Pekláku kromě bikování?\nKáry nás překvapily! Předpokládali jsme pohodovou jízdu na vozítku se třemi koly a byl z toho slušný adrenalin, kde to bylo občas padesát na padesát, jestli se vyklopíme nebo ne. Samozřejmě se nemusíte bát, že by to byl nějak nebezpečný sport. Jestli si chcete užít pohodu, stačí trochu přibrzdit a jestli se nebojíte rychlosti a driftování, směle brzdy pusťte! Na kopec vás vytáhne vlek a dolů si můžete vybrat ze dvou variant. Buď otevřenější zatáčky na trati Super-G nebo zavřenější na Slalomce. 5 jízd vás tu vyjde na 250 Kč.\nŽe ani na kárách není o rychlost nouze, dokazuje následující obrázek. Rychlost přes 40 km/h na sjezdovce už není pro žádné třasořitky 🙂\nPo bikovém dni jsme využili blízkosti městského bazénu v České Třebové a šli si zaplavat. Upřímně řečeno jsme ale možná víc času strávili na tamním tobogánu a ve vířivce, než samotným plaváním! Bazén je krytý a rovněž i tobogán, takže to berte i jako tip, kam zavítat při deštivém počasí. Vstup pro dospělého na 3 hodiny je 90 Kč a otevírací doba je až do 21:00.\nVíce info o bazénu na: www.bazen-trebova.cz\nVzdálenost z Prahy: 174 km\nCelodenní jízdné v bikeparku: 290 Kč\nZapůjčení sjezdového kola (1 den): 550 Kč (potřeba os. dokladu a kauce 1000 Kč)\nWebové stránky parku: www.peklak.cz\nCeník a provozní doba bikeparku Peklák\n2 hodiny 160 Kč\n5 dní v sezóně* 1100 Kč\n*platí na libovolných 5 pět dní, dny nemusí následovat bezprostředně za sebou\nProvozní doba lanové dráhy Peklák 2015\nčervenec, srpen Čt, Pá, So, Ne 10:00 – 18:00\nzáří – 11. října So, Ne 10:00 – 17:00\nInformace, objednávky – Bikepark Peklák\n← Lapierre Raid FX Plus (2015) – TEST\nEurobike 2015 #4 – fotogalerie, den 1 →


Gynekologie Gabča 30.4.2012\nDobrý den, vím že takových příspěvků je tady hodně ,ale nedá mi to spát. Mám opožděnou menstruaci už 7 den, těhotnský test jsem si zatím nedělala, ale s přítelem jsem měla sex, bohužel se nedá říct že úplně chráněný. Stejně si myslím, že tím to být snad nemůže. Mohlo by to být tím, že se v posledním týdnu tak rychle hodně oteplilo? Děkuji\nDobrý den, pokud neberete antikoncepci, určitě si udělejte test. Teplem to s největší pravděpodobností nebude.


Zařazení: prodej domů Mochtín\nNabízíme k prodeji novostavbu rodinného domu s pozemkem v obci Nový Čestín u Klatov v rámci developerského projektu, před výstavbou. Dřevostavba OHIO svými vnitřními prostory uspokojí nároky na bydlení 3-4 členné rodiny. Praktická dispozice splní nároky...\n3 165 112,- Kč\nV rámci developerského projektu na pozemku 1600 m2 v obci Nový Čestín u Klatov, nabízíme k prodeji novostavbu rodinného domu. Oblíbený bungalov RENO do tvaru L s velkým obývacím pokojem, kuchyní a jídelnou s přístupem na terasu. Dětské pokoje a ložnice...\n3 976 641,- Kč\nNabízíme k prodeji patrový rodinný dům Atlantiko v rámci developerského projektu, před výstavbou v Novém Čestíně u Klatov. Dům uspokojí svou jednoduchou a praktickou dispozicí čtyřčlennou rodinu. Projektovým řešením sedlové střechy splňuje i ty náročnější...\n4 320 082,- Kč\nProdej, rodinný dům, Mochtín, 170 m²\nV rámci developerského projektu Vám nabízíme dřevostavbu rodinného domu o výměře 170 m2 na velice dobře situovaném pozemku 3614 m2 v klidné části obce Kocourov. Dům je vhodný pro čtyř až pětičlennou rodinu. Obývací část je oddělena od klidové části....\nProdej, rodinný dům, Mochtín, 115 m²\nV rámci developerského projektu Vám nabízíme dřevostavbu rodinného domu o výměře 115 m2 na velice dobře situovaném pozemku 1807 m2 v klidné části obce Kocourov. Celková rozloha pozemku 3614m2 a zde je inzerována případná možná polovina. Možné rozdělení...\n4 520 644,- Kč


Paříži, miluji tě (2006) | Informace o filmu | MovieZone.cz\nPaříži, miluji tě | Paris, je t'aime\t| 2006\nUS premiéra: 07.05.2007\nCZ premiéra: 01.05.2008\nrežie: různí tvůrci\nhrají: Ben Gazzara, Steve Buscemi, Natalie Portman, Gaspard Ulliel\nOsmnáct pohledů na lásku, která začíná, končí nebo probíhá v ulicích Paříže. Dramaturgicky nejsou jednotlivé segmenty propojeny zvlášť pevně a dalo by se polemizovat i o základní premise (proč neustále ta prvoplánová Paříž?). Krátký interval výměny nicméně vytváří dostatečně rychlé tempo, takže i méně zdařilé povídky se dají bez obtíží usledovat.\nJak se zamilovat do dvou hodin. Zní vám to jako název nějakého zázračného přípravku z inzerátu? Pravá láska se přece rodí v jediném okamžiku, je ukována z prvního pohledu, který si uvědomujete zpětně a tisíckrát se k němu vracíte. Tehdy se to stalo a vy jste na to přišli až s odstupem času. Nemusíte s touhle teorií souhlasit, protože každý lásku vnímá a prožívá jinak. U Paris, je t'aime to však pro mě byly přesně dvě hodiny. Jakmile naskočily závěrečné titulky, definitivně jsem si uvědomil, že to není o tom jestli se mi ten film líbí nebo nelíbí, jestli má svoje silné a slabé okamžiky. Důležitý byl v tu chvíli celek, ona filmová Paříž - utkaná z osmnácti krátkých příběhů, které umějí nabít nadějí, oslnit svou pravdivostí, ale také udolat depresí. A všechny ty city mají potenciál vás roztrhat na kusy nebo vás znovu slepit tím nejsilnějším lepidlem, podle toho jak si režisérská a herecká smetánka usmyslí. Vdechnout život tomuto projektu byl nejlepší nápad od doby, kdy Stan Lee vymyslel X-Meny. I on tehdy věděl, že víc hlav víc ví a že jedině vzájemnou spoluprácí lze dosáhnout dokonalosti. Koncept Paris, je t'aime je geniálně jednoduchý a jednoduše geniální. Dvacet slavných režisérů si dalo dostaveníčko ve městě nad Seinou a každý z nich natočil svůj příspěvek na téma "láska". Až uvidíte tenhle dream team v akci, Paříž už pro vás nikdy nebude stejná. Neznevažuji Amélii z Montmartru nebo Satine z Moulin Rouge, ale proti téhle citové přesilovce hrají hodně nevyrovnaný zápas.\nHeraldFloydieJá jsem fakt slepej... No nic, příště líp a podrobněji... Díky;))\nFloydieHerald120 min podle CSFD..\nHeralddélkaNevíte někdo, jak dlouho film trvá? Nemůžu to nikde najít.


Erotické povídky • Velká přirození\nErotická povídka na téma: pícháš, sex pusou, šukání pěstí, bi sex, neobvyklé, Skupinový sex\nBarbara milovala velká přirození, a to nejen ta pánská. Netušila, kde se tahle podivná úchylka zrodila, ale když se doslechla o nějakém chlápkovi, kterému příroda v kalhotách nadělila přes dvacet centimetrů, nebo viděla ženy, kterým se daly do kundy strčit co největší robertky a jiné bizarní věci, byla z toho hned celá vlhká a nadržená. Takovéhle věci však o sobě samozřejmě lidé nevypravují na potkání, proto někdy bylo docela složité takové enormní jedince najít, vystopovat, přemluvit a pak vykouřit, vyprstit nebo ojet. Nalezení pořádně dlouhé klády nebo kundy jako vjezd do pískovny se rovnalo nalezení starověkého pokladu. Zvláštní bylo také to, že Barbaře skutečně bylo jedno, je-li to muž nebo žena, byla v tomhle směru prostě bisexuální a zbožňovala extrémy.\nSvoje partnery sháněla přes erotické chaty a seznamky. S chlapy to nebylo tak žalostné, i když těch, kteří schovávali pořádnou kládu, zrovna taky nebylo hodně. Chlapi jí to ale klidně přiznali, dokonce se svým pérem chlubili, klidně byli ochotní se ukázat na webce, aby jako podali důkaz o své mužnosti. Najít ale ženu, která by přiznala, že má píču parádně velkou a vytahanou, a navíc byla ochotná experimentovat se ženou, bylo o mnoho složitější. Proto si za ty roky hledání Barbara našla dvě stálejší milenky. Jedna z nich byla lesbička a druhá stárnoucí znuděná žena, které bylo vlastně fuk, co jí kdo do vagíny strčí a jakého bude pohlaví. Obě měly stydké pysky jako řízky – Barbara je strašně ráda roztahovala do strany, až jejich majitelky kvičely a vzdychaly bolestí, fascinovaně zírala na jejich baculaté červené vlhké díry, které byly spíš rourami, a pak se vždycky sklonila a s pysky široce roztaženými od sebe jako křídla netopýra jim začala rychle lízat poštěváky.\nJednou se Barbaře splnil sen. Konečně objevila partnerský pár, kdy oba dva splňovali její choutky, a tito partneři navíc byli ochotní jít s ní do trojky. Po několika seznamovacích a sbližovacích setkáních se definitivně dohodli, že to tedy provedou, a pak jí předali cédéčko, kde byly vypálené fotky jejich pohlaví. Barbara se pak na ně doma dychtivě dívala a u toho si protahovala svoji broskev dlouhým zlatým robertkem. Láďa a Pavlína byli o dost starší než ona, tipovala je okolo pětačtyřicítky. Ale Láďa měl nádherného klacka. Už když mu visel, bylo vidět, jak je krásně tvarovaný a žilnatý, a když mu stál, bylo to jako hrdé žezlo panovníka. Byla tu i fotka s metrem – a jeho ocas měřil neskutečných čtyřiadvacet centimetrů. Barbaře se zrychlil tep a nemohla se dočkat, až tohle bude mít v sobě.\nPotom následovaly fotky Pavlíniných cecků a kundy. Měla ji fakt jako vrata do garáže, tvrdila o sobě, že fisting zvládá bez problému a jednou do sebe narvala i láhev šampaňského. Tomu Barbara moc ráda věřila. Pořád se na ty fotky musela koukat, až konečně nadešel den, kdy byli všichni tři domluvení provádět dohodnuté orgie. Vrhli se na sebe prakticky v okamžiku, kdy za Barbarou zapadly dveře, zvlášť Láďa byl řádně při chuti a z obou žen doslova strhával oblečení. Barbara s Pavlínou se dlouze líbaly a mezitím si už důkladně osahávaly svoje rozkroky. Když jí tam Barbara strčila dva prsty, málem se radostí počůrala. Pavlína měla kundu tak božsky velkou, pružnou a vytahanou že to ještě nikdo nikdy neviděl. Láďa se také svléknul a ukazoval Barbaře svoje kopí. Zatím mu nestálo. Ale Barbara ho zmáčkla v ruce a ten mohutný klacek se zatím probouzel k životu, až tu nakonec stál v plné kráse. Barbara neodolala a začala ho olizovat po celé délce, a pak ho požitkářsky kouřila, až se u toho málem zadávila. Pavlína se jí u toho probírala frndou a roztírala jí tu vlhkost po stehnech.\nBarbara kouřila tak rychle, že ji musel Láďa zastavit, aby se neudělal. Chtěl, aby si ho osedlala, a tak na něj opatrně nasedala a nechala do své zmáčené píči pronikat tu hadici. Zastavila se, když žalud prudce narazil na dno její kundy, pak začala opatrně přirážet a s každým přírazem to šlo o něco hlouběji. Pavlína se zatím posadila vedle a roztáhla nohy od sebe – Barbara ji začala pěkně prstit a promazávat kundí šťávou i slinami. Už brzy měla uvnitř čtyři prsty a začala se pokoušet o palec. Bylo to snadnější, než čekala, a netrvalo dlouho, a Pavlína měla v rozkroku narvanou celou Barbařinu ruku až skoro po zápěstí. Barbara ji nevytáhla, ani když divoce sténala při vlastním vyvrcholení, kterého dosáhla díky Láďovu supervelkému ocasu. Zmítala sebou, stále na něj nabodnutá, a její ruka byla zas vražená v horké mokré škvíře.\nPotom Pavlínu začala nekompromisně promrdávat sevřenou pěstí. A Pavlína kňučela jako fenka a oddechovala jako mašina a pak se úžasně udělala, až její šťávy stříkaly všude kolem. Barbara ji ovšem nepřestávala promrdávat a sama zatím divoce ojížděla Láďu. Láďa se taky udělal a svým velkým čurákem nastříkal mrdku přímo do Barbary. Ta se pak zvedla a nechala si pekáč důkladně vylízat, až byla podruhé. Potom se zas věnovala Pavlínině rozkroku, tentokrát přidala i svůj šikovný jazýček, takže Pavlína pak dostala orgasmus podruhé. Na chvíli byli všichni tři naprosto vyčerpaní, takže si museli odpočinout. Asi po hodince ale dostali chuť na nové prasárničky, takže se do toho zase pustili.


VN SAKHIRJA, FP2: George RUSSELL nejrychlejší také V JINÝCH - VMax.si\nVN SAKHIRJA, FP2: George RUSSELL nejrychlejší také v JINÝCH\nNejrychlejší čas druhého volného tréninku zajel George Russell, který tento víkend ve Mercedesu nahradí nemocného Lewise Hamiltona, s časem 0: 54,713.\nMarko Hanželič 4. prosince 2020, 20:44 odp. 9.6k zobrazení\nPřed druhým tréninkem byla velká otázka: Bude George Russell, v Mercedes kvůli infekci Covid-19 dříve nahrazuje současného mistra světa Valtteri Bottas? Dvaadvacetiletý Brit, který v Williams obvykle to najdeme mnohem více ke konci stolu, to bylo nejrychlejší již v FP1, když byl tehdy Bottas Čtvrtý.\nVe druhém tréninku se asfalt ochladil na čtyři stupně Celsia na 26 stupních, když jako první jel na trati Pietro Fittipaldi. Brazilian ve společnosti Haasu nahrazuje Romaina Grosjeanaprotože ženevský muž si na Velké ceně Bahrajnu spálil ruce ohnivou koulí. S časem 56,949 XNUMX stanovil veteránům první měřítko pro soupeře Kimi Räikkönen v Alfa Romeo se rychle zlepšila.\nCharles Leclerc zajel ve druhém volném tréninku jen dvě kola kvůli poruše pohonné jednotky.\nChvíli byl na prvním místě Carlos Sainz, ale předjel Španěl Esteban Ocona první čtvrt hodiny tréninku je se ztrátou kontroly nad jeho Ferrari ostřílený Sebastian Vettel, který mohl pokračovat po trati. Podobná věc se stala i kolegovi Leclerc, který tvrdě svedl z osmá zatáčka a musel jít do boxů na kontrolu.\n🔝 reakce od @ KevinMagnussen!#SakhirGP 🇧🇭 #F1 @ HaasF1Team pic.twitter.com/oQqy3IE8XL\nO deset minut později to udělal Čarodějnice znovu točil, tentokrát v zatáčce č. 5, mít štěstí, že s sebou nikoho jiného nepřitáhl. Byl mu nejblíže Magnussen. Uprostřed tréninku měl nejrychlejší čas Sergio Péreza brzy ho předjel Bottas, který však v důsledku jízdy mimo vymezené hranice trati v zatáčce č. 8, nejrychlejší čas 54,506 XNUMX na konci smazán. Mezitím Russell odjel 54,713 a ujal se vedení.\nSlyšeli jsme také špatné zprávy z tábora Charles Leclerc, kde měli problémy s jeho pohonnou jednotkou Ferrari SF1000. Zpočátku se to snažili napravit, ale brzy vyšlo najevo, že do konce tréninku neuspějí.\nVerstappen je jako Bottas udělal chybu na konci osmé zatáčky a stěžoval si do rádia: „Auto je opravdu nedotáčivé.“ Jeho týmový kolega měl stejné problémy Alex Albon. Bylo to ještě horší pro Landa Norrisa, který nejprve poškodil desku ve spodní části vozu, takže ji museli vyměnit, ale po dlouhém čekání musel jít rovnou zpět do boxů, protože nastal nový problém. Řidič McLarna už neopustil jámy.\nNorris má také problémy:\n„Mám hodně poškození podlahy. Některé kousky prostě odletěly.“#SakhirGP 🇧🇭 #F1 pic.twitter.com/5hqjNR2iyL\nNa konci tréninku jsme to většinou viděli dlouho, takže v měřítku nedošlo k žádným zásadním posunům. Russell dokázal se těšit na dva z nejrychlejších časů dneška a skončil na druhém místě Verstappen, což bylo 128 tisícin sekundy za Brity. Bottas skončil až na jedenáctém místě a ještě bolestivější byl konec tréninku pro deváté Plynně, kterou on hodil oblázek do prstu, což samozřejmě nebylo nic jiného než příjemné pro konec pracovního dne.\nKLASIFIKACE FP2 ⏱\n2/2 v pátek pro @ GeorgeRussell63!#SakhirGP 🇧🇭 #F1 pic.twitter.com/X5GXizQlry\nGeorge RussellMax verstappenMercedesAMGF1SakhirGPValtteriBottas\nPředchozí příběh Wolff uklidňuje Russella po nejrychlejším čase\nDalší příběh Yuki TSUNODA v pole position, ILOTT 9. SCHUMACHER pouze z 18. místa\nDalší příběhy: VN Sakhirja\nGeorge RUSSELL: Bolí to, protože jsem dvakrát ztratil ZÁVOD\n7. prosince 2020, 8:35 odp.\nPříčina odhalení MERCEDES DISASTER v krabicích na SAKHIR GP odhalena\n6. prosince 2020, 21:44 odp.\nSAKHIR GP, závod: První vítězství SERGIA PEREZA v katastrofě MERCEDES\n6. prosince 2020, 20:54 odp.\nVN SAKHIRJA: PROHLÁŠENÍ o nejlepších třech kvalifikacích\n5. prosince 2020, 20:19 odp.\nVN SAKHIRJA, Kvalifikace: BOTTAS skončil 26. před RUSSEL\n5. prosince 2020, 19:19 odp.\nVN SAKHIRJA, FP3: MAX VERSTAPPEN vyhrál obecnou kvalifikaci\n5. prosince 2020, 16:53 odp.\nWolff uklidňuje Russella po nejrychlejším čase


Antumbra: dynamické ambientní světlo za displej | Geek Life\nAntumbra je nové ambientní osvětlení za váš displej\nBolí vás oči při dlouhé práci za svítícím monitorem? Možná víte, že si můžete pomoct přidáním světla za tu svítící placku. Autoři elegantní krabičky s názvem Antumbra šli se svým projektem ještě kousek dál.\nAntumbra je výraz pocházející z latiny a popisuje pozici, z níž se určitý objekt zdá být kompletně pokrytý světelným diskem. Zvolené jméno produktu velmi trefně popisuje, co Antumbra bude dělat. Bude se totiž jednat o velmi malé zařízení osazené jedinou RGB LED, kterou jednoduše připojíte ke svému počítači přes MicroUSB a umístíte za displejovou část. Z počítače si pak Antumbra bude brát data o tom, jaké barvy se právě na displeji zobrazují. Budete si tak moct nastavit, jestli bude krabička na barvy reagovat automaticky, nebo si zvolíte nějakou stabilní barvu a tu budete měnit podle potřeby.\nSamotné nastavení by mělo trvat pouhých 30 vteřin a ani energetická náročnost nemá být nijak zásadní. A jak by měla Antumbra na monitorech držet? U stolních PC za pomoci suchého zipu 3M Dual Lock, pro uživatele notebooků je v přípravě jiné řešení, ale v první fázi dostupné nebude.\nOvládací aplikace aktuálně podporuje Mac OS X ve verzích 10.7, 10.8 a 10.9, Windows Vista, Windows 7 aWindows 8 / 8.1, a také různé Linux verze. Minimem pro připojení je USB 2.0.\nAntumbru si můžete předobjednat za 35 USD. Libí se vám? Nebo už máte světlo za displejem vyřešené?\nBlat 11.1.2015 at 20.25\nTo jsem prvne videl v alze u televizi.. A tam by se to spis hodilo, skoda jen, ze to TV nepodporuje.. USB mam v tv


Už nikdy nepřišlo takové jaro | i60.cz\nFotografie z výstavky Invaze..v Jihočeské vědecké knihovně a ze soukromého archivu autorky\nI po 50 letech mohu bez zaváhání říct, že tehdejší tzv. "pražské jaro" probíhalo paralelně se skutečným jarem mého mládí. Byla jsem poprvé z domova, studovala jsem 1. ročník VŠ, bydlela jsem na koleji. Nosila jsem módu mini, která mi konečně trochu slušela, a pomalu se mi dařilo zbavovat se velkých mindráků z dob postpuberty. Stýkala jsem se s řadou vrstevníků a získávala množství informací, osobních, ale i kulturních a politických. Měla jsem pocit, že se nám postupně otevírá svět.\nV Mladém světě, který jsme pravidelně odebíraly, se začaly objevovat články i o historických událostech, které byly do té doby tabu a my jsme věděly pouze něco od maminky. Za všechny bych jmenovala nejasnosti kolem smrti Jana Masaryka. Fandila jsem jako většina lidí tehdejším novým politickým představitelům, lepší jsem neznala. Jednu dobu jsem dokonce nosila na klopě placku s Dubčekem. Na 1. Máje jsem šla v Českých Budějovicích, poprvé v životě dobrovolně, na shromáždění, na němž byl hlavním řečníkem Josef Smrkovský. A když jsem jela koncem června z návštěvy spolužačky ze Soběslavi stopem z Tábora domů, zastihla jsem v obci Slapy u kulturního domu dokonce delegaci s prezidentem Ludvíkem Svobodou, kterého občané nadšeně vítali.\nPočátkem prázdnin jsme odjely do NDR na brigádu do tamního letního dětského tábora na Rujaně. Poprvé jsem zažívala, co je to být v cizině, poznávat cizí kraj, mluvit cizím jazykem. Věřila jsem, že teď to bude stále lepší a svobodnější. Vždyť jeden můj o trochu starší kamarád, který měl také nedobrý kádrový původ, se dostal dokonce na práci do Anglie.\nO svém pobytu v NDR a jeho neslavném konci jsem už před několika lety psala v článku Mělo to být super léto, nebudu se tedy opakovat. Můžu jen říct, že být vzdálená stovky kilometrů a nevědět, jak je doma, bylo snad ještě horší než být přímým svědkem příjezdu vojsk. Slyšely jsme vysílání české i německé, a to západní i východní, slyšely jsme loučení hlasatelů rozhlasu na Vinohradské, slyšely jsme o střelbě na Vinohradech a Václavském náměstí, zaslechly jsme dokonce, že hlavně tanků míří i na náš jihočeský Týn nad Vltavou, kde zůstala naše maminka.\nKdyž nás koncem srpna dovezli v koloně za doprovodu policie s ostatními Čechy na hranice a komplikovaně jsme se dostaly domů, čekaly nás už jen pozůstatky odporu proti okupantům a svědectví zúčastněných. V Týně byla vojenská posádka, v té době asi tankový pluk. Tanky údajně vyjely na pomoc Praze, ale cestou je zastavil rozkaz ministra obrany Dzúra o zákazu boje s okupačními jednotkami. Musely se potupně vrátit zpět a velitelé byli nuceni pomáhat organizačně i materiálně Sovětům. V příštích letech však stejně byli mnozí důstojníci (včetně našeho pana nájemníka na chalupě) z armády vyhozeni. Blízko nás, u lesa, kde kdysi bývala pole našich předků, byli ukryti Rusové. Zbyly po nich vyvrácené stromy a hluboko vyryté koleje pásů. Nový most přes Vltavu, dosud nezkolaudovaný, bezohledně přejela kolona ruských těžkých vozidel. Posléze mu týnští obyvatelé říkali s černým humorem Most sovětského přátelství. Ve městě byly zabílené názvy ulic a na zdech ještě zůstávaly nápisy a plakáty jako asi všude: Lenine vstávej, Brežněv se zbláznil! Z projíždějícího vozidla nám kdosi do zahrádky hodil prosovětský pamflet s názvem Bílá kniha. Souhrn článků z cizího prosovětského tisku a výpovědí těch, kteří nás přišli zachránit před kontrarevolucí.\nUž se vlastně nedělo nic. Situace se uklidňovala neboli normalizovala a tím měnila k horšímu. Projevy politiků, články v tisku, pořady v TV, byly čím dál opatrnější a citelně cenzurované. Končilo léto a do druhého ročníku jsem přišla jako jiný člověk. Z mého života se ztratilo několik lidí. A když projížděl naším Týnem s delegací prezident Svoboda, nikdo nejásal. Nastával podzim a 17. 11. byla vyhlášena vysokoškolská celostátní stávka. Byla předzvěstí událostí, které následovaly záhy poté. Byla jsem stále mladá a přišla další jara, ale to "moje" se už nikdy neopakovalo.\nP. S. Chtěla bych poděkovat všem autorům příspěvků a Ivaně a Oldovi vysvětlit, že můj článek možná trochu myšlenkově připomíná jejich příspěvky, ale je to podobnost náhodná. Své vyprávění jsem už měla připravené. Díky.


Tori Spelling ohrožuje své děti! Tahá je do kampaní za homosexuály | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Trapasy >Tori Spelling ohrožuje své děti! Tahá je do kampaní za homosexuály\nTori i její synek mají na tváři NO H8. Ví tříleté dítě, za co se angažuje? (Fakt.pl)\n17. srpna 2010 • 06:30\nI když to možná myslí dobře, měla by víc myslet na rodinu. Tori Spelling (37) alias Dona z Beverly Hills 902 10 zapomíná na bezpečí svých dětí. Ty jsou v ohrožení od nepřátel kampaní, do nichž se herečka zapojuje.\nTori sice sama žije v tradičním manželství - táta, máma, děti, pes, ale nemá nic proti těm, kteří to tak nemají, homosexuály. A aktivně se zasazuje o to, aby měli právo žít podle svého.\nVe většině amerických zemí ještě nepřijali registrované partnerství a nejen gayové s lesbami o to usilují. Nachází odporu například právě u Tori\nProblém je, že hvězda z Beverly Hills do kampaní zatahuje i své děti – syna Liama (3) a dceru Stellu (2). Například nedávno, když spolu s nimi a manželem Deanem McDermottem (44) vyrazila do ulic, napsala všem na tvář NO H8, což je zkratka, která se překládá jako Ne nenávisti.\nI když je Kalifornia, kde rodinka žije, celkem tolerantní, čas od času tam dochází k přepadávání homosexuálů. Tedy i aktivistů, kteří za jejich práva bojují. A děti jsou pak nejcitlivějším cílem.\nTori si užila různých výhružek po řadě svých skandálků dost. A poslední dobou k nim přibyli i urážky za její prohomosexuální aktivity. Ty herečce nikdo zazlívat nemůže, děti by z toho však měla vynechat…\nŇadra celebrit - Velká, hezky tvarovaná a... UMĚLÁ!\nTori Spelling (35) - Stala se z ní anorektička!\nTori Spelling: Bříškem vydělala miliony!\nTori Spelling (Beverly Hills 902 10): Těhotná?\nTěhotná Tori Spelling: Havarovala v autě!\nCo to je za příšeru?! Tori Spelling!


29. 9. 2016 12:42 - Auto-moto - 0\nChiptuning je možnost ja podstatně zvýšit výkon automobilu, případně i snížit, nebo zlemezi některými řidiči hitem, ale může poškodit převodovku a filtr pevných částic. Neodborné zvýšení výkonu motoru se může projevit nejen na nadměrném opotřebení převodovky, ale u dieselů také na životnosti filtru pevných částic. více\n16. 9. 2016 00:03 - Spotřebitelé - 0\nBránit se zdražování služeb O2 TV má smysl. Ví to pan Roman z Prahy, který si Českému telekomunikačnímu úřadu stěžoval na loňské zdražení služeb od společnosti O2. Se svojí námitkou proti vyřízení reklamace uspěl a O2 mu má vrátit poplatky a dále poskytovat původní služby. Informovaloto o tom sdružení na obranu spotřebitelů dTest. více