Slavisté nakonec dostali povolení slavit | Týden.cz\nJindy kouč slávistických fotbalistů Karel Jarolím přísně dohlíží na to, aby jeho svěřenci dodržovali životosprávu, třeba ponocování po zápasech je pro slávisty naprosté tabu. Ale po středečním velkolepém duelu s Ajaxem Amsterodam, v němž si slávisté poprvé zajistili postup do hlavní fáze Ligy mistrů, i Jarolím roztál a nechal své svěřence, ať historický úspěch pořádně oslaví. Ale dnes se už před desátou hodinou ranní museli hráči hlásit zase na tréninku.\n"Přece by byl nesmysl, abych jim teď něco zakazoval," usmíval se Jarolím necelou hodinu po odvetě s Ajaxem. A slávisté si volnosti ze středy na čtvrtek užívali dosyta - ze strahovského stadionu zamířili do jedné ze svých oblíbených restaurací na Václavském náměstí, kde se společně pustili do víru oslav. "Takové věci se nesmí odkládat, musí se to slavit hned ten večer," líčil dnes s úsměvem hrdina Stanislav Vlček, autor obou slávistických branek v odvetě. "To by byl hřích, kdybychom si takovou věc nevychutnali," připojil se obránce Marek Suchý.\nHlavní část oslav se odehrála v centru Prahy, ale slávisté prý už měli na paměti, že je v neděli zase čeká ligový zápas v Mostě. Třeba sedmatřicetiletý brankář Martin Vaniak se prý držel hodně zpátky. "Dal jsem si večeři, dva vinné střiky a mazal domů. Někdy ve tři jsem už byl v posteli," vykládal Vaniak, další opěvovaná hvězda, jejíž zákroky Slavii hodně přiblížily vysněné soutěži.\nNěkteří z Vaniakových mladších spoluhráčů si ale noční jízdu prodloužili. Hráči se pak rozdělili na různé skupinky a vyrazili slavit po vlastní ose. Třeba kanonýr Vlček už ani nejel za rodinou do Benešova, ale přespal u spoluhráče Ericha Brabce. Dnes o půl desáté se pak všichni slávisté s rozespalýma očima trousili na trénink, před ním ještě v tradiční tipovací soutěži určovali, koho jim dnešní los do základní skupiny přidělí.\n"Moc bych si přál Liverpool, klukům bych tu atmosféru na Anfield Road přál zažít," zasnil se záložník Vladimír Šmicer, který ve slavném klubu strávil šest let. Slávisté se pak před tréninkem rozdělili na dvě poloviny: hráči, kteří měli v nohách středeční zápas, jen vyklusávali na Rošického stadionu a záplava bílých konfet na trávníku jim ještě připomínala opojný středeční večer. Náhradníci vyrazili na vedlejší stadion Přátelství na klasický trénink. Uvolnění fotbalisté pak hýřili vtípky na všechny strany, ale už se těšili i na to, jak odpoledne doma v postelích doženou spánkový deficit.


Kde všude a jak pomůže nový projekt Lesů ČR Vracíme vodu lesu? Jaké stavby a za kolik se budou reaiizovat? Budou se koryta potoků betonovat? Jak funguje les z hlediska klimatu a zadržení vody? A co se stane s faunou a florou když se les vykácí? Nejen o tom je náš dnešní rozhovor s...


Vendula Frintová 17. v Aucklandu | Sportovní Přehled e-sport.cz a e-sportfoto.cz\nDo Aucklandu se vydalo hned kvarteto českých reprezentantů. Vendula Frintová a Jan Čelůstka startovali v kategorii Elite, v kategorii do 23 let bojovala Petra Kuříková a mezi juniorkami se do boje s polovičními olympijskými tratěmi vydala Linda Vítová.\nNejlépe ze všech si vedla Frintová, která doběhla na sedmnáctém místě. Samotný finálový závod vyhrála Němka Anne Haugová, korunu světové triatlonové královny však získala Švédka Lisa Nordenová, stříbrná žena olympijských her v Londýně. Mezi muži skončil Čelůstka na 26. místě. Dramatický finiš mezi Jonathanem Brownleem a Gomezem vyhrál Španěl, ale ani to mu k titulu mistra světa nestačilo. Novým vládcem mužského triatlonu je Jonathan Brownlee, který přebírá žezlo od svého bratra a olympijského vítěze Alistaira.\nV kategorii do 23 let bojovala Petra Kuříková, která cílovou pásku protnula jako jednatřicátá. Linda Vítová pak mezi juniorkami skončila na 24. místě.\nVýsledek: Finále Světové triatlonové série, Auckland\nMuži – Elite: 1. Javier Gomez (Špa) 2:00:29, 2. Jonathan Brownlee (Brit) 2:00:31, 3. Sven Riederer (Švý) 2:01:18, …, 26. Jan Čelůstka (ČR) 2:05:58.\nKonečné pořadí: 1. Jonathan Brownlee (Brit) 4935 b., 2. Javier Gomez (Špa) 4845 b., 3. Dmitry Polyanski (Rus) 382 b.2, …, 57. Jan Čelůstka (ČR) 688 b., …, 64. Přemysl Švarc (ČR) 606 b.\nŽeny – Elite: 1. Anne Haugová (Něm) 2:10:48, 2. Gwen Jorgensenová (USA) 2:11:00, 3. Barbara Riveros Diazová (Chil) 2:11:01, …, 17. Vendula Frintová (ČR) 2:12:45.\nKonečné pořadí: 1. Lisa Nordenová (Švé) 4531 b., 2. Anne Haugová (Něm) 4340 b., 3. Andrea Hewittová (NZL) 3893 b., ..., 46. Vendula Frintová (ČR) 1070 b., …, 50. Radka Vodičková (ČR) 934 b.\nKategorie do 23 let: Ženy: 1. Non Stanfordová (Brit) 2:13:06, 2. Sarissa De Vriesová (Niz) 2:13:15, 3. Joanna Brownová (Kan) 2:14:12, …, 31. Petra Kuříková (ČR) 2:27:05.\nJunioři: Ženy: 1. Fumika Matsumotová (Jap) 1:08:33, 2. Léonie Périaultová (Fra) 1:08:36, 3. Tamara Gormanová (USA) 1:08:39, …, 24. Linda Vítová (ČR) 1:13:53.


> Všeobecná zdravotní sestra/bratr\nPOŽADUJEME: Hledáme pracovnici/pracovníka se vzděláním všeobecná zdravotní sestra a čistým trestním rejstříkem. Očekáváme vlídný přístup k lidem, empatii, flexibilnost, samostatnost, spolehlivost, dobré zvládání emočně náročných situací. Alespoň 2 roky praxe u lůžka a aktivní řízení automobilu podmínkou.\nNÁPLŇ PRÁCE: Zajištění ošetřovatelských úkonů v domácím prostředí u pacientů v terminálním stádiu (odbornost 925 a 926), ošetřovatelská péče a edukační činnost formou návštěv pacientů v domácím prostředí, to vše při úzké spolupráci s lékařem hospice a ošetřujícími lékaři. Zdravotní sestra spolupracuje s ostatními členy multidisciplinárního týmu. Sestra vede dokumentaci své práce a vykazování na zdravotní pojišťovny. Zajištění pohotovostních služeb dle rozpisu. Práce vhodná i pro rodiče na rodičovské dovolené.\nNABÍZÍME: Smysluplná a užitečná práce, komplexní zaškolení a možnost dalšího vzdělávání a profesního rozvoje, spolupráce s členy multidisciplinárního týmu, příspěvek na obědy při odpracování min. 4 hod/den.\nPRVNÍ KONTAKT: Emailem na adresu: doubravova@diakonievsetin.cz nebo telefonicky, paní Marta Doubravová tel.: 739 244 872


xtopix - Mezonet na Vinohradech\nMezonet na Vinohradech\nrealizace, soukrome, bydleni, interier, zasivarna\nPrázdné bílé stěny prostorného duplexu slouží jako neutrální pozadí pro neustále se rozrůstající domácí galerii vášnivých sběratelů obrazů\nBarbora Buryšková, Pavel Buryška, Lucie Lorencová\nSpolupráce: Ira Svobodová, Martin Salajka, Jakub Wdowka/Artbureau\nTomáš a Ida\nVzdušnost, otevřenost a plynulost prostoru charakterizují rysy mezonetového bytu o štědré ploše cca 200 metrů čtverečních. Vybudován byl v 90. letech v původních prostorách činžovního domu na pražských Vinohradech. Prázdný, vystěhovaný, čerstvě vybílený byt s vytříbeným prostorovým plánem nás tehdy všechny okouzlil. Na první dobrou šlo poznat, že už dřívější rekonstrukce proběhla na základě úvah architekta. Dispoziční úpravy jsme tedy omezili na minimum.\nZákladní požadavek byl zřejmý – klienti jsou mladý pár vášnivých sběratelů obrazů. Výsledné řešení tudíž ponechává do značné míry prázdné bílé stěny, které poslouží jako věrné neutrální galerijní pozadí pro neustále se rozrůstající sbírku majitelů. Samotné zavěšené obrazy jsme doplnili sérií komponovaných interiérových elementů, které mají charakter další umělecké instalace – jedná se o světelnou mozaiku nad manželskou postelí, kruhový výřez ve stěně mezi koupelnou a obývacím pokojem s průhledem na vanu nebo velkoformátové obrazy oblíbených autorů klientů, které jsme nastínili na skle nad kuchyňskou přípravnou deskou a v obkladu sprchového koutu.\nObývací pokoj se stává přirozeným srdcem bytu. Dominuje mu vzrostlý fíkus a odpočinkové víceúrovňové kaskádové sezení s integrovanou velkoformátovou rozkládací pohovkou, knihovnou a nenápadným vnitřním prostorem, který slouží dětem jako bunkr pro hraní. Atypický prvek jsme klientům navrhli na míru a akcentovali jsme jej sytým žlutým polstrováním posedavých částí a povlečením polštářů. Vše ostatní však zůstává neutrální, jelikož hlavní roli stále hrají obrazy a jejich příběhy. Materiálově výraznější jsou ovšem intimnější prostory jako koupelna, ložnice, pracovna a jídelna s kuchyní. Barvy, materiály a autorské interiérové prvky skládají mozaiku klidného domova s nepřehlédnutelným citem pro výtvarné umění.


Trump se předčasně prohlásil za vítěze voleb. Výsledky klíčových státu jsou zatím nejasné\n4. listopadu 2020·Zprávy·Lenka Skrzeczkova·ČTK\nDonald Trump (Foto: AP/Evan Vucci/ČTK)\nAmerický prezident Donald Trump řekl, že se považuje za vítěze prezidentské volby, ačkoli výsledky v několika klíčových státech jsou stále nejasné a žádné z velkých amerických médií zatím vyústění souboje o Bílý dům nepotvrdilo. Trump je ale přesvědčen, že jeho vítězství nad Joem Bidenem je ve státech jako Pensylvánie nevyhnutelné. Aniž předložil důkazy, hovořil podle agentur o způsobu sčítání hlasů a jeho zdržení jako o podvodu na americkém lidu a avizoval, že se obrátí na americký nejvyšší soud.\n“Upřímně, vyhráli jsme,” citovala agentura Reuters z jeho krátkého projevu v Bílém domě. “Vyhrajeme to. Co se mě týče, tak už jsme vyhráli,” uvedl prezident USA v jiné části proslovu.\nTrump ovšem prohlásil, že Severní Karolínu i Georgii už má jisté, a že v Pensylvánii vítězí “ohromným způsobem”. Na úvod projevu poděkoval voličům za podporu a vývoj označil za “fenomenální“.\nOpět bez pádných důkazů hovořil o snahách ukrást volby, přičemž probíhající sčítání hlasů označil za “podvod na našem národu”. “Je to ostuda,” uvedl s tím, že hodlá výsledky napadnout i u nejvyššího soudu. Nebylo při tom ihned jasné, o co by se ohlášená stížnost měla opírat.\nVolby jsou pro oba kandidáty hořkým vystřízlivěním\nPrezidentské volby ve Spojených státech jsou svým stále nejasným výsledkem vystřízlivěním nejen pro současného republikánského šéfa Bílého domu Donalda Trumpa, ale i jeho demokratického soka Joea Bidena. Dnes to napsal magazín Der Spiegel s tím, že oba věřili v rychlé vítězství, které ale nepřišlo.\n“Pro Donalda Trumpa mělo být všechno tak jednoduché. O volebním souboji snil jako o červené vlně, demokratům tak chtěl o volební noci ukázat, zač je toho loket. A nyní jeho prezidentství visí v nejistotě,” uvedl Der Spiegel.\n“Přinejmenším stejně tvrdé vystřízlivění mohou prožívat Biden a jeho demokraté. Doufali, že Trumpovi udělí rychlý knockout v jižních státech Floridě, Georgii a Severní Karolíně,” uvedl magazín o očekáváních demokratů. “Tento plán ale nevyšel,” dodal.\nSčítání hlasů může trvat několik dní\nAni Trump a ani Biden nemají dosud jistý potřebný počet volitelů, který je nezbytný pro zvolení prezidentem. A právě o volitele jde v amerických volbách především, protože voliči v konečném důsledku nevybírají hlavu státu, ale zástupce, který ji za ně zvolí.\n“Magickou hranici 270 volitelů zatím Trump a ani Biden nedosáhli,” poznamenal Der Spiegel. Nezbývá jim proto čekat, jak sčítání dopadne v dosud nejasných státech. “V nejhorším případě to může trvat i několik dní,” dodal.\nKlíčová slova: 2020·Amerika·ČTK·Donald Trump·Joe Biden·prezident·USA·volby


Jméno Lawrence William Naše jména Aktuální databáze křestních jmen a příjmení, jejich četnost, význam a původ , svátek\nJméno Lawrence William má 0 lidí.\nJméno Lawrence William je složeno z více jmen. Jméno Lawrence nosí 1 obyvatel ČR. Jméno William nosí 378 obyvatel ČR, svátek slaví 28.5., má význam: člověk pevné vůle a původ germánský.\nDiskuze na téma: Jméno Lawrence William Ostatní diskuze:


Počasí Hrobce - aktuální podrobná hodinová předpověď počasí Hrobce - Meteobox.cz\nPředpověď počasí pro Hrobce 29. listopadu 2021\nGPS: 50,4625; 14,2308\nPředpověď počasí v Hrobcích, Česká republika rozšířená předpověď\nseverozápadní 999 hPa 94 % -3 °C 11% 0% 11% 0% 0%\nzápadní 999 hPa 94 % -2 °C 60% 0% 60% 0% 0%\nzápadní 1000 hPa 93 % -2 °C 100% 0% 100% 0% 5%\nHrobce, Česká republika - informace\nGPS souřadnice: 50,4625; 14,2308\nDalší informace: Více o Hrobcích\nPočasí v Hrobcích, Česká republika. Předpověď počasí pro Hrobce.\nHrobce - počasí v okolí - větší města\nTerezín, 7,8 km\nHrobce - počasí v okolí - nejbližší místa\nČerněves, Ústecký kraj, 1,3 km\nLibotenice, 1,6 km\nŽidovice, Ústecký kraj, 1,8 km\nChodouny, 1,8 km\nLounky, 2,0 km\nRohatce, 2,0 km\nOleško, Ústecký kraj, 3,2 km\nVědomice, 3,6 km\nChvalín, 3,8 km\nNové Dvory, Ústecký kraj, 4,0 km\nSkála, 4,2 km\nKyškovice, 4,2 km\nPředpověď počasí pro Hrobce dodává yr.no norský meteorologický ústav a NRK.\nAstronomické informace Hrobce


Šemíkovi: srpna 2016\nKdyž jsem hledal, zda se dá ověřit odkaz s informací o Podvinských z Doubravičan v díle Paprockého, narazil jsem na pověst o Horymírovi. Ta se v několika bodech liší od verze Václava Hájka z Libočan, kterou jsem rozebíral před drahnou dobou.\nBartoloměj Paprocký z Hlohol a Paprocké Vůle: Diadochos,\nid est successio, jinak posloupnost knížat a králův českých,\nbiskupův i arcibiskupův pražských a všech třech stavův\nslavného Království českého, to jest panského,\nrytířského a městského (str. 38)\nBartoloměj Paprocký uvádí v roce 1602 - padesát let po Hájkovi - pověst, ve které nechybí kníže Křesomysl i vladyka Horymíř (u Hájka Horymiř), nechybí konflikt zlatokopů s rolníky. Nechybí zázračný kůň a odvážný skok.\nChybí ale místní jména Neumětely, Radotín a - chybí jméno koně. Paprocký se omezuje ve spojitosti s Horymírovým koněm na přívlastky jako je bujný, čerstvý, ďábelský, pohanský.\nNaopak oproti Hájkově kronice má text Paprockého jedno místní jméno navíc. Zlíchov. Místo na druhém břehu Vltavy ve směru na Radotín. Jirásek, který opisoval od Hájka, Zlíchov také vynechává. Kde se tedy Paprocký inspiroval? Václav Hájek svou Kroniku českou nechal vytisknout v roce 1543.\nDubravius, Historiae Regni Boiemiae [str. XIVv]\nNecelých deset let po Hájkovi (1552) vydává Jan Dubravius latinskou Historii Království českého. Tato verze se nápadně podobá pozdějšímu českému textu Paprockého. Zajímavou vsuvku v textu objevil Vladimír Karbusický. Cituji jeho překlad z latiny do češtiny:\nNásleduje nyní báj, kterou bych do historie nevložil, kdyby skrze spisy jiných nezobecněla a nebyla u Čechů s vírou přijata.\nZdá se, že verze pověsti u Dubravia (a také Paprockého) je sice bez Šemíka, ale možná vznikla již v 15. století stejně jako příběh o blanických rytířích. Jméno bájného koně a místo, kde žil Horymír dodal až Hájek. Nejstručnější a mně nejsympatičtější verzí příběhu zůstává pověst od Jiráskova současníka Augusta Sedláčka, ve které je Vyšehrad, Zlíchov, Radotín i Neumětely, Křesomysl, Horymír i Šemík.\nDodatek na závěr. Když mě tak občas zavrtá v hlavě, kterak jsme k našemu jménu přišli, zvažuji prakticky tři možnosti. Stojí-li za úvahu ta romantická, potom náš prapředek, možná děda či praděda Adama Šemíka, mohl být pojmenován někým, kdo znal Hájkovu Kroniku českou. Muselo to tedy být v době mezi "Hájkem a Paprockým". Znalost Hájkova díla v té době se dá jen odhadnout. Kronika byla vytisknuta nákladem asi 1000 kusů. Současník Dubravius při psaní své kroniky často nekriticky vychází právě z Hájkovy bájivosti. Pověst o Horymírovi však neopsal, ale vycházel z nějaké starší verze. Nejste-li romantiky, máte na výběr ještě ze dvou dalších variant :-)\nOd roku 2011 jsme urazili pěkný kus cesty. Jak jsem naznačoval na letošním srazu, s tímto koněm jsme došli tak daleko, jak nejdál jsme mohli. A tak vykrystalizovalo setkání v místě, kde možná uzavřeme jednu pěknou tradici.\nPředsunutá hlídka v místě příštího srazu\nNeumětely byly ve hře již při posledním hlasování o umístění srazu. Nakonec jsme se sešli na Vyšehradě. Na první část otázky v nadpisu tohoto příspěvku zní jasná odpověď:\nOdpověď na druhou část otázky bude upřesněna po ukončení hlasování v anketě. Zatím můžeme napsat:\nKdy: květen 2017!\nBylo by pěkné, kdybychom se u hrobu bájného Horymírova koně sešli v hojném počtu. Bylo by pěkné, kdyby dorazil i ten, spíše však ta, která by mohla převzít putovní Adamovu radlici.\nDodatek ze 7.9.2016:\nTermín 7. setkání Šemíků a jejich přátel v Neumětelích je plánován na sobotu 13. května 2017.\nMísto: 267 24 Neumětely, Česká republika


Jaké prsní implantáty vybrat, když klientka sportujete? Jedinečný povrch Microthane® – Polytechimplantáty\nJaké prsní implantáty vybrat, když klientka sportujete? Jedinečný povrch Microthane®\nMicrothane, jeden ze tří povrchů, které společnost Polytech nabízí, patří mezi oblíbené produkty plastických chirurgů. Je vhodnou volbou pro aktivní ženy. Díky polyuretanovému povrchu implantáty zaručí stabilitu a pevnost poprsí i při větší zátěži. Prsa déle odolávají poklesu a nevlní se.\nNezávisle na zlepšení operační techniky při implantacích vykazují implantáty z mikropolyuretanové pěny velmi nízký podíl kapsulární kontraktury: 0-3 % oproti implantátům s texturovaným povrchem (8 %) a velmi drasticky oproti implantátům s hladkým povrchem (30 %).\nMinimální riziko vzniku kapsulární kontraktury\nPrávě u výkonů, jako je např. rekonstrukce a augmentace prsou, je nutné v maximální možné míře omezit negativní dopady zákroku. Nejčastějším nežádoucím účinkem spojeným s implantací prsu je kapsulární kontraktura.\nDle dostupné literatury dochází ke kapsulární kontraktuře v nativní tkáni u implantátů s povrchovou úpravou z pěnového mikropolyuretanu u 0 až 9 % případů na rozdíl od 9 až 50 % případů u jiných implantátů. Většina rozsáhlejších studií uvádí výskyt kapsulární kontraktury při použití povrchové úpravy z pěnového mikropolyuretanu na úrovni 0 až 3 % (1).\nKaplan-Meierova analýza rozsáhlé dlouhodobé studie z USA potvrzuje významný pokles rizika kapsulární fibrózy při použití implantátů s povrchovou úpravou z pěnového mikropolyuretanu během až 10 let po implantaci. Statistika ukazuje, že po 8 letech od implantace dochází ke kapsulární fibróze u implantátů s povrchovou úpravou z pěnového mikropolyuretanu o 15 % méně často než u texturovaných implantátů, a dokonce o 30 % méně často než u implantátů s hladkým povrchem(2).\nÚdaje získané společností POLYTECH v rámci sledování jejích implantátů s povrchovou úpravou z pěnového polyuretanu po zavedení na trh\n(ochranná známka Microthane®) ukazují asi 6násobně nižší riziko kapsulární kontraktura po 8 letech.\nTímto aktivním vhojením tkáně do polyuretanové pěnové struktury obalu implantátu dochází k významnému omezení lineární kapsulární kontraktury a uchová se tvar implantátu. Na rozdíl od implantátů s hladkým povrchem a texturovaných implantátů, kolem kterých vzniká vazivové pouzdro, vede\nmikrozapouzdření jednotlivých pěnových struktur k vzniku mnoha malých pouzder, jejichž kontraktilní síly.\nPři zavedení silikonových implantátů s hladkým povrchem vzniká kolem celého implantátu slabě vaskularizovaná buněčná struktura. Kontraktilní síly působí intenzivně jedním směrem. Zpočátku měkká konzistence implantátu se ztrácí, zvyšuje se tuhost prsu a dochází k jeho deformaci. Podobný proces probíhá i u texturovaných implantátů (obrázek dole), vazivová struktura je zde však lehce narušená.\nPovrchová úprava z pěnového mikropolyuretanu narušuje vazivovou strukturu a podporuje vrůstání buněk. Vzniká houbovitá struktura s bohatým cévním\nzásobením, která obepne implantát.\nPacientky se zavedenými implantáty s povrchovou úpravou z pěnového mikropolyuretanu prokazatelně benefitují až 10 let po implantaci z významnější ochrany před kapsulární fibrózou a mají v průměru delší interval do reoperace.\nV důsledku fixace v tkáni dochází pouze vzácně k dislokaci a rotaci implantátu. Celkový výskyt komplikací je tudíž díky přednostem implantátů s povrchovou úpravou z pěnového mikropolyuretanu u těchto pacientek významně snížený. Pěnový mikropolyuretan enzymaticky odloučený od tkáně po 9leté implantaci.\nMicrothane povrchová úprava z pěnového mikropolyuretanu od společnosti POLYTECH\nOchranná známka společnosti POLYTECH pro povrchovou úpravu implantátů z pěnového mikropolyuretanu je Microthane® – zkratka z anglického „micropolyurethane“. V současnosti je společnost POLYTECH jediným výrobcem prsních implantátů, nabízejícím tuto speciální povrchovou úpravu.\nSpolečnost POLYTECH se může opírat o výsledky dřívějších studií implantátů s povrchovou úpravou z pěnového mikropolyuretanu, hlavně po histologické stránce, jelikož materiál používaný pro povrchovou úpravu zůstal v zásadě nezměněn. I přesto však byly provedeny specifické studie pro Microthane®, jejichž výsledky jsou k dispozici od konce roku 20165, 6. Dokládají, že implantáty Microthane® vedou v primární augmentaci i v sekundární rekonstrukci k menšímu riziku kapsulární kontraktury a že jsou komplikace celkově vzácné.\nV retrospektivní studii chování implantátů Microthane® v primární augmentaci byly vyhodnoceny výsledky vyšetření 131 pacientek, celkem s 255 implantáty. Údaje byly získány při kontrolních vyšetřeních v odstupu 2 týdnů, 1, 3, 6 a 12 měsíců a při následných kontrolách jednou za rok po zákroku (průměrná doba sledování 110 měsíců). Za toto období vznikly kapsulární kontraktury stupně III a IV dle Bakera u 1,2 % implantátů, pooperační hematomy se objevily u 0,8 % případů.\nPOLYTECH Health & Aesthetics nabízí implantáty Microthane® ve čtyřech různých základních tvarech: Même® (kulatý), Replicon® (kapkovitý), Opticon®, Optimam®. Každý z těchto tvarů vychází z modulární konstrukce ze čtyř projekcí – nízké, střední, vysoké, extra vysoké, vždy v 18 velikostech. Kromě toho jsou k dispozici implantáty řady DiagonGel® 4Two v anatomickém okrouhlém a anatomickém oválném (krátké) tvaru.


Nord Star Hotel Chimki | Huno Hotely\nNord Star Hotel Chimki - Huno.cz\nHotely > Rusko > Chimki > Starbeyevo > Nord Star Hotel Chimki\nNord Star Hotel Chimki\nSverdlova Street 20/3 3.5/5 "Dobrý" (5 Recenze)\nPorovnejte ceny pro Váš pobyt v Nord Star Hotel Chimki\n3 hvězdičkový Nord Star Hotel je velmi pohodlný nemovitosti Starbeyevo, v Chimki, Rusko. Jako 'Dobrý' hotel, Recepce je k dispozici pro pomoc během vašeho pobytu. Hosté hodnoti touto nemovitost 7 na 10. Z celkového počtu 10 hotelů v Chimki, tato nemovitost je v současné době zařazena na 3rd pozice založené na průměru hodnocení hostů a ceny. Vybavení zahrnuje Pokojová Služba a Business Centrum jsou k dispozici pro hosty v Nord Star Hotel. K dispozici je také Restaurace a Parkoviště. Hosté mají také možnost využít Letištní doprava, Koupaliště a Domácí Zvířata Vítána, z nichž všechny jsou k dispozici během vašeho pobytu.\nK dispozici jsou 50 pokoje s vynikajícími podmínkami, a levnou cenou od RUB2400 do RUB7600.\nKdy jste v Chimki,jdete ven prozkoumat místní oblasti, jako jsou Starbeyevo a Terekhovo, oba jsou v pěší vzdálenosti od hotelu. Kotovo, Levoberezhnaya a Ivakino skvělá místa, a stojí za prozkoumání během dovolene.\nNemovitost je k dispozici na 3 partnerských webových stránkach včetně Booking.com, Hotels.com and Otels.com. Hledat Nord Star Hotel sazby z těchto webových stránek online zadáním vyhledávání ve formuláři výše, nebo porovnat všechny objekty v Chimki vlevo.\nMístní možnosti ubytování včetně 3 hvězdiček Park Hotel Olympiets je blízko k Nord Star Hotel. Také v rámci této oblasti je OLYMPIETS PARK HOTEL a Soyuz Hotel. Pro další možnosti zkuste Midland Sheremetyevo kousek dál.\nZdarma Nezávislý Průvodce Nejnižších Cen na Nord Star Hotel Chimki.


Letošní startovní listina Formule 2 zná další dvě jména - SvětFormule.cz\nDomů / Aktuální články / Letošní startovní listina Formule 2 zná další dvě jména\nLetošní startovní listina Formule 2 zná další dvě jména\n15. Leden 2018, 20:51\t Dušan Bouzek\nDo šampionátu přicházejí dva piloti z GP3.\nStartovní listina Formule 2 pro sezonu 2018 zná dohromady již osm jmen. Poté, co své jezdecké dvojice již před časem potvrdily stáje Carlin(Lando Norris a Sergio Sette Camara), Charouz Racing System(Antonio Fuoco a Louis Deletraz) a také mistrovská stáj Prema Racing(Sean Gelael a Nyck De Vries), tak nyní učinily rovněž týmy Arden International a ART Grand Prix. Oba potvrdily zatím po jednom jezdci.\nBritský tým Arden International, který založil roku 1997 současný šéf stáje Red Bull Christian Horner spolu se svým otcem Garrym a v sezoně 2011 v ní působil také český jezdec Josef Král, oznámila jako svého prvního pilota brzy jednadvacetiletého Nireie Fukuzumiho. Japonec v předchozích dvou sezonách závodil pro tým ART Grand Prix v GP3. Zatímco v sezoně 2016 obsadil sedmou pozici, v loňském roce si připsal dva triumfy v hlavních závodech v Barceloně a v Jerezu, které mu pomohly k celkovému třetímu místu. Tým, který býval úspěšný ještě za dob Formule 3000(v sezoně 2003 získal mistrovský titul s Björnem Wirdheimem a rok později s bývalým pilotem Formule 1 Vitantoniem Liuzzim), si během loňské sezony dojel po pěti letech čekání pro vítězství, když ve sprintu v Baku proťal cílovou pásku jako první Norman Nato.\nNovou posilou ART Grand Prix je loňský vicemistr GP3 Jack Aitken. Francouzská stáj se může napříč juniorskými kategoriemi pyšnit vynikajícím renomé a na svém kontě má ve „druhé lize Formule 1“ hned čtyři jezdecké tituly, které získala roku 2005 se šampionem Formule 1 z roku 2016 Nicem Rosbergem, roku 2006 s úřadujícím šampionem královny motorsportu Lewisem Hamiltonem, třetí trofej získal pro tým v roce 2009 současný pilot Renaultu Nico Hülkenberg a poslední jezdecký titul stáje se datuje k roku 2015, kdy šampionát ovládl Stoffel Vandoorne, kterého letos čeká druhá kompletní sezona ve stáji Mclaren. Loňská sezona byla pro tým malinko slabší. V hodnocení týmů se umístila na čtvrté pozici a její stálí jezdci Nobuharu Matsushita a Alexander Albon obsadili v šampionátu šesté, respektive osmé místo. Krom této dvojice se v barvách stáje představil loni také Sergej Sirotkin, který má v současnosti velmi blízko k závodní sedačce u Williamsu. Rus nahradil v Baku Matsushitu. Aitken, který je mimochodem také členem juniorského programu Renaultu, tak bude mít v letošní sezoně šanci vrátit stáj zpět na vrchol. Kromě loňského titulu vicemistra v GP3 má Aitken na kontě také například titul v Eurocupu Formule Renault 2.0, pro který si dojel v sezoně 2015.


Tmavé období vesmíru zřejmě skončilo mnohem dříve, než jsme se dosud domnívali. Podle současných teorií se první obří hvězdy rozsvítily zhruba dvě stě milionů let po velkém třesku.\nMlhovina IC 434 Koňská hlava, pozorovatelná v souhvězdí Orionu, je nejznámější oblastí vzniku hvězd. Je od nás vzdálena 1400 světelných let.\n"Odkud živí nebe své hvězdy?" ptal se římský básník a filozof Lukrecius před více než dvěma tisíci let. Moderní astronomie již zná odpověď: Hvězdy vznikají z kosmického prachu a plynů a živí se fúzí atomových jader. Přitom produkují záření a těžší prvky.\nZrod a zánik hvězdy se navzájem překvapivě podobají. Existence masivní hvězdy je na obou koncích ohraničena jemně rozptýlenými oblaky prachu a barevně mihotavým plynem. Z prachu se rodí a v prach se obrátí. Tedy alespoň zčásti, neboť někdy po sobě zanechávají vyhořelé zbytky v podobě bílých trpaslíků, neutronových hvězd a černých děr. Krátce před zánikem se ještě naposledy nadmou, zvětší svůj objem a stanou se na čas červenými obry. Přitom odhodí svrchní vrstvy do okolního prostoru a vytváří fantastické hry barev a tvarů. Takto vznikají planetární mlhoviny - útvary považované kdysi mylně za planety.\nTrosky vyhořelých hvězd jsou pak materiálem pro vznik budoucí generace nových hvězd. Tento koloběh je důležitý pro budoucí vznik života, neboť právě při něm vznikají všechny těžší chemické prvky. Veškerá hmota na naší Zemi včetně našich těl je vlastně složena z popela vyhořelých hvězd. Jsme skutečným hvězdným prachem.\nKdy se ve vesmíru poprvé objevilo světlo zářících hvězd? Po velkém třesku byla ve vesmíru žhavá hustá hmota a záření, avšak žádné hvězdy. Neprůhledný vesmír v podobě žhavé koule se rychle rozpínal a současně se ochlazoval. Při teplotě 3500 kelvinů začala atomová jádra zachycovat dosud volné elektrony. Vesmír zprůhledněl a světlo mělo volný prostor k šíření. Stalo se tak zhruba 380 000 let po velkém třesku a celá fáze trvala asi 100 000 let. Světlo z této doby můžeme dnes zachytit jako zbytkové neboli reliktní záření kosmu, vlivem rozpínání vesmíru posunuté do oblasti radiových vln. Astronomům pomáhá získávat informace o nejstarším období vesmíru i o trvání temného období, tedy doby, která předcházela vzplanutí prvních hvězd.\nMěřením tohoto záření se dnes zabývá především kosmická sonda WMAP. Sonda obdržela jméno podle amerického kosmologa, dnes již zesnulého profesora Davida Wilkinsona, který se problémem reliktního záření zabýval celý život. Sonda WMAP, která pracuje ve vzdálenosti 1,5 milionu kilometrů od Země, odstartovala na palubě rakety Delta v červnu 2001. Měření začala provádět v listopadu téhož roku. Podle nově získaných údajů mohly první protogalaxie vzniknout již 100 až 400 milionů let po velkém třesku. Dosavadní představy počítaly se vznikem hvězd až miliardu let po velkém třesku.\nScénář vzniku prvních hvězd mohl vypadat přibližně takto: Nejprve se vlivem gravitačních sil pomalu zahušťovala primární hmota do protogaxií. V nich se koncentrovaly prvotní plynové oblaky a vznikl molekulární vodík H2, jehož působením se vnitřní vrstvy oblaků ochladily až na 200-300 kelvinů. Hmota se dále zhušťovala a vznikaly první hvězdy o hmotnosti sto až tisíckrát vyšší než naše Slunce. Vzhledem k existenci pouze lehkých prvků (po velkém třesku existoval jen vodík, helium a stopy lithia) byly první hvězdy kompaktnější a jejich povrch žhavější (dvacetkrát žhavější než povrch Slunce). Velkou část energie vydávaly v podobě ultrafialového záření. To zahřálo a ionizovalo oblaka vodíku a helia ve svém okolí. Tento jev pak způsobil polarizaci zbytkového záření vesmíru, kterou zachycuje a měří sonda WMAP. První gigantické hvězdy měly vzhledem k velké hmotnosti relativně nízkou životnost - pohých několik milionů let. Poté explodovaly jako supernovy a do okolí rozptýlily svůj materiál obohacený o atomy těžších prvků.\nTěžší prvky (například kyslík, uhlík ...) dokázaly při vzniku následné generace hvězd ochladit vnitřek smršťujícího se plynového mračna na mnohem nižší teplotu (deset kelvinů), než bylo typické pro první generaci. To umožnilo vznik menších hvězd a současně se zvýšil jejich počet. Následně rostl i počet supernov a množily se i pozůstatky jejich explozí, černé díry. Ty stále nenasytněji pohlcovaly hmotu ve svém okolí a uvolňovaly přitom značné množství energie. Tak vznikaly nejpozději miliardu let po velkém třesku kvasary, nejzářivější tělesa ve vesmíru.\nSvětlo kvasarů vzdálených miliardy světelných let prochází oblaky vodíku a přináší na Zemi informace o jejich hustotě, velikosti, stáří, pohybu a vývoji. Keckův teleskop na Havajských ostrovech a dvaapůlmetrový teleskop v Novém Mexiku nalezly v rámci programu SDSS dosud několik tisíc kvasarů.\nPomocí Hubbleova teleskopu se podařilo dokázat ve spektru tří z nejvzdálenějších a tedy nejstarších pozorovaných kvasarů přítomnost železa. Znamená to, že v té době již byla ukončena fáze vzniku a opětného zániku hvězd první generace, neboť pouze takto mohly vzniknout těžší prvky, k nimž železo patří. Stopy objevených zaniklých hvězd sahají do doby 500 až 800 milionů let po velkém třesku. Víme tedy, že základní stavební kameny naší Země existavaly již mnoho miliard let před jejím vznikem. Podobné výsledky přináší i další pozorování. V kvasaru vzdáleném 12,7 miliardy světelných let (stáří vesmíru vychází podle měření sondy WMAP přibližně na 13,7 miliardy let) objevili vědci ohromná množství oxidu uhelnatého, další důkaz existence dávných hvězd.\nVšechna pozorování ukazují, že velké množství hvězd existovalo již v době, kdy náš vesmír měl za sebou pouze šest procent současného stáří. Zjištěné křemičitany pocházejí zřejmě z explozí krátkověkých obřích hvězd o velikosti čtyřiceti a více Sluncí, uhlík pak z menších hvězd o velikosti dvou až pěti Sluncí. I ty musely vzniknout již v rané fázi vývoje vesmíru. Vědci si nejsou zcela jisti, zda první hvězdy měly výhradně podobu velkých obrů. Pokud by již tehdy vznikly i méně hmotné hvězdy, mohly by zářit ještě dnes. Najít je by bylo velmi složité. Jedním z kandidátů je hvězda HE0107-5240 v souhvězdí Fénixe. Při zkoumání tohoto vesmírného objektu o hmotnosti 0,8 Slunce se ukázalo, že má velmi primitivní chemické složení. Prakticky nevykazuje těžké prvky, například obsah železa je v ní dvěstětisíckrát nižší než u Slunce. V jejím spektru bylo prokázáno pouze devět těžších prvků. Jiné hvězdy s nápadně nízkým obsahem železa mají 40-60 těžších prvků. HE0107-5240 by tedy mohla být opravdovým kosmickým metuzalémem, jednou z prvních hvězd vesmíru.\nSonda Galileo, jejímž úkolem bylo prozkoumat čtyři největší Jupiterovy měsíce.\nČerná díra je oblast prostoročasu, v němž je hodnota únikové rychlosti z této oblasti větší nebo rovna rychlosti světla ve vakuu.\nCena helia stoupá v důsledku zvýšené poptávky po tomto plynu.\nZpůsoby měření teploty a používané druhy teploměrů.\nBarvy v nás vyvolávají nejrůznější pocity.


COBRA Computers - prodej výpočetní techniky, počítače Hradec Králové, počítačové sestavy, e-shop\nPoradíme, nainstalujeme, dodáme\nPoradíme, naprojektujeme, zavedeme\nNové instalace strukturovaných kabeláží včetně optických tras.\nSvěřte nám své nefunkční PC\nPokud máte probém se svým PC, můžete se na nás s důvěrou obrátit.\nJiž od roku 1994 se zabýváme komplexními službami v oboru výpočetní techniky. Nabízíme ucelený výběr hardware, software, periférií a služeb nejen v Hradci Králové ale prakticky po celých Východních Čechách. Náš internetový obchod obsahuje informace o produktech, online stav zboží skladem a mnoho dalšího.\nNakupovat na internetovém obchodě můžete z celé České Republiky - u zboží skladem objednaného do 17:00 budete mít při objednávce nad 5000,- (bez dph) dopravu zdrama a bude u Vás druhý den.\nSestavíme PC dle Vašich požadavků. Zajišťujeme vybudování a správu počítačových sítí. Provádíme servis PC a notebooků všech značek. Navrhmeme pro Vás vždy to nejlepší řešení.\nNašim zákazníkům se snažíme vždy navrhnout pro ně nejvhodnější řešení, s ohledem na jejich technické i finanční možnosti.\nVysokorychlostní internet a optické kabeláže. Přenos signálu na velké vzdálenosti. Zajištění odolnosti vůči rušení. Zabezpečení optických komunikačních tras vůči odposlechu. Optické trasy pro přenos digitálního TV signálu ve vysoké kvalitě.\nDodávky síťových serverů, dodávky pracovních, projektových či grafických stanic, síťových tiskáren, scannerů a dalsích. Instalace a správa serverových systémů (Microsoft, Novell)\nNáš zájem o zákazníka však nekončí pouhým prodejem, ten je vždy doplněn o řadu dalších služeb, jako je zaškolení zaměstnanců v obsluze PC, návrh a realizace kompletní zálohy firemních dat, příkladný záruční i pozáruční servis kde se vadné díly ve většině případů mění kus za kus případně zapůjčí obdobný díl po dobu reklamace či servisu tak, aby nebyl ohrožen chod společnosti.\nZajišťujeme servis a opravy na všechny typy PC. Naší snahou je vždy v co nejkratší době zákazníkovi pomoci a to vše za rozumnou cenu. Pokud máte probém se svým PC, můžete se na nás s důvěrou obrátit.\nodešlete nám zprávu a my se Vám obratem ozveme\nK.H.Máchy 659, 500 02 Hradec Králové, Česká republika\nNÁM PRO VÍCE INFORMACÍ\n+420 495 512 749\n+420 495 513 418\n+420 777 122 333\n+420 777 092 141\n+420 777 092 131\nPondělí až Pátek od 8.00 do 16.30h.\nCopyright © 2017 by COBRA Computers. Vytvořeno profesionály z PERTLIK SOFTWARE


Wellness hotel Bozeňov Dolní Bušínov Zábřeh\nWellness hotel Bozeňov Dolní Bušínov, Dolní Bušínov Ubytování\nNázev: Wellness hotel Bozeňov\nUlice: Dolní Bušínov 146\nRekreační středisko: Sport & Relax areál Bozeňov - Dolní Bušínov\nukázat na mapě E-mail: wellness-hotel-bozenov-dolni-businov@penzion-hotel.cz\nWellness hotel Bozeňov Dolní Bušínov Zábřeh - ubytování v Dolním Bušínově..\nSport & Relax areál Bozeňov nabízí širokou škálu ubytování s možností relaxace i sportovního vyžití. Ubytovat se můžete v tříhvězdičkovém wellness hotelu Bozeňov, penzionu Bozeňov nebo kempu. Pro fanoušky outdoorových sportů je k dispozici adrenalin park, antukové kurty, beachvolejbalové a multifunkční hřiště a nechybí ani dětské hřiště s prolézacím hradem. Pro ty, kteří raději relaxují, jsou připraveny masáže nebo wellness centrum s Finskou saunou, parní lázní, nahřívacími vodními lůžky, whirlpool a jiné. Sport & Relax areál Bozeňov nabízí také možnost koupání v nedalekých přehradách.\nNabízíme ubytování v novém Wellness hotelu*** s celkovou kapacitou 38 osob, ve dvou a čtyřlůžkových pokojích, Součástí pokoje je sociální zařízení, TV, WIFI, telefon, minibar. V ceně pokoje je kontinentální snídaně.\nDále nabízíme ubytování v penzionu ve čtyřlůžkových pokojích s celkovou kapacitou 48 osob. Pokoje jsou vybavené umyvadlem, toalety a sprchy jsou společné. Tato ubytovací část prošla v roce 2012 kompletní rekonstrukcí. V ceně pokoje není snídaně, lze ji dokoupit při příjezdu.\nV kempu areálu Bozeňov, který se nachází 100 metrů od přehrady, nabízíme ubytování ve čtrnácti čtyřlůžkových chatkách s verandou. K dispozici je louka pro postavení stanů a místa pro karavany s přípojkami 220V. V areálu kempu se nachází sociální zázemí a kuchyňka. V letních měsících je v provozu kiosek se zastřešenou terasou s nabídkou rychlého občerstvení. Součástí kiosku je taneční parket a velkoplošné promítání.\nVybavení pokojů: koupelna se sprchou, WC na pokoji, lednice, TV, telefon, připojeni internetu, minibar, dětská postýlka k dispozici, Koupelna na podlaží, WC na podlaží, umyvadlo na pokoji, dvouvařič, varná konvice, WI-FI, župan\nZákladní informace: výtah, bezbariérový přístup, pokojový servis, sekretářské služby, praní a žehlení, Informační služba, úschovna jízdních kol, parkovací plocha v areálu, masážní studio, Internetové připojení k dispozici, domácím zvířatům vstup povolen, WI-FI, sauna, bar, venkovní terasa, restaurace, parkovné zdarma, Pokojová služba, TV místnost, Nekuřácké prostředí\nPopis okolí: Sport & relax areál Bozeňov se nachází u přehrady v Dolním Bušínově, 8 km od Zábřehu a 12 km od Mohelnice, na pomezí Olomouckého a Pardubického kraje. Areál je situován v klidné lokalitě uprostřed lesů, máme dvě přehrady ideální ke koupání a jsme napojeni na síť cyklostezek a in-line tras v regionu. Rychlíková stanice Zábřeh leží na železniční trati Olomouc - Praha, zastávka Lupěné je vzdálena 6 km.\nV Adrenalinovém centru je k dispozici lanové centrum, lezecká věž, lukostřelba, skákací boty, americké foukačky a bungee trampolína. Pro nejmenší máme nové dětské hřiště s prolézacím hradem, houpačkami a lanovými hracími prvky. Nechybí multifunkční hřiště s umělým povrchem, fotbalové hřiště, antukové kurty, hřiště na plážový volejbal i stoly na ping-pong a půjčovna kol. V areálu najdete také 2 přehrady vyhledávané milovníky koupání.\nBěhem zimy můžete využít přírodní kluziště na multifunkčním hřišti, lezení na ledopádu na 10 metrů vysoké lezecké věži, každoroční otužilecká koupání a strojově upravené běžkařské trasy.\nKaždým rokem pořádáme již tradiční sportovní, zábavné a gastronomické akce.\nGastronomické akce: Svatomartinské husy, Žebrobraní, Pstruhování, zabijačkové hody aj.\nZe zábavných akcí můžeme jmenovat: tematické párty, taneční a zábavové večery s živou kapelou nebo DJ, dětský den, čarodějnický rej, Závod na netradičních plavidlech, zakončení prázdnin, soutěž ve vyřezávání dýní, zumba víkend, patchwork, pokerový turnaj, turnaj v Člověče, nezlob se aj.\nZe sportovních akcí: můžeme jmenovat: nohejbalové turnaje, volejbalový turnaj, noční nohejbalový a volejbalový turnaj, florbalový turnaj, malá kopaná a další.\nNechybí samozřejmě ani Silvestrovská párty.\nRestaurace Bozeňov s kapacitou 80 míst je vybavena dětským koutkem, najdete zde krb, billiard, vysokou židlí pro nejmenší děti a pro vaše domácí mazlíčky máme připraveny misky s vodou. Prostory restaurace jsou nekuřácké.\nNaši kuchaři připravují pokrmy z kvalitních a čerstvých surovin od místních dodavatelů. Velice oblíbené jsou speciální kulinářské akce, jako například Pstruhování, Žebrobraní nebo Svatomartinská husa. Připravujeme také speciality z grilu a udírny, které jsou umístěny na letní terase. Nejen sportovcům nabízíme speciální pokrmy na doplnění kalorií, točené nealkoholické pivo nebo energetické nápoje.\nMinigolf, Stolní tenis, Půjčovna kol, Sportovní hala, Tělocvična, Tenisová hala, Tenisové kurty, Sauna, Střelnice, Billiard, Elektronické šipky, Solárium, Lyžařský vlek, Běžkařské trasy, Půjčovna sportovního vybavení, Cyklotrasy, Whirpool\nV areálu je možné organizování různorodého sportovního vyžití v adrenalinovém parku. Pro skupiny pořádáme i paintball.\nBezbariérový přístup, TV, Laserové ukazovátko, Dataprojektor, Připojeni internetu, Řečnický pult, Zabudované promítací plátno, DVD přehrávač, Promítací plátno, Flipchart, Bezdrátové mikrofony, Wifi, Přenosná tabule\nSalonek pro 12–15 osob se nachází v blízkosti recepce a wellness centra a je vhodný především pro uzavřená jednání v menší skupině účastníků. Audiovizuální technika a možnost cateringových služeb jsou samozřejmostí.\nV případě většího počtu lidí nabízíme možnost využití seminárního sálu ve školicím středisku U Eskymo Welzla s kapacitou až 80 osob, který je součástí hotelu Bozeňov.\nNáš areál je vyhledávaným místem pro konání firemních školení či teambuildingových akcí. K dispozici je seminární sál s kapacitou 80 osob s veškerou audiovizuální technikou.


Adamovští varují před škůdcem - Blanenský deník\nAdamov – /FOTO/ Keře buxusu ničí v ulicích Adamova zavíječ zimostrázový. Tamní úředníci žádají místní, aby proti škůdci zasáhli a pomohli zabránit jeho dalšímu šíření.\nAdamovští varují před škůdcem. Zavíječ zimostrázový ožírá keře. | Foto: Petr Šípek\n„Napadení lze rozpoznat snadno podle okusu a zasychání listů, pavučinových zápředků, přítomnosti zeleného granulkového trusu housenek. A v neposlední řadě přítomností zeleno-černých housenek podobných jako například u běláska zelného,“ stojí v oznámení na webu města.\nTento škůdce u nás nemá přirozeného nepřítele, je tedy nutný ochranný zásah, aby nedocházelo k devastačnímu poškození porostu.\n„Ochranu lze provést mechanicky sběrem housenek a jejich likvidací. Nebo chemicky opakovaným řádným postřikem celého keře,“ informovala adamovský radnice. Další způsob, jak napadeným a tedy oslabeným rostlinám pomoci, je jejich přihnojení a důkladná zálivka.\nMotorkáři pomohli dříve narozeným dětem


Přirozené a umělé myšlení jako filosofický problém - Umělá inteligence - motivace pro filosofii - Glosy.info\n4 Umělá inteligence jako motivační zdroj pro filosofii\nSouběžně s tím, jak umělá inteligence procházela různými stadii svého vývoje a potkávala se s úspěchy i neúspěchy při modelování specifických intelektuálních schopností, optimismus příznivců se konfrontoval se skepsí odpůrců. Debatovalo se nejen o její praktické použitelnosti, ale i o otázce, zda umělá inteligence (disciplína) je správnou, či dokonce jedinou správnou cestou k "umělé inteligenci" (cíli). Vyskytly se i pochybnosti o tom, zda vůbec smíme po této cestě pokračovat (Weizenbaum, 1976).\nBylo by nad možnosti této studie třeba i jen utřídit rozmanité, někdy i konfliktní vstupy do této debaty.15 Omezím se proto jen na vybrané vzorky. Nejprve se v tomto oddíle zaměřím hlavně na tradiční a stále převládající směr v umělé inteligenci (s novějšími směry se setkáme v oddílech 5 a 6).\n4.1 "Umělá" logika a gödelovský argument\nZatímco o přirozené logice se mluví zcela běžně, mluvit o umělé logice je poněkud nezvyklé. Přitom je to právě logické uvažování, které ze všech výkonů lidské mysli má nejblíže k realizaci v podobě mechanických procedur. Totéž lze vlastně říci i opačně: kdykoliv myslíme přísně logicky, pak se vlastně chováme jako stroj (či funkcionalisticky řečeno: pak jsmestroj). V tomto smyslu lze považovat za umělou logiku třeba i klasickou sylogistiku, protože nabízí schémata k "mechanizaci" logického usuzování (Bendová, 1998).\nNení nic překvapivého na tom, že teoreticky nejzávažnější obory umělé inteligence jsou založeny na formální logice: automatické dokazování, řešení úloh, plánování, některé přístupy k reprezentaci znalostí, logické programování. Úspěchy právě v těchto oborech byly svého času (unáhleně) považovány za argument na podporu projektu umělého myšlení. Důsledně vzato je však logicky formalizovatelné myšlení jen "povrchovým" projevem mysli; například generování formálních důkazů teorémů přímo nesouvisí s tím, jak vůbec lidská mysl důkazy objevuje a jak jim při čtení rozumí. První vlna debat o uskutečnitelnosti projektu umělé inteligence proběhla začátkem 60. let, kdy J. R. Lucas upozornil, že Gödelovu větu o neúplnosti aritmetiky je možno použít k vyvrácení tzv. mechanistické teze, tj. názoru, že lidskou mysl lze simulovat strojem (Lucas, 1961). Ostatně i sám Gödel soudil, že jeho věta o neúplnosti je příspěvkem do debaty o rozdílech mezi člověkem a strojem:\nBuď je lidská mysl schopna odpovědět na více číselně-teoretických otázek, než kterýkoliv stroj, anebo existují číselně-teoretické otázky, na které lidská mysl odpovědět nedovede.16\nGödel mluví o "lidské mysli" (a podobně my o "člověku") v jednotném čísle, zatímco o strojích se zpravidla mluví v množném čísle (je mnoho různých strojů). V tom je obsažen implicitní - poněkud diskutabilní - předpoklad, že co do své matematické a logické kompetence náleží všichni lidé do téže kategorie, jejímž je náš "člověk" abstraktním reprezentantem.\nJaká je tedy souvislost Gödelovy věty o neúplnosti s poměřováním přirozeného a umělého myšlení? Je známo, že počítače - či lépe programy17 - lze při vhodné interpretaci chápat jako reprezentanty formálních systémů. Pro nástin Lucasova argumentu stačí, když si zavedeme pojem rozhodovacího programu: je to program, který na vstupní otázky, týkající se (Peanovy) aritmetiky, odpovídá buď "ano" nebo "ne" (nebo nedovede odpovědět), přičemž\n(a) na axiómy této aritmetiky odpovídá "ano",\n(b) respektuje logické vyplývání (kdykoliv je odpověď na jednu otázku logickým důsledkem odpovědi na jinou otázku, pak program odpovídá v souladu s touto závislostí),\n(c) je bezesporný, čili jednotlivé odpovědi si vzájemně logicky neodporují.\nVyjdeme-li z hypotézy, že lidské myšlení je bezesporné, že se řídí logickými zákony a že považuje axiómy aritmetiky za pravdivé, pak jsou uvedené předpoklady nutné k tomu, aby nějaký program takové myšlení potenciálně modeloval. Tytéž předpoklady však též stačí k tomu, aby dotyčný program již podléhal Gödelově větě o neúplnosti.\nŘekneme, že otázka (o vlastnostech čísel) je zodpověditelná, když člověk je principiálně schopen na ni správně odpovědět (neuvažuje se, s jakou námahou). Gödelovu větu lze pak volně přeformulovat takto:\nKe každému rozhodovacímu programu existuje zodpověditelná otázka, na kterou tento program nedovede odpovědět.\nTrik důkazu spočívá v tom, že i otázky o strojích lze (důmyslně) převést na otázky o přirozených číslech, a tak lze strojům klást choulostivé otázky o jejich vlastním chování.\nZdálo by se tedy, že člověk má jistou formální "převahu" nad strojem. Věc však není tak jednoduchá. Gödelova věta je v rozporu pouze s následující silnou variantou mechanistické teze:\nExistuje program, který odpoví na všechny zodpověditelné otázky.\nNeplatí však ani její protiklad, který lze nazvat mentalistickou tezí:\nExistuje zodpověditelná otázka, na kterou žádný program nedovede odpovědět.\nČistě logická stránka problému spočívá v tom, že k sebedokonalejšímu (konkrétnímu) stroji vždy existuje zodpověditelná otázka, na kterou tento stroj již nemůže odpovědět (dotyčnou otázku umíme vždy efektivně zkonstruovat metodou užitou v Gödelově důkazu), ale současně ke každé takové otázce existuje ještě o něco dokonalejší stroj, který ji už zase vyřešit může (stačí do něj zabudovat naši odpověď ). Vznikají tak dvě nekonečné hierarchie: stále dokonalejších strojů a stále složitějších problémů.\nNelze předpokládat, že člověk je schopen řešit libovolně složitý problém, avšak jistá jeho převaha tkví v tom, že věci rozumí natolik, že je schopen (metaforicky řečeno) zahlédnout celou nekonečnou hierarchii najednou.\nLucasův citovaný článek obsahuje množství úvah a námětů, které stojí za uvedení. Píše např.:\nŘíkáme-li, že vědomá bytost něco ví, neříkáme tím jen, že to ví, ale též, že ví, že to ví, a že ví, že ví, že to ví atd. [...] setkáváme se zde s nekonečnem, ale nikoliv s nekonečným regresem s jeho negativními aspekty [...]\nVědomá bytost může zacházet s Gödelovými otázkami tak, jak stroj nemůže, protože vědomá bytost může uvažovat sebe a své projevy, aniž by se lišila od zdroje těchto projevů.\nK Lucasovu argumentu o lidské převaze se po letech vrátil R. Penrose, který jej užívá na podporu své teze, že jen v rámci nové a netradiční fyzikální teorie budeme mít šanci vědecky vysvětlit lidskou mysl, případně i vědomí (Penrose, 1994).\nJe tu ovšem otázka, zda a do jaké míry argumentace založená na Gödelově větě o neúplnosti opravdu umožňuje činit závěry o převaze člověka nad počítačem. Především by bylo možno poukázat na skutečnost, že i my, podobně jako stroje, podléháme neúplnosti - i my totiž nedovedeme odpovědět na některé choulostivé otázky (jen zkuste odpovědět na otázku: Odpovíš na tuto otázku nesprávně?18).\nZajímavý argument (ve prospěch umělé inteligence) uvádí Hofstadter (Hofstadter, 1979, s. 577 ): I když obecně platí, že algoritmy, včetně těch, které jsou užity v umělé inteligenci, podléhají gödelovskému omezení, týká se to pouze jejich nejnižší rozlišovací úrovně. Avšak již dnes mají systémy pro umělou inteligenci řadu vyšších úrovní, přičemž to, co je důležité, se odehrává až na nejvyšších úrovních.\nJe nutno poznamenat, že "hierarchie úrovní" u Hofstadtera není chápána čistě jen v programátorském slova smyslu (kdy programy nižší úrovně hrají roli elementárních příkazů v programech vyšší úrovně), nýbrž i tak, že čím vyšší úroveň, tím jsou programy flexibilnější, neurčitější, méně exaktní a bez přísného kritéria vnitřní bezespornosti (logický spor je sice možný, avšak v běžných výpočtech prakticky nedosažitelný). Podle Hofstadtera je "sídlem" inteligence nejvyšší, nejméně formální úroveň, kde se "operuje s obrazy, formulují analogie, zapomínají myšlenky, zaměňují koncepty, smazávají rozdíly."\nPokud se na zmíněné nejvyšší úrovni vyskytnou i přesné logické postupy (podobné jako u lidí), například odvozování ve výrokové logice, nemusí to být proto, že byly předem implementovány programátorem. Mohou vzniknout emergentně jako jeden z důsledků daleko obecnější "inteligence" programu (Hofstadter, 1979, kap. 20). Jde o příklad zacyklené hierarchie: výchozí úroveň (řeč je o klasických číslicových počítačích) je založena na exaktních, formálně logických principech, a jako taková je tato úroveň výsledkem záměru konstruktéra. Ale současně na nejvyšší úrovni se mohou vyskytnout stejné formálně-logické principy (ať už záměrem programátora, či "samy od sebe"), přičemž na mezilehlých úrovních tyto principy nehrají žádnou (explicitní) roli.\n4.2 Co je přirozené a co umělé\nČlověk se obklopuje umělými věcmi. Na jedné straně je obyvatelem přirozeného světa, jehož je navíc i součástí, na druhé straně do něho svým chováním a svými výtvory neustále vnáší něco nového, ne-přirozeného, umělého. Nelze proto obecně klást ostrou hranici mezi přirozenájsoucna a umělájsoucnav nejširším smyslu těch slov.\nPokud se slova 'umělý' explicitně užívá jako přívlastku (umělá květina, umělé jezírko, umělý drahokam, umělá ledvina, umělá hmota, umělá družice, umělé osvětlení, umělé oplodnění, umělé dýchání, umělý jazyk), je to zpravidla tehdy, když jednou ta a jednou ona látková, tvarová nebo funkční komponenta reality je na zvolené úrovni popisu nahrazena artefaktem, produktem lidské činnosti (jde-li o modelování, je touto úrovní základní úroveň analogie). Vždy tu jde o něco, co může být také (a především) přirozené (neříkáme přece umělý krb, umělé brýle). Přišel člověk a vyrobil či způsobil totéž, jenže jinak, z něčeho jiného a jen v jistém aspektu - v jakém, to se případ od případu liší. Předpokládá se však něco víc, než že u toho byl člověk - je tu vždy vědomý záměr, čili apriorní explicitní představa na straně tvůrce o tom, co ono umělé má dělat či jak má vypadat či co má nahradit. Lze pak i objektivně posuzovat, do jaké míry realizace plní původní záměr.\nV obecnějším pojetí nemusí realizace ani nést příznaky toho, že je opravdu umělá (umělé jezírko nemusí být rozlišitelné od přirozeného jezírka). Podle Birnbachera (Birnbacher, 1995) lze umělé chápat v adverbiálním smyslu, kdy jde jen o způsob, jak došlo k realizaci (případ jezírka), nebo v adjektivním smyslu, kdy (navíc) jde o to, jaká realizace je, že k ní bylo totiž užito nepřirozeného materiálu či prostředí (umělá květina, umělé myšlení).\nTo vše platí i o umělém myšlení, vnímání, rozhodování, řešení úloh a další činnosti, na něž se zaměřuje umělá inteligence (což je jen souhrnné označení pro snahy to vše realizovat19).\nV jedné monografii o umělé inteligenci (Rich, Knight, 1991) je tato disciplína definována jako studium možností, "jak přimět počítače dělat to, co lidé dosud dělají lépe". Všimněme si, že tu jde o dvě různé věci: jednak (něco) dělat a jednak přimět (někoho něco) dělat. Povaha obou výkonů a rozdíl mezi nimi je třeba mít v patrnosti, kdykoliv tvrdíme, že nějaká činnost je umělá.\nVelmi obecně řečeno, abychom o nějaké věci (vlastnosti, činnosti) mohli tvrdit, že je umělá, měly by být splněny přinejmenším tři podmínky:\nexistuje nějaká přirozená věc, logicky připouštějící duplikaci (v našem případě je to například lidské myšlení, vnímání, rozhodování apod.),\nexistuje záměr člověka (nebo týmu) vytvořit duplikát oné přirozené věci,\ndošlo k provedení záměru, čili proběhl intencionální proces vedoucí od záměru k jeho realizaci (v našem případě byla dotyčná věc například implementována na počítači).\nProvedení záměru je intencionální akt člověka a rozdíl mezi samotným záměrem a jeho provedením odpovídá rozdílu mezi předběžnou intencí a intencí v akci (Searle, 1983). Součástí obou intencí je jasná apriorní představa cíle intencionálního aktu; tím je pak i dána možnost hodnotit jeho úspěšnost.\nObojí intenci (předběžnou i intenci v akci) je třeba předpokládat, chceme-li mluvit o čemkoliv jako o něčem umělém a v obou případech hraje roli ona apriorní představa cíle - nazývejme ji (jde-li o konstrukci nějakého produktu) projektem. Budu-li bubnovat prsty na klávesnici počítače v domnění, že jde o klavír, a tímto způsobem náhodou "vybubnuji" program, který je (řekněme) schopen myslet, nebudu tvrdit, že jde o umělé myšlení, stejně jako bych to netvrdil, kdyby klávesami pohyboval náhodný generátor či třeba kočka. Co chybělo, byl projekt (myšlení).\nKaždý projekt vyžaduje objektivně srozumitelnou specifikaci směrodatných vlastností cílového produktu. Konstrukce (výroba, programování) je "vnější" aktivita, neprobíhá v něčí fantazii, nýbrž ve vnějším (byť někdy jen symbolickém) světě, a proto ony směrodatné vlastnosti musí být popsány "zvenku", například tak, aby realizace mohla být zadána i někomu jinému.\nDiskuse o možnostech algoritmické umělé inteligence se většinou zajímají o výsledné produkty (programy, jejich implementace a vlastnosti), méně se již zaměřují na způsob, jak vznikaly, tj. na účast člověka při jejich vzniku a na existenci projektu. Takto se můžeme setkat s poněkud jiným typem problému: jak se stavět k naší principiální neschopnosti popsat to, co vlastně od programu žádáme. Některé aspekty lidské mysli totiž nelze zadat jako konstrukční projekt: nevíme například, jak objektivně a zvnějšku popsat to, co spočívá ve vnitřním, subjektivním prožívání.\nMluvit o umělém myšlení (v hlubším smyslu slova 'umělý' ) má tedy smysl, když se omezíme jen na některé jeho výkony (či projevy), totiž ty, které jsou - předběžně řečeno - objektivní. Zdá se ovšem vhodnější přitom nevést dělítko mezi různými mentálními výkony (jak jsou například pojímány v přirozeném jazyku, popřípadě v tradiční psychologii), nýbrž napříč každým z nich zvlášť. Rozlišujme proto (teoreticky) dvě komponenty mentálních procesů: to, co je na daném procesu objektivně, "zvnějšku" popsatelné, nazveme jeho performační komponentou a to, co přitom subjekt "vnitřně" prožívá, nazveme jeho fenomenální komponentou20.\nLze tedy shrnout: umělá (v našem smyslu) realizace nějakého mentálního procesu či výkonu se může vztahovat pouze na jeho performační komponentu.\nRozlišení obou komponent je spíše jen teoretické; v praktickém životě je nerozlišujeme a většinou by to ani nebylo snadné. Přesto je takové rozlišení intuitivně celkem přirozené, což lze ilustrovat zejména na těch mentálních aktivitách, u nichž je fenomenální komponenta snadno odmyslitelná. Jsou to především činnosti, které provádíme sice vědomě, ale více méně "mechanicky", tj. podle návodu, jehož podstatě ani nemusíme rozumět (například aritmetické operace s většími čísly, řešení stereotypních problémů či jednoduché dedukce), dále dokonale nacvičené dovednosti, vše co je odsunuto do podvědomí, až po vrozené dispozice (syntax mateřské řeči, rozpoznávání tváří, umělecké schopnosti, intuitivní reakce). Ve všech těchto případech se fenomenální komponenta redukuje nanejvýš na pasivní evidování dotyčné činnosti. Později (například v závěru odst. 4.4) se setkáme s dalšími příklady rozlišení obou typů komponent. Mnohé diskuse o možnostech umělé inteligence by se vyřešily, kdyby si jejich účastníci předem vyjasnili, zda jim jde čistě o performační komponentu výkonu, o kterém debatují (například vizuální percepce, hraní šachu apod.), nebo zda mají na mysli obě komponenty současně (čili nerozlišují je).\nJe třeba si uvědomit, že čím je pro určitý typ činnosti důležitější fenomenální komponenta, tím více se umělá verze této činnosti bude odchylovat od verze přirozené - což je případ metaforických modelů ve smyslu odst. 3.4.\n4.3 Počítačová metafora a "silná" umělá inteligence\nJakýkoliv pokus o přirovnání některých aspektů lidské mysli (počínaje funkční organizací mozku a konče kognitivními procesy) k vnitřní organizaci, výpočetním procedurám, či vnějším projevům počítače lze považovat za (vědomé nebo neuvědoměné) užití takzvané počítačové metafory, která výrazně ovlivnila post-behavioristickou psychologii padesátých let a stala se východiskem pro dodnes vládnoucí paradigma kognitivní vědy. Jak později uvidíme, vedla i k novému oživení filosofie mysli.\nVon Neumannova architektura číslicových počítačů, ke které až donedávna neexistovala výrazná alternativa, je spojena s představou sériového diskrétního výpočtového procesu, který je řízen programem uloženým (spolu se vstupními a pracovními daty) v paměti počítače. Program (v konkrétním smyslu) je syntakticky korektní a na daném typu počítače realizovatelný zápis nějakého (abstraktního) algoritmu v dohodnutém programovacím jazyce.\nTechnicky lze u počítačů hovořit o rozmanitých úrovních, od nejnižší, fyzikální úrovně (elektronika, logické obvody, mikroprocesory, atp.), až po nejvyšší úroveň, která operuje se symbolickými objekty pomocí programů a která je schopna komunikovat s uživatelem (či prostředím). Všechny úrovně jsou přitom součástí téhož konstrukčního projektu a je teoreticky myslitelné, aby je navrhoval jediný konstruktér. (V praxi je však dnes již téměř nemožné se zabývat všemi úrovněmi najednou, protože se v průběhu let s rozvojem softwarových systémů na jedné straně a miniaturizací na straně druhé obě krajní úrovně od sebe velmi vzdálily. Vznikly přitom další meziúrovně, jimiž se zabývají i rozdílné technické disciplíny.)\nI na pojmy úroveň a hierarchie úrovní (s nimiž jsme se již setkali v závěru odst. 4.1) lze pohlížet z hlediska počítačové metafory. I když jde obecně o pojmy velmi vágní a v konkrétních instancích dosti libovolné, u umělých systémů, jako jsou počítače, mají celkem jasnou technickou interpretaci. Analogicky se pak snažíme vidět hierarchické uspořádání i u přirozených systémů. Je ovšem třeba si uvědomit, že je to vždy do jisté míry důsledek naší zúžené schopnosti vidět svět holisticky, jako jeden celek.\nPro pochopení počítačové metafory je důležité i rozlišení mezi hardwarem a softwarem. Vztah mezi nimi je dán poněkud vágním, avšak filosoficky významným pojmem implementace, což je způsob, jak zajistit, aby daný softwarový program řídil reálný průběh příslušného výpočtového procesu v daném typu hardwaru. Podstata softwarových programů totiž tkví v jejich kauzální potenci (schopnosti řídit dotyčné procesy), která je invariantní k té či oné konkrétní implementaci; v tomto smyslu lze i říci, že programy "přežívají hardwarovou smrt".\nTato nezávislost softwarových objektů (programů) na hardwarové implementaci je hlavním motivem počítačového funkcionalismu, též označovaného jako "silná" umělá inteligence (Searle, 1984). Je to názor, který lze vyjádřit touto tezí:\nPovaha mysli je algoritmická, přičemž není podstatné, v jakém mediu jsou algoritmy (programy) implementovány.\nNezáleží tedy na tom, zda tímto mediem je mozek, počítač či třeba armáda Číňanů. Počítače by proto mohly (dokonce musely) mít myšlenky, pocity, porozumění apod., pokud by v nich byl implementován vhodný počítačový program s vhodnými vstupy a výstupy. Teze počítačového funkcionalismu, hojně zastávaná v kruzích tradiční umělé inteligence, není v rozporu s materialismem (implementace je nakonec vždy nutná pro realizaci), přičemž však - na rozdíl od materialistických či fyzikalistických teorií mysli - nepřisuzuje mozku nijak podstatnější roli, než kterémukoliv jinému myslitelnému implementačnímu mediu (více o tom viz oddíl 7.3).\nDle silné umělé inteligence je tedy principiálně možno replikovat lidskou mysl v počítači. Na rozdíl od toho "slabá" umělá inteligence aspiruje jen na modelování mysli, případně jejích dílčích projevů, přičemž se orientuje na nejvyšší, logicko-symbolickou úroveň, která je tak pro ni základní úrovní analogie (ve smyslu odst. 3.4).\nPokud jde o aplikační umělou inteligenci, je vhodné zdůraznit, že i když jí jde více o účel a efektivnost než o napodobení člověka, některé její algoritmické struktury a metody mají určitou vypovídací hodnotu i jako metafory pro přirozené myšlení. Jako příklad lze uvést sémantické sítě (viz kap. 4 v prvním dílu této knihy (Zdráhal, 1993)) a jiné metody reprezentace znalostí, nebo učení na principu posilování.\nExistuje ovšem i mnoho případů, kdy jsou algoritmy založeny právě na těch procedurách, které užívá člověk (jednoduché sylogismy, některé aritmetické operace, klasifikace a třídění, kognitivní mapy a všechny další případy, kdy se vědomě řídíme nějakým algoritmem). Vlastně i samotná von Neumannova architektura počítačů byla motivována Turingovým teoretickým modelem univerzálního výpočtového stroje (Turing, 1936), při jehož návrhu Turing nejspíše vycházel z reflexe, jak on sám, matematik, by postupoval při řešení matematického problému nebo při provádění výpočtu (Dennett, 1991a, s. 212). Za relevantní přirozeně považoval jen tu část řešení, která je v zorném poli vědomí, kde se jeví jako sériový proces, a to nezávisle na nepochybně paralelní povaze procesů na neuronové úrovni. Není divu, že organizace počítače a některé běžně užívané algoritmy nám tolik připomínají přirozené myšlení.\n4.4 Turingův test a čínská komora\nV diskusích o povaze a možnostech umělé realizace či napodobování mysli filosofové často navrhují hypotetické situace, které mají sloužit buď jako test úspěšnosti nějakého projektu anebo jako argument pro nebo proti některé teorii či názoru. Příkladem prvého je slavný Turingův test (Turing, 1950), příkladem druhého neméně slavný Searlův experiment s "čínskou komorou" (Searle, 1980), na který se zde hlavně zaměřím.\nNejdříve však je třeba upozornit na některé obecné vlastnosti (a záludnosti) myšlenkových experimentů. Z pohledu logiky lze rozlišit myšlenkové experimenty realizovatelné (alespoň principiálně) a sporné (které vedou k paradoxům a slouží k vyvrácení nějaké hypotézy). Každá hypotetická konstrukce má nutně dvě explicitní komponenty: jednou komponentou je její předpokládané pozadí, čímž se obvykle rozumí ta část aktuálního světa, kterou známe a považujeme za samozřejmou; druhou komponentou je právě ta nová, myšlenkově konstruovaná skutečnost, kterou explicitně popisujeme, někdy záměrně tak, aby se od samozřejmého odchylovala. Často se však zapomíná, že tyto dvě komponenty nevyčerpávají vše. Je tu ještě neurčitá (a neurčitelná) oblast všeho, co nebylo uvažováno a co bylo opomenuto. Protože v této třetí oblasti může (ale též nemusí!) dojít k vzájemným nesrovnalostem, tj. ztrátě koherence konstruované skutečnosti s předpokládaným pozadím, nazývám ji koherenční mezerou (Havel, 1999c).\nZáludnost myšlenkových experimentů tkví v tom, že vlivem koherenční mezery může myšlenkový experiment zcela ztratit svou argumentační sílu: nic nedokáže a nic nevyvrátí. Proto je namístě opatrnost (ostatně opatrnost podobného typu jako při návrhu a interpretaci experimentů reálných).\nV roce 1950 uveřejnil Alan Turing úvahu "Computing Machinery and Intelligence" (Turing, 1950), která je někdy považována za symbolický počátek umělé inteligence jako oboru. Turing navrhuje test, jak rozhodnout, zda stroj může myslet. Představte si dvě komory, v jedné z nichž je uzavřen stroj, ve druhé člověk. Vnější experimentátor má na základě dialogu s oběma komorami rozhodnout, kdo je kde. Stroj se přitom bude vydávat za člověka, člověk též. Otázka zní, zda experimentátor bude (v průměru) rozhodovat stejně, jako kdyby (například) v prvé místnosti byl muž a ve druhé žena.\nTuringův test je příkladem realizovatelného experimentu (byl i brán v úvahu při návrhu dialogových systémů pro přirozený jazyk). Ač velmi populární, z filosofického hlediska příliš inspirativní není: vychází totiž z čistě behavioristického pojetí myšlení (charakteristického pro tehdejší psychologii) a nebere v potaz procesy uvnitř systému, tím méně fenomenální aspekty mysli. Navíc nemůže dost dobře vyhovět těm, jimž záleží na vědecké objektivitě - výsledek totiž může podstatně záviset na důvtipu a nápaditosti experimentátora (a též na tom, že sám je člověkem), což jsou vlastnosti, které nelze formalizovat. A poslední věc: testuje se vlastně něco velmi speciálního, totiž umění stroje předstírat, že není stroj.\nTřicet let po Turingovi formuloval John Searle myšlenkový experiment (Searle, 1980), který se napohled zdá být variantou Turingova testu, nejde v něm však o test, nýbrž o argument proti počítačovému funkcionalismu (viz předchozí odstavec) a zdůraznění vnitřních aspektů mysli, včetně intencionality. Searlův záměr je sympatický (aspoň mně): zpochybnit tvrzení, že počítač s implementovaným správným dialogovým programem se správnými vstupy a výstupy opravdu rozumí jazyku, v němž probíhá dialog. "Správný" program je například takový, který by uspěl v Turingově testu - takové programy tehdy již (skoro) existovaly pro tematicky vymezené oblasti (Schank, Abelson, 1977).\nŘekněme, že v uzavřené komoře sedí John (Searle - autor mluví o sobě, což má, jak uvidíme, jistý význam; k odlišení od Searla-autora budu Searla-v-komoře nazývat Johnem), který nerozumí čínštině, a za pomoci rozsáhlého manuálu (v angličtině, které rozumí) vybírá - čistě podle tvaru - jedny čínské znaky jako odpovědi na jiné čínské znaky, které mu do komory vsouvá vnější experimentátor (jsou to otázky, týkající se smyslu nějakého dříve vsunutého, rovněž čínského textu). Předpokládejme, že dotyčný manuál je přepisem správného programu pro dialog v čínštině ("správného" ve shora uvedeném smyslu), takže experimentátor - budiž jím rodilý Číňan - nepozná, že původce odpovědí není rovněž Číňan. Poučení: John i počítač jsou stejně úspěšní, avšak John čínským textům nerozumí - proč by jim tedy měl rozumět počítač s implementovaným stejným programem?\nSearlův myšlenkový experiment s čínskou komorou svého času vyvolal rozsáhlou diskusi. Dle mého soudu není tak přesvědčivý, jak to o něm sám Searle tvrdí, každopádně však skýtá bohatý materiál k dalším úvahám. Některé z nich zde naznačím.\nS námitkou, která nás možná napadne jako první, Searle již počítal a označil ji jako "systémovou": V experimentu má přece John jen dílčí zásluhu na přesvědčivých odpovědích, je tu ještě ten manuál. Jestliže John nerozumí čínštině, neznamená to, že systém jako celek (John + manuál) nerozumí. Searle odpovídá: Dobrá, aniž by se cokoliv změnilo na argumentaci, můžeme předpokládat, že John se prostě celý manuál naučí nazpaměť - ani tak nebude rozumět.\nTento předpoklad by dokonce zjednodušil uspořádání experimentu (na úkor jeho realizovatelnosti), otevírá však další námět k úvaze: řekněme, že se naučím zpaměti návod k nějaké složité činnosti (například k násobení velkých čísel) a pak tuto činnost realizuji - a to vědomě, ovšem jen na úrovni jednotlivých pokynů návodu. Jak dalece musím znát význam oněch pokynů,abych mohl říci, že smyslu dotyčné činnosti rozumím?\nDalším tématem k zamyšlení je důležitý předpoklad, že John v komoře je ve všech relevantních aspektech srovnatelný s počítačem. Searlův argument totiž spočívá v této úvaze: nahradíme počítač Johnem, který bude na jisté, pro implementaci algoritmů relevantní úrovni provádět tytéž úkony jako počítač, čili bude realizovat tentýž algoritmický proces, jaký realizuje počítač. To počítačovému funkcionalismu musí stačit k závěru, že počítač rozumí tehdy a jen tehdy, když rozumí John. (Pak už jen stačí doplnit: protože John nerozumí, nerozumí ani počítač.) Je to opravdu tak, že když dva dělají totéž, je to totéž?\nTo lze zkoumat z různých hledisek. Především je třeba si uvědomit dva hlubší rozdíly mezi Johnem a počítačem - přesněji mezi Johnem a centrálním procesorem počítače, protože John vlastně simuluje pouze ten. Za prvé, John rozumí manuálu (v angličtině) a uvědomuje si, co má dělat, tj. manipulovat s nesrozumitelnými symboly, možná to dokonce chce dělat (aby vyhověl Searlovi, svému mysliteli). Toto rozumění, uvědomování si a případné chtění se neodvažujeme předpokládat u centrálního procesoru počítače, od něhož čekáme spíše jen kauzální chování poslušné zákonům fyziky. Tento rozdíl Searlovu argumentaci asi neohrozí, protože není pro (předpokládaný) počítačový funkcionalismus relevantní. Je to však názorný příklad koherenční mezery v myšlenkovém experimentu.\nZa druhé se v popisu experimentu od Johna explicitně vyžaduje (v zájmu hlavní argumentace) svědectví o tom, že nerozumí čínským znakům (zde si Searle - ale jen pro sebe - zjednodušuje situaci tím, že si do komory sedá sám). Nic takového se nepředpokládá od Johnem simulovaného centrálního procesoru (Lakoff, Johnson, 1999, s. 264). I toto je případ koherenční mezery. Otázkou pak je, zda John, který realizuje jen triviální úlohu centrálního procesoru, je kompetentní k tomuto svědectví.\nExistují tedy určité Johnovy vlastnosti, které s ním nemusí sdílet počítač. Ostatně kdyby je počítač měl, asi by to nebyl počítač, který má počítačový funkcionalismus na mysli. Pokud by je neměl, znamenalo by to, že John v něčem přesahuje simulovaný počítač. Lakoff a Johnson to pokládají za nepřiznaný metaforický prvek v experimentu.\nZkusme na to jít i v jistém smyslu obráceně. John totiž simuluje pouze algoritmickou úroveň počítače a neuvažuje se logicky myslitelný případ, že tentokrát počítač může mít nějaké další, nečekané vlastnosti, například schopnost něčemu rozumět či nerozumět. Kdyby John simuloval chování některých (třeba i důležitých) neuronů v mozku rodilého Číňana, plynulo by z toho, že dotyčný Číňan, stejně jako John, nerozumí čínskému dialogu? Mohu být i konkrétnější. Zkusme považovat porozumění za emergentní stav mysli, který sice (u sebe sama) eviduji, nesmím se však násilně vměšovat do přirozeného a autonomního procesu, který k němu vede, obdobně jako se nesmím vměšovat do svých obranných reflexů. Jak jsem poznamenal výše, reálný výpočtový proces v počítači je na nejnižší úrovni založen na přirozeném kauzálním běhu věcí ve shodě se zákony fyziky. A tu chceme od Johna, aby ve své komoře intencionálně, svobodně a vědomě tento autonomní proces simuloval ručně. Z toho, že John neregistruje známky porozumění na vyšší než manipulační úrovni, logicky nic neplyne o porozumění nebo neporozumění na straně počítače.\nTím se vlastně oklikou dostávám k Dennettovu argumentu proti Searlovu experimentu (Dennett, 1991a, s. 438). Searle podle něj příliš bagatelizuje nároky na skutečnou počítačovou realizaci systémů, od nichž se čeká úspěch v čínské variantě Turingova testu. Takový systém by totiž musel mít tak rozsáhlou datovou bázi s tolika vnitřními vazbami, že by mohlo dojít k emergentním jevům na vyšších úrovních popisu. Pak by bylo (dle Dennetta) legitimní mluvit o pravém porozumění u počítače, třeba i takového, jehož centrální procesor je simulován nic netušícím Johnem. První část tohoto pohledu by bylo i možno podpořit připomenutím jisté konvergence mezi reprezentačními prostředky umělé inteligence a konekcionistickými systémy, o čemž se zmíním později (odst. 5.4).\nSluší se tyto úvahy shrnout. Vraťme se k minimálnímu poučení ze Searlova experimentu: John nemusí rozumět čínsky, aby si v čínském dialogu vedl stejně dobře jako počítač, a ani skutečnost, že přitom oba realizují stejný program, nestačí k tvrzení, že dotyčný počítač rozumí čínsky. Zde se slovo 'rozumí' vyskytuje dvakrát a problém vzniká tehdy, když si nerozmyslíme, zda jej v obou případech užíváme ve stejném významu či nikoliv. Rozdíl může být tento: John v komoře ví sám, že nerozumí čínsky (protože to Searle ví o sobě), zatímco to, zda počítač rozumí nebo nerozumí, chceme posuzovat zvenku (Turingovým testem, znalostí programu apod.). Počítačový funkcionalista, pokud by chtěl být konzistentní, by nesměl tento rozdíl brát v úvahu a Johnovo subjektivní svědectví o tom, že nerozumí čínsky, by musel ignorovat.Podle mého názoru v celé debatě, včetně některých Searlových výroků, lze odhalit občasné a nenápadné opomenutí rozdílu mezi performační a fenomenální komponentou mentálních procesů, o nichž jsem se zmínil v odst. 4.2. Tento rozdíl se obecně vztahuje i na vlastnosti dotyčných procesů a na způsob, jak o těchto vlastnostech mluvíme: buď v 1. osobě (o fenomenálních aspektech), nebo v 3. osobě (o performačních aspektech). Lidé z umělé inteligence a funkcionalističtí filosofové (např. Dennett) mluví o mentálních stavech jen ve 3. osobě a fenomenální komponentu se snaží eliminovat nebo ignorovat (protože se vzpírá objektivnímu zkoumání). Není divu, že si pak nerozumějí se Searlem, který považuje řeč v 1. osobě za filosoficky relevantní - a dokonce rozlišuje 1. a 3. osobu jako dvě různé ontologické kategorie (Searle, 1992).\nTo, že počítač dovede násobit, hrát šach, rozumět příběhům (leccos i lépe než člověk) neznamená, že počítač prožívá násobení, hru a porozumění stejně jako je prožívá člověk, když násobí (z hlavy), hraje šach (s chutí) a rozumí příběhům (bez manuálu). Zajisté, i člověk, podobně jako počítač, dovede násobit (dle návodu), hrát šach (podle pravidel) a rozumět (v čínské komoře), ale to mluvíme jen o performační, nikoliv fenomenální komponentě příslušné činnosti. Ale i tak zůstává otázka, jakou roli přisoudit skutečnosti, že to dělá vědomě, a to nejen jako náhodný pozorovatel, ale jako účastník: ví proč to dělá a ví také, s čím zachází (byť mechanicky) - že čísla jsou čísla, pozice na šachovnici jsou situace hry, obrázky jsou čínské znaky.\n<< Předchozí: Cesty k poznání lidské mysli << >> Následující: Konekcionistická alternativa >>\nJak citovat tento text Havel, Ivan M.. Přirozené a umělé myšlení jako filosofický problém [online]. Glosy.info, 3.prosince 2004. [cit. 22.května 2022].


Kalousek „vrčí“ na Krnáčovou kvůli Nočním vlkům. Fotit se nebudu, ujistila | JAROMÍR ŠTĚTINA\n6. května 2016, rubrika: politika\n„Měli jsme podklady, kde o Nočních vlcích nebyla ani čárka. V podkladech bylo, že je to normální jízda skupiny motorek, kterých podepisujeme dvacet za rok,“ uvedl pro Aktuálně.cz úředník z Magistrátu, inženýr Ladislav Malý. Patřil k těm, kteří žádost o motorkářskou akci vyřizovali.\nProgram Nočních vlků v Praze organizuje spolek Red Eyed Crüe. Noční vlci mají kromě Václavského náměstí zavítat i na Olšanské hřbitovy a Vítkov, s veřejností se pak mají setkat večer v klubovně na Praze 6.\nRuský motorkářský spolek patří mezi oblíbence prezidenta Vladimira Putina. Vede jej Alexander Zaldostanov zvaný Chirurg, který však dorazit do Prahy nemůže – je na sankčním seznamu EU i USA. Spolek je označován za gang, vydal se přitom na tzv. „spanilou jízdu“ z Moskvy do Berlína a na řadě míst se již poklonil obětem z druhé světové – rudoarmějcům.\nBěhem průjezdu Českem již stihli vzbudit rozruch v Brně. Hlavně kvůli tomu, že se s nimi vyfotil i jihomoravský hejtman Michal Hašek (ČSSD), který za to schytal kritiku od opozičních i koaličních politiků.\n„Za sebe ale mohu říci, že kdyby to rozhodnutí bylo na mně, tak bych nic podobného nepovolila a věřím, že stejně by se zachovala celá Rada. Té akce se rozhodně účastnit nebudu a neočekávejte ode mě ani společné foto,“ vzkázala Blesk.cz primátorka Adriana Krnáčová s narážkou na Haškovo focení.\nKalouskův útok: Peking, Noční vlci, příště KLDR?\nI když tedy nešlo o politické rozhodnutí Adriany Krnáčové, ale úředníků, jako příležitost rýpnout si do primátorky Krnáčové vzali celou záležitost s Nočními vlky představitelé opozice. „Krnáčová podepsala ostudnou smlouvu s Pekingem, povolila Nočním vlkům průjezd Prahou.. Pojede také na sjezd do Pchongjangu? Asi by měla..,“ napsal na Twitteru Miroslav Kalousek (TOP 09). Krnáčová nechala při dotazu Blesk.cz jeho narážku bez komentáře.\nKrnáčová podepsala ostudnou smlouvu s Pekingem,povolila Nočním vlkům průjezd Prahou..Pojede také na sjezd do Pchongjangu?Asi by měla..\n— Miroslav Kalousek (@kalousekm) 6. května 2016\nŠéf pražské ODS Filip Humplík se také přidal. „Kde je A. Krnáčová dnes, kdy Magistrát pod jejím vedením Nočním vlkům umožní jízdy Prahou? Kydá slonům nebo někam hrdinně lepí samolepku?“ tázal se Humplík.\nKde je A. Krnáčová dnes, kdy Magistrát pod jejím vedením Nočním vlkům umožní jízdy Prahou? Kydá slonům nebo někam hrdinně lepí samolepku?\n— Filip Humplík (@filiphumplik) 6. května 2016\nA stranou nezůstal ani europoslanec za TOP 09 Jaromír Štětina, který se proti Nočním vlkům dlouhodobě vyhraňuje a považuje je za propagandisty Kremlu. „Putinovi Noční vlci, kteří chtějí v sobotu projíždět Václavák, zneužívají památky padlých z druhé světové války,“ míní.\nPutinovi Noční vlci, kteří chtějí v sobotu projíždět Vaclavak, zneuzivaj památky padlých za druhé světové valky. pic.twitter.com/CVhOt4TKvd\n— Jaromír Štětina (@StetinaEP) 5. května 2016\n„V Česku jsme neměli žádné problémy, zato v Polsku ano,“ připomenul během cesty vůdce motorkářské kolony Andrej Bobrovskij v reakci na postup polských úřadů, které několika bikerům o víkendu zakázaly vstup do Polska.\nKotleba kvůli Nočním vlkům vyvěsil ruskou vlajku\nV Bratislavě motorkáři stejně jako při podobné akci loni zamířili k památníku Slavín, jehož součástí je také vojenský hřbitov s hroby 6845 vojáků Rudé armády. Vítalo je tam několik desítek lidí včetně ruského velvyslance na Slovensku. Na Slavín dorazil také někdejší polistopadový československý vicepremiér Ján Čarnogurský, který je na Slovensku známý svými proruskými výroky.\nKromě slovenské metropole se zastavili Noční vlci i v Banské Bystrici. Slovenský radikál a banskobystrický župan Marian Kotleba, který to dotáhl se svou stranou LSNS až do slovenského parlamentu, je přivítal vyvěšením ruské vlajky na budově úřadu.\n„Dnešní den byl pro ruskou komunitu v BBSK výjimečný tím, že do Banské Bystrice zavítala delegace ruských motorkářů. Vyvěšením zástavy jsme chtěli uctít historické přátelství mezi Slováky a Rusy a také vyjádřit podporu dalšímu zlepšování vztahů mezi našimi národy,“ vysvětloval pro HNonline.sk ředitel Úřadu banskobystrického samosprávného kraje Milan Uhrík.


5 důležitých kroků při vyřizování hotovostní půjčky | EuroZprávy.cz\n15. června 2019, 02:19 — Autor: EuroZprávy.cz\nPokud si chcete vzít půjčku v hotovosti, takzvaně na ruku, potom ji musíte sjednat buď přímo na pobočce finanční instituce, která vám peníze rovnou předá, nebo online. Po schválení půjčky následně obdržíte peníze na ruku od zástupce konkrétní společnosti, s níž jste si půjčku sjednali. Víte, na co si dát pozor? (PR sdělení)\n1. Kam se obrátit?\nSjednání nebankovní půjčky není v dnešní době nic neobvyklého ani složitého, mezi nabídkami společností, které tyto služby poskytují, si můžete dokonce vybírat. Záležet bude spíš na to, jaké jsou vaše konkrétní požadavky a jaké podmínky vám budou vyhovovat. Nehledejte v portfoliu bank, tam se hotovostní půjčky zpravidla nevyskytují. Najdete je spíš u nebankovních společností a u samostatných zprostředkovatelů. Podle zákona platí, že každý, kdo nabízí půjčku, musí mít platnou licenci, kterou vydává Česká národní banka.\n2. Dostane hotovostní půjčku každý?\nPodmínky nejsou nijak tvrdé, ale určitá kritéria musí žadatel o půjčku samozřejmě splňovat. Jedná se o dosažení věku 18 let (některé úvěrové společnosti vyžadují dokonce hranici 21 let), žadatel musí být občanem České republiky, mít zde i trvalý pobyt a při žádání o půjčku je povinen předložit dva doklady totožnosti (například občanský průkaz, řidičský průkaz nebo pas). Většinou je možné sjednat hotovostní úvěr i bez nahlížení do registru dlužníků. Získat tak například malou půjčku před výplatou je tak často jednodušší, než se na první pohled zdá.\nU tohoto typu nebankovního úvěru je třeba počítat i s tím, že v úvahu přicházejí i určitá rizika, proto vybírejte opatrně a uvážlivě. Třebaže si můžete rychle půjčit, určitě zbytečně nespěchejte. Z těchto půjček můžete peníze použít k jakémukoliv účelu, ovšem samozřejmě za to musíte být připraveni zaplatit tím, že se smíříte s výrazně vyšší úrokovou sazbou. I další poplatky budou vyšší než u běžných bankovních úvěrů a půjček. Zajímejte se tedy především o:\nSankce v případě prodlení\n4. Výhody hotovostního úvěru\nHotovostní půjčky jsou velmi oblíbené, protože dávají mnoho možností pro využití získaného finančního obnosu a přinášejí mnoho nesporných výhod. O které výhody se jedná?\nFinanční prostředky obdržíte v hotovosti\nHotovostní úvěr můžete získat, i když nemáte svůj bankovní účet\nDostanete peníze přímo až domů\nPeníze máte ihned k dispozici a můžete s nimi nakládat podle vlastního uvážení\nI když máte v registru dlužníků zápis, nemusíte se obávat, že byste hotovostní půjčku nedostali\n5. Jak si vybrat tu pravou hotovostní půjčku?\nPorovnejte dostupné nabídky a dbejte na seriózní jednání poskytovatele. Důkladně a raději klidně dvakrát si přečtěte obchodní podmínky a smlouvu nepodepisujte dřív, než vám bude každý její detail dokonale jasný a srozumitelný.


I stěny mohou mluvit, tvrdí vědci | Týden.cz\n11.12.2014 11:45 Původní zpráva\nZískat zvukové údaje z němého filmu se podařilo inženýrům z Americké katolické univerzity ve Washingtonu, D. C. Závěry své práce, při které použili poměrně jednoduchou optickou techniku, publikovali v posledním vydání časopisu Optical Engineering.\nNová metoda využívá proces lícování obrazů, tedy vzájemného porovnávání jednotlivých snímků a následného umístění jednotlivých bodů předmětů do společné soustavy souřadnic. Takto vytvořený 3D model vědcům umožnil na záznamu z vysokorychlostní kamery sledovat kmitání povrchu předmětů, které stály v cestě vzduchem se šířícím zvukovým vlnám.\n"Jedním z velmi zajímavých aspektů této práce je schopnost obnovit mluvené slovo z videozáznamu předmětů v místnosti," uvedl k tomu účastník projektu Reiner Eschbach na stránkách Mezinárodní společnosti pro optiku a fotoniku (SPIE). Dodal také, že tato studie pravděpodobně spustí další vlnu podobných výzkumů.\nPráce amerických inženýrů se od ostatních studií na toto téma liší hlavně tím, že použitá metoda je časově výhodnější než jiné, složitější techniky. V budoucnosti by se tak dala využívat v praxi, například bezpečnostní složky by s její pomocí mohly z poměrně velké vzdálenosti získávat informace o rozhovorech v budovách. Nyní je ovšem vývoj pouze na začátku.\n"V současné době techniku vylepšujeme, abychom zvýšili její přesnost a citlivost. Provádíme měření v reálném čase a odstraňujeme rušení z jiných zdrojů," vyjádřil se na webu SPIE jeden z autorů studie Zhaoyang Wang.\nZhruba 105 milionů korun investuje letos společnost Meopta-optika do úprav a technologického vybavení výrobní haly ve svém areálu,. více