NE4-14HT, cirkulační / digitální vodní/olejová lázeň s časovačem, objem 14 litrů | LABtechnik\nNerezová vodní/olejová lázeň o objemu 14 litrů se závěsným termostatem NE4-HT a rozšířeným rozsahem teploty až do +130°C. Součástí termostatu je cirku... celý popis\nNerezová vodní/olejová lázeň o objemu 14 litrů se závěsným termostatem NE4-HT a rozšířeným rozsahem teploty až do +130°C. Součástí termostatu je cirkulační pumpa k temperování vnějšího uzavřeného okruhu a výkonná míchací jednotka. Termostat je vybaven LED displejem s chemicky odolnou membránovou klávesnicí, časovým spínačem, SMART PID regulací teploty a senzorem nízké hladiny kapaliny v lázni. LED displej umožňuje zobrazení aktuální / nastavené teploty a času. Vestavěná ochrana proti přehřátí a tepelná ochrana při překročení nastavené teploty o +/- 4°C. Při překročení nastavené teploty o 4°C dojde k vypnutí ohřevu a míchání, při poklesu teploty o 4°C je aktivován alarm. Uživatel má možnost manuálního nastavení teplotní ochrany. Světelné indikátory informují obsluhu o probíhajícím ohřevu, nastavení teploty / času a alarmu, ukončení temperace je doprovázeno zvukovou signalizací a zobrazením END na displeji.


Citroen Berlingo 2010 1.6 HDi 136001km ABS klimatizace - prodej | AAA AUTO auto bazarMáme otevřeno i po setmění. Všechny naše pobočky jsou plně osvětleny. Vyberte si nejbližší pobočku.×Moje AAA Česky Slovensky\nAž o 20% vyšší výkupní cena - bonus v případě výměny za tento vůz.Citroen Berlingo 20101.6 HDi, Klima, Nové v ČRAutogarance Carlife prověří vůz do posledního detailu\n155 000 KčAkční cena na úvěr:\n150 000 Kčvýhodné splátky měsíčně od 489 KčNezávazná rezervace vozus bonusem až 15 000 KčRok uvedení do provozu 2010Tachometr 136 001136 tis. km*Motor 1.6 HDi,\nÚvěry od největších českých bank◄►Citroen Berlingo 20101.6 HDi,136 001 km*, Klima, Nové v ČRAkční cena na úvěr:\n150 000 KčNezávazná rezervace vozus bonusem až 15 000 KčPřidat do garážeOdebrat z garážePřidat k porovnáníOdebrat z porovnáníSdíletSdílet tento vůzStiskněte Ctrl+C pro vložení do schránkyAkceO vozeRecenzeFinancování InteriérAutorádio, Centrál, El. okna, Klimatizace, Počítač, Servo, Tempomat, Ukotvení pro dětské sedačky, ExteriérElektricky sklopná zpětná zrcátka, El. zrcátka, Mlhovky, Střešní nosiče, BezpečnostABS, Airbag, ASR, ExtraParkovací asistent, Tažné zařízení, Hlavní parametryRok uvedení do provozu 2010Tachometr 136 001136 tis. km*Motor 1.6 HDi,\nCelkově se rozšířila i nabídka verzí Berlinga. Kromě čistě užitkové verze a klasického pětimístného rodinného provedení je k dispozici i sedmimístná varianta a modely se zvýšenou světlou výškou podvozku i pohonem všech kol. Rozšířily se celkově možnosti výbavy. Naopak nabídka motorů zůstala celkově spíše chudá a jde o slabší agregáty, které nebudou příliš zkoušet limity komfortního podvozku. Mají výkony od 55 do 88 kW, silnější benzinové i naftové agregáty přitom přišly až v průběhu života modelu. Základem je tak motor 1,6 VTi se 72 kW, verze s 88 kW je jen v mladších vozech. Paleta turbodieselů je trochu širší, opět jde ovšem jen o motory o objemu 1,6 litru. Základ má slabých 55 kW, asi nejrozšířenějším standardem je verze se 66 kW (po modernizaci s 68 kW) a v poslední době se dá získat i varianta s 84 kW. Všechny motory dovedou být úsporné, a platí to především pro vznětové jednotky. Ovšem Berlingo nemá z hlediska spotřeby rádo vysokou cestovní rychlost, projevuje se tu totiž celkově vyšší stavba vozu a jeho aerodynamický odpor. Při svižném cestování po dálnici je tak nutné počítat s vyšší spotřebou, pokles rychlosti na okreskové tempo spotřebu výrazně sníží.Pokračovat ve čteníVýbavaOproti první generaci se možnosti výbavy Berlinga výrazně vylepšily, a ačkoli jde celkově spíše o užitkověji zaměřené auto, lze tu mít v podstatě podobné prvky jako třeba v malém MPV C3 Picasso.DesignDesign druhé generace Citroënu Berlingo se posunul blíže k osobním vozům, a to platí především pro interiér, který je postaven z daleko hodnotnějších materiálů než u první generace. Auto může mít v různých provedeních docela dobrodružný vzhled, což je u vozů pro volný čas vyhledávaná vlastnost.SpotřebaV Berlingu jsou k dispozici většinou spíše docela slabší pohonné jednotky, které jsou však hodně úsporné. To ovšem platí pouze při klidném jízdním stylu a nižších cestovních rychlostech. Dálniční tempo znamená kvůli větší čelní ploše vozu spotřebu zvýšenou, i tak patří Berlingo vzhledem k přepravní kapacitě k úsporným autům.Jízdní vlastnostiJízdní projev Berlinga se s novou generací výrazně vylepšil, ovšem stále platí, že na limitu se auto nechová příliš dobře. V rámci třídy ale patří podvozek dvojice z koncernu PSA k tomu lepšímu a přijatelné jízdní vlastnosti kombinuje s vysokou mírou pohodlí.BezpečnostI druhé Berlingo získalo v nárazových testech Euro NCAP čtyři hvězdy, ovšem tento výsledek je vzhledem k daleko přísnější metodice podstatně lepší než u generace předchozí. Výrazně vylepšena byla také bezpečnostní výbava auta a k bezpečí přispívá i řidičův solidní přehled o dění okolo vozu.PraktičnostNa vysoké míře praktičnosti se u Berlinga nic nezměnilo. Naopak, ještě se zvýšila, zavazadlový prostor povyrostl na obřích 675 litrů. V autě navíc na spoustě míst najdeme řadu praktických úložných schránek, z nichž některé jsou velmi dobře skryty před zraky nenechavců.KomfortObrovská nabídka vnitřního prostoru a pohodlné odpružení znamenají vysokou míru cestovního komfortu. Ten může ve vyšších rychlostech trochu rušit aerodynamický hluk nebo zvýšená citlivost na boční vítr, která je pro takové vozy charakteristická.Provozní nákladyDruhá generace Berlinga si polepšila v oblasti zpracování a celkově také spolehlivosti. To spolu s úspornými motory (především diesely HDI) příznivě ovlivňuje provozní náklady. Vzhledem k přepravní kapacitě je Berlingo provozně opravdu nenáročný vůz.SkrýtChci více informací o vozePotřebujete informace? Volejte800 110 8007 dní v týdnu od 8:00 do 21:00on-line 50 operátorů


Alternativní globální finanční a měnový systém – důležitá podmínka stimulu agregátní poptávky\n19. 11. 2009 | 15:57\nAutor: Ivan Lukáš, analytik Glopolis\nHlavním tématem, které v současné době dominuje globálnímu diskursu, je propad agregátní poptávky jako následek globální nerovnováhy. Ani zářijové setkání skupiny G20 v Pittsburghu, ani říjnové výroční zasedání Mezinárodního měnového fondu (MMF) a Světové banky (SB) v Istanbulu však problematiku alternativního globálního měnového systému, který by mohl zásadní mírou přispět k řešení této palčivé otázky a je nevyhnutelný pro nastolení stabilního mezinárodního řádu, do programu jednání nezařadily. Bohužel, jak si postěžoval guvernér Národní banky Indie, právě agenda summitu G20 a jiných vrcholných schůzek předurčuje témata, kterým se následně věnují analytici a komentátoři, proto byste v jejich analýzách téma alternativního globálního měnového systému hledali jen stěží.\nJedním z hlavních důvodů tvorby enormních přebytků a globální nerovnováhy je snaha Číny a jiných vynořujících se trhů chránit se před hrozbou finančních a měnových spekulací (carry trade) a destabilizujícími účinky finančních trhů. Dalším důvodem, proč po krizi z roku 1997 začaly asijské země skupovat americké dluhopisy, byla snaha vyhnout se půjčkám od MMF a jeho následným kondicionalitám. Tyto hrozby by přitom mohlo výrazně zmírnit přijetí alternativního globálního rezervního a transakčního systému měn nebo měny. Tento krok by zároveň přispěl nejen k větší stabilitě mezinárodních politicko-ekonomických vztahů, ale také k větším souladu se současnou realitou, která se od konce druhé světové války, kdy došlo ke zrodu mezinárodního finančního systému, zásadně změnila. Podívejme se nejdřív stručně na moderní historii monetárního a finančního systému, abychom mohli objasnit tři základní problémy, které ze současného stavu vyplývají.\nModerní historie měnového řádu sahá do období před první světovou válkou, kdy byl monetární a finanční systém založen na zlatém standardu s britskou librou jako světovou měnou. Vyznačoval se vysokou mírou integrace a mobility přeshraničních toků peněz a neautonomní monetární a fiskální politikou. První světová válka přispěla k jeho zániku, většina zemí přešla na plovoucí kurzy a dolar vystřídal libru v roli světové měny. Krize z roku 1929 pak ukončila i tento systém a svět se rozdělil na měnové, navzájem nekonvertibilní bloky.\nNový systém, označovaný podle místa svého původu jako Brettonwoodský, se zrodil po druhé světové válce a byl založen na standardu „zlato-dolar“. Zúčastněné státy vyhlásily paritní hodnotu jejich měny k obsahu zlata v americkém dolaru. Důvodem pro zavedení Bretonwoodského systému byla diskreditace plovoucích měnových kurzů, které byly spojovány se soutěživými devalvacemi a spekulativními finančními toky. Kromě uvedeného charakterizovaly nový systém další dva rysy: tzv. regulovatelná fixace měn (adjustable peg), která odrážela preferenci pro domácí politickou autonomii, a kontrola kapitálových toků, která byla nezbytná pro nezávislou politiku úrokových měr. Jeho konec byl předznamenám v roce 1971. Toho roku Spojené státy ukončily konvertibilitu dolaru na zlato, což znamenalo zánik vazby ostatních světových měn na dolar (a tedy i na zlato) a přechod k systému plovoucích kurzů. I přes dramatické změny v sedmdesátých letech si však dolar udržuje pozici dominantní světové měny. Je stále užíván pro denominaci mezinárodního obchodu a těší se oblibě jako měna držená vládami v rezervách zahraničních měn. To samé platí také o soukromých mezinárodních finančních trzích, kde dolar jednoznačně vítězí nad ostatními měnami nejen jako rezerva, ale i při denominaci transakcí.\nPodívejme se nyní na důvody inherentní nestability, které vykazují oba zmíněné systémy – jak standard „dolar-zlato“, tak i systém vzniklý po přechodu na plovoucí kurzy v sedmdesátých letech.\nUž v roce 1960 upozornil Robert Triffin na to, že v systému, ve kterém dolar slouží jako centrální rezervní měna, může dojít k nárůstu likvidity jedině tehdy, když Spojené státy poskytnou světu více dolarů nárůstem deficitu platební bilance. Čím víc se tak ale děje, tím víc upadá důvěra v konvertibilitu dolaru na zlato. Na jednu stranu odstranilo opuštění zlatého standardu alespoň částečně tento problém, na druhou stranu však dalo vzniknout jiným problémům. Tzv. „Triffinovo dilema“ je v současnosti místo nejistoty udržitelnosti parity „dolar-zlato“ spojováno s velikými výkyvy v nerovnováze běžného učtu Spojených států, s čímž souvisí také nestálost kurzu dolaru. S narůstajícím vnějším deficitem USA pak z dlouhodobého hlediska hrozí ztráta hodnoty rezerv zahraniční měny držených v dolarech. Důležitý je také fakt, že poptávka po dolaru umožňovala Centrální bance USA udržovat úrokové míry nízko, což přispělo k nafouknutí bubliny vzniklé z půjček směřujících do soukromého sektoru, které spustily lavinu současné finanční krize.\nDalší z problémů, který vyplaval na povrch už v období studené války, představovala omezení, kterými tento systém zatěžoval monetární a fiskální politiku velkých hráčů, jakými byly Německo, Francie nebo Japonsko. Úsilí Spojených států směřující k mezinárodní makro-ekonomické koordinaci byla motivována především snahou o redukci vlastního vnějšího deficitu tím, že podporovaly změny makro-ekonomické politiky v zahraničí na úkor změn na vlastním dvorku. Německo a Japonsko čelily tlaku směřujícímu k revalvaci a provozování expanzivní domácí politiky. To mělo umožnit Spojeným státům zmenšit svůj deficit nárůstem exportu, aniž by muselo dojít k ekonomické kontrakci domácí ekonomiky. Efektivnost tohoto tlaku a takzvané „dolarové zbraně“ vycházela z role dolaru jako klíčové světové měny. Zkušenosti z let 1985 až 1987, kdy následkem pádu hodnoty dolaru byla japonská centrální banka nucena snížit úrokové sazby a podpořit růst expanzivně vedenou monetární politikou, (podobně pak řešila také krizi v letech 1997-8), opětovně prokázaly škodlivost přílišné závislosti na dolaru.\nPosledním problémem který vychází ze stávajícího globálního měnového systému, jsou měnové spekulace (carry trade) odpovědné za vznik finančních krizí posledních dvou desetiletí. Spekulanty láká možnost úrokové arbitráže, kterou nabízejí rozdílné monetární politiky jednotlivých zemí. Proto je pro daný stav charakteristický nárůst počtu spekulací v procesu ocenění měn zemí s relativně špatnými makroekonomickými základy (fundamentals). Z hlediska možných typů měnových kurzů panuje v současnosti patová situace, kdy obě možné alternativy, plovoucí resp. řízené plovoucí kurzy i fixace resp. plíživá fixace (crawling peg) vedou k nežádoucím následkům v podobě spekulací a ekonomických krizí, které nejtíživěji dopadají na rozvíjející se země.\nPodíl plovoucích, nepředvídatelných a nestálých kurzů na vzniku kasínového kapitalismu a krizích posledních dvacet let je dobře doložitelný. Nestabilní kurzy škodí ekonomickému plánování a investicím jak v bohatých, tak v chudých zemích. Méně je však známý fakt, že alternativa v podobě pevného měnového kurzu byla v minulosti stejnou měrou odpovědná za vznik finančních krizí a následného ekonomického pádu. Důvodem je tzv. past přecenění (overvaluation trap). V devadesátých letech to byly například Argentina, Brazílie či Indonésie, které jednostranně připoutaly nominální hodnotu jejich měny k americkému dolaru. Cílem byla stabilizace vnější hodnoty peněz a redukce domácí inflace, kterou měl přinést kompetitivní tlak na domácí producenty prostřednictvím levných dovozů. Tato strategie však znamenala přecenění reálného kurzu domácí měny i přesto, že došlo k omezení inflace. Následovala ztráta zahraničních trhů, zhoršení bilance běžného účtu a ve většině případů vše končilo devalvací (klasickým příkladem je Argentina). Co víc, narůstající deficit je spolu s oceněním interpretován kapitálovými trhy jako indikátor neudržitelnosti, což ve většině případů spustilo spekulativní toky.\nZ této analýzy vyplývá závažný poznatek, podle kterého je myšlenka národní monetární suverenity v prostředí trhů s volným pohybem zboží a kapitálu iluzí. Jak poznamenává studie UNCTAD (Konference OSN o obchodu a rozvoji), nemožná trojice (impossible trinity) monetární autonomie, otevřených kapitálových účtů a pevného výměnného kurzu je nahrazena nemožnou dvojicí. Za existence otevřených kapitálových účtů nemůže být národní monetární politika nikdy autonomní, protože žádný typ režimu výměnných kurzů nemůže kteroukoli zemi za těchto okolností izolovat.\nJaká jsou řešení, která by pomohla odstranit hrozbu „nového triffinova dilematu“, měnových spekulací a přispěla k větší stabilitě stávajícího systému? Podívejme se na čtyři možné varianty, ze kterých první dvě jsou realizovatelné i v případě zachování vedoucí role dolaru.\nPrvní variantou je vytvoření multilaterálního finančního systému, který by vyvažoval symetrické závazky přebytkových a deficitních zemí v případě spekulací na měny zranitelných zemí. Ty se nacházejí pod hrozbou, že „přestřelí“ (tzv. overshooting) devalvaci, jejíž zastavení je v případě, že se k němu přistupuje jednostranně, velice nákladné. Velice levné může být naopak v případě koordinace se zeměmi, které se nacházejí na opačné straně barikády, tedy se zeměmi, které revalvují. V případě, že tyto země symetricky intervenují, aby zastavily příliš mírnou výši revalvace (undershooting), mezinárodní spekulace by se ani nepokusily proti intervenci zakročit, protože oceňující měna je k dispozici v neomezeném množství – může být jednoduše vytištěna. Nejdůležitější je, že v případě takového systému se odstraní potřeba budování rezerv zahraniční měny, které slouží jako pojistka proti devalvačním tlakům.\nDruhé řešení navrhuje John Williamson z Petersonova institutu pro mezinárodní ekonomiku. Globální nerovnováze by se při zachování centrální role dolaru dalo předejít dosažením nárůstu úrovně SDR (Zvláštní práva čerpání), která by uspokojila rezervní akumulační cíle všech zemí. Odstranila by se tak potřeba Spojených států udržovat deficit, nezbytný pro nárůst nabídky likvidity. Toto řešení by bylo provázeno vytvořením tzv. substitučního účtu, který by umožnil odstranění nadbytečných dolarů, aniž by došlo k tlakům na měnové trhy. SDR by zároveň zajistily daleko spravedlivější distribuci zisků plynoucích ze seigniorage.\nAmbicióznější jsou pak další dva návrhy, které by znamenaly odstranění dolaru jako (jediné) vedoucí měny.\nStudie UNCTAD navrhuje jako možné řešení zřídit systém vedoucích měn (planet), který by víc odpovídal současnému multipolárnímu ekonomickému systému. Planety by byly propojeny symetricky řízeným plovoucím systémem a zároveň by na ně byly navázány měnové systémy satelitů neboli regionálních bloků.\nPosledním řešením je globální rezervní měna, která se skládá z koše měn. Tato alternativa počítá s vytvořením mezinárodní clearingové unie, o které psal už J.M. Keynes, což by znamenalo, že země by nemusely udržovat svoje vlastní valutové rezervy. Místo toho by měly přístup k rezervní zásobě, kterou by tvořily všechny země společně a řídila by ji clearingová unie. Rezervní zásoba by byla denominovaná v nové mezinárodní měně.\nUž po skončení druhé světové války přišel J.M. Keynes s návrhem na zavedení alternativní globální rezervní měny zvané bancor, kterou se bohužel nepodařilo uvést v život. V šedesátých letech se toto téma dočkalo renesance. Bylo jasné, že jedním z možných řešení Triffinova dilematu by mohlo být právě vytvoření nové mezinárodní měny, zásoby které by se nevázaly na platební bilanci jediný země. Za tímto účelem došlo v roce 1969 k vytvoření SDR, avšak jejich potenciál zůstal nevyužit. Průběh současné globální a ekonomické krize mohl být daleko mírnější, kdyby byly tyto dva návrhy brány vážně. Pokud chtějí evropští státníci přistoupit ke skutečně systémovému řešení globálního ekonomického vládnutí a přispět k nastolení stabilnějšího systému, pak by měli této otázce věnovat daleko větší pozornost. To, že alternativní systém je náročný na analýzu, implementaci a dostatek politické vůle, by nemělo smést úvahy o jeho zavedení ze stolu. Nový systém by měl zabránit měnovým spekulací, které vedou ke tvorbě globální nerovnováhy, což by v konečném důsledku přispělo ke stimulu agregátní poptávky. Zároveň by odstranil prvek „inherentní nestability“ systému spočívajícího na měně a nezdravé monetární a fiskální politice jediné země a došlo by ke stabilizaci mezinárodních měnových kurzů národních ekonomik.\nPane Lukáši, nejsem odborník, ale nemohu si odpustit příležitost Váš článek pochválit.\nJe to jeden z mála "k věci".\nI když s dlouhým výhledem.\n19. 11. 2009 | 17:00\nPříliš odborný článek, moc se k němu nedá diskutovat.\n19. 11. 2009 | 17:45\nProblémy jsem měl už s první větou a dál to nebylo o moc lepší.\nAle tak nějak jsem pochopil, že pan Lebeda za hlavní problém považuje nestálost směnných kurzů.\nTož si nejsem jist, zda tato krize s tím má vůbec něco společného.A když něco, tak dle mého velmi málo.\nA nyní několik dotazů pro Schlimbacha :\n...propad agregátní poptávky jako následek globální nerovnováhy.\n(Co si pod tím představuješ a jak by jsi popsal ten mechanizmus ?)\n...Dalším důvodem, proč po krizi z roku 1997 začaly asijské země skupovat americké dluhopisy, byla snaha vyhnout se půjčkám od MMF a jeho následným kondicionalitám.\n(Můžeš mi to vysvětlit ?... já myslím že to vím)\n...Je stále užíván pro denominaci mezinárodního obchodu ... (Co to znamená ?)\n...Spekulanty láká možnost úrokové arbitráže, ... (Co to znamená ?)\nDíky za vysvětlení Šlimbo !\n19. 11. 2009 | 20:28\nSpolecne proti globalizaci a neomezene moci zlocinnych financnich skupin ovladanych sionistickymi klany z Manhattanu.\n19. 11. 2009 | 20:30\ncopak, copak?? Mám jako skládat nějakou zkoušku z dospělosti???\na) agregátní poptávka - souhrn všeho poptávaného zboží a služeb v ekonomice - závisí od příjmů obyvatelstva, od dostupnosti úvěrů pro podnikatele atd. Pokud nemají lidé odst peněz na útratu a podniky volné zdroje na investice a další nákupy, agregátní poptávka klesá. Když přišla krize, banky přiškrtily podnikům přístup k penězům, začalo propouštění, lidé mají menší příjmy nebo z důvodu nejistoty prostě nenakupují tak jao dříve - že by toto Rumcajs nevěděl??? O čem si s Mankou povídáte o večerech???\nb) krize 1997 a MMF - píšete že to víte, tak proč ten dotaz?\nc) denominace - v kontextu článku to chápu jako přepočet uskutečňovaných transakcí v zahraničním obchodu\nd) úroková arbitráž - velmi zjednodušeně využití různých úrokových sazeb v různých ekonomikách pro účely spekulativních operací s minimalizací rizika ...\nmě toto ale moc nezajímá, protože autor dává zjevně přednost globánímu trhu a globálnímu toku kapitálu, což je pro můj návrh absolutně nezajímavé, protože v mém návrhu jde právě o to, přístup cizímu kapitálu na náš trh zamezit, protože jej nepotřebujeme, můžeme mít svých zdrojů dost ve vlastní měně, souvisí to i s nemožností vývozu naší měny... My nepotřebujeme cizí kapitál, my potřebujeme příjem cizí měny pro zabezpečení svých ekonomických operací a tuto cizí měnu můžeme získat prodejem výrobků a služeb do zahraničí, abychom je mohli prodat, musíme je nejdříve vytvořit. Můj návrh se odehrává v reálné - fyzické - ekonomice a finanční spekulace vylučuje, protože ty jsou právě za vznikem krizí a za přímým ožebračováním států, které se nechaly do globálního kasína zatáhnout.\n19. 11. 2009 | 23:00\na/ Špatně Šlimbo. Na to se Tě neptám. Ptám se Tě na důvody, proč poklesne agregátní poptávka v důsledku globální nerovnováhy. Pokud vím, tak nerovnováha tu byla vždy, i v době konjuktury.\nb/ Mě jenom něco napadá, ale chci znát Tvůj názor a nechci ho předem ovlivňovat.\nNešlo by to rozepsat ?\nd/ To bude asi dobře.\ncopak se nám nezdá?? Je těžké pochopit, pokud zavládne globální nerovnováha díky prohlubující se krizi, že lidé pod tlakem informací z médií, pod tlakem možnosti ztráty zaměstnání přestanou utrácet? Díky krizi banky ač dostávají stimuly od vlád, tyto peníze nepouštějí dále do ekonomik a podnikatelé nemají zdroje na podnikání, že toto sníží agregátní poptávku??? Je složité pochopit, že v době krize se toto vše umocňuje podstatně více než je dlouhodobý normál?\nb)díky obrovským rezervám v dolarech tyto ekonomiky potřebovaly udržet hodnotu dolaru, jinak by si své devizové rezervy znehodnotily - dnes se to ukázalo jako geniální tah, protože své devizové rezervy například Čína mění za aktiva, která jí ponesou zisky i v budoucnu - skupují po celém světě společnosti, obchodní značky atd. Ještě se budeme divit, jak jsme hloupí.\nc) něco by mělo zůstat také pro vás, samostudium vzdělává -)\nd) jsem potěšen, že jsem alespoň malým dílem mohl uspokojit vaši touhu po vědění -))\n20. 11. 2009 | 07:37\npřes vší odbornost je téma globální řízení versus národní suverenta diskutováno na všech úrovních. I těch laických (viz debat nad českým "klausismem").\nHnutí za nový Brettonwood, náměty na globální měnu nebo návrta kezlatému standardu a národní měnová suverenita ? je euro od dábla ? Tohle všechno e i zde přetřásalo mnohokrát.\n6e by tradiční liberální vlčáky a všeuměly odradila náročnější forma ?\nDle mého globální nerovnováhu tu Lebeda uvádí ve smyslu nerovnováhy směnných kursů.\nTy Tvoje vývody s tím ale nemají nic společného.\nPozdravuj taťku, že je hodný že Ti s tím pomohl a jestli by ti nepomohl i s tím bodem c.\n20. 11. 2009 | 08:59\na) myslíte že s tím nemají nic společného?\nc) nemohu požádat taťku o pomoc, páč od mých 6 měsíců již není mezi námi, ale zvládnete to jistě sám při samostudiu, v tichu řáholecké jeskyně -))\n20. 11. 2009 | 09:24\nSe bojím Šlimbo, že Rumcajse přeceňuješ. Ale budiž, nech si to pro sebe.\n20. 11. 2009 | 09:36\nI lidé, kteří neutrácejí, jinými slovy, lidé, kteří spoří, neubírají zdroje na podnikání, ale právě naopak. Anebo si myslíte, že ty peníze leží v bance v sejfu. Dokonce i lidé, kteří drží peníze doma ve slamníku vlastně snižují měnovou zásobu a zvyšují tak kupní sílu peněz...\nA naopak právě bezhlavé utrácení pro utrácení na úvěr odebírá část úspor shromážděných v bankách, které se pak nedostávají pro účely investic pro podnikání.\nAnebo my chcete tvrdit, že když teď vyrazím a koupím si na úvěr drahou plazmovou televizi, tak tím nějak povzbudím naši ekonomiku.\n20. 11. 2009 | 10:41\nbanka tvoří fiktivní peníze kromě jiného na základě výše vkladů na účtech - nemusí to být nutně úspory. Pokud banka běkomu půjčí, on ty peníze utratí, podpoří spotřebu, peníze projdou ekonomikou a jsou zae jako vklad v bance atd stále dokola. Pokud někdo spoří do stružoku - banka z toho nic nemá. V našem případě ale banky v době krize omezily úvěrování podniků a ty se dostaly do problémů, protože jim chybí peníze na pokrytí činnosti, mezd, nemají na splátky úvěrů a úroků. Propouštějí zaměstnance a ti mají nižší příjmy. Toto vše má podstatný vliv na ekonomiku. Stávající systém je nastaven na povinný neustálý růst, pokud dojde k zádrhelu a růst se nekoná a ten se nekoná, pokud není stále větší spotřeba, potom je krize. Pro vaši informaci, bankovní systém z vkladu ( ne nutně úspora) na účtech ve své správě při povinné bankovní rezervě 10% vytvoří z každé 1000 koruny 10 000 korun fiktivních, ze kterých si vybere úrok - vkladateli zaplatí ročně třeba 3 % z 1000 korun, ale sám bankovní systém stáhne z občanů třeba 15% ročně, ale z 10 000 Kč. Je najivní se domnívat, že banka půjčuje pouze a jen to, co v ní lidé spoří. proč myslíte, že se stále více a více půjčuje i těm, kteří by normálně půjčku nikdy nedostali? Dejte si dvě a dvě dohromady a přestanete mne považovat za hlupáka.\n20. 11. 2009 | 10:53\nNo popsal jste tady fungování systému částečných rezerv. Jistě může to vypadat, že se jedná o jakési pertetum mobile, ve kterém se líhnou peníze jaksi sami. Navzdory tomu, základní logika přetrvává - jen úspory, investice vedou k vyšší produktivitě, vyšším mzdám a vyšší životní úrovni. Účetní triky, a že jich už bylo a je, k tomu nevedou.\nRůst není ani povinný, ani samozřejmý, ale to patří spíše do politické sféry. Už vidím, jak by politik měl ve svém volebním programu hospodářský pokles - dlouho by politikem nebyl.\nNicméně na můj předchozí příspěvek jste v podtatě neodpověděl.\n20. 11. 2009 | 11:29\nstávající systém potřebuje neustálý růst, protože jinak by nebylo možné splácet kromě jistiny úvěru i úroky. Aby byl neustálý růst, musí občané a firmy utrácet a další subjekty společnosti utrácet. Pokud budou občané spořit a nebudou utrácet, komu budou firmy prodávat své výrobky? Pokud půjdete a koupíte si na půjčku plazmovou televizi, podpoříte růst ekonomiky, protože do ekonomiky se vaší půjčkou napumpují další peníze s multiplikačním efektem.\nPokud budou občané spořit a banka nebude půjčovat peníze ve stávajícím systému, celý systém se zhroutí. Již dnes se děje to, že vlády poskytly bankám půjčky nebo je dokonce oddlužily a banky sedí na penězích a do ekonomiky je nepouštějí, což způsobuje další problémy.\n20. 11. 2009 | 11:42\nTo je přece nesmysl, že mou případnou koupí plazmové televize na úvěr, čímž vlastně odčerpám část úspor někoho jiného, podpořím ekonomiku, ba dokonce s mutiplikačním efektem.\nDále, firmy přece nevyrábí jen spotřební zboží, ale i výrobní zařízení (stroje, dopravní prostředky a vůbec technologie na přetváření světa. A právě investice do těchto vyšších statků má multiplikační efekt, a ne ta "má plazmová televize".\nA tlak na banky, aby půjčovaly za každou cenu a na cokoliv je rovněž nesmysl. Vždyť právě tlak na banky a hypoteční společnosti, aby půjčovaly i klientům, u kterých zdaleka nebyla jistota, že peníze vrátí, vedl k hypoteční a později i finanční krizi.\nTakže ne utrácení, ale úspory, a ne spotřeba, ale investice a vyšší produktivita jsou předpokladem prosperity.\n20. 11. 2009 | 12:14\nO životě na dluh pojednává film Money as debt. Jde o to, že pokud chceme zaplatit včerejší dluhy i s úroky, je třeba vydat do ekonomiky dnes více peněz. A peníze vznikají tím, že si lidé půjčují (frakční rezerva). Takže na splacení včerejších dluhů je třeba aby se dnes zadlužilo více lidí. Nebo států. Pokud dnes banky nepůjčují musí množství peněz v oběhu nahrazovat stát svými dluhy. Banky jsou takový soukromě-státní hybrid, kdy (bohužel) jejich selhání má za následek selhávání zbytku. Takže nutnost vzrůstajícího konzumu je systémová vlastnost, resp. výsledek nastavení systému.\n20. 11. 2009 | 12:34\nHypoteční krize vznikla právě z toho důvodu, že bylo třeba do ekonomiky pumpovat stále více peněz a to politikům samozřejmě nevadilo, protože občanstvo hezky pokojně konzumovalo a pod dluhem skouslo mnohé. Ano, v normálním světě by bylo normální abychom konzumovali z úspor. Pokud občanstvo dnes nekonzumuje, tak stát nabízí šrotovné abychom se napravili. Pokud dnes občanstvo nekonzumuje (třeba nezaměstnanost v USA), nemají ani firmy na vývoj nových technologií a to se promítá zpět do ekonomiky. Normální to rozhodně není.\nteoretik to již napsal. Když si vy ani nikdo jiný nekoupíte tu plazmovku, potom investice, které výrobce uskutečnil do technologického zařízení byly nesmyslnou investicí, protože výrobce musí tuto investici rozložit do ceny výrobků, které někdo zkonzumuje, když se tak nestane . je problém. Nestačí jen investovat, musí být i spotřeba, jinak to dnes fungovat nemůže. I vaše koupě je součást multiplikačního efektu ...\n20. 11. 2009 | 13:59\nSchlimbach má naprostou pravdu.\nJinak se divím, že už takový článek panem Lukášem nebyl napsaný ostatními ekonomy.\nVšichni podnikavci okolo finančního sektoru potřebují, aby bublina jela dále a mohli do nejzazší chvíle utrácet finance nekryté hodnotami.\nNázorný příklad tohoto principu vnucovaným všem obyvatelům je i princip důchodové připojištění. Stát podporuje připojištění prázdnými papírky a umožňuje kupovat fondům státní obligace s pevnou úrokovou mírou, z které může čerpat managament na své vrcholné platy a zároveň dokladovat zhodnocení peněz. Lidi přikládají peníze, protože vidí "reálné zhodnocení" na stáří.\nDůsledek: Znehodnocování peněz.\nFinančníci v ČR nechtějí změnu, protože by to znamenalo konec parazitování. Navíc se dá na koruně výnosně spekulovat, proto nemůžeme očekávat ani zvrat myšlení v ČNB, kde je plno odborníků na akciový trh a "liberalizaci ekonomiku".\nNo já jsem sice napsal něco jiného, než na co jste reagoval, ale budiž. Třeba taková drobnost, že je rozdíl kupovat za své úspory, než za úspory někoho jiného... A že utrácení není investování, ale budiž...\n20. 11. 2009 | 14:33\nmožná by si to chtělo ujasnit některá fakta na vaší straně. Když si vezmete půjčku, tak neutrácíte úspory někoho jiného -ty jsou stále jeho a pokud připustíte, že půjčku musíte vrátit, stejně utrácáte ze svého, jen s časovým rozlišením. Utrácení není investování? Koupíte si jídlo a investujete, abyste přežil a mohl sám sobě přinést v následujícím období příjmy, když budete moci pracovat. Zapltíte školné, investujete do budoucnosti svých dětí, koupíte si na hypotéku domek - investujete do svého bydlení - důležitý je úhel pohledu a jak jsem již psal, nebudou investice, když nebude spotřeba. Tento systém musí zajistit neustálý růst, aby se udržel a na tom nic nezměníte, pokud nezměníte samu podstatu systému.\n20. 11. 2009 | 14:42\nPokud považujete i jídlo za investici, tak to nemám co dodat...\n20. 11. 2009 | 14:47\nOno je to jedno jak to nazvete, protože restauraci obchod uděláte.\nV ČR ten problém není tak zjevný, ale třeba v USA jste bez "úvěrové historie" podezřelý.\n20. 11. 2009 | 14:58\nNenechte si Šlimbou blbnout hlavu. To co vám popisuje není vznik virtuálnívh peněz, ale nárůst úvěrů.\nJedná se o několikrát půjčenou ale stále stejnou stokorunu.\nJá Vám půjčím stovku, Vy Šlimbovi atd. Peněz je stále stejně, akorát že půjčky vzrostly.\nKdyby to bylo jak říká Šlimba, pak nárust peněžní zásoby nebude nějakých pár procent, ale bude se pohybovat v řádu stovek procent ročně.\nJanota si nebude dělat vrásky a jenom občas zavolá Tůmovi.\n20. 11. 2009 | 15:13\nJá Vám rozumím, nechci chytat za slovíčka, ale utrácení a investice není totéž. Přece nepovažujete za totéž výdaje za dovolenou a investicí do nového stroje v zámečnické dílně.\nA ono už to ani s tou "úvěrovou historii" v Americe nebude tak žhavé. Většina rozumných lidí ty konzumní orgie přerušila, navzdory vládnímu tlaku - šrotovné, dotace na první bydlení apod. Stačí si poslechnout Obamu a jeho roztleskávače, jak fňukají nad nedostatečnou poptávkou...\n20. 11. 2009 | 15:22\nFajn, takže pro tu novou plazmu nepoběžím. Snad to naše ekonomika unese a kdyby ne, tak to svedu na vás...\n20. 11. 2009 | 15:26\nJasně, kupte si radši bagr.\n20. 11. 2009 | 15:40\nJá jsem si nechal vyvrtat studnu, když další války budou o vodu :) To považuji za investici. Je jasné, že některé nákupy jsou více investice a jiné více na konzum, nevím podle čeho a jak dělat čáru. To podstatné pro ekonomiku je ale to, že někomu uděláte obchod. Jinak přerušení konzumních orgií je právě teď ten problém.\nJinak množství peněz (ukazatele M1, M2, ..) nenarůstá o stovky procent proto, protože po splacení dluhu bance vlastně mizí, jsou staženy z oběhu. Vznikem dluhu vzniknou a splacením dluhu zaniknou. Ten nárůst vpodstatě odpovídá úroku. Ale tohle myslím ví lépe schlimbach.\n20. 11. 2009 | 15:43\ntak tak, splacením úvěru jsou staženy tyto prostředky z oběhu...\nRumcajs - pokud jde o stále stejnou stokorunu, tak v mém návrhu, máte zcela jistě pravdu, ale nějak se mi nechce věřit, že jste to už četl??? Mám vás začít podezřívat, že aspirujete na čelné místo představitele nové strany a toto jsou první krůčky k ideologickému sblížení??? -)))\n20. 11. 2009 | 16:24\nTak jsme si hezky popovídali, bezúročnou ekonomiku nám nikdo nezavede, přímý vliv na dojivost krav také nepozoruji a příště by autor mohl povyprávět srozumitelnou formou třeba o měně kryté uhlím nebo o přínosu a nebezpečích lokálních ekonomik v opositu globalizace :)\nSchlimbach: kladete si malé cíle. Není umění vystoupit z EU, ale zreformovat celou EU !\n20. 11. 2009 | 18:13\nto jste první, který mi píše, že mám malé cíle -)) Ano EU potřebuje reformu, ale obávám se, že reformovat velký celek naráz je problematičtější, než to vyukoušet na jedné součásti, odladit a potom aplikovat ...\n20. 11. 2009 | 19:30\nA proč to máme být zase my ? Copak nejsme už tak dost velcí exoti ? Navíc tohle by asi chtělo kapku větší diskuzi a řekl bych i trochu mimo hranice ČR. Přece jen náš rybník nabízí spíše myšlenkové stereotypy, takže budete myslím okamžitě označen za komunistu. A možné problémy v budoucím fungování EU se řeší asi i jinde. Tohle by nešlo udělat druhý den po volbách. To nepočítám nějaké ty emoce kolem vystupování z EU. Evropu máme hezky sjednocenou, takže ať je to hezky evropská diskuze. Jsme v tom všichni stejně. A upřímě řečeno - alespoň můžeme vnést do našeho myšlení trochu té evropské perspektivy, ne každý za sebe ve svém zatuchlém rybníce.\n20. 11. 2009 | 23:05\n04. 03. 2010 | 09:57\n13. 03. 2010 | 06:29


Co brání šíření pravdy o stavu světa? | noveslovo.sk\nPočet zobrazení: 4584\nLpění na tradici, antropocentrismus. Žijeme sice v systému globalizovaného kapitalismu, ale média se předhánějí v tom, že ukazují národní politiku téměř jako subjekt světového dění. Žádný takový subjekt však neexistuje. Planetární civilizace (kultura), podobně jako biosféra, se spolu s přísunem energie samovolně strukturuje ve směru svého evolučního nastavení. Jaké je však toto nastavení, když v rozporu s pozitivními prognózami ekonomů a politologů se šíří skepse, že celá dnešní kultura je sporná? Ohrožují ji nejen přírodní podmínky Země, vyčerpávání, znečištění a oteplování planety. Hrozbou, a to patrně vážnější, je proces narušování fyzického a duševního zdraví lidí složitostí kultury, způsobem života, zamořenou vodou, půdou a potravinami.\nDomnívám se, že média, odrážející nejen skryté zájmy bohatých a mocných, ale i úroveň pokleslé filosofické vzdělanosti, už několik desetiletí lidem nesdělují pravdu o stavu světa. Jakoby kdyby nebylo zřejmé, že planeta Země tu není pro člověka, pro jeden druh z miliónu ostatních, vzájemně závislých druhů a forem života. Tápou v otázce, jakým jsoucnem je příroda, a co je kultura. Zamlžují fakt, že kultura nemůže být pokračováním přirozené evoluce, ale že je umělou konstrukcí, bez vlastního teritoria, budovanou z přírodě odcizené látky, energie i špatně přečtené informace. Neodhalují příčinu skrytého predátorského duchovního nastavení kultury.\nBez důkazu tu připomenu, že anatomicky moderní lidé se objevili poměrně nedávno (před 200 tisíci lety) a že jejich vrozená útočná adaptivní strategie není jediným ani hlavním důvodem nynější predátorské orientace kultury. Po celou dobu byla provázena úctou a pokorou před přírodou. Již v procesu starší evoluce člověka, kdy naši vzdálení předkové, žijící v korunách stromů, ztráceli svůj přirozený domov, mohla být cesta lidského zrození zcela přerušená. Nějakým zázrakem se to však nestalo. I když v Africe za Velkou příkopovou propadlinou postupně mizely pralesy, naši vzdálení předkové ztrátu přirozeného domova přežili, adaptovali se na novou niku, na tvrdé podmínky života v otevřené savaně. Základy predátorské orientace, zbavené duchovní pokory a úcty k přírodě, paradoxně přineslo až zemědělství.\nDvě tisíciletí před jeho koncem, se totiž v Řecku objevuje abstraktně pojatá filosofie jako věda. To sice nebylo okamžitě důležité, ale v pozdější novověké Evropě, která na tento duchovní odkaz navazovala, to duchovní sílu vědy odevzdávalo do područí nastupujícího kapitálu.\nVzdělaní Řekové neznali biologii, antropologii, ani souvislost života s neživými strukturami. Jejich abstrakce, zejména geometrie a matematika, předměty, jimž se dosud vyučuje na školách, spolu s duchem kapitalismu vytvářely nynější div Západu. Dodnes jsme pyšní na tento výkon, aniž tušíme, že směr kulturní evoluce, který Řekové založili, je neudržitelný.\nNynější technologická expanze, která Zemi ani člověku neodpovídá, prospívá hlavně nejbohatším zemím, bankám a korporacím. Nevratně poškozuje širší přírodní systém, který nás vytvořil, s nímž jsme sourodí, a který rozhodne o naší budoucnosti. Pod tlakem sociálních a politických problémů však nejsme s to uvažovat v širších souvislostech, systémově, ontologicky. Důraz na člověka a jeho zájmy, na spotřebu, lidská práva, demokracii a subjektivitu kultury, je matoucí. Demoralizuje populaci, která se současně dovídá, že nynější sofistikované struktury kultury, které poškozují lidské zdraví civilizačními chorobami, se po jejím zániku nezachovají. Zachovají se ale zničené a poškozené oblasti, vyhubené druhy, zpustošená planeta.\nChceme-li obnovit naději, která se nezávisle na šíření vědy z lidského života vytrácí, musíme najít odvahu pojmenovat skrytou systémovou příčinu krize. Domnívám se, že touto příčinou je neslučitelnost globální kultury se Zemí, ontický konflikt kultury s přírodou. Tak prostá je pravda o stavu světa. Proč je však tato pravda zarytě odmítána, komolena a spojována s mýty a moralizováním? Proč její hledání není předmětem společenských věd, vzdělávání a politických diskusí? Neuznáme-li však tuto příčinu, ostatní sociální a politické problémy včetně terorismu a zbrojení nevyřešíme.\nKultura je zvláštní umělou strukturou, která dnes roste na úkor organismu Země, jako její planetární tumor. Oslněni antropocentrismem přehlížíme, že Země je dokonale funkční a krásná i bez nás. Také proto jsme nepřijali hledisko všemu nadřazené subjektivity Země, ani filosofický koncept Ústavy Země. Neusilujeme o vědomou spolupráci kultury s přírodou, o zastavení procesu vykrádání a pustošení planety. Vedeni úctou k tradici dodržujeme staré predátorské paradigma, jehož základ se zrodil v řecké filosofii a vědě, ale které dnešnímu světu neodpovídá. Vzdělání, věda, právo i politika by se dnes měly pod vedením filosofie spojit ke spolupráci na změně tohoto paradigmatu. Kultura se musí v další evoluci nechat vést nikoli predátorsky orientovanou vědou a principem zisku. V souladu s biofilní orientací by se měla utvářet s ohledem na přírodní systém, který je starší, širší a mocnější než umělá a dočasná kultura. Může sice zůstat sama sebou (náhradní nikou člověka), ale musí kooperovat se systémem, který se již několik miliard let samovolně strukturuje, optimalizuje a rozvíjí. Například primát biofilně orientovaného zemědělství přestavuje ekonomickou oporu tohoto sebezáchovného úsilí.\n Srovnej www.ustavazeme.cz; www.earthconstitution.eu


Nejstarší hračkářství světa Hamleys koupil nejbohatší Ind, ropný magnát Mukeš Amban - Deník N\n10. května 2019 13:18\nNejstarší hračkářství světa Hamleys koupil nejbohatší Ind, ropný magnát Mukeš Amban. Firma je ve ztrátě kvůli brexitu i hrozbě terorismu. Jde o obchod v hodnotě téměř 70 milionů liber (2,1 miliardy korun). (ČT24)\nZaměstnanec britského konzulátu Simon Cheng byl propuštěn a je zpět v Hongkongu. Čínské úřady jej zadrželi na počátku srpna na hranicích s Hongkongem. (SCMP)


Jdu si pro injekci, abych měl klid. Tlak na neočkované v Rakousku částečně zabral • RESPEKT\nKvůli vysokému počtu nakažených přesto části země zavádějí úplný lockdown\nPetr Horký, Rakousko\n18. 11. 2021 | aktualizace 19. 11. 2021 0:33\nNa okraji rakouského městečka Gmünd se v leteckém hangáru nachází provizorní očkovací centrum. Ve frontě lidí, kteří si ve studeném listopadovém odpoledni přišli nechat vpíchnout vakcínu proti covidu, je i dvacátník Falk. Mladík, který pracuje jako nástrojář lokální strojírenské firmy, si dnes přišel pro vůbec první dávku. Na očkování měl přitom nárok už v létě, ale s návštěvou centra až doteď otálel. „Prostě se mi nechtělo to řešit. Jsem mladý a zdravý, v létě to vypadalo, že pandemie přešla, tak proč někam chodil a nechával si něco píchat,“ říká dlouhovlasý mladík.\nI nyní ho prý k očkování nedonutil ani tak strach z rekordního počtu nově nakažených v celém Rakousku, který tento týden přesáhl denně 15 tisíc, jako spíše vlastní pohodlnost. Rakouská vláda totiž udělala život pro neočkované velmi složitý: od začátku tohoto týdne nesmějí chodit do restaurací, do kina i do většiny obchodů, mají zákaz scházet se s přáteli i používat veřejná sportoviště.\nDomov smějí opustit pouze v případě cesty do práce, na nákup potravin, na zdravotní procházku nebo kvůli návštěvě bohoslužby. V práci navíc musejí mít neustále platný negativní test, což s sebou nese nutnost nechat se testovat každé tři dny, protože PCR test má platnost právě tuto dobu. „Už mě to věčné testování a další omezení přestalo bavit,“ vysvětluje Falk, proč si přišel pro první dávku vakcíny Pfizer. Po získání očkování bude moci Falk vést relativně normální život bez velkých omezení.\nRakouský experiment, který společnost dělí do dvou kategorií s odlišnou mírou privilegií, má název lockdown pro neočkované. V rámci Evropy takový systém nezavedla žádná jiná země, byť například tzv. bavorský model – který zčásti plánuje česká vláda - vykazuje některé shodné prvky. Kabinet kancléře Alexandra Schallenberga si slibuje, že když neočkovaným co nejvíce znepříjemní život, donutí je tím nechat se očkovat. Proočkovanost v Rakousku dosahuje zhruba 65 procent, což je v rámci západní Evropy nízké číslo - byť například v Česku je plně očkováno jen necelých 60 procent populace) - a premiér Schallenberg to chce změnit.\nLidé jako Falk dokazují, že výše popsaný státní tlak částečně funguje, i když vyvolává velkou kritiku mezi neočkovanými a podle některých právníků je na hraně zákona. Pro první dávku si v chladnou listopadovou středu do hangáru v Gmündu přišla zhruba čtvrtina z dvou stovek lidí, kteří v hangáru dostali injekci, zbylé tři čtvrtiny tvoří senioři a zdravotní personál, kteří dostali už třetí dávku.\nZájem o vakcinaci stoupl po zavedení lockdownu pro neočkované po celém Rakousku a podle dat ministerstva zdravotnictví je nyní denně očkováno tolik lidí jako naposledy v červenci, kdy byl zájem o vakcínu v populaci ještě velmi velký.\nVedoucí očkovacího centra Bettina Weiss soudí, že současný experiment pomůže zvednout proočkovanost v populaci o několik procent, ačkoli určitě nedonutí všechny. „Je tady deset patnáct procent lidí, kteří se očkovat nenechají nikdy,“ říká zdravotní sestra. Ředitelka centra zároveň říká, že lockdown pro neočkované sice částečně funguje jako motivace, ale ke zpomalení šíření nákazy zdaleka nestačí - a vláda bude muset velice brzy výrazně omezit volnost pohybu pro celou populaci. V totiž zemi přibývá nemocnic, které kvůli velkému počtu covidových pacientů omezují plánované operace a počet nakažených dál prudce roste.\nNapříklad hejtmani spolkových zemí Horní Rakousko a Salcburk už oznámili, že pokud centrální vláda nezavede kompletní lockdown, obě země ho od příštího pondělka zavedou samy nezávisle na Vídni. Celostátní lockdown podporuje také ministr zdravotnictví Wolfgang Mückstein (Zelení), ale předseda vlády Schallenberg (lidovci) tento velmi nepopulární a ekonomicky velmi nákladný krok zatím přijmout odmítá.\nKritici stávajícího lockdownu pouze pro neočkované si zároveň stěžují, že nákazu přenášejí i očkovaní, kteří se přitom nemusejí nechávat testovat, díky čemuž se virus proto volně šíří ve společnosti. Ve hře je proto také zavedení dalšího velmi nepopulárního opatření, kdy by se museli pravidelně nechávat testovat všichni včetně očkovaných, což by ovšem snížili motivaci u zatím neočkovaných. O dalším postupu chce rakouská vláda rozhodnout už tento pátek.


Než se narodí :: Turnov pro rodinu\nÚvodní stránka > Rodina > Rodiče > Než se narodí\nV této kapitole si můžete přečíst, kdy je ideální věk pro početí dítěte a jaké máte možnosti pokud miminko nepřichází. Nabízíme infomace o adopci a asistované reprodukci.\nIDEÁLNÍ VĚK NA PRVNÍ MIMINKO\nKdy má žena mít dítě ?\nHned jak ukončí školu, co nejdříve nebo až po vybudování kariéry, spíše později?\nPřed rokem 1990 bylo běžné, že maminky měly první miminko 20 - 24 let. Stačilo pět let a v roce 1995 se pro první dítě ženy rozhodovaly ve věku 25-28 let. V dnešní době je stále více žen, které přivádějí své dítě na svět až ve svých třiceti letech. Svoji podstatnou roli hraje i vzdělání žen, čím vyšší, tím vyšší je i věk prvorodičky.\nKdyž je mamince, která má svoje první miminko ve čtyřiceti letech, tak ve chvíli, kdy jí začne zmáhat přicházející klimakterium, bude mít vedle sebe malého školáka a zvládat takové každodenní situace není vůbec snadné. Další nezanedbatelnou roli hraje věk u ženy i kvůli jejich protějškům – potencionálním tatínkům. Mnoho žen, které odkládají těhotenství až na věk po třicítce může „narazit“ na problém, že v tomto věku už najednou vůbec není snadné najít partnera, který by odpovídal jejich nárokům. Ve třiceti má žena mnohem více životních zkušeností, a tím také již mnohem konkrétnější představy o svém partnerovi a potenciálním otci svých dětí. Navíc v tomto věku není již mnoho volných mužů a ženy zjišťují, že nic není tak snadné, jak se jim možná před pár lety zdálo. Ono totiž nejde jen o to najít toho pravého...\nVelmi rozšířené a plné předsudků bávalo vždy mínění, že žena po 35 letech je na dítě stará, těhotenství a porod nesou obrovská rizika jak pro miminko, tak pro maminku. Dnes je už veřejnost a odborníci a lékaři naštěstí jiného názoru.\nRoli hraje samozřejmě i zázemí, v dnešní době i finanční situace. Je zřejmé, že žena ve věku kolem 35-40 let mám větší šance mít zajištěnou práci, tím i samozřejmě finanční zázemí, vyřešenou otázku bydlení a určité soběstačnosti, ať už s manželem, rodinou a nebo samostatně.\nTěhotenství v pozdějším věku samozřejmě určitá rizika přináší, zde jsou některá z nich:\nPlodnost – s věkem klesá, u čtyřicetileté ženy je pravděpodobnost otěhotnění cca 5x menší než u dvacetileté\nPotrat – nebezpečí samovolného potratu v prvních deseti týdnech je cca 3x větší u čtyřicetileté ženy než u třicetileté\nZdravotní riziko pro miminko – jedinou výjimkou u starších maminek je postižení tvz. Downovým syndromem, riziko je cca 1:100, u ženy ve věku třiceti let je to pouze 1:900\nTěhotenství – maminka po 35. roku věku nemívají hroší průběh těhotenství, po 40. letech věku se objevuje častěji těhotenská cukrovka a nižší porodní váha miminka\nPorod – každý druhá porod u maminek kolem 40. let věku je proveden císařským řezem\nALE! Milé budoucí maminky, nejste již nejmladší? Nebojte se, dnešní medicína je na vaší straně!\nUžitečné rady a nápady najdete např. na www.prozeny.cz, www.miminko.estranky.cz\nCo dělat,když miminko nepřichází\nProč některé ženy otěhotní okamžitě a jiné až po několika letech snažení nebo vůbec?! U někoho to může být problém jen ve špatném životním stylu nebo v psychice, u jiného se může jednat o vážný zdravotní problém, který se neobejde bez lékaře. Naštěstí existují možnosti a způsoby (asistovaná reprodukce, různé druhy léčby, poradny, adopce….), jak párům pomoci k vytoužené rodině.\nU mužů může jít o:\npotíže s erekcí, poruchy tvorby spermií nebo jejich zhoršená pohyblivost a počet mohou být způsobeny např.kouřením, alkoholem, úrazy, záněty, časté saunování nebo užívání steroidů, psychogenní příčina\nU žen může jít o:\nneprůchodnosti vejcovodů, špatné ovulace, poruch děložního hrdla, které nepropouští spermie, různé poruchy v děloze, která oplodněnému vajíčku neumožní správně zahnízdit a tím pádem se nemůže ani vyvíjet plod a v neposlední řadě příčina psychogenní. Některé ženy mají tu smůlu, že se jim podobných příčin sejde více najednou.\nU obou – věk:\ns každým přibývajícím rokem se šance na početí snižuje kvůli fyziologickým změnám v těle člověka\nJAKÉ MÁME MOŽNOSTI, POKUD NELZE PŘÍČINY NEPLODNOSTI ODSTRANIT:\nnáhradní rodinná péče – adopce (zrušitelné/nezrušitelné osvojení), pěstounská péče\nKAM SE MŮŽEME OBRÁTIT:\na) v případě zájmu o některou z forem náhradní rodinné péče\nTato státem garantovaná a zákonem upravená forma náhradní rodinné péče je osvojení. Manželské páry i jednotlivci mají možnost přijmout za vlastní opuštěné dítě a stát se tak rodiči se všemi právy a povinnostmi. Je nutné osobně navštívit sociální pracovnici úseku sociálně-právní ochrany dětí místně příslušného městského úřadu, která vám podá podrobné informace o jednotlivých typech náhradní rodinné péče a přijmou zde Vaše žádosti.\nMěstský úřad Turnov -odbor sociálních věcí – Skálova ul. 84 (naproti Muzeu)\nÚsek sociálně-právní ochrany dětí – 1. patro\nIng. Kateřina Stránská, tel. 481 366 852\nkopie základních osobních dokladů,\nvýpis z evidence rejstříku trestů (zajistí úřad),\nzprávu o zdravotním stavu žadatelů,\núdaje o ekonomických a sociálních poměrech,\nsouhlas s přípravou na přijetí.\nJaké máme šance:\nObecně má přednost rodina, tedy manželský pár, ale podle zákona může osvojit dítě i nesezdaný pár, který prokáže trvanlivost vztahu, nebo osamělá\nžena. Roli hrají i reference, které si může příslušný úřad ověřit (např. doporučení zaměstnavatele apod.) Podrobné informace najdete například na\núvodní straně www.adopce.com, kde je bezplatně ke stažení Průvodce náhradní rodinnou péčí.\nTaké se můžete obrátit na Středisko náhradní rodinné péče (www.nahradnirodina.cz), nebo Centrum Náhradní rodinné péče - pracoviště Fondu ohrožených dětí (www.cnrp.cz).\nAbsolvujete anamnestický a motivační pohovor, obdržíte příslušné formuláře a tiskopisy, které se týkají osobních údajů, státního občanství, zdravotního stavu, ekonomických poměrů a budou vám vysvětleny všechny potřebné náležitosti nutné k podání žádosti. Zároveň se zjišťuje i trestní bezúhonnost žadatelů. Následně provede sociální pracovnice v rodině sociální šetření a po zpracování potřebných údajů a posouzení všech dostupných informací zašle žádost s ostatními doklady příslušnému pracovišti krajského úřadu.\nZároveň se v poradně pro náhradní rodinnou péči nebo přímo v kojeneckém ústavu zúčastníte přednášek a panelových diskuzí mezi zájemci o dítě, kde si s budoucími rodiči navzájem svěřujete představy péče o dítě a přístup k osvojenému potomkovi.\nOdborníci musí zvážit, zda jste pro náhradní rodinnou péči vhodní adepti. Psychologové se snaží s vámi probrat vše, co je potřebné.\nZákladní podmínkou je právně volné dítě - biologičtí rodiče nebo zákonný zástupce podepsali souhlas s osvojením, biologičtí rodiče neprojevili žádný zájem o dítě dva měsíce po narození, šest měsíců opravdový nezájem o dítě starší.\nProsté, obyčejné (někdy označované zrušitelné)\nV takovém případě se osvojitelé nezapisují do matriky jako rodiče, tj. v rodném listu dítěte zůstávají uvedeni původní – biologičtí rodiče. Tento typ je používán u dětí mladších jednoho roku věku. Dvojice, která si vezme kojence, proto absolvuje u soudu (po tříměsíční „zkušební době“ péče) první „typ“ osvojení (zrušitelné) a po roce věku dítěte může požádat soud o další „stupeň“ :\nNezrušitelné (toto osvojení je možné pouze u dětí starších než 1 rok). Nyní jsou osvojitelé, na základě rozhodnutí soudu, zapsáni v matrice (rodném listu) místo rodičů osvojence.\npečlivě zvažte, jaké dítě jste ve své rodině schopni akceptovat, zda máte jasné představy o původu či o pohlaví děťátka\nmezi vámi a dítětem by měl být přiměřený věkový rozdíl. Nepsané pravidlo zní, že o miminko by měli manželé žádat zhruba do 35 – 40 let, později by si měli vybírat alespoň trochu starší dítě.\nuvažte, zda jste ochotni přijmout do rodiny i nemocné či postižené dítě, případně sourozence.\nrozmyslete si, zda chcete vědět, jak probíhalo těhotenství a porod, z jaké sociální vrstvy dítě pochází.\nb) v případě zájmu o některou z metod asistované reprodukce\nVám v první řadě poradí Vám Váš gynekolog, v Turnově se můžete obrátit na:\n· Panochova nemocnice Turnov s.r.o. – gynekologické ambulance\nTel. č. : 481 446 541 (sesterna ambulance)\nprim. MUDr. Petr Lindák\nMUDr. Jindřich Koudelka\npohotovostní případy 24 hodin denně\nDetašované pracoviště Lomnice nad Popelkou, Komenského 165\nTel. 481 320 968\n· MUDr. Petr Landr\nBezručova 2064, Turnov\nTel. 481 322 433\nTel. 481 322 760\n· MUDr. Roman Palušák\nNádražní 2183, Turnov, ordinační hodiny: Po, St, Čt 15-18 hod.\nTel. 481 540 177\nPříšovice, ordinační hodiny: St 7-14 hod.\nTel. 482 728 380\nObrátit se samozřejmě můžete na specializovaná pracoviště:\nUrologické ambulance: Panochova nemocnice Turnov, sr.o.\nkompletní vyšetření a léčby urologických onemocnění. Vyšetření ultrazvukem,funkční urodynamické vyšetření. Koordinace zobrazovacích a funkčních vyšetření – rentgenologických a scintigrafických\ntel: 481 446 345, ambulance funguje denně 7.00 – 14.00 hod.\nCentra lékařské genetiky a reprodukční medicíny\nzdroj: www.adopce.com., www.nemtur.cz


Veleba se musí omluvit vědcům, rozhodl pravomocně odvolací soud v Brně – Forum24\nVeleba se musí omluvit vědcům, rozhodl pravomocně odvolací soud v Brně\nSenátor Jan Veleba (předseda SPO) se musí omluvit vědcům za své výroky o motivaci k výzkumům na Šumavě. Verdikt potvrdil dnes odvolací Krajský soud v Brně. Senátor musí podle soudu také stáhnout část textu svého článku na webu Parlamentní listy. Soud v těchto bodech potvrdil únorový rozsudek Okresního soudu ve Žďáru nad Sázavou, proti kterému se Veleba odvolal. Senátor musí zaplatit i náklady řízení. Veleba se dnešního vyhlášení rozsudku nezúčastnil.\nŽalobu na ochranu osobnosti podali na senátora Pavel Kindlmann, Jakub Hruška a Hana Šantrůčková. Vědci poukazovali na to, že Veleba poškodil jejich pověst tvrzením, že vědecké granty týkající se šumavského výzkumu jsou nestandardně vysoké a že motivací přírodovědců tam jsou „… peníze, docentury a profesury“.\nJeště předtím Kindlmann a jeho kolegové vedli spor s českobudějovickou lékařkou Jitkou Markovou. Ta na svém blogu kritizovala granty na výzkum Šumavy jako nákladné, podle ní právě Kindlmann byl jedním z vědců, kteří tyto peníze čerpali. Badatelé proto od Markové žádali omluvu, okresní a následně i krajský soud však rozhodl, že se lékařka za svá slova omlouvat nemusí.


Liberecká Popelka je “jiná” – Alena Pešková – Balet – Choreografie\nLiberecká Popelka je “jiná”\nROMAN VAŠEK, 28.10.2014\nNa Popelce zřejmě láká známý pohádkový příběh – titul pro celou rodinu. Jenže Prokofjevův balet není zrovna divácky vstřícný. Už hudba se vymyká líbivé melodice většiny dětských pohádkových baletních titulů a i liberto má několik úskalí (potíže bývají se scénou putování Prince exotickými kraji při hledání Popelky). Jiří Pokorný ctil libreto, do něhož nedělal radikální zákroky, a pokusil se inscenaci oživit zapojením žáků dětského tanečního studia, kterým svěřil rozpohybování scénografických objektů. Jenže přesto bylo po mém soudu výsledkem poněkud mrtvolné, nevzrušivé divadlo. Maillot byl mnohem radikálnější a zaměřil se na téma Popelčiných vzpomínek na Maminku a na vztah Tatínka k zesnulé manželce. Alena Pešková se vydala podobnou cestou.Dobrá víla je reinkarnací Maminky a chování Popelky se do značné míry odvíjí od komplikovaného vztahu k ní. Jako by Popelka ulpěla v dětství, kdy Maminka zemřela. Alena Pešková nakládá Popelce hned několik handicapů. Je prostě „jiná“. Zřejmě trpí depresemi (nese si trauma z úmrtí matky v dětském věku i ze soužití s nevlastní matkou a sourozenci – dokonce bere antidepresiva), odmítá se podřídit honbě konzumní společnosti za módními vymoženostmi (proto je její oblečení tak „out“ a obstarožní mobilní telefon tolik vysmívaný okolní společností, která používá už jen „dotykáče“). To, že je Popelka jiná, zdůrazňuje Pešková také obsazením Rie Mority. Její asijské rysy se tolik liší od ostatních. Kdesi v zadním plánu vyvstává tak téma rasové odlišnosti, předpojatosti proti lidem odlišné barvy kůže. Ostatně „jiná“ bývá už interpretace asijských baletek a tanečníků; často u nich vnímáme odlišnou práci s mimikou. Rie Morita je opakem k vžité představě krásné jemné středoevropsky vyhlížející dívky, jak je u nás už po několik generací zakódována prostřednictvím Libuše Šafránkové z kultovního filmu Tři oříšky pro Popelku. Rei Morita se liší i od představy ideální baletní představitelky této role. Nevyhlíží jako křehká dívka s líbezně nevinnou tváří a útlou nožkou.Alena Pešková často zdůrazňuje, že z limitů svého souboru se pokouší udělat přednost a že staví inscenace tanečníkům „na tělo“. Zároveň se ohlíží na diváka, což však neznamená, že by se podbízela a snažila se zaujmout za každou cenu. V Popelce šla cestou aktualizace. Není ani tak důležité přesazení do módního luxusu dnešní Paříže, což zřejmě odkazuje na francouzský původ Perraultovy pohádky, jako přenesení příběhu do prostředí, s jehož variantami se denně setkáváme. Symbolem aktualizace je mobilní telefon, který nahrazuje střevíček. Princ zde není šlechtic, ale dobrá partie z místní zámožné rodiny a místo plesu je Princova narozeninová oslava, která spíše připomíná zbohatlické taneční party, na níž se zlatá mládež mimo jiné baví hrou „flaška“ (naštěstí jen v náznacích – přece jen jde o titul pro celou rodinu). Pešková hodně škrtá (například vypouští Princovo putování po exotických zemích nebo výstup pomerančů) a do Prokofjevovy hudby občas dává zvukové vsuvky, které znějí – občas nadbytečně – při proměnách scény. Dokonce Prokofjeva konfrontuje se současnou populární muzikou – to když DJ Paul při Princových narozeninách střihne do hudby Sergeje Sergejeviče house music.Aktualizace se odráží v choreografickém jazyce, který sahá od takřka klasických variací (typicky ve variaci jara v precizním podání hostující Andrey Kramešové), přes patrné inspirace ve street dance až po tance z klubů pro mladé. Bohužel zajímavé inspirace se příliš nedaří rozvíjet do nosné choreografie. Projevuje se to zejména v rozpačitých pánských variacích duchů ročních období, kteří provázejí Popelku při cestě na oslavu Princových narozenin.\nI když inscenace staví primárně na vážném tématu vyloučení ze společnosti, převládá v ní nadsázka. To se odráží i v herectví. Pro někoho je možná nevkusně přepjaté, ale já jej vnímám jako posun ke karikatuře. Nejsilněji se projevuje ve společnosti módních stylistů a účastníků narozeninové party, případně v postavě metrosexuálního Učitele tance, respektive DJ Paula (obě role v podání excentrického Pavla Novotného). Díky hereckému odstínění vyniká kontrast mezi temperamentní a burleskně pojatou Macechou Marii Gornalové a jejích dcer v podání Veroniky Šlapanské a Margaux Thomas na straně jedné a herecky umírněnějším Tatínkem Alexeye Yurakova. Ten sleduje dění bez většího zájmu ponořen do četby denního tisku, popřípadě hraje roli pasivního donátora rozmarů své druhé ženy a jejích dcer.V opozici k módní společnosti a Maceše s jejími dcerami je vykreslena také Popelčina Maminka, respektive Dobrá víla, kterou s elegancí tančí Karolína Miková. V mumraji pokřivených a konzumních charakterů jako jediná působí dojmem dobré bytosti ze starých baletních pohádek. Zajímavější charakteristiku dostal do vínku Princ Jaroslava Koláře. Je sice dítětem konzumní společnosti, ale ta se mu zajídá svou falší a hledá z ní únik. Popelka Rie Mority prochází mnoha výrazovými polohami. Provází ji samota, sklíčenost a dokonce vztek a nakonec upřímný milostný cit. Jde o výrazný výkon, jemuž by však slušela jemnější herecká kresba v klíčových okamžicích.Jak na Prokofjevovu Popelku, říkám si někdy. Alena Pešková dává odpověď inscenací, která je v lecčems problematická, ale která poctivě sleduje a domýšlí zvolený výklad baletu. Závěr její Popelky měl pro mě povznášející účinek. A není právě prožitá katarze tím důležitým?


Měsíc s food blogery: Připravte dokonalý salát i kapra na černo - Proženy\nMěsíc s food blogery: Připravte dokonalý salát i kapra na černo\nJihočeské štědrovečerní menu od Kristinky a Hany z Bifé je o poznání lehčí než klasický smažený kapr s majonézovým salátem (a proto si po něm můžete dát extra nášup cukroví!)\nJak chutná vánoční kapr a bramborový salát v jižních Čechách? To vám dnes předvedou budějovické rodačky Hana a Kristina z blogu Bifé. Zapomeňte na těžký trojobal a majonézové orgie, holky vaří svěže!\nDo vánočního vydání Měsíce s food blogery pro vás Kristina připravila vídeňský bramborový salát a Hana zase kapra na černo. Černá omáčka se v její rodině jí nejraději samotná jako vánoční dezert, ale spolu s kaprem jde o tradiční recept z jižních Čech, který kombinuje voňavou nasládlou omáčku a nesmaženou variantu ryby.\nZ Budějovic, odkud děvčata pocházejí, už je to jako by kamenem dohodil do Vídně, která dala zase inspiraci Kristinině bramborovému salátu. Vídeňský salát se připravuje bez majonézy a je mnohem lehčí než klasická verze i díky použití jablek a řapíkatého celeru. Takže vám po večeři zbyde mnohem víc místa na cukroví a vánočku :-).\nNa 4 porce potřebujete: 4 filety z kapra, hrst sušených švestek (případně rozinek), hrst ořechů (mix mandlí, vlašských a lískových ořechů), 2 lžíce oleje, 1 cibuli, 1 mrkev, 1 petržel, 1/4 celeru, 4 kuličky nového koření, 4 hlavičky hřebíčku, 4 kuličky pepře, 2 bobkové listy, ¼ lžičky tymiánu, 2 vrchovaté lžíce povidel, perník na strouhání (50 g), citron, cukr, sůl\nKapr se podává se sladkou perníkovou omáčkou plnou koření a oříšků\nPostup: Ve větším hrnci povařte v půl litru vody sušené švestky a ořechy. V druhém menším hrnci orestujte nakrájenou cibuli, strouhanou kořenovou zeleninu, nové koření, hřebíček, celý pepř, bobkový list a špetku tymiánu. Zalejte asi litrem vroucí vody, přidejte filety kapra a 15 minut povařte.\nV jednom hrnci dejte svařit oříšky a ovoce\nKapra poté vyjměte a vývar přeceďte přes síto do velkého hrnce se sušeným ovocem a oříšky. Přidejte švestková povidla, zahustěte strouhaným perníkem, ochuťte šťávou z citronu, přidejte cukr podle chuti a osolte. Omáčku povařte ještě asi 15–20 minut, dokud mírně nezhoustne. Vraťte do ní kousky ryby a podávejte teplé nebo studené.\nTip: Nejlepší je kapra na černo připravit den předem, aby se rybí maso propojilo s chutí omáčky.\nVe druhém pak spolu se zeleninovým základem a kořením povařte kapra\nVývar z ryby slejte do hrnce s ovocem a oříšky. Tradičně se uvařená zelenina do omáčky nepřidává, ale trochu jí můžete nechat na zahuštění\nNa 4 porce potřebujete:1 kg brambor, 1 větší jablko, 1 šalotku, 2 řapíky celeru, 1 citron, hnědý cukr, olivový olej, jablečný ocet, sůl, pepř, pažitku\nVídeňský bramborový salát je bez majonézy a příjemně svěží díky jablkům a řapíkatému celeru\nPostup: Brambory uvařte ve slupce do měkka, nechte vychladnout a oloupejte. Nakrájejte je na větší kousky, přidejte plátky řapíkatého celeru, najemno nakrájenou šalotku (doporučujeme ji předem spařit, aby nenadýmala) a kousky jablka. Asi dvě lžíce cukru svařte s 50 ml octa, po vychladnutí přidejte stejné množství oleje a vše přidejte k zelenině. Salát dochuťte citronovou šťávou, solí, pepřem a případně dalším cukrem. Dozdobte nasekanou pažitkou a podávejte.\nBrambory uvařte ve slupce a po vychladnutí oloupejte a nakrájejte na větší kousky\nTip: Další inspirace na vánoční menu pochází z mnohem vzdálenějšího kraje – Vietnamu! Překvapte rodinu vietnamskou rybí polévkou s kousky smaženého kapra.\nSmíchejte s nakrájeným jablkem a celerem, spařenou cibulkou, lákem, solí a pepřem a máte hotovo!\nTradičních devět chodů na Štědrý večer už dnes zvládne málokdo, ale rybí předkrm a obměna salátu by se možná ještě snesla, co myslíte :-)?\nV jaké podobě kapr nejvíc chutná vám?


Liturgii doprovodí Ensemble 1631 a na bohoslužbu o. Marek Vácha naváže přednáškou s názvem "Po Laudato si´".\nKrásně jsme si to naplánovali... Ale jak to celé nakonec dopadne, v tuto chvíli vůbec netušíme. Nicméně si dokážeme představit i "polní mši sv." na klášterní zahradě… Necháme se tedy překvapit…\nO. Marek Orko Vácha bude mluvit o zásadní encyklice papeže Františka, která se vyjadřuje ke vztahu křesťanství k ekologii. Přednášce jsme dali pracovní podtitul "Jaký svět chceme zanechat těm, kdo přijdou po nás?"\nSušický kapucínský kostel byl posvěcen 24. října 1655 kardinálem Arnoštem Vojtěchem z Harrachu. Při liturgii vzpomeneme nejen na něj, ale také na zakladatele i dobrodince kostela a kláštera, mezi které řadíme např. císaře Ferdinanda III. a jeho nevlastní matku Eleonoru, jež místním kapucínům věnovala ostatky Felixe z Cantalice. Do této linie "spřízněných duší" rovněž patří sušický děkan Šebestián Zbraslavský ze Svatavy, hrabě Jindřich Libštejnský z Kolowrat a jeho syn František Oldřich či Jan Antonín Losy, hrabě z Losinthalu. A jsme vděční, že až do dnešní doby má klášter "kolem sebe" dobrodince, příznivce a přátele... i ty, kdo do něj rádi přicházejí k modlitbě...\nHudební soubor Ensemble 1631 působí při pražské Loretě. Během liturgie zazní Missa F dur Valentina Rathgebera.\n[aktualizováno 17. října 2020]


Poker na trhu s ropou – Investiční web\n8. 9. 2015 12:00\nNejhorší karty v pokeru? Dvojka a sedmička v různých barvách, odpoví každý kompetentní hráč. Jsou to nejnižší karty, které spolu zároveň nedokáží tvořit postupku ani barvu. Ačkoli je ale tato odpověď technicky správná – zmíněná kombinace má nejnižší očekávanou hodnotu při plně racionálním rozhodnutí (EV) –, ve světě reálných hráčů to neplatí.\nNejhorší kartou v pokeru je v určitém směru ta druhá nejvyšší, tedy pár králů. Tato kombinace totiž motivuje opravdové hráče masivně sázet za hranicí skutečné pravděpodobnosti, takže ve výsledku ztrácejí více, než kolik statisticky předpovídá EV. Druhá nejlepší karta podle EV je tedy v reálu zatížena nejhorší pravděpodobností ztráty (nejhorší profit/loss ratio). Kompetentní hráč ví, že má zahodit nejhorší kartu, nadaný hráč ví, kdy zahodit druhou nejlepší.\nPoker a trh\nStejný efekt lze vypozorovat i na trzích analýzou cyklických, komoditních či komoditizovaných odvětví. Nejvýnosnější situace pro účastníky je taková, kdy cenotvorbu explicitně ovládá jeden nebo několik hráčů (monopol nebo kartel), případně když malý počet hráčů otevřeně komunikuje svou cenovou politiku, takže mohou jednat v implicitní shodě. Takto "racionálně se rozhodující" odvětví je vystaveno kratším poklesům a delším periodám růstu, což zvyšuje výnosy účastníků během cyklu. Takové nastavení by mělo v pokerové terminologii nejvyšší EV.\nOpět bychom mohli očekávat, že čím bude odvětví více fragmentované, tím nižší bude mít EV (v tomto případě průměrnou ziskovost jednotlivých firem v oboru). Ovšem tento předpoklad (stejně jako v pokeru) neplatí. Druhou nejlepší variantou je totiž zcela fragmentovaná struktura (paralela k sedmičce a dvojce různých barev). Malí nezávislí hráči v dobách boomu většinou postrádají prostředky, aby rychle navýšili kapacitu, a v období poklesu jim chybí rezervy, takže skokově utlumují produkci. Fragmentované odvětví tedy vykazuje delší růstové cykly a kratší, ale mělčí poklesové fáze.\nNejhorší strukturou je opět druhá nejlepší struktura, tedy odvětví, které je téměř konsolidované. Zbylo v něm jen několik hráčů, ale ne tak málo, aby cenotvorba byla plně racionální. Tato struktura vede k živelnějším cyklům charakterizovaným silnými poklesy, které dobře kapitalizovaní hráči využívají k oslabení svých protivníků, po kterých následují kratší razantní vzestupy, které rychle končí, když přeživší obnoví finanční sílu a přidají kapacitu. Celkové výnosy skrze cyklus v takovém odvětví jsou nižší než v předchozích dvou případech.\nTrh s ropou se vyvinul z kartelového modelu. V 70. letech 20. století zajišťoval OPEC 55 % světové produkce ropy a těžil z toho, že držel nabídku pod produkčními možnostmi, čímž uměle zvyšoval ceny. Ovšem s růstem produkce z podmořských nalezišť, v rozvíjejících se zemích a nejnověji z břidlicových polí v USA se "význam" OPEC snížil na zhruba 33 % produkce. Nyní odvětvím zmítají parciální zájmy jednotlivých hráčů (OPEC bojuje o tržní podíl, Rusko se snaží zacelit rozpočet, američtí těžaři musejí splácet úvěry), takže vlastně naplňuje definici téměř konsolidovaného odvětví.\nJak bylo popsáno, nejhorší strukturou je ve skutečnosti druhá nejlepší struktura, která se nyní na trhu s ropou zformovala, a tak se giganti ropného průmyslu (ExxonMobil, Shell, Gazprom a další) musejí připravit na léta nižších zisků. Ta potrvají do doby, než dojde k další konsolidaci nebo fragmentaci. V případě druhé možnosti by ale giganti v současné podobě teoreticky neměli přežít.


Most přes rozbouřené doly | Classic Praha\n16.8.2020 / Slavná auditoria / Martina Klausová\nBridge Over Troubled Water aneb Most přes rozbouřené vody se jmenuje jedna z nejkrásnějších – a textově nejobsažnějších - písní tandemu Simon-Garfunkel. V souvislosti s městem na severu Čech, kde sice klasická hudba nemá na růžích ustláno, ale přesto bývá provozována, lze zmíněný název parafrázovat jako Most přes rozbořené doly. Dost přesně by totiž takový slogan vystihoval nedávnou historii i aktuální současnost tohoto - svým způsobem – pozoruhodného města, kde sídlí a pro hudbu jsou občas využívány dva objekty. Nové divadlo a prastarý kostel.\nMálokdo z těch, kteří Most znají pouze prostřednictvím televizního seriálu, si z dálky uvědomuje, čím je rozporuplně jedinečný. Nejen v rámci naší země, ale dokonce v celosvětovém měřítku. Jak ve své vzpomínkové knize uvádí architekt Václav Krejčí, který byl na sklonku 50. let minulého století pověřen vyprojektováním nového Mostu, nebylo kde se inspirovat. Na Západě sice vznikala nová osídlení, ale v podobě satelitních měst, přisátých k rozrůstajícím se metropolím. Jako například pařížská La Défense. S výjimkou brazilské Brasílie – a později kazašské Astany či hrstky afrických experimentů - zato bylo těžké najít na planetě srovnání s tím, co se odehrálo od 60. do 80. let 20. století v Mostě.\nNikde nepřišli mocní s tím, o čem sice možná snili už němečtí uhlobaroni, ale neodvážili se to uskutečnit: aby se kvůli budoucím dolům zlikvidovalo historické osídlení značného významu. A kousek od něj vzniklo zcela nové. Aby se kvůli 100 miliónům tun kvalitního uhlí vybudovalo město pro 100 tisíc obyvatel doslova na zelené louce. A pak, až bude uhlí vytěženo a spotřebováno, zaplaví jámu rekreační jezero.\nTento sociální experiment, obětovaný na oltář údajně lepších zítřků, přinesl kromě jiného také události kulturně-společenského významu. Zánik původního divadla z roku 1911, kde se klasická hudba pravidelně ozývala, a její příležitostné provozování v nové divadelní budově. Také však světově proslulý přesun středověkého děkanského kostela, kde se tóny rozezněly po jeho odsvěcení.\nTentokrát se tedy s Jiřím Vejvodou v dalším dílu pořadu Slavná auditoria vypravíme na sever Čech do divadla a kostela v Mostě. Premiéra pořadu je připravena na pondělí 17. srpna v 19 hodin. Reprízy si poslechněte ve čtvrtek 20.8. ve 22:00 a v sobotu 22.8. v 10:00.


Miasto 15/12/2010 15:51, autor: Redakcja Bielawa\nNachází se v samém srdci města a je na ní vyhlídková věž, z níž lze obdivovat panoráma města i jeho okolí. Na vrchol vedou 3 vycházkové trasy s různým stupněm obtížnosti, po cestě je několik míst, kde je možno si odpočinout a grilovat.\nTerén je vhodný pro pěší turistiku i cykloturistiku. V zimním období jsou na úbočí hory v provozu sáňkařská dráha a lyžařský vlek (200 m). Kromě toho se na Parkové hoře nachází síť vycházkových tras a cyklotras, které vedou smíšenými lesními porosty s převahou smrků, lip a dubů.


• Ve Velké Británii zatkli ženu za to, co se nazývá transsexuální muže Twitter\nV moderní Británii je téměř žádný prostor pro lidi s tradičními názory. Alespoň dojem je vytvořen na pozadí situace, která nedávno vznikla v anglickém hrabství Hertfordshire. Žena byla zatčena v přední části svých dětí za to, že na Twitteru nazvala transgender „man“. Přečtěte si podrobnosti o incidentu na rezonanci.\n38-letý Kate Skottau (Kate Scottow) byl zatčen před vystrašených dětí a „zavřeno“ v 7:00 v komoře za to, co nazývá žena transgender „muž“ v on-line chatu. Tři policista přivedl ženu na policejní stanici k boji na Twitteru s aktivisty hnutí „asexuální“.\nHádka se konala na internetu na základě transgender plánů dostávat průkazy se symbolem opačného pohlaví. Výsledkem je, že po zadržení mladé matky Hitchin, v anglickém hrabství Hertfordshire, se otisky prstů, fotografoval, a vzorek DNA jako zločince. Všechny tyto materiály byly zaslány k dalšímu šetření.\nZatčení proběhlo dne 1. prosince, a Kate, dosud nebyly vráceny jakékoliv mobilní telefon nebo notebook. Jako žena dostane magisterský titul v oboru forenzní psychologie, to komplikuje její proces učení.\nKate napsal na fórum pro maminky „Mumsnet“, která byla přijata na policejní stanici tří policistů před 10-leté dcery s autismem, a 20-month-old syna, koho ona kojí.\n„Me sedm hodin v komoře bez držení hygienu. Před tím jsem byl vyslýchán a poté propuštěn objasnit okolnosti. Byl jsem obviněn z obtěžování a škodlivých zpráv, protože jsem volal bezpohlavní osobu „man“ Twitter“- říká Kate.\nMístní policie uvedla, že pečlivě zkoumat všechny případy škodlivých zpráv. Známý sitcom spisovatel a komik Graham Linehan také přijal slovní varování z West Yorkshire policie za to, co nazval transgender aktivista Stephanie Hayden (Stephanie Hayden) předchozí název a zájmeno Twitter.\nStephanie (vlevo) a jeho první škodlivá známý britský komická dědičný Graham Prohlášení na policii na mladé matky podal stejnou slečnu Stephanie. Před několika dny soud shledal Kate Skottau vinným z „úmyslné obtěžování paní Hayden, jmenovat svého muže, který je v rozporu s jeho postavení jako transgender ženy.“\npaní Skottau popírá všechna obvinění z obtěžování a urážlivých výroků o paní Hayden. Říká, že upřímně věří ve zdravý rozum, a v tom, že lidé nemohou změnit své pohlaví, jen o tom mluví. Ale zatímco soud poskytl důkazy o tom, že použitý dva účty na Twitteru pod různými jmény, aby se zahájení stíhání uvedl dále jen „společnost pronásledování“ proti slečny Stephanie. Výsledkem je, že soudce odsouzen a Kate soudně zakázáno říkat slečno Stephanie člověka.\nNyní aktivních uživatelů sociálních sítí na západě je třeba pečlivě sledovat, co a pro koho psát. Říkat svůj názor může vést k vězení.\nA necháte sžíravé komentáře v sociálních médií?


Kočky vs. potkani – Sciencemag.cz\nToulavé kočky prý potkany ve městech prakticky neloví. Když se jejich zastánci odvolávají na boj s hlodavci, nemají tedy pravdu.\nMichael H. Parsons z Fordham University a jeho kolegové sledovali populaci potkanů (předpokládejme, že jde o potkany, nikoliv o krysy) na jedné newyorské skládce. Více než 100 hlodavců bylo očipováno, nasazeny byly kamery. Za 79 dni pokusu přitom ale kočky zahubily pouze 2 potkany. Pokus přitom začal v okamžiku, kdy kočky pronikly na skládku, čili účinnost jejich lovu by dále klesala (přednostně budou likvidováni méně ostražití potkani, změní se chování kořisti, nakonec třeba dojde i ke genetické selekci). Každý den se mezi potkany pohybovaly minimálně tři kočky. Hlodavce ovšem zkoušely sledovat pouze asi 20krát a většinou rychle ztrácely zájem, k pokusům o smrtící útok došlo 3krát, úspěšné byly kočky ve 2 případech – a to pouze když kočka překvapila potkana v uzavřeném prostoru. Potkani na přítomnost koček reagovali tím, že příští den byli opatrnější; lidé jim lhostejní. Ovšem naopak kočky se moc nezajímaly o potkany; když zjistily, že jich je v oblasti víc, nijak své pokusy o lov nezintenzivňovaly, nestěhovaly se k potkanům atp.\nPokud někdy lidem připadá, že obří potkani jsou málem stejně velcí jako kočka (i když je to krajně přehnané, v pokusu měli potkani průměrnou hmotnost 330 g), připadá to tak i kočkám a rozhodně preferují jinou, menší kořist – myši a další malé savce, ptáky, samozřejmě též odpadky. Potkany by ve větší míře lovily jen v případě hladu a k úspěchu ještě navíc potřebují velkou porci štěstí.\nAutoři výzkumu proto tvrdí, že divoké kočky ve městě celkově nepředstavují přínos vzhledem k hlodavcům, naopak jsou hrozbou jiným živočichům. Až dosud prý „účinnost koček proti potkanům“ ve skutečnosti nikdo nezměřil.\nFrontiers in Ecology and Evolution, DOI: 10.3389/fevo.2018.00146, https://www.frontiersin.org/articles/10.3389/fevo.2018.00146/full\nDo značné míry ale nejde o nějakou „objektivní vědu“, spíše o naše preference, o to, co (ne)máme rádi. Vadí nebo nevadí nám toulavé kočky? Vadí nebo nevadí nám, že decimují některé druhy ptáků (a jakých ptáků – např. úbytek holubů bychom asi pokládali za žádoucí)? A nakonec, i přesto, že potkani fungují jako možní přenašeči chorob i na člověka, proč by nám nemohli být sympatičtí oni? Atd.\nMimochodem, otázka zní: Jak by se mohly lišit výsledky podobného experimentu provedeného jinde než v New Yorku? Jaké faktory by zde mohly vstoupit do hry?\nbiologie kočky města potkani ptáci\npředchozí Největší madagaskarský pták byl asi slepý\ndalší Zimní čas má být lepší než letní


Prodej, byt 3+kk, 117 m2, OV, Praha 3 - Central Park - Praha 3, prodám\nHlavní stránka > Reality > Prodej > Byty 3+1 nebo kk > Inzerát č. 78206572\nProdej, byt 3+kk, 117 m2, OV, Praha 3 - Central Park\nNabízíme k prodeji byt 3+kk o celkové ploše 117 m2 s předzahrádkou o celkové ploše 20 m2. K bytu náleží garážové stání a sklep. Byt se skládá z obývacího pokoje s kuchyní, 2x ložnice, 2 x koupelna s wc, předzahrádka. Nemovitost je kompletně zařízená. Areál je monitorován systémem kamer, vstup do objektu, garáží i parku pouze na bezpečnostní čip, 24 hodinová ostraha a recepce, v objektu kavárna. V blízkém okolí je školka, fitnes, bowling. Pár minut pěšky se nachází tramvajová zastávka Nákladové nádraží Žižkov. Výborné dopravní spojení do cetra města. V blízkosti se nachází krásný park Parukářka. Vyhledávané místo k procházkám, či ke sportovnímu využití. Doporučujeme.Více informací u makléře.\nLokalita: Malešická, Žižkov\nEvidenční číslo: 577959


Hanting Hotel Weihai Tourist Terminal Branch - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Weihai\nB Tower, No.73, Haigang Road, Cuihuan Distrcit, Huancui, Weihai, Čína, 264200 - Mimořádně dobré umístění – zobrazit na mapě\nHanting Hotel Weihai Tourist Terminal Branch – podrobnější informace\nIdeálním místem pro relaxaci a zábavu je Hanting Hotel Weihai Tourist Terminal Branch nacházející se ve čtvrti Huancui města Weihai. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nV Hanting Hotel Weihai Tourist Terminal Branch výborné služby a vynikající zařízení vytvářejí nezapomenutelný zážitek z pobytu. Během ubytování v tomto nádherném zařízení si hosté mohou vychutnat nonstop recepce, úschovna zavazadel, pokojová služba, společenské prostory, business centrum.\nKromě toho jsou všechny pokoje vybaveny celou řadou vymožeností. Mnoho z nich má k dispozici i klimatizace, topení, stůl, telefon, LAN připojení k internetu (bezplatné), které potěší i toho nejnáročnějšího hosta. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Hanting Hotel Weihai Tourist Terminal Branch je vaším místem pro kvalitní hotelové ubytování ve městě Weihai.


REFERENCE – RENATA MEJZROVÁ\nV roce 1997 jsem absolvovala své první kurzy barvové typologie (COSMEA Centre, Brno), Vizážistika osobnosti a barevné poradenství (COSEVA IMAGE, Praha) atd. V roce 1998 jsem si zřídila kosmetický a vizážistický salon Studio R. Absolvovala jsem spoustu dalších kursů,školení a seminářů v tomhle oboru (Asociace vizážistů, Image institut, Unie kosmetiček, Mezinárodní konference vizážistů a stylistů, seminář o Psychologii barev u jedné z nejznámějších světových image maestrů Carol Mattis atd.)\nPůsobím jako lektor vizážistických kurzů, líčím módní přehlídky i soutěže miss (Miss Luhačovice, Miss Models, Miss Jaro atd.). Pořádala kurzy líčení pro kosmetičky, několik let se účastnila jako porotce na Miss EUROPE Junior (PORTAL MEDIA s.r.o.). Pro firmy,nebo školy pořádám přednášky „ Image osobnosti“ nebo „Profesionální image“. Spousty let se věnuji foto-makeupu.\nMnoho let spolupracuji s různými agenturami a líčím jak na foto pro reklamu, tak na kameru. Několik let jsem spolupracovala s Českou TV. Spolupracuji se spoustou fotografů. Mýma rukama prošli osobnosti jako- Květa Fialová, Monika žídková, Dana Morávková, Lucie Vondráčková, Halina Pawlovská a další.\nDevět let jsem vlastnila produkční a modelingovou agenturu PURE AGENCY, takže mé profesionální spojení s módními přehlídkami a focením bylo velmi úzké.\nV dnešní době se snažím předávat své zkušenosti v individuálních kurzech jak pro profesionální kosmetičky, nebo vizážistky, tak pro soukromou klientelu.\nPro firmu La Estetika jsem působila 4 roky jako vizážistka a prezentovala italskou farmaceutickou kosmetiku KORFF.\nSvatby dělám již 20 let a jsou v podstatě mým koníčkem. Neustále sleduji nové trendy a technologické postupy. Snažím se, aby si nevěsty užily svůj vyjímečný den a cítily se krásné a okouzlující.\nSvé povolání beru jako poslání a tak přistupuji i ke každému klientovi.\nSpolupráce s ČT 1. (vysílání Zlínských minut při Filmovém festivalu ve Zlíně, Dobrého ráno, dokument o Tomáši Baťovi atd.)\nLíčení beru jako hru a každá nová tvář je pro mne nepopsané plátno. Baví mě objevovat krásu v lidské tváři a dodávat sebevědomí ženám, které si snad myslí, že nemají půvab.\nPředávat druhým zkušenosti v oblasti vizáže beru jako své poslání.\nRežisér Evžen Gogela – spolupráce na natáčení videoklipu, reklama pro Akunu\nRežisér Petr Ryšavý – Zlínské minuty\nKameraman Jiří Zeiner – reklama\nZe známějších jmen mýma rukama prošli – Dana Morávková, Kateřina Kristelová, Bára Mottlová, Hana Mašlíková,Květa Fialová, Lucie Vondráčková,Halina Pawlovská, a další.\nAgentura Brand IMK\nDelila ( Orient dance )\nPure agency ( líčení módních přehlídek)\nFotograf Jakub Ludvík ( projekt Filmový festival Zlín – kalendář osobností)\nFotograf Josef Omelka ( WIZIO )\nFotograf Herbert Slavík focení pro MF Dnes\nFotograf Dalibor Michalčík\nFotograf Jiří Pagáč (reklama pro Andrie, Teiko)\nFotograf František Cívela\nFotograf Radek Klimeš – Ateliér Regulus ( studio Miriline,reklamní foto atd.)\nFotograf Ivo Hercik ( časopis CENTRO)\nPLAYBOY ( spolupráce s lifestylovým časopisem)\nPietro Di Martini Group\nPetrol Under Jeans\nStředisko hygyenických služeb Zlín( kurzy)\nBlue Rose ( svatební salon)\nJT CENTRUM s.r.o ( hostes ralye )\nCOTTA model ( módní návrhářka Zdenka Konečná)\nImperial Media s.r.o ( reklama pro Andrie, RIM )\nRVC ( sportovní oděvy)\nVzdělávací středisko Jany Knittlové OLOMOUC ( kurzy)


archiweb.cz - Showroom společnosti MY DVA - brněnská pobočka\nShowroom společnosti MY DVA - brněnská pobočka\nAutor: CHYBIK+KRISTOF ARCHITECTS & URBAN DESIGNERS | Ondřej Chybík, Michal Krištof\nSpolupráce: Victor Cojocaru, Martin Holý, Vojtěch Kouřil, Šárka Kubínová, Ondřej Mundl, Matej Štrba\nAdresa: Žarošická 4253/18, Vinohrady, Brno, Česká republika | mapa\nInvestor: MY DVA group a.s.\nRealizace: 2015 Užitná plocha: 550 m²\nNový showroom nábytku je umístěn na periférii jednoho z brněnských sídlišť. Stávající objekt po formální stránce zcela nevyhovuje budoucí funkci. Návrh má dvě roviny. První je práce s interiérem a prezentací širokého spektra produktů, které společnost vyrábí, nebo distribuuje. Velký vnitřní open space je dělen systémem prostorů, které jsou definovány posuvnými závěsy. Druhá rovina návrhu řeší zázemí pro pracovníky tvořené kancelářemi, skladem a technickým a hygienickým zázemím. Nový venkovní plášť je tvořen strukturou židlí, které společnost vyrábí.\nfoto: Lukáš Pelech, www.lukaspelech.com\nProměna bývalého autosalonu na okraji sídliště v showroom a sídlo společnosti MY DVA, zabývající se výrobou kancelářského, školního a kovového nábytku, je další dokončenou stavbou mladého brněnského studia Chybik+Kristof Architects & Urban Designers. Jednopodlažní objekt nevalné estetické kvality získal novou, snadno zapamatovatelnou tvář tvořenou více než devíti sty černými plastovými sedáky.\nAbstraktně pojatá fasáda zároveň funguje jako reklamní poutač na firmu samotnou. Jednoduchou úpravou interiéru vznikl také nový flexibilní showroom, ve kterém jsou prezentovány jednotlivé segmenty výroby ve specifických, tematicky laděných prostředích.\nVinohrady jsou jedním z posledních sídlišť postavených v Brně v polovině osmdesátých let minulého století. Samotný autosalon vznikl v devadesátých letech a je součástí linie komerčních budov lemujících čtyřproudovou ulici Žarošickou, které však do území nevnášejí žádnou kvalitu. Původní stav objektu byl technicky i morálně zastaralý a po formální stránce neodpovídal potřebám společnosti. Vzhledem k tomu, že se jednalo o dočasnou investici v režimu pronájmu a že firma již prostory využívala, řešení muselo být levné a rychlé. Zadání znělo jasně: „Udělejte to levně, ideálně zadarmo,“ vzpomínají architekti Ondřej Chybík a Michal Krištof.\nSpolečnost MY DVA patří mezi přední tuzemské dodavatele kancelářského, školního a kovového nábytku, zaměřuje se také na návrhy a realizaci interiérů administrativních a vzdělávacích budov, včetně atypických prvků. Volba materiálu, který s vynaložením minimálních finančních prostředků a s maximálním efektem zhodnotí původní objekt, proto logicky směřovala do výroby. Bez větších zásahů do exteriéru je stavba obložena jednotným výrobkem – plastovým sedákem v černé barvě v ceně zhruba 80 Kč/kus. Tím vzniká abstraktní textura, která bez dalších reklamních prvků jasně vypovídá o tom, co se děje uvnitř. „Jedná se o základní formu interiérové židle Vicenza, kterou investor standardně dovává, s tím rozdílem, že jako materiál byl použit černý granulát pro venkovní použití – je tedy odolný proti vlivům počasí, zejména UV záření.“ popisují architekti. Jednotlivé sedáky jsou upevněny na konstrukci z ocelových profilů kotvených na fasádu. V případě mechanického poškození lze konkrétní kus snadno vyměnit za nový, také čištění fasády lze provádět jednoduše – jednou až dvakrát do roka wapkou.\nDruhou rovinou návrhu je interiér, který sestává ze dvou částí: showroomu a kanceláří se zázemím pro zaměstnance. Vnitřek stavby byl kompletně očištěn, prezentační prostor showroomu, který vznikl zvětšením původní vstupní haly v centru dispozice, je vymezen polykarbonátovými příčkami, podlaha je sjednocena bílou stěrkou, na stropě je ponechán pohledový beton a veškeré nové instalace jsou vedeny viditelně. Do takto abstrahovaného prostoru jsou vloženy tři kruhové galerie reprezentující tři odlišné segmenty výroby – školní nábytek, kancelářský nábytek a designové kusy. Kruhové výřezy jsou vymezeny bílými textilními závěsy na celou výšku prostoru, které lze dle potřeby uzavřít, nebo ponechat otevřené. Interiér výřezů představují tři odlišná prostředí, kde materiál podlahy, způsob osvětlení i barva světla jsou zvoleny tak, aby odpovídaly přirozenému prostředí, pro které je nábytek určen. Meziprostory je možné vyplňovat různými solitéry, lze je využívat jako konferenční místnost zaměstnanců nebo k posezení s klienty. Celý prostor funguje na principu galerie, kterou je možné jednoduchým způsobem přizpůsobovat aktuálním potřebám. Kanceláře pro zaměstnance jsou zachovány stávající po obvodu stavby a jsou sjednoceny šedým kobercem a bílou výmalbou.\nVložil: Petr Šmídek, 26.03.17\nNávštěvnost: 15427 čtenářů\npochvala marek obtul 27.03.17 07:30\nudrzitelnost Michal Kralovič 27.03.17 10:52\ncool karin kalmusová 28.03.17 08:46\njj filip medek 28.03.17 14:02\nUavava Roman Fiala 30.03.17 10:26


Sexy tanečnice, racing simulátory a nebezpečně rychlá auta v Ostravě uvedou premiéru Rychle a zběsile 7 | Severní Morava\nÚvodní strana » Aktuality » Událo se » Sexy tanečnice, racing simulátory a nebezpečně rychlá auta v Ostravě uvedou premiéru Rychle a zběsile 7\nTěšit se můžete těšit na vystavená rychlá auta, sále také Racing 3D Simulátor, který bude umístěn před kinosály ve Forum Nová Karolína, kde si můžete vyzkoušet řídit toto auto a zasoutěžit si tak o zajímavé ceny. V místě konání zpestří program svým vystoupením sexy tanečnice, hudba a další doprovodný program, tak abyste si připadali, že jste součástí filmu. Veškeré aktivity budou probíhat v době od 12 do 20 hodin a to již tuto neděli 5. dubna!\nVe filmu hlavní hrdinové stihli prožít a přežít neuvěřitelné věci, což se bohužel o představitelovi Briana O’Connera, jednoho z klíčových hrdinů filmu kterého ztvárnil Paul Walker, říci nedá. Jeho tragická autonehoda zásadně ovlivnila natáčení. Producent a herec Vin Diesel potvrzuje, že tenhle díl je věnovaný jeho památce, přesto především zůstává zábavnou adrenalinovou akční jízdou, která ságu posune zase o trochu dál a výš. „Chtěli jsme vzdát Paulovi poctu, ale přitom udržet kontinuitu příběhu. Bylo to hodně složité, stálo mě to spoustu bezesných nocí, ale hlavní je výsledek a ten vás nemůže zklamat,“ slibuje Diesel.\nSamotná premiéra filmu je naplánována na 2. dubna a není vhodný pro děti do 12 let.


Recenze a zkušenosti: Ruční zemní vrták - 70 mm | eshop Kamír\n> Dílna, kancelář... > Zahradní technika > Zemní vrtáky > Ruční zemní vrták - 70 mm\nRuční zemní vrták - 70 mm\nObjednací číslo: 33421\nJan - 12.5.2020\nVrták 70mm je bytelný, závit je dobře přivařen a ze silného plechu. Vrtáno 30 děr do hloubky závitu bez poškození.\nMohl by být ostřejší, ale to za tuhle cenu nelze očekávat.\nDěkuji za rychlé vyřízení objednávky - večer jsem objednal, druhý den ráno odesláno a další den u mne (PPL).\nVratislav Kašpar - 26.9.2019\nVrták zemní ruční (váha 1,82 kg, délka neuvedena) jsem neobdržel, firma PPL odmítla již podruhé dodat zboží na sjednané místo odběru se zdůvodněním cituji z důvodu plné kapacity výdejního místa nebo překročených rozměrů zásilky bohužel nemohl být Váš balík do výdejního místa doručen.\nVrták je pravděpodobně dobrý, ale chybu spatřuji na straně firmy KAMIR&Co, protože nedokáže řádně vyjasnit smluvní vztahy s přepravcem PPL. Požádal jsem o vrácení předem zaplacené ceny zboží.\nKarel - 14.5.2019\nRychlévyřízení, skvělá komunikace\nIvo - 4.1.2019\nvyvrtáno cca 30 děr, pořád funkční\nParádní věc, v jednoduchosti je krása. Do 3minut hotová díra ( podle půdy)\nJana Kleinová - 22.4.2014\nsuper pomocník při stavbě ohrad.\nNechce vrtat sám :D


Pražské ulice ožijí Zpěvomatem - Pražský patriot\nPražské ulice ožijí Zpěvomatem\nPraha 1, Praha 2, Praha 5,\nTradiční akce Zpěvomat, při níž skupiny zpěváků pod vedením lektorů zpívají na přání v ulicích a na náměstích Prahy, se odehraje v pondělí 13. září. Osmý ročník rozezpívá Tylovo, Karlovo, Jungmannovo náměstí, Anděl a náměstí Republiky.\nSkupinky zpěváků budou letos zpívat pod vedením jazzmanek Marty Kloučkové a Petry Ernyei, herce a skladatele Jana Matáska, herečky a muzikantky Gabriely Vermelho i zpěvačky a skladatelky Ridiny Ahmedové.\nZpěvomat čili nástroj s lidským hlasem a srdcem i letos také hledá hudební nadšence, kteří by si chtěli zkusit zpívat na veřejnosti a svým uměním zdarma těšit kolemjdoucí. Více informací najdou zájemci na stránkách www.hlasohled.cz.


Cannafest klepe na dveře - Pres.UPmedia.cz\nCannafest klepe na dveře\nNapsal(a) Karolína Foitlová\n28. 10. 2014 22:05\nJiž popáté je tu Cannafest! Mezinárodní festival plný konopí a léčivých bylin mohou zájemci opět navštívit na Výstavišti Incheba v Praze - Holešovicích. Akce potrvá od 7 do 9. listopadu.\nVystavovatelé nabídnou hnojiva a semena, kuřácké potřeby i vaporizéry, které slouží k efektivnímu získávání účinných látek z bylin bez přítomnosti škodlivin. Najdou se tu také výrobci kosmetiky, oblečení a potravin, dále média zabývající se konopnou osvětou nebo instituce sdružující firmy, jež využívají konopí v medicíně a bojují za jeho legalizaci. Návštěvníci se mohou rovněž zúčastnit mnoha soutěží, workshopů či koncertů. Shlédnout mohou i tematicky zaměřené filmy. Nebude chybět konopný catering a Smoking Chillout Zóna, která poslouží k relaxaci, posezení a poslechu hudby vybraných dýdžejů.\n„Na začátku byl pouze Cannafest, a tak jsme mohli používat podtitul První mezinárodní konopný veletrh v ČR," říká o vzniku festivalu organizátor Lukáš Běhal. „Musím říct, že za celou dobu veletrhu jsem se setkal pouze s nadšenými ohlasy, všichni se veletrhu v Čechách chtěli zúčastnit,“ dodává. Po posledních, velmi úspěšných, třech ročnících organizátoři očekávají ohromný zájem. V roce 2013 Cannafest předčil Spannabis, světový konopný veletrh, konající se v Barceloně a představil rekordní počet vystavovatelů z jednadvaceti zemí.\nVstupenky jsou již v předprodeji prostřednictvím sítě Ticket Portal, k dostání budou také na místě. Cena jednodenního vstupného činí dvě stě korun, třídenního pak tři sta padesát.\nAkce je vhodná pro všechny, kteří by chtěli inovovat své poznatky týkající se konopí. Více informací na stránkách Cannafest.cz.\nZdroj perexového obrázku: Legalizace.cz\nNaposledy upraveno: úterý, 02 prosinec 2014 21:49\nNejnovější od Karolína Foitlová\nRáj kamiónů: Dočkají se někdy Bučovice obchvatu?\nKdyž točíte vlastní film, naučíte se i hodně věcí okolo, říká autorka motivačního dokumentu Denisa Gumbírová\n„To není práce, to je život,“ říká tanečník Lukáš Cenek\nRecenze: The Road Within - Cesta tří šílenců\nVíce z této kategorie: « Marvel odhalil své velkolepé plány Další hrdina Marvelu obsazen. Dr. Strange si zahraje Benedict Cumberbatch »


Jak na dlaždicekrbové římse--krby\nJak na dlaždicekrbové římse\nkrb může býthlavním kontaktním bodem v každé místnosti , přináší teplo a architektonické zájem prostoru . Pokud váš římsa je zastaralé , nebo prostě není podle vašich představ , můžete použít dlaždice jako přijatelnou a poměrně jednoduchý způsob, jak vytvořitvlastní vzhled vašeho touží . Dlaždice lze použít pro libovolný rozsah dekorativních efektů . Například , velké , břidlicové obklady mít dramatický , moderní prohlášení, ve svém pokoji , zatímco terakotové dlaždice můžete přidat rustikální , jihozápadní kouzlo . Věci, které budete potřebovat klipart Deska\nhouba < br > Překližka ( volitelně )\nPřipravte povrch vašeho krbu . Pokud jsou obklady na dřevěnou římsu , stačí jednoduše písku dolů vaší oblasti s hrubým smirkovým papírem o zrnitosti . Postupujte otřením čistou plochu s teplým , vlhkým hadrem . Vyplňte všechny trhliny nebo díry na nehty s dřevěným plnivem a nechte zcela vyschnout broušení . Pokud jsou obklady na cihly , hrubý ažpovrch s bočním bruskou odstranit barvu a abymalta snadněji uplatňovat . Pokud váš římsa je již dlažba , odstraňte předchozí deska s páčidlem a paličkou . Obrousit prostor vytvořit rovný povrch .\nZačněte od středu vašeho krbu rozhodnout o uspořádání vaší tašky . Možná budete chtít , aby to viset rovně , nebo pod úhlem . Chcete-li vytvořit mozaikový efekt , použijte menší dlaždice vytvořit požadovaný vzor . Nakreslete rozložení a vyrobit si potřebné rozměry pro všechny potřebné řezy . Plánování s předstihem bude minimalizovat škrty , budete muset učinit , což také minimalizuje plýtvání dlažba.\nUdělej si svůj škrty mokrou pilu . Používejte ochranné brýle , aby se vyhnuli jakékoliv nečistoty letět do očí a přitom vaše řezy .\nMix si maltu v kbelíku podle pokynů výrobce . Pokryj svou hladítkem s maltou a pokrývají část vašeho krbu . Opět začněte od středu , aby se ujistěte, že vaše dlaždice design je symetrická . Pomocí stěrky a špachtle také na pokrytí nákladů na zadní straně vašeho dlaždice , jako kdyby jste byli šíření máslo na toustu . Umístěte dlaždice na místo a pevně přitiskněte .\nPokračujte , dokud římsa je pokryta . Umístěte distanční mezi vaše dlaždic podle potřeby , aby se vaše vzor konzistentní a profesionální - vypadající . Pro zajištění své dlaždice na místě , můžete použít kus překližky jako hmotnost . Pokud je to možné , upněte pevně na svém místě bez praskání dlaždic . Nechte zaschnout po dobu 24 hodin .\nMix svůj spárovací hmoty , jak je uvedeno na obalu . Použijte svůj hladítkem na pokrytí nákladů na povrchu vašich tašek s maltou . V případě potřeby použijte prst k vyplnění mezery mezi svými dlaždicemi . Použít liberální množství malty , otřel se přebytek s mokrou houbou as you go spolu . Nechte zaschnout po dobu alespoň 24 hodin, nebo jak je uvedeno na obalu .\nPředchozí:Co jeHearth na krbu ?\nDalší:Jak obnovit staré krby\n· Jak diagnostikovat termostat problémy\n· Co jevzdálenost od kamen potrubí ke stropu\n· Krb základové Požadavky\n· Domácí Palivové dřevo Regály\n· DIY Jak nahradit zrezivělý komínu\n· Jak si vyrobit Hearth Pad pro Corn sporák\n· Jak Zavřete krbové stavebnice s sádrokartonu\n· Jak změřit Rank Palivové dřevo\n· Jak Routekouřovod doma\n· Typy kamna na dřevo a Krby


Chci ověřit listinu pro použití v zahraničí (apostilla) - Portál justice\nJUSTICE.CZ PRO VEŘEJNOST Chci ověřit listinu pro použití v zahraničí (apostilla)\nV některých případech Vám postačí ověření takzvanou apostilní doložkou. Seznam těchto států naleznete zde. V ostatních případech musíte listinu nechat opatřit vyšším ověřením (takzvanou superlegalizací). V tomto případě ji ověříte nejprve na Ministerstvu spravedlnosti a následně na Ministerstvu zahraničních věcí. Nakonec necháte listinu ještě ověřit zastupitelským úřadem cizího státu, ve kterém má být dokument použit, vykonávajícím působnost pro ČR. Kontakty na tyto úřady naleznete zde.\nListiny vydané nebo ověřené soudy, včetně listin vyhotovených a ověřených notáři a soudními exekutory. Ministerstvo ověřuje také listiny vydané soudním znalcem. V tomto případě je však nutné, aby byla listina opatřena razítkem a doložkou příslušného krajského soudu potvrzující, že znalec je zapsán v seznamu soudních znalců. Ministerstvo spravedlnosti může také ověřit výpisy z obchodního rejstříku vydané přímo rejstříkovým soudem nebo notářem.\nosobně na pracovišti pro ověřování listin v úředních hodinách: Na Děkance 3, 128 10 Praha 2\nPři vstupu do budovy se musíte prokázat dokladem totožnosti. Připravte si listinu, kterou chcete ověřit, a také potřebný počet kolků.\nPřiložte potřebný počet kolkových známek (volně vložte do obálky) a vlastní listinu, která má být ověřena. Náklady na zaslání ověřených dokumentů hradí Ministerstvo spravedlnosti. Listiny lze zaslat i do zahraničí.\nZa ověření jednoho razítka apostilní doložkou zaplatíte 100 Kč ve formě kolkové známky. Za vyšší ověření jednoho razítka zaplatíte 30 Kč ve formě kolkové známky.\nDostavíte-li se k ověření osobně, až deset listin ověříme na počkání. Žádáte-li více než deset ověření, na termínu vyhotovení se s Vámi domluvíme individuálně. V případě korespondenční žádosti je zákonná lhůta pro vyřízení třicet dní od obdržení žádosti. Obvykle se však pohybuje v rozmezí deseti až čtrnácti dní.