Манджа с грозде – Page 3 – Stories from The Ink Factory\nЩастието не идва от IKEA\nMarch 11, 2014 March 12, 2014 Vanina\nЩастието не идва от IKEA. Прилежно подредени в кашон, с инструкции за сглобяване, идват само стелажите в домовете ви. В истинския живот понякога етажерката не пасва на дивана, но това е ок, защото щастието е много по-достъпно от IKEA, във всякакъв смисъл. [..]\nМанджа с грозде,Отклонения#100happydays щастие3 Comments\nMarch 5, 2014 May 6, 2014 Vanina\nПровокирана от една статия и един читател, размишлявам над въпроса бих ли се върнала отново към работата на свободна практика. Най-общо отговорът ми е не, но има моменти, когато ми иде да трясна вратата на офиса и никога да не се върна повече там. […]\nМанджа с гроздеfreelance work,работа на свободна практика3 Comments\nMarch 4, 2014 Vanina\nДами и господа, уважаеми рекламодатели,\nПредставяме ви предложение, на което не можете да откажете: новият блог на Хари. Хари е бухалът от бюрото ми и понякога изригва с простоти, друг път – с мъдрости. Както дойде. […]\nМанджа с грозде,Ревюблог,бухал,ХариLeave a comment\nЖивотът преди и след летището\nFebruary 1, 2014 February 1, 2014 Vanina\nЧовешкият род има генерален проблем с това да изразява мислите си. Понякога казваме “на работа е гадно”, а всъщност мислим “имам нужда от генерална промяна в живота си”.\nМанджа с грозденавици,промяна2 Comments\nJanuary 31, 2014 January 31, 2014 Vanina\nДнес разсъждаваме за Холандия, кафето с приятели и носталгията.\nМанджа с грозде,ОтклоненияBagels&Beans,носталгия,принцеса Беатрикс,Холандия1 Comment\nДванайсет процента език\nJanuary 19, 2014 January 20, 2014 Vanina\nВ началото на годината си смених работата и все още се адаптирам, свиквам с новите парадигми и страдам за прекрасните си колеги от предишната ми работа. Не че новите не са готини, напротив – просто не ги познавам още толкова добре, че да ги обичам колкото обичах Хепи Корнъра. Силно се надявам, че с времето\nЯмбол е градА!\nOctober 10, 2013 November 24, 2013 Vanina\nДами и господа, на вашето внимание – предизборен разкош от Ямбол.\nМанджа с гроздекмет,предизборен клип,предизборна кампания,ЯмболLeave a comment\nAugust 27, 2013 April 16, 2015 Vanina\nНачи, понякога попадам в ютюб на неща, които ме просълзяват, докато цвиля от смях. Споделям ти и на тебе едно такова нещо, защото трябва да му се даде гласност, не е редно инак просто. Не бързай да натискаш play, де, чакай да ти разкажа първо и да те подготвя, щото може да си на работа\nChampagne, Caviar, Cocaine\nAugust 19, 2013 August 19, 2013 Vanina\nСлушам едно момче от Брайтън. Мисля за други две момчета от Брайтън – в единия се влюбих аз, а другият се влюби в приятелката ми, ама това се случи отдавна и в Гърция, на морето. Летни неща, какво да ти кажа. С какво ги хранят в тоя Брайтън?! Иначе темата на деня е ‘Champagne,\nAugust 17, 2013 Vanina\nПо-рано днес с Иван се помотахме по магазините. Купихме си всякакви неща, аз забърсах един чудесен потник и някакви панталони в Waikiki (разпродажбата им още тече и имат прекрасни парцалки на смешни цени), но пак не успях да си намеря overnight bag – чанта, в която да си събирам лаптопа, пижамата, чифт дрехи и малко\nУдивително е как все повече и повече неща отиват на стената ми във фейсбук, вместо да дойдат тук. Добре де, може би е съвсем естествено развитие на нещата, но аз всеки път се удивлявам, когато се сетя за това. Прави ли ни фейсбук по-лоши писатели, или напротив – учи ни да бъдем кратки и съдържателни?\nMarch 24, 2013 March 24, 2013 Vanina\nВсичко започна съвсем невинно, с поръчката на комплект нови мебели. По план мебелите трябваше да бъдат доставени и сглобени наведнъж, в уговорен ден и срещу дебело заплащане. После денят беше променен. После още веднъж. При последната промяна се оказа, че мебелите ще бъдат донесени в един ден, а сглобени – в друг, а именно –\nMarch 23, 2013 Vanina\nЛюбовта на българина към найлоновите торбички е потресаваща и неоспорима: нашенец без торбичка е като казак без водка, като французин без барета или като нюйоркчанин без такси: не че не може без ценното си средство за пренасяне на неща, но просто няма да е същият. Българинът носи – и носи по много. Понякога успявам да\nФейсбук неща и един имейл\nMarch 18, 2013 Vanina\nТия дни много забравям да блогвам тука, най-вече заради шестте ми тайни блога, и също защото много работя. По този повод ще излогорея тука всичко, което съм имала намерение да ти споделя наскоро. 1. Как се пишат мейли до клиенти Ето така: 2. Най-смешният човек във Фейсбук Най-смешният човек във Фейсбук не е Zhelyo от


Напрежение в Лондон: Полицията разпръсна българи, които не успяха да гласуват (ВИДЕО) - BG VOICE\nИзборният ден в Обединеното кралство завърши с напрежение, след като в една от секциите в Северен Лондон – Палмърс Грийн – останаха около стотина българи, които не можаха да упражнят правото си на вот.\nПо закон секциите трябваше да затворят в 20:00 часа местно време (22:00 часа българско време).\nНо в края на изборния ден все още на опашката имаше около 150 души, които бяха твърдо решени да пуснат техните бюлетини, дори и ако трябва да останат до сутринта.\nИ макар че секцията удължи работата си с един час, но и това не помогна особено за намаляване на бройката. Така около 100 души не можаха да упражнят правото си на глас.\nНашите сънародници останаха разочаровани, след като бяха чакали повече от 3 часа.\nНакрая бе извикана полиция, която на практика сложи точка на спора, като помоли хората да се разотидат и да отправят техните оплаквания към българското посолство.\nПрез целия ден интересът на нашите сънародници във Великобритания да гласуват беше огромен, като пред почти всички 35 секции имаше опашки. Тази година на острова бяха разкрити едва 35 секции, тъй като Обединеното кралство вече не е част от Европейския съюз.\nОще по тематаИзбориЛондоннапрежениесекции\nРекордна избирателна активност във Финикс, Аризона\n5000 българи живеят във Финикс


Развитие на новородени | Компетентно за здравето на iLive\nReflex Moro при новородени\nКакви са рефлексите и защо се нуждаят от новородено бебе? Когато бебето е в утробата, условията за него са доста благоприятни. Но когато се роди дете, той трябва по някакъв начин да се адаптира към условията на околната среда.\nМоторната активност на детето: модели на формиране\nРазвитието на двигателните области на детето е един от най-забележителните и изненадващи трансформации, според богатството на възраст от явления - от очевидните ограничения на двигателя и безпомощността на плода и новороденото до най-високите нива на спортна екипировка, музикално-артистична креативност.\nСоциално развитие на детето\nВ допълнение към процесите на растеж, развитие и биологично съзряване, детето преминава през сложен път, който може да бъде обозначен с термина "социализация" или социално развитие на детето.\nРанно развитие на деца под една година\nРодителите винаги се радват, когато наблюдават как детето им се развива, когато видят първите си успехи. И всеки от тях трябва да разбере, че ранното развитие на децата под една година играе много важна роля за успешното формиране на физическото и цялостното развитие на бебето.\nВсички хора са различни и дори не са различни по характер и възприятие на света, но има различия във външния вид: различна форма, височина и тегло.\nРанно развитие на детето\nСмята се, че ранното развитие на детето е много важно, защото, започвайки с първия месец от живота, неговата буйна стъпка подобрява възприятието, паметта, вниманието, мисленето. Докато децата посещават училище, те вече знаят огромно количество информация.\nКакво да направите, когато едно дете е на 11 месеца?\nАко детето ви е на 11 месеца, това е почти една година, той вече знае, разбира и дори е способен на някои независими действия. В допълнение, детето започва да комуникира със света на възрастните, макар и да не е ясно, с помощта на жестове и изражения на лицето, колкото и да е кратко и достатъчно конкретно.\nДете на възраст 9 месеца\nДете на 9 месеца е дете, което се стреми към независимост. Той се превръща в истински пиянство, независимо от това, което прави, пълзи, се движи по периметъра на леглото или играе.\nДете 1 месец: развитие и грижи\nДете на 1 месец е дългоочаквано малко чудо, което, освен радост, носи много проблеми и тревоги за новоизлюпените родители. Мама се притеснява буквално за всичко - независимо дали правилно храни бебето, дали се развива нормално, дали има достатъчно мляко и сън за детето, какъв трябва да бъде режимът и т.н.\nКакво да правим, когато едно дете е на 5 месеца?\nАко вашето дете е на 5 месеца, развитието му продължава и вече многостранно, а не само във физиологичната област. Първите звукови съчетания, активна комуникация с родителите чрез мимики и жестове, за кратко десетминутна самостоятелна игра, добре развити алчен рефлекс, способността да разпръсне хлопките и желанието да се счупи любимата си книга - това не е пълен списък на умения и способности, които са нужни от пет месеца бебето.


Бодуров е №1 на ЦСКА за сезона - Труд\nЧетвъртък 02.07.20 / 22:00\nЧетвъртък / 02.07.2020 / 22:00\nБодуров е №1 на ЦСКА за сезона\nНационалът Николай Бодуров е футболист №1 на ЦСКА за миналия сезон. Традиционно клубът се допита до своите фенове, които да определят най-заслужилия. В анкетата на официалния сайт са участвали повече от 5000 души. Бодуров е получил 26 процента от вотовете. На второ място остава португалецът Тиаго Родригес. На следващите две места се наредиха още двама български национали – Иван Турицов и Кристиян Малинов. Останалият трети Турицов е юноша на клуба и е титуляр от началото на календарната година.\nИталианският спортен директор Кристиано Джарета демонстрира огромна отдаденост към „червения“ тим. В своя профил в социалната мрежа „Инстаграм“ той призна, че започва своя 34-и сезон във футбола. „Въпреки многото време всяко начало е много вълнуващо, а адреналинът и ентусиазмът са огромни – написа Джарета. - Новото предизвикателство е да издигнем ЦСКА на още по-високо ниво. Всички заедно можем да го направим.“\nДжарета бе назначен на директорски пост на „Българска армия“ този сезон и има основна заслуга за селекцията. За първи път от години почти всички нови започнаха в ЦСКА още с първата тренировка.\nВ същото време в София адвокатите са в бойна готовност по казусите за строеж на „Българска армия“. ЦСКА гарантира на „зелените“, че нито едно дърво няма да бъде отсечено и всички дейности ще бъдат в отдавна направените граници на арената. Феновете пък са готови на протести, ако тъй наречените „еколози“ продължават да правят проблеми.


Манастир Света Богородица, Бургас\nНачало // За Бургас // История // Манастир Света Богородица, Бургас //\nМанастир Света Богородица се намира между квартал Меден рудник на град Бургас и село Горно Езерово. Местността е известна още като АЯЗМОТО, и там са "хванати" водите на седем лечебни извора.\nИнтересен подход по желание на игуменката е да се изградят 40 параклиса на най-тачените светии.\nСпоред запознати основите на светата обител са в ачалото на 12-ти век, като е построена в близост до предишно тракийско светилище. В специално отделение на манастира са лекувани душевно болни. В днешния си ви манастирът Света Богородица датира от 1982г. Манастирът е изграден върху седем лековити извора, които още от тракийско време са привличали болни от различни краища. Лековитите извори са разположени на по-малко от 100 квадратни метра, но въпреки това притежават съвършено различен химичен състав и лечебни свойства.\nМанастирът Света Богородица се състои от 2 църкви, 40 параклиса и жилищни сгради, като целият комплекс е поддържан единствено от майка Серафима. От скоро Поморийският манастир е изпратил един от своите монаси, за да помага на монахинята. Множеството параклиси, посветени на християнски светии, са изключително впечатлителни с красотата и разнообразието си. Параклисите са постепенно изградени от самата майка Серафима, която се заема с това дело още от пристогането си в манастира преди около 25 години.\n(разкази на обитателите на манастира и интернет)\nТази статия е разглеждана: 8390 пъти


Фирма отнесе солена екоглоба - Търговище\nФирма отнесе солена екоглоба\nРегионалната инспекция по околната среда и водите в Шумен наложи наказателно постановление за имуществена санкция от 10 000 лева на „Родна индустрия – 91“ ЕООД - Попово.\nГлобата е на основание на чл. 164 ал. 1 от Закона за опазване на околната среда за това, че дружеството не е изпълнило няколко от условията, заложени в комплексното разрешително за експлоатация на Инсталация за производство на керамични тухли.\nИзвършено е нерегламентирано складиране и ползване на “дърва“ и „слънчогледова люспа“, които не са горивата, разрешени за употреба на дружеството.\nРадио Шумен Търговище глоба предписания разрешително РИОСВ фирма\nБлаготворителна изложба базар „Цветните хора“, организирана от Комплекса за социално развитие, бе открита в Търговище. Изложени са повече от сто експоната, изработени от хора с увреждания. Според ръководителя на комплекса Златка Иванова, художествената работа на хората с увреждания и изработването на подобни сувенири се отразява изключително..\nпубликувано на 15.07.20 в 12:45\nПродавачка в супер с COVID-19\nПродавачка в хранителен магазин в Търговище е дала положителна проба за коронавирус. 48-годишната жена е приета в събота в Инфекциозното отделение на МБАЛ - Търговище със съмнения за дясностранна пневмония, съобщи за БТА областният управител и председател на Щаба за борба с разпространението на COVID-19 Митко Стайков. Жената е почувствала..\nпубликувано на 14.07.20 в 13:53\nДеца и кмет в екоакция\nАкция за почистване в парка „Борово око“ се проведе днес в Търговище. Инициативата е на децата от частна образователна школа и се реализира с подкрепата на Общината и Общинското предприятие БКС. В почистването се включиха 30 деца на възраст от 7 до 8 години. Към тях се присъединиха кметът д-р Дарин Димитров и директорът на БКС инж. Недялко..\nпубликувано на 14.07.20 в 12:57\n61 с COVID-19 в Търговище\n61 души са регистрирани с COVID-19 в Търговищка област в настоящия момент, съобщават от РЗИ в областния център. Под наблюдение в момента са общо 500 души. 299 от тях се наблюдават от общопрактикуващите лекари, останалите – от здравната инспекция. Броят на карантинираните е най-голям в Търговище – 214. Най-малко са в община..\nпубликувано на 14.07.20 в 10:39\nНагради за съвестни данъкоплатци\n40 награди бяха разпределени в днешния жребий за стимулиране на данъкоплатците в Търговище, съобщават от местната администрация. Предметните награди за домакинството се раздават от общинското ръководство (след жребий) на хората, платили целия годишен размер на данъците върху превозните средства и недвижимите имоти, както и такса смет. Наградите..\nпубликувано на 09.07.20 в 15:54\nЕдин милион за три социални центъра\nПърва копка за изграждането на нова социална инфраструктура беше направена днес в Търговище. По проект по Оперативната програма „Региони в растеж“ ще бъдат разкрити три нови звена. Дневният център за подкрепа на деца с увреждания и техните семейства ще бъде обособен на 3-тия и 4-тия етаж в съществуваща сграда за интегрирана услуга на улица..\nпубликувано на 09.07.20 в 12:36


Изложбата “Palais Potemkine” и в София\nВчера,19 май, в Национална Галерия (Царския Дворец) бе официалното откриване на изложбата “Palais Potemkine” (Палат Потьомкин), организирана от „Перно Рикар”...\nВчера,19 май, в Националната галерия официалното бе открита изложбата “Palais Potemkine” (Палат Потьомкин), организирана от „Перно Рикар” /в София до 20-ти август/. Тя представя селекция съвременно изкуство на артисти, номинирани или носители на Наградата на Фондация „Рикар“.\nВ откриването участие взеха Н. Пр. Ерик Льобедел, посланик на Франция в България, Слава Иванова, директор на Националната галерия, Колет Барбие, директор на Фондация Рикар, Мирослава Симова, изпълнителен директор на Перно Рикар България и Емил Урумов, куратор на „Palais Potemkine“.\nСелекцията от включени артисти включва следните имена: Mathieu K. Abonnenc, Bertille Bak, Stéphane Barbier-Bouvet, Julien Bismuth, Cyprien Gaillard, Louise Hervé & Chloé Maillet, Stefan Nikolaev, Lili Reynaud-Dewar, Jimmy Robert, Bruno Serralongue, Marie Voignier, а изборът им е мотивиран от многообразието на темите, които ги вълнуват и преодоляването на всякакви географски, стилистични или тематични граници. Техните изследвания и сътрудничество ги отвеждат до страните от бившия Източен блок, отвъдморските територии, бившите колонии, градски или отдалечени райони във Франция и по света.\nВ рамките на изложбата ще бъдат включени пърформанси и програма от разговори, въведение в съвременното изкуство: Потьомкинови села, по света и у нас в сътрудничество с фондация OPEN ARTS Foundation и SARIEV GALLERY Contemporary.\n„За нас от Перно Рикар, реализацията на проекти, като тази изложба, е пряко свързана с мотото на компанията ни -“Сreateurs de conviviаlite“. То изразява нашето желание да популяризираме културата на споделяне – не само на приятни моменти, но и на идеи и ценности. „Палат Потьомкин“ е един от многото актове на Перно Рикар България да насърчава и подпомага достъпа до качествено съвременно културно съдържание, да развива проекти от сферата на изкуството и да насърчава художественото сътрудничество между артисти в унисон с ценностите и дейностите на нашата компания по целия свят.“, коментира старта на изложбата Мирослава Симова.\nОснована през 1999 г., наградата на Фондация „Рикар“ е първото отличие за млади таланти в сферата на съвременното изкуство и една от най-престижните подобни награди в Европа. Всяка година фондацията отправя покана към независим куратор, който да организира изложба, представяща работата на съвременни артисти от френската сцена. Жури, в чийто състав влизат колекционери, директори на музеи и куратори от предишни издания, присъжда награда на един от участниците - закупуване на негово произведение, което след това се дарява на Centre Pompidou и се представя в постоянните му колекции, както и във финансирането на проект на лауреата в чужбина.\nКуратор на „Palais Potemkine“ е българинът Емил Урумов, който живее и работи в Париж. Настоящите му изследвания и бъдещи интереси включват политическата природа на изложбените пространства, пропускливостта между ролята на куратора и артиста, нестабилната форма на кураторството, връзката език - изкуство и контекстът, който съпътства съвременните изложби, като писането на критика и информация за медиите.\nВсяка събота от 4 до 5 следобед изложбата ще има специален тур със студенти от Национална Художествена Академия. Тук можете да откриете цялата програма, а екипът на ViewSofia успя преди това да си побъбри на „ти” с куратора й.\nV.S.: Какво ти се иска да кажеш на публиката на тази невероятна изложба, което трябва да се знае?\nЕ.У.: Това, че имах голямото желание в изложбата да има исторически български картини, но не можа да се случи, за което съжалявам. Разбира се имаме българско участие в лицето на Стефан Николаев, който живее и твори в Париж от 25 години. Той участва в нея и като български, и като френски художник. Всеки месец е тук, продуцира и помага на други артисти. В събота, заедно с Бурино Сералонг, ще проведат беседа между 14 и 17 часа с ценителите на тяхното изкуство.\nV.S.: Как реши да бъдеш куратор?\nЕ.У.: Станах куратор по малко заобиколен път. Докато все още бях в Пловдив, се интересувах от фотография и заминах там с идеята да я изучавам. Да, следвах известно време визуални изкуства, в което имаше много неща, като медии, история и философия на изкуството, което е по-общо и изкуствоведско. И като цяло в тази сфера това ме заинтригува, което допълних с магистратура по наука на музеите. След което се насочих към професионално обучение в Париж 1, Сорбоната, с кураторство и организация на изложби. Интересува ме позицията на куратора като наблюдател, който не е артист, но е силната връзка между организацията на изложбата и артистите. И това ми е изключително интересно.\nФотографията разшири кръгозора ми, наистина, но докато се занимавах само с това, попаднах в конкретни кръгове, в които някак всичко достигна едно ниво и остана ограничено. А цялостната тема на изкуството е много по-отворена, широка и с по-голям поглед върху нещата.\nV.S.: Какъв ще станеш, като пораснеш?\nЕ.У.: Аз вече съм пораснал. Половината от живота ми мина във Франция. Надявам се, поне за момента това е професионалната ми амбиция, да продължавам с кураторските проекти на различни места.\nV.S.: Като отиде там, сам ли беше?\nЕ.У.: Да, абсолютно сам, с първоначалната идея да следвам 2-3 години, но нещата се развиха по друг начин, и останах.\nV.S.: Успя ли да намериш приятели във Франция?\nЕ.У.: О, да! Отначало беше до някаква степен трудно, но с университетската среда се запознах с много хора, а в арт-обкръженията имам много професионални приятелства, така че – напълно да.\nV.S.: А имало ли е промяна в поведението на французите, когато са разбирали, че си чужденец и откъде си?\nЕ.У.: Като култура французите са по-различни от нас. Да, думата „шувенизъм” произхожда от Франция. И – да, има я тази повърхностна дипломация и любезност, но бих казал, че по различен начин това е валидно за всяка една държава. Би било добре да се говори френски във Франция, наистина, но и с английски или жестикулации човек пак ще успее да се справи. Всичко е въпрос на вписване в друга културна среда, това е. За французите също някои неща, с които се сблъскват в България, макар и да е една доста любезна страна, са им трудни. Така че това е двустранно, просто е изразено по различен начин.\nV.S.: Къде е повече ТВОЕТО място?\nЕ.У.: Всяко място си има своите интересни или негативни неща. Париж, все пак, е един голям град, по-анонимен, скъп и е изключително интересно място за култура, защото има много културни институции и интригуващи хора. Но ми е много приятно да правя проекти и в България, като например кадъра на „Нощта на музеите” в Пловдив, е мой, кино „Космос” и др.\nV.S.: Мислиш ли да се връщаш в България?\nЕ.У.: Засега не, защото от професионална гледна точка намирам, че начинът, по който функционира изкуството, в България за съжаление е много дезорганизиран и няма достатъчно интерес, пари и донякъде ноу-хау. Поради което проектите се раждат по изключително труден начин.\nДжордж Клуни на черешата от зор!


Ако зодиите бяха супер модели\nПубликувано от Кр. Жекова на юни 05, 2015\nКрасиви, самоуверени и емоционални са картините на художникът Мустафа Сойдан. Творецът изпипва в дълбочина всяка своя картина, чрез технологии, цвят и голяма доза въображение. Мустафа Сойдан е творец изследващ едновременно откритата чувственост и прикритата мисъл. Как биха били изобразени 12 красиви жени от 12-те различни зодии? Какво излъчват те? Оставям на Вас да решите.\nизточник - mustafasoydan.com\nснимки - © 2014 Mustafa Soydan All Rights Reserved


Втори трейлър на "Валериан и градът на хилядите планети" на Люк Бесон - Popcorn Movies BG\nВтори трейлър на „Валериан и градът на хилядите планети“ на Люк Бесон\nPosted on март 30, 2017 by Данаил Найденов in Новини // 0 Comments\nОтдавна не бяхме писали за „Валериан и градът на хилядите планети“. Филмът на Люк Бесон с Кара Делевин и Дейн Дехаан излиза през юли, а вече е време да гледаме и втори трейлър, който дебютира онлайн снощи. Гледайте:\nИсторията ще разказва за Валериан (ДеХаан) и Лорелайн (Делевин) – специални правителствени агенти на човешката раса, замесени в мисии из цялата вселена. Валериан изпитва обаче не само професионални, но и чисто лични чувства към своята партньорка, която обаче продължава да не му обръща внимание. В един момент двамата са замесени в тайна мисия в междупланетарния град Алфа, където сериозна опасност дебне в тъмните ъгли на многомилионния мегаполис.\nНа нас ни звучи (и изглежда) доста окей. Надяваме се Бесон да си е взел забележка след поредицата скучни и еднообразни филми, които направи през последните години. Все още вярваме в него, независимо от сегашните обстоятелства.\nОсвен Дехаан и Делевин, във „Валериан и градът на хилядите планети“ участват още Клайв Оуен, Джон Гудман, Итън Хоук и Риана.


Библиотеката на Въглен връх. Скот Хокинс - Издателство Сиела\n» Книги » Библиотеката на Въглен връх\nКарълайн, окървавена и боса, вървеше сама по асфалтовия път с две платна, наричан от американците Шосе 78. Повечето библиотекари, включително и Карълайн, наричаха наум това шосе Пътят на Такос – в чест на мексиканското кръчме, до което понякога се измъкваха. „Гуакамолето наистина си го бива“ – спомни си тя. Стомахът ѝ закъркори. Дъбови листа, червеникаво-оранжеви и възхитително хрупкави, пращяха под стъпките ѝ. Дъхът ѝ излиташе на бели облачета във въздуха призори. Обсидиановият нож, с който беше убила детектив Майнър, се бе приютил на кръста ѝ, таен и остър.\n– Господи! – възкликна той. – Катастрофа ли е станала?\nГласът му бе топъл и загрижен – истинска загриженост, не хищническите преструвки, които пусна последният мъж. Тя го чу и разбра, че старецът гледа на нея бащински, като на своя дъщеря. Поотпусна се.\n– Не – отвърна, взряна в кучето. – Нищо подобно. Просто в плевнята положението беше тежко. Една от кобилите. – Нито плевня имаше, нито кобила. Ала по мириса на мъжа тя се досети, че той ще прояви състрадание към животните и ще разбере, че може да се занимават с нещо кърваво. – Трудно раждане, и за мен, и за нея. – Тя се усмихна жално и прокара ръце покрай тялото си и зелената коприна, сега почерняла и втвърдена от кръвта на детектив Майнър. – Съсипах си роклята.\n– Пробвай с клуб сода – рече мъжът насмешливо. Кучето поизръмжа. – Тихо, Бъди.\nНе ѝ беше съвсем ясно какво точно е „клуб сода“, но по тона му си личеше, че е шега. Не от онези, предизвикващи шумен смях, а израз на съчувствие.\n– Непременно – изсумтя тя.\n– Кобилата добре ли е? – Отново с истинска загриженост.\n– Да, нищо ѝ няма. И на жребчето също. Обаче беше тежка нощ. Разхождам се, та да си поизбистря главата.\n– Тука не си поплюват с възпитанието. – Това беше вярно.\n– Не. Благодаря, все пак. Къщата на моя Баща е ей нататък, не е далече. – И това беше вярно.\nПогледът на стареца се зарея за миг надалече – опитваше се да се сети откъде знае това име. Позамисли се и се отказа. Карълайн можеше да му каже и че би могъл да минава покрай Гарисън Оукс по четири пъти на ден цели хиляда години и пак да не го запомни, ала си премълча.\n– Ух... – изпъшка неопределено старецът. – Ясно. – Той плъзна по краката ѝ не точно бащински поглед. – Сигурна ли си, че не искаш да те закарам? Бъди, ти нали не възразяваш? – Той погали дебелото куче на съседната седалка. Бъди само гледаше диво и подозрително с кафявите си очи.\n– Нищо ми няма. Още си прояснявам мислите. Но благодаря. – Тя разтегна лице в нещо като усмивка.\n– Хубаво. – Старецът запали пикапа, потегли и я окъпа в топъл облак дизелови изпарения.\nТя стоя и гледа, докато задните му светлини изчезнаха зад един завой. „Стига толкова общуване за една нощ, мисля.“ Изкатери се върху стръмната скала и се шмугна в гората. Луната грееше и все още бе пълна. Сенките на голи клони затрепкаха върху белезите ѝ.\nСлед като измина горе-долу миля, тя стигна до дървото с хралупата, в която бе скрила халата си. Изтръска го от кората и го почисти възможно най-добре. Запази къс от окървавената рокля за Дейвид и изхвърли останалото, после се уви в халата и си сложи качулката. Обичаше тази рокля, допирът на коприната беше приятен, но грубата памучна тъкан на халата я успокои. Беше ѝ познат и това бе единственото, което я интересуваше в облеклото.\nНавлизаше все по-дълбоко в гората. Усещането от камъните под листата и боровите иглички под стъпалата ѝ беше хубаво, те успокояваха сърбежа, който дори не подозираше, че усеща. „Току зад хребета, който идва“ – помисли си тя. Гарисън Оукс. Искаше ѝ се да изпепели изцяло това място, но същевременно щеше да е някак си хубаво да го види пак.\nКарълайн и останалите не бяха родени библиотекари. Едно време – като че много отдавна – те си бяха съвсем истински американци. Спомняше си го малко от малко – имаше някаква си Бионична жена и друго нещо, което се наричаше Сладките с фъстъчено масло на „Рийс“. Един летен ден обаче, когато Карълайн беше към осемгодишна, враговете на Бащата тръгнаха срещу него. Бащата оцеля, както и Карълайн и шепа други деца. Родителите им – не.\n– Сега вие сте пелапи – рече Бащата. – Тази дума е стара. Означава нещо като „библиотекар“, а също и като „ученик“. Аз ще ви взема в своя дом. Ще ви отгледам като едно време, както са ме отгледали и мен. Ще ви науча на онова, което научих аз.\nКарълайн не беше неблагодарница и отначало се стараеше с всички сили. Нейните майка и татко ги нямаше, нямаше ги вече. И тя разбираше това. Сега си имаше само Бащата и отначало той сякаш не искаше кой знае какво. Ала домът на Бащата бе по-различен. Вместо бонбони и телевизия, там имаше сенки и древни книги, писани на ръка върху дебел пергамент. Те постепенно проумяха, че Бащата е живял много, много дълго. И нещо повече, в течение на дългия си живот бе овладял занаята да прави чудеса. Той можеше да призове мълния или да спре времето. Камъните му говореха по име. Теорията и практиката на тези умения бе подредена в дванайсет каталога – по един за всяко дете, както се оказа. Той искаше от тях само прилежание в учението, нищо друго.\nМаргарет трепери в тъмното десетина минути. Карълайн ѝ шушнеше въпроси, но тя не желаеше да отговаря, а вероятно и не можеше. Но сълзите на Маргарет бяха кървави и когато Бащата я издърпа обратно сред купищата книги, тя се подмокри. Това беше достатъчно за отговор. Карълайн често си мислеше как горещият амонячен лъх от урината на Маргарет се смеси с прашасалия мирис на стари книги, как писъците ѝ отекнаха из купищата. Точно в този миг тя за пръв път започна да проумява.\nСобственият каталог на Карълайн не беше ужасяващ, а по-скоро досаден. Бащата ѝ възложи да изучава езици и почти цяла година тя предано се бъхтеше над букварите. Но рутината я отегчаваше. През онова първо лято на нейното обучение, когато бе деветгодишна, тя отиде при Бащата и тропна с краче.\n– Стига вече! – заяви тя. – Достатъчно книги изчетох. Достатъчно думи знам. Искам да изляза навън!\nОт брега Бащата извика кошутата Иша, родила наскоро. Иша и малкото ѝ на име Аша, естествено, дойдоха като по команда. Аудиенцията започна с тяхната клетва за вярност към Бащата – много искрена и доста длъжка. Карълайн пропусна това. Хорското стелене пред Бащата вече ѝ беше страшно омръзнало. Пък и еленският език бездруго бе мъчен.\nЦяло лято Карълайн учеше заедно с благородните елени от долината. Това бе последното нежно време от живота ѝ и може би и най-щастливото. Наставлявана от Иша, тя тичаше все по-умело по пътечките долу, в гората, свеждаше се над падналия дъб, обрасъл с мъх, коленичеше да хрупа сладка детелина и да пие утринна роса. По това време собствената майка на Карълайн беше мъртва вече от около година. Единственият ѝ приятел бе пропъден. Бащата беше какъв ли не, но нежен – в никакъв случай. И затова, когато в първата мразовита нощ на годината Иша повика Карълайн да легне при нея и рожбата ѝ, за да се стопли, в душата ѝ избликна чувство. Тя не плака, нито прояви някаква слабост – не ѝ беше в характера, но пое Иша в сърцето си цяла-целеничка.\nСкоро след това зимата обяви, че е пристигнала с ужасна гръмотевична буря. Карълайн не се боеше от подобни неща, но при всеки проблясък на мълния Иша и Аша се разтреперваха. Трите вече бяха семейство. Бяха се приютили заедно под едни буки, Карълайн и Иша бяха сложили Аша между тях и я гушкаха, за да я топлят. Цяла нощ лежаха заедно. Карълайн усещаше треперенето на крехките им тела, усещаше ги как подскачат при всеки гръм. Опита се да ги успокои с ласки, но докоснеше ли ги, те се сепваха. Нощта изтичаше, а тя напрягаше памет, за да си припомни уроците на Бащата и да изрови думи, които биха могли да ги утешат – „спокойно“ би било достатъчно, или „скоро ще свърши“, или „утре сутринта ще има детелина“.\nНо Карълайн не беше залягала над уроците. Колкото и да се напрягаше, думите ѝ се губеха.\nТогава блесна мълния и Карълайн видя Дейвид. Той стоеше над нея върху един клон, на трийсетина стъпки над земята, и се усмихваше. От лявата му ръка висеше тежест, окачена на изящна сребърна верига. Без желание, на светлината на последните лунни лъчи, Карълайн плъзна поглед по цялата дължина на веригата. Когато отново блесна мълния, Карълайн се взря в угасналото око на Иша, нанизана заедно с малкото си на копието на Дейвид. Протегна ръка да докосне бронзовата дръжка, стърчаща от тялото на кошутата. Металът беше топъл. Дръжката леко трепереше под пръстите ѝ и усилваше слабия, притихващ пулс на Ишиното нежно сърце.\n– Бащата каза да се оглеждаш и ослушваш – рече Дейвид. – Ако бе намерила думите, аз трябваше да ги оставя да живеят. – После той отново дръпна веригата към себе си и измъкна копието от телата. – Бащата каза, че е време да се прибираш. – Той занавива веригата със сръчни, отработени движения. – Време е истинското ти обучение да започне. – И той отново се скри в бурята.\nКарълайн се изправи и остана самичка в тъмното – тогава, в този миг и завинаги занапред.


Мигриране на твърд диск на лаптоп (laptop hdd clone) « Марто at home\n« BG Reporter | Влакче на солта – работно време »\nПреди няколко дни реших, че е крайно време да ъпгрейдна стария ми лаптоп с нов диск. Оригиналния диск е вече на над 5 години, което значително увеличава шанса всяко следващо развъртане да му е последно. Честите бекъпи няма да ме спасят от нуждата от инсталиране и настройки. Не е никак приятно, след като толкова години съм настройвал машината за да ми е комфортно на нея, изведнъж да се окажа пред гол Windows, който трябва тепърва да правя уютното място за работа и забавление.\nРешението на проблема е просто – подмяна на диска с нов. От доставчик на хардуер си избрах Seagate Momentus® XT – 750GB с вграден 8GB SSD. Само за информация стария е Western Digital с капацитет 120G.\nЗа да не се налага инсталиране на операционни системи и всякакъв софтуер реших да копирам 1:1 информацията от стария диск върху новия. Разбира се излязаха три проблема:\n1. Нямам възможност да пусна едновременно двата диска (новия и стария) на една и съща машина и просто да ги клонирам.\n2. Новия диск е значително по-голям и клонирането на стария ще доведе до много място, което не е разположено в нито един дял.\n3. Първия партитишън “C”, на който е разположена операционната система е неприятно препълнен – 19G заети от общо 20.\nРешението на първия проблем с Clonezilla – opensource софтуер за клониране на дискове. Всъщност програмата може да бъде използвана и за клониране на дялове, които при нужда могат да бъдат ресторвани. Ето как си реших проблема:\nПърво свалих и записах програмата на LiveCD (от официалния сайт можете да си свалите готово ISO за изпичане на CD), след което буутнах от него и стартирах програмата в режим на клониране на диск, като дестинация за създаденото изображението зададах споделена папка на друга машина (през samba). След като клонирането по мрежата завърши (за приблизително два часа) извадих стария диск и сложих новия. След което отново с Clonezilla ресторнах изображението на стария диск върху новия. За моя радост цялата процедура протече без никакъв проблем.\nВтория и третия проблем реших с GParted LiveCD – софтуер за менажиране на дялове. С негова помощ преоразмерих дяловете на новия диск, като увеличих размера на основния дял – “C”, а останалото незаето/unallocated място добавих към втория дял “D”.\nClonezilla и GParted са opensource приложения базирани на Debian. За GParted не ви трябват никакви познания по линукс, но за употребата на Clonezilla ще са ви необходими поне основни познания за работа през мрежа, имена на дялове и дискове. Като цяло съм изключително доволен от стъбилната работа и на двета софтуера!\nPosted by Марто+ on 22 November 2012.


Инж. Атанас Петков е новият председател на Областния съвет на БСП – Пловдив - chernomoretz.bg\nИнж. Атанас Петков е новият председател на Областния съвет на БСП – Пловдив. Изборът се проведе тази вечер на учредителното събрание на органа. Въпреки опитите форумът да бъде провален, важното първо заседание се състоя. За Атанас Петков гласуваха 39 членове на структура, като трима участваха в заседанието онлайн и така упражниха вота си. Те се възползваха от тази възможност благодарение на иновативната практика, въведена от Корнелия Нинова.\n„Благодаря за доверието“, каза след явния вот инж. Петков и посочи как ще води организацията през следващите четири години. „Силата на БСП е в единството и това е моята задача – да обединя общинските организации. Познавам всяка структура, защото 12 години работя в Областния съвет. Няма село, което да не съм посетил и като заместник-председател. Имам самочувствието, че притежавам организационния и политически опит, за да водя Областния съвет към победни резултати“, заяви той. В работа си 39-годишния Атанас Петков ще разчита на Изпълнително бюро в 11-членен състав на средна възраст под 40 години. Негови заместници са: Галин Дурев – партийна дейност, Пенчо Шапков – коалиционна политика, Атанас Телчаров – местна дейност, Наум Нихтянов – политика за малките населени места. Секретар на Областния съвет остава Александра Берданкова, а членовете са Калин Калапанков, Светозар Славчев, Виолета Христодулова, Теодора Халачева и Атанас Баташки.


Премахване на панкреаса: прогноза и последствия от резекция - Продукти\nПанкреасът играе важна роля за нормалното функциониране на човешкото тяло. Тя участва в производството на редица хормони, най-важният от които е инсулин. С липсата на този хормон в организма започва да се развива диабет.\nНякои заболявания на панкреаса, като панкреатит, се лекуват с лекарства и строга диета. Съществуват обаче заболявания, при които се препоръчва да се премахне панкреасът или част от него. Такова радикално решение помага да се спаси живота на човека. Но какъв ще бъде животът на човек без панкреас.\nПричината за нарушаването на организма може да са лоши навици, консумация на алкохол, твърде мазни храни. В резултат на това може да възникне най-честото заболяване - панкреатит. При липса на възпаление, тумори и кисти може да се постигне стабилно състояние, като се следва специална диета. В други случаи се изисква операция.\nВъпреки това, самите експерти препоръчват този метод на лечение в най-крайните случаи. В края на краищата панкреасът е изключително деликатен орган и е доста трудно да се предскажат последиците от операцията. Дори ако операцията е успешна, тя не гарантира повторно възпаление на органа. Продължителното възпаление и остър панкреатит на панкреаса могат да се превърнат в раково заболяване на органа.\nПанкреатектомията е основният метод за хирургично лечение на заболявания на панкреаса. По време на тази операция панкреасът или част от него се отстраняват. В някои случаи с отстраняване на панкреаса се отстраняват органи, разположени в непосредствена близост:\nДоскоро се смяташе, че човек не може да живее без панкреаса, но днес прогнозата е благоприятна. Понастоящем човек може да живее без това тяло и последиците не го плашат, но ще е необходимо стриктно да се спазват препоръките на лекаря и да се вземат лекарства, съдържащи хормони, като се заместват ензимите, произвеждани от панкреаса, и специални хапчета за панкреатит от панкреаса.\nЩе отнеме много време за възстановяване на тялото. Пациентите за дълго време ще бъдат измъчвани от болест. Въпреки това, те могат да бъдат сведени до минимум чрез приемане на обезболяващи. Много по-важно за пациента може да бъде моралната подкрепа на близките.\nНяколко дни по-късно се оставяха няколко неподсладени чай и яйчен омлет, задушени на пара, за да влязат в диетата на пациента. Можете да ядете елда или оризова каша, приготвена във вода или нискомаслено мляко.\nЕдна седмица по-късно към храната може да се добави малко количество хляб, нискомаслено извара и масло. Зеленчукови супи ще бъдат полезни, особено от зеле. Преди употреба всички съставки на супата трябва внимателно да се втрият.\nСлед това постепенно в диетата на пациента се въвеждат постно риба и месо. При готвене трябва да се помни, че те трябва да се варят изключително на пара или варени.\nОсновният принцип на диетата след отстраняването на панкреаса е максималното съдържание на протеини в съдовете и почти пълната липса на мазнини и въглехидрати. Трябва да намалите приема на сол, не повече от 10 грама на ден и напълно да се откажете от употребата на захар. Във всеки случай, пациентът трябва да знае точно какво да яде за панкреатит на панкреаса.\nЦялата дневна диета трябва да се раздели на 5-6 хранения. Порциите трябва да са малки. Те трябва да се консумират бавно и дъвчат добре. Храната трябва да съдържа голямо количество витамини. Освен това се препоръчва да се вземат витамини и минерали в хапчета. Специално внимание към водния режим на тялото. Дневната норма на вода след операцията трябва да бъде 1,5-2 литра.\nСлед отстраняването на панкреаса трябва напълно да спрете да пушите и да пиете алкохол. Също така ограничете използването на картофи, сладки, брашно, газирани напитки и силно кафе. Абсолютно не се препоръчва използването на мазни, пържени и пушени храни.\nсупи от зеленчук и зеленчуково пюре;\nВ допълнение към правилното хранене и спазването на стриктна диета, трябва да избягвате всякакви стрес, тъй като отстраняването на орган е толкова стрес за тялото.\nОперацията за отстраняване на част или на всички от панкреаса е придружена от голям брой усложнения, достигащи 60% от всички случаи. Пациентите, страдащи от хроничен панкреатит и които преди това са били подложени на операция на стомаха или жлъчния мехур, са изложени на най-голям риск. В случай на частична резекция на жлезата, пациентите се съветват да се откажат от всички лоши навици и да се придържат към щадяща диета. След субтотално или пълно отстраняване на тялото е необходимо да се поддържа храносмилането и хормоналния метаболизъм с помощта на ензимни препарати и инсулинови препарати.\nПанкреасът е един от най-важните органи в храносмилателната и ендокринната системи. Благодарение на своите ензими, се случва разграждането на протеини, мазнини и въглехидрати, които идват с храната, а хормоните, произвеждани от жлезата, глюкагон и инсулин, са отговорни за метаболизма на глюкозата в човешкото тяло.\nРезекцията на част или цялата жлеза (тотална панкреатикомия) е технически трудна операция с висок риск от развитие на усложнения (30-60% от пациентите). Ето защо, за отстраняване на панкреаса курорт само в крайни случаи при наличието на следните патологии: t\nтежък панкреатит, дължащ се на запушване на главния канал на жлезата;\nкрайния етап на хроничния панкреатит;\nпсевдокиста, истинска киста на тялото и опашната жлеза;\nфистули след травматично разкъсване на главния канал и други сериозни заболявания.\nИма няколко вида резекции:\nДистално (ляво отстраняване на опашката и тялото на жлеза с различен обем), което често включва и изрязване на далака:\nподрязване на опашката - до 30% от обема на органната тъкан;\nхемипанкреатомия (резекция на опашката и тялото отляво на горната мезентериална вена) - до 50%;\nотстраняване на опашката, тялото и провлака вдясно от горната мезентериална вена - до 70%.\n2. Секторно - елиминиране на част от главата на жлезата със запазване на по-голямата част от тялото, общ жлъчен канал, 12 дуоденална язва Този метод е една от най-модерните форми на резекция на панкреаса.\n3. Междинна сума - с отстраняване на опашката, тялото, главата до 95% от общия обем на жлезата.\n4. Пълна резекция.\nСекторна резекция на панкреаса с запазване на дванадесетопръстника 12\nБроят на усложненията след изрязване на част от жлезата зависи от обема на резекцията, състоянието на пациента и вида на патологията, която е причинила операцията. Най-тежките последствия се наблюдават при тотална панкреатектомия и субтотална резекция, тъй като панкреасът почти напълно губи интра- и екскреторните си функции. За поддържане на жизнени системи след пълно отстраняване на този орган е необходима постоянна хормонална и ензимна заместителна терапия.\nСредната продължителност на лечението в болницата с частична резекция е 12-17 дни. По-дълъг престой (до няколко месеца) се дължи на следните усложнения:\nнекроза на тъкан на жлеза и сепсис с панкреатична некроза, изискваща многократни операции и лечение на свързани усложнения;\nпостнекротични кисти и фистули;\nгнойно възпаление на тъканите в перитонеума (може да се развие след 3 седмици след операцията);\nНай-сериозните последици от пълното премахване на панкреаса са:\nендокринна недостатъчност, необходимост от инсулинова терапия;\nлипса на необходимите храносмилателни ензими, водещи до нарушаване на храносмилането и усвояването на храната (екзокринна недостатъчност);\nразвитие на възпалителни процеси в черния дроб на фона на мастната дегенерация на този орган (стеатохепатит), чернодробна недостатъчност;\nнамаляване на производството на бикарбонат, повишен риск от язва на стомаха и дванадесетопръстника.\nЧастичната резекция на органа може да причини следните усложнения:\nнекроза на тялото на жлезата;\nобразуването на панкреатична фистула;\nвлошаване на кръвоснабдяването на тялото, исхемия на жлезата;\nобразуване на хематом в субхепатичното пространство;\nстомашно и интраабдоминално кървене;\nадхезивна чревна обструкция;\nразвитието на диабета в дългосрочната прогноза;\nпостоянен болезнен синдром, който изисква постоянна употреба на аналгетици;\nнеуспех на оперативните съединения, основната причина за което е агресивното въздействие на панкреатичните ензими върху хирургичните конци (14-30% от случаите, половината от тях завършват със смърт на пациента). В резултат на това развитието на зони на възпаление се случва както в самата жлеза, така и в близките органи, и започва перитонитът. Възрастните хора (над 70 години) са изложени на най-голям риск.\nБроят на смъртните случаи след отстраняването на част от панкреаса в специализирани центрове е малък - не повече от 5% от всички пациенти. От тях повече от половината от случаите са свързани с постоперативни усложнения. Стомашните кръвоизливи и развитието на язви се дължат на факта, че по време на възстановителния период на пациента настъпва недостатъчна “неутрализация” на панкреатичните сокове, постъпващи в киселата среда на стомаха.\nИнтраабдоминалното кървене се развива по 2 причини: поради грешките на операцията (в рамките на един ден след него) или в резултат на целостта на стената на кръвоносните съдове под въздействието на агресивни панкреатични ензими. В последния случай кървенето се появява в забавен период, няколко дни след операцията.\nПремахването на панкреаса е мярката, до която лекарите прибягват в изключителни случаи. Този орган играе важна роля в осигуряването на пълно усвояване на храната, производството на инсулин и производството на сок на панкреаса в червата.\nПо правило панкреатичните заболявания се срещат по-често при мъжете. Това се дължи на факта, че представителите на по-силния пол са по-податливи на вредни зависимости, по-често консумират мастни и пикантни храни. Поради това, цялата храносмилателна система страда - жлъчния мехур, черния дроб и бъбреците. Но най-вече лошите навици засягат панкреаса. Хроничните алкохолици и любителите на вкусна храна постоянно се оплакват, че имат болки в стомаха. Ако заболяването започне, тогава съществува риск от образуване на тумори. В такива случаи жлезата трябва да се отстрани. Това е доста опасна операция, но прогнозата му е благоприятна. Доскоро се смяташе, че животът след отстраняването на панкреаса е невъзможен. Днес, благодарение на напредъка в медицината, пациентите могат да живеят щастливо досега, ограничавайки се само до храна.\nПомислете защо се случва провал и панкреасът се отстранява. Какво може и трябва да се направи на тези, които са премахнали този жизненоважен орган.\nПанкреасът произвежда ензими, без които храносмилането в лумена на тънките черва е невъзможно. Тези ензими осигуряват разграждането на мазнини, протеини и въглехидрати. Пълното усвояване на храната и освобождаването на полезни компоненти от него се дължи на панкреаса. Въпреки това, този орган има ограничен марж на безопасност. Усложненията и нередностите в работата му водят до възпаление и силна болка. Това явление се нарича панкреатит. Заболяването е остро и хронично. Ефектите на панкреатита могат да бъдат доста тежки и застрашаващи живота.\nПоказания за операция при пациенти са следните патологии:\nУсложнения, произтичащи от отстраняването на жлъчния мехур. Операцията на този орган се извършва поради образуването на камъни или когато жлъчните пътища са усукани. Без жлъчка процесът на смилане на храната е значително труден, създава допълнително натоварване на далака. Като правило, след отстраняване на жлъчния мехур, пациентите трябва да следват постоянна диета. В противен случай вероятността от патологични последици за панкреаса е много висока.\nНарушена жизненоважна функция и пълен провал на далака. Тази патология води до некроза. В такива случаи операцията за отстраняване на панкреаса се извършва незабавно. Възстановяването отнема много време, но с такава патология хората живеят пълноценен живот.\nОбразуването на различни видове тумори. Дори обикновена киста е потенциална опасност за живота. Под въздействието на тютюнопушенето, алкохола и нездравословната храна тя може да се прероди в злокачествена формация.\nПроникване на камъка от каналите след отстраняване на жлъчния мехур. По правило е почти невъзможно да се извади камък от жлезата с прогноза за нейното възстановяване. Тъканите на този орган растат много зле.\nХроничен панкреатит с лоша прогноза. При липса на положителни резултати лекарствената терапия може да бъде излекувана само с холецистектомия.\nДнес операцията за отстраняване на далака се извършва в почти всички болници, където има хирургично отделение. В повечето случаи операцията е успешна.\nОсобеността на панкреаса е, че тъканите са много деликатни и чувствителни към всякакви ефекти. Има случаи, когато панкреатит започва след операции на вътрешните органи, които дори не са в непосредствена близост до панкреаса. Друг фактор, който хирурзите вземат предвид, е, че стените на жлезите са слаби, шевовете върху тях не могат да бъдат надежден фиксатор.\nПреди операция пациентите се изследват за поносимост на анестезия, антибиотици и съсирване на кръвта. Преди отстраняване на панкреаса се извършва чревно почистване. През деня преди процедурата, пациентът се хранят интравенозно с физиологичен разтвор.\nСамата операция се извършва под обща анестезия и отнема не повече от час. След дезинфекция на кожата, коремната кухина се отваря, кръвоносните съдове се припокриват и се установява дренаж. Хирургът проучва състоянието на панкреаса и съседните органи. След това се взема решение за количеството отстраняване на меките тъкани. При хроничен панкреатит може да се отстрани само част от далака. Когато се открие метастаза, се взема решение за отстраняване на целия панкреас, част от червата, стомаха и други засегнати органи.\nПо време на операцията са възможни следните усложнения:\nРискът от усложнения значително се увеличава, ако пациентите са с наднормено тегло, злоупотребяват с тютюнопушене и алкохол, имат проблеми със сърдечно-съдовата система. Хирургичната интервенция е много по-лоша за хората на възраст над 60 години, тъй като телата им са много износени.\nПробите от отстранената тъкан се изпращат за хистологично изследване. Въз основа на резултатите от него се взема решение за по-нататъшно лечение. Ако се диагностицира рак, ще бъде предписана химиотерапия или радиация.\nПървият живот след отстраняването на жлъчния мехур и далака е доста сложен. Пациентът изпитва силна болка, която трае няколко дни, докато се появят белези. Болковият синдром се елиминира с помощта на обезболяващи. В допълнение, пациентът се чувства много гладен, тъй като празният стомах изпраща съответните сигнали към мозъка. През първата седмица след операцията лицето се нуждае от психологическа подкрепа.\nЗа да се ускори възстановяването и да се предотвратят усложненията, на пациента се предписва курс на антибиотици и противовъзпалителни средства. Те се прилагат интравенозно или интрамускулно. Във всеки случай се определя дозата на лекарствата и хода на тяхното приемане. Редовно се прилагат задължителни дози инсулин. Това ще предотврати развитието на диабет.\nПървите 2 дни след отстраняването на далака пациентът е в легнало положение. Консумирането на храна под всякаква форма е противопоказано. Позволява да се пие не повече от 1 литър минерална вода без газове. Водата се въвежда в тялото на малки порции по 100–150 ml 5-6 пъти дневно. Пациентът получава жизнена енергия чрез IV капково. След 2 дни след операцията на пациента се препоръчва първо да седне и след това да направи кратки разходки със задължителна подкрепа. Движението е необходимо, за да се предотврати образуването на сраствания в коремната кухина.\nСлед цикализиране на рани, на пациента се разрешава да яде пюре или храна на пара. Загрята храна до телесна температура. Тъй като вътрешните разрези се лекуват, пациентът постепенно се превръща в супи, каши и сладки безалкохолни напитки.\nПо правило след 7-10 дни се отстраняват шевове и пациентът се изписва от болницата. Рехабилитационният период продължава още 10-20 дни, в зависимост от степента на хирургичната интервенция. След това човек може да започне да работи у дома или на работа.\nСлед отстраняване на панкреаса диетата се предписва за цял живот. Пациентът трябва да се придържа към строга диета, като приема храна само в определени моменти. Фокусът трябва да бъде върху високо протеинови храни. Потреблението на храни, богати на мазнини и въглехидрати, трябва да бъде ограничено до минимум. Храненето с храна трябва да бъде дробно, на всеки 2-3 часа, на порции по 150–200 грама.\nРешително трябва да се откаже от такива продукти:\nсладки ястия (торти, сладолед, бонбони, сладко, кондензирано мляко);\nпушени продукти (колбас, балик, шунка);\nВсички продукти трябва да бъдат проверени за наличие на нитрати и сулфати. Тези вещества имат разрушителен ефект върху храносмилателната система. В допълнение към ограниченията върху храната, пациентът трябва да спре да пуши и да използва мощни психотропни лекарства.\nСлед прехвърлянето, в менюто трябва да включите само висококачествени, натурални и пресни продукти. Трябва да приготвяте супи, зърнени храни и картофено пюре. Пиенето на ден се нуждае от поне 2 литра вода, без да се броят чайовете и компотите. Единична доза течност не трябва да надвишава 200 ml.\nплодове и зеленчуци, задушени или печени;\nВ допълнение към диетичните ограничения, човек трябва да нормализира работата и почивката, да се опита да избегне стресови ситуации, хипотермия, продължително излагане на слънце или в парната баня.\nГлюковани - описание, свойства, аналози и цени


Началото на нещо безкрайно...\nЖивотът е танц.\nНепрекъснат поток от ритми, които резонират или не с нашия ум.\nПусни се и танцувай.\nЖива вълна... някой ще се запитат какво пък е това?\nТова е танц. Твоят танц, танц на тялото ти, танц който ти говори и разказва. Вълшебен танц. Така го чувствам аз :)\nПреди два дни чух и прочетох за пръв път за Жива вълна. Нещо в мен се надигна и каза Да ще отида. Без много да му мисля взех решението и отидох, без да знам какво ме очаква. Стигаше ми това, че познавам водещата Лили - Приказна е! Познавам залата в която танцувахме, а това за мен е добре, защото аз съм от тези които когато непознават никой, дори и мястото където отиват, трудно правя крачка :) хохо\nАко се препънеш, превърни го в танц\nПърва жива вълна и 7 песни... песничката почва очарователната Лили ни води и... всяка от нас започва своя танц. Умът ми спира да говори (как го постигнах незнам :) случи се от само себе си :) само тялото се движи в ритъм в моя собствен ритъм и ми говори, напътства ме. Нужно е да се доверите и да се впуснете в танца. На моменти губя този ритъм, не съм себе си не е моето място, чувствам се некомфортно. В друг момент на определено местенце, съм много Аз, добре ми е, спокойна съм и щастлива. Следвам ритъма и танцът е плавен, нежен, красив, женствен и много мой. Сърцето се радва, доволно е!\nУникалното е, че съпоставяйки живота си с танца слушайки какво ми говори тялото танцувайки моят танц то разказва. Разказва с невероятна точност начина ми на живот, желанията, мечтите, любовта, обичта към себе си и света страховете, къде се препъвам, спирам и не се осмелявам да направя крачка напред... знам няма страшно, но стоя там и не мърдам. (Няма да се впускам в подробни разкази за живота ми)\nЖива вълна - Началото за мен бе нещо много красиво, очарователно, женствено и много полезно. Разтоварващо, зареждащо и забавно.\nБлагодаря ти Лили, че ми подари този вълшебен танц.\nБлагодаря и на себе си, че се заведох при теб.\nТова което знам е, че ще продължа да танцувам и рисувам живота си по най-добрият за мен начин, така, че мила Лили очаквай ме отново :)\nBy Pipa (La vita e bella)


България е загубена… а може би не? | Arrowsss's Weblog\nБългария е загубена… а може би не?\nфевруари 9, 2009 в 2:44 pm | Публикувано в България | 9 коментара\nЕтикети: България, бъдеще, венко, вестници, деца, димитров, държава, медии, младежи, мрачно, призив, телевизия\nМного хора казват, че бъдещето на страната ни няма да бъде цветно. Аз доста често пиша за България и за проблемите в нея, като не спестявам нищо, но никога не съм казвал, че държавата, в която живеем е загубена. Когато това мислене на хората се промени, тогава и бъдещето на България със сигурност няма да бъде толкова лошо, колкото мислят много от нас.\nРеших да напиша тази статия след като прочетох една тема от форума на priziv.org. Много ми хареса коментара и мисленето на Венко Димитров, който е и администратор в този сайт.\nНе знам защо толкова много хора, мислят че България няма никакво бъдеще. Как може да мислим по този начин за страната, в която живеем. Ако ние самите не вярваме, че може държавата ни да се оправи, то наистина сме загубени. Трябва ние – хората да разберем, че всичко зависи от нас, и ако сме единни в решеването на проблемите, то ще четем по-малко статии в блогове и вестници, които казват, че бъдещето на България е тъмно и мрачно, осеяно с още повече проблеми дори и от сега.\nНай-вече това мнение на хората се базира върху чутото, прочетенето и казаното. Голямо влияние върху човек оказват вестниците и телевизията. Те искат да ни внушат, че каквото и да правим България няма да може да се оправи, а точно обратното – ще върви все на долу и ще се превърне в утайка на Европейския съюз. Репортажите за децата на България карат човек да си помисли, че наистина сме загубени. В тези репортажи обаче най-често е показано само едното лице на българските младежи, и то по-лошото. Медиите съсредоточават нашето внимание върху децата, които имат по-малко амбиции, и които не показват по никакъв начин, че им пука за България, като потъкват и малкото и останали достойнства.\nЗащо обаче телевизията се спира само на тази част от младежите? Защо не е показана и по-хубавата страна на децата. Все по-малко стават репортажите, в които се говори нещо добро, свързано с децата на България. Набляга се на по-лошото, вместо да бъдат показани интервюта и видеоклипове на по-амбициозната част от обществото. В никакъв случай тази по-добра страна не е по-малобройна от другата, която можем да видим почти всеки ден в новините. Има много интелигентни младежи, за които обаче почти нищо не се споменава по вестници и телевизия.\nБългарите мислят че единствените деца са тези, за които слушат по новините, но много от нас са си изградили нереална представа, защото вярват на всичко чуто и прочетено. Наистина ли в България няма свестни деца? Има, и то са много, но за тях никой не се сеща. Репортерите и журналистите предпочитат да наблягат на лошото, защото така им е по-лесно. Да опишеш нещо хубаво е много по-трудно отколкото да наблъскаш няколко изречения, които оплюват българската младеж.\nКогато човек разбере, че в България не всички деца са такива, каквито ни внушава медията, тогава ще разбере че и нашето бъдеще няма да бъде чак толкова лошо.\nБРАВО, момче! Само така!!!\nComment by aha— февруари 9, 2009 #\nБраво, наистина …! Съгласна съм напълно, че в България има свестни млади хора, които имат изключително голям потенциал и възможности да постигнат всичко. НО, тази част от обществото остава забравена и задушена от лошата й страна. Какво е съотношението между тези интелигентни млади хора, които имат мечти, надежди и възможност да ги направят реалност, и онези, на които не им пука дали ще има утре, които не се интересуват от образованието и бъдещето си? Въпреки че познавам много талантливи, добри, свестни млади хора, виждам как останалите, тези които са показвани чрез медиите, как те са по-голямата, доминиращата част. И точно те, бавно и сигурно поглъщат предишните. Иска ми се да вярвам, че медиите показват тази страна на обществото, за да подтикнат към промяна…Макар че ми е много трудно…\nComment by WiNtEr`— февруари 9, 2009 #\nАЗ несъм този който ще дам мъдрост\nно от опит знам че четвъртата ВЛАСТ е под. диктовка\nна маниполирани чиновници от все „БИЗНЕСМЕНИ“ .- олигарси\nкойто си мисят че като ни направят финансови РОБИ …!\nще могат вечно да на ползват като пушено месо с корсеннванти.\nComment by riss— февруари 9, 2009 #\nабсолютно съм съгласен със статията,\nобаче аз искам малко да доразвия темата.\nЗапочвате със това дали БГ ще я бъде или не в контекста за подрастващото поколение.\nАз не съм съгласен, че БГ ще я бъде, докато няма и не започнат ефективни стачки и не се изметат лицата от правителството, парламента, народното събрание и т.н. Една Гърция се подпали цялата….хората там имат самосъзнание. Трябва и ние такива стачки да направим, та да почнат да се страхуват „недостижимите“ и да се махнат или да почнат да мислят за народа, а не само за себе си. Ние Българите сме потънали в една летаргия и докато не излезнем от нея, Нас и БГ няма да я бъде. Едва след това добрата част от подрастващото поколение ще има поле на изява и ще се пише за тях, а лошата част ще започне да става добра и процентът на лошите ще е по-малък.\nНо това трябва да стане сега, а не след 5, 10 или 20 години.\nТова е моето мнение…бих могъл и още да говоря (пиша), да доразвивам и аргументирам, но ще стане много, пък и нямам време, но статията ми хареса и реших да пиша и аз.\nПС! Колкото до медиите (всякакви), то някой беше казал, че лошата новина е най-добрата новина, така че не се учудвайте, че постоянно се пишат гадости.\nComment by Vasko— февруари 9, 2009 #\nНека да изградим образа на българския ученик и студент,ама не каквито са в момента ами как трябва да изглеждат.\nМисля че като определим ценностите,които трябва да почитаме и които си заслужават да се почитат,може би тогава може да се рекламира и да премахнем всичко нежелано.\nКазвам само едно за да дам и на другите да дадат своя коментар.\n1.Почитай родителите си,защото те са те гледали и направили човек,който си в момента.\nComment by Николай Колев— февруари 9, 2009 #\nБългария е малка! Единствения шанс да я бъде, е ако политици и общество обединят усилията си в изтъкването на нейните богатства и красота! Така от последно място можем да станем за пример! Преди да запушим дупките, каквото и да наливаме -оптимизъм или песимизъм все тая! Ако погледнем в историята ще видим, че може би това ни е съдбата, но от гледна точка на световните събития, може да се окажем обетована земя! ще поживеем и ще видим!\nComment by Lubimo— февруари 10, 2009 #\nПърво искам да те поздравя за статията и след което да изразя и моето мнение по темата.Проблема,според мен първоначално е в хората.. Защото незнам дали сте забелязали,обаче от българина по-черноглед няма.. В последния век,(в които някои от нас израстват,други застъпиха) непрестанно се рушат морали и ценности..Прословутото „българско гостоприемство“ се превърна,в „дай пари и ще ти лижа задника“(с извинение).. Естествено това е причинено от „страхотната“ Българска управа,която не подпомага УМОВЕТЕ на България,не инвестира в университетите и училищата,не дава на Българското дете да се развие.Не е лъжа,че българите сме едни от най-умните хора(има хиляди примери),но когато заради положението в което ни поставят управниците,младите хора бягат навън,за да бъдат оценени,или поне за да изкарат повече пари.На Правителството не му трябват умни хора,трябват му овце,които да командва… А песимистичното „България никога няма да се оправи“ е защото почти никой,нищо не прави.Бъдещето е в нашите ръце,трябва само да повярваме че можем да го променим.\nComment by Мality— февруари 10, 2009 #\nИма един и само един начин на положителна промяна – коренното преустройство на обществото! Или казано вократце – революция!!!\nА революция може да има само когато се води организирана борба!\nЗа да се организира тази борба на всеки трябва да е ясно какви са истинските причиени за бедственото ни положение и тези причини да се атакуват и отстранят. Но преди това трябва да знаем кой има интерес да мисли като нас и кой напротив – против нас.\nВярно е, че управляващите, следвайки своите алчни амбиции, са на практика наши врагове, но не трябва да забравяме, че зад тях стоят много по-крупни, вече от международен мащаб, интереси. Българските управляващи и многото, уж опозиционни партии, служат преди всичко на тези интереси. Това са интересите на едрите американски монополи да владеят и експлоатират българския пазар и българската промишленост. За да са сигурни, че ще запазят марионетният характер на управляващите у нас, те са създали цяла пасмина опозиционни партии, спонсорирани и насърчавани от тях. Така на нас не ни остава нищо друго освен да си изберем кой ще ни предава и продава през следващият президентски, депутатски, кметски и т.н. изборен мандат. Възможността им като управляващи, да се понаграбят по време на своят мандат, е истинският стимул в предизборната и междупартийната борба на тези партии.\nИзпълнявайки задачите на своите господари те стават фактически врагове на България!\nНеобходимо условие България да бъде зависима е частната собственост върху средствата за производство. Това обуславя т.н. пазарна икономика – капитализмът. Едно от неизбежните явления при капитализмът е корупцията – сиреч пазарът на незаконни услуги от страна на всяка администрация. Това показва, че корупцията е неизбежен придатък на капитализма и да се премахне тя маже само след като премахнем и самият капитализъм!\nНай-голям интерес за борба против капитализма имат наемните му роби – работниците! Да се организират и поведат те – ето я главната задача на прогресивните сили у нас! Тези прогресивни сили са както самите работници така и всички които милеят за България повече отколкото за егоистичните си подбуди.\nВеднага трябва да добавя, че един от методите на управляващите и техните господари да предотвратят тази работническа организираност е генерирането по всякакъв начин на етническа, расова, верска т.н. омраза между хората. Това не е нищо повече от старата максима: Разделяй и владей!\nВ този смисъл всеки който създава и разпабва такава омраза между хората е враг на прогреса и на България!\nВеликобългарският шовинизъм и ма същата цел!\nComment by sproletarski— февруари 12, 2009 #\nComment by венко— февруари 12, 2009 #\nОставяне на отзив за riss Отказ\n122 777 hits


Премиерът смени самолет и хеликоптер, за да отиде на погребенията в с. Бисер - Mediapool.bg\nСлед това огледа пораженията в Поморие и обеща дига за успокояване на късата вълна\n15:21 | 09 февруари 2012 | 40 коментара\nЖителите на село Бисер изпратиха в четвъртък четиримата загинали при приливната вълна в началото на седмицата. Все още едно възрастно семейство е в неизвестност.\nПремиерът обеща да успокои късата вълна с буна или дига\nСлед посещението в с. Бисер премиерът потегли към бедстващи черноморски градове. Той посети Поморие, където се среща с местните рибари и кмета и огледа пораженията от водната стихия. Министър-председателят каза, че кметът Иван Алексиев се е справил много добре в ситуацията. Той съобщи, че ще бъдат отпуснати средства за изграждане на буна или дига, за да се успокои късата вълна.\nВ бургаския квартал Сарофово кметът на Бургас Димитър Николов показа на Бойко Борисов откритото от бурното морето римско селище. За него Борисов каза, че ще бъде проучено.


Българска асоциация на търговците на зърно и фуражи - За БАТЗФ\nНачало / За БАТЗФ\nБългарската асоциация на търговците на зърно и фуражи (БАТЗФ) е юридическо лице с нестопанска цел, регистрирано през април 2010 г.\nАсоциацията е доброволна браншова организация на търговците на зърно и фуражи в България, чиито отношения се основават на принципите на равнопоставеност, доверие, толерантност и лоялна конкуренция.\nАсоциацията отстоява своите принципи без да изхожда от частни и временни пазарни конюктури и при спазване на законите на Република България и европейските норми и регулации в условията на свободен пазар и конкуренция\nАсоциациятa има за цел:\nДа представлява и защитава законните интереси на своите членове пред държавата, държавните органи и други институции в страната, местните и международните браншови организации, неправителствени организации, юридически и физически лица;\nДа участва активно в сътрудничество с държавните органи за изготвянето на проекти за нормативни актове, отнасящи се до дейността на членовете на Асоциацията;\nДа прилага и утвърждава честни и ясни търговски механизми, и етични търговски норми за търговия на зърно и фуражи в страната.\nПроцесът на изграждането на зърнения пазар в страната премина през различни етапи на развитие, но днес в условията на единен европейски пазар основополагащи стават неговите норми и директиви.\nЕкипът на БАТЗФ познава отлично европейските и международни изисквания и практики и чрез своята интернет страницата и инициативи, ще информира и съдейства на своите членове да развиват успешно своя бизнес.\nБългарската асоциация на търговците на зърно и фуражи, е убедена, че само със съвместни усилия може да се постигат и отстояват целите и задачите, които си поставя.\nБАТЗФ участва в работата на Консултативния съвет по зърното при министъра на земеделието и храните.\nБАТЗФ е асоцииран член на Българската търговско-промишлена палата.\nБАТЗФ е член на Европейската асоциация на търговия със зърно, ориз, маслодайни семена, фуражи, зехтин, масла и агропрепарати


Саркози обикаля света, докато у дома тлеят пожари - e-vestnik.bg\nСаркози обикаля света, докато у дома тлеят пожари\nТази седмица френският президент Никола Саркози, в демонстрация на безграничната си енергия и любов към световната сцена, остави кормилото на мисията в Либия и се впусна в двудневно пътуване, за да наблюдава управлението на кризисни ситуации в Китай и Япония. Това пътешествие до другия край на света изглежда не помага особено, а може би дори изобщо, за рекордно ниската му популярност у дома, което създава опасността каквото и признание да получи за международните си дела, то да не подобри изобщо шансовете му да бъде преизбран догодина.\nСаркози, който присъства на първа линия в новините, откакто развя знамето на западната интервенция в Либия, насочи вниманието си към световните икономически проблеми и откри валутен семинар на Г-20 в Китай, след което отлетя за Япония и стана първият чуждестранен държавен глава, който лично изрази съпричастност с японците, пострадали от земетресението и вълните цунами. „Не сте сами в тази криза. Светът ви гледа и ви се възхищава“, каза Саркози на японския премиер Наото Кан няколко часа след като изложи вижданията си за валутната реформа пред министри от страните от Г-20 и учени в Нанкин.\nМеждуконтиненталното огнеборство е характерно за Саркози, който спечели аплодисменти в началото на мандата си, като преведе Европа през икономическата криза като ротационен председател на Европейския съюз и като постигна прекратяване на огъня между Грузия и Русия през 2008 г. Днес обаче пробивите в чужбина носят риска от изоставяне на проблемите на домашния фронт, където избирателите наказват Саркози заради упоритата безработица и увеличаването на цените и където в неговата партия „Съюз за народно движение“ се появяват пукнатини.\n„Неговият темперамент го кара да се втурва да гаси пожари навсякъде, където ги види. Това е импулс, който той не е успял да овладее“, коментира Жан-Тома Льозьор, директор на института „Томас Мор“, който следи действията на Саркози. „Посещението му в Япония е чудесно, но не мисля, че ще му спечели много точки у дома. На негово място бих се притеснявал повече за вътрешните проблеми“, добавя той.\nФранцузите, които според някои нови проучвания на общественото мнение може да изгонят Саркози с първия тур на президентските избори през 2012 г., като цяло подкрепят оглавените от Саркози коалиционни въздушни удари в Либия. Не е ясно обаче дали те ще увеличат неговия рейтинг, който крета около 30 процента. На икономическата политика на Саркози не се гледа с добро око, което може би обяснява защо той се захвана да защитава резкия спад на държавния дефицит в четвъртък. Гледката на президента им, който първи си стиска ръцете с японски представители след бруталното земетресение и цунами, които убиха около 28 000 души и предизвикаха ядрена авария, може да изпълни французите с гордост, но само закратко.\nВ Япония Саркози показа, че сега иска да бъде начело на проблемите на ядрената безопасност, като призова за среща на Г-20 през май, на която да се обсъдят нови глобални стандарти преди разговорите по същата тема в Международната агенция за атомна енергия през юни. Решението на Саркози да открие семинара в Нанкин символизира енергията, която влага Франция в опитите да си осигури подкрепата на Китай като председател на Г-20 за своите цели през тази година. Само извоюван с мъка компромис задържа Китай на срещата на Г-20 през февруари, чиято цел беше да се постигне споразумение за показатели за измерване на дисбалансите в световната икономика.\nПреди речта си в Нанкин Саркози успя да вмъкне в програмата си посещение в Пекин, където разговаря откровено с президента Ху Цзинтао за съпротивата на Китай срещу интервенцията в Либия. Саркози се възползва от кризата в Либия, за да върне позициите на Франция в някогашния й колониален заден двор в Северна Африка след не особено добрата й реакция на събитията в Египет и Тунис. Последните му изяви на световната сцена бяха приети добре у дома, но докато в проучванията на общественото мнение неговата партия остава зад левите и десните си съперници, глобалната дипломация може би не е най-подходящия път, по който Саркози трябва да поеме.\nВсъщност много от тези, които казват, че не харесват Саркози, посочват като причина именно неговата показност и импулсивност. Сантименталните телевизионни изяви, в една от които Саркози разговаря с девет възрастни за техните проблеми, не спряха възхода на лидерката на крайната десница Марин Льо Пен, което навежда на мисълта, че опитите му да имитира твърдата й позиция към имиграцията са се провалили.\nСпоред анализатори вече е време Саркози да покаже характер на домашния фронт, например като създаде работни места. „Думите му вече не значат нищо“, коментира анализаторът Франсоа Мике-Марти от социологическата агенция „Вивавойс“. „Миналата година, когато направи телевизионно обръщение към нацията, рейтингът му веднага падна с четири пункта“. Като обикаля света, докато подкрепата му във Франция се рони, Саркози рискува да създаде впечатлението, че е слаб, а не силен, коментира Льозьор. „Той изглежда малко неориентиран. Създава впечатлението, че не знае какво прави и няма подходящи оръжия за битката, която му предстои“.\nЕтикети: бедствие, Саркози


Шуш – Иран :: Туристически обекти | БОХЕМИЯ\nПромоцииГорещи офертиПотвърдени датиКалендарПразници55 +БългарияМакедонияГърцияЧехияЕкзотикаПРЕДКОЛЕДНИ ЕКСКУРЗИИОФЕРТИ ЗА КОЛЕДАОФЕРТИ ЗА НОВА ГОДИНА 2017 В ЧУЖБИНАРАННИ ЗАПИСВАНИЯНачалоТуристически обектиШуш\nИранШуш е град в югозападен Иран, провинция Хузестан. Намира се на 700 км. от столицата Техеран. Градът има около 55 000 жители.\nШуш се намира до древния град Суза, който е бил процъфтяващ по времето на Персийската империя и преди появата на исляма. Там има и останки, доказващи човешко присъствие от праисторически времена. Открити са медни и керамични съдове – свидетелство за уменията на първобитните цивилизации.\nГлинените плочки от 1700 г.пр.н.е. говорят за начало на грънчарството по тези земи. Намерени са и бронзови изделия и оръжия, които са били в помощ на ловците отпреди близо четири хилядолетия.Екскурзии и почивки до Иран »


nivea – ProjectMedia.bg\nFebruary 3, 2020 by Project Admin Публикувано в рубрика Новини Тагове / Tagged nivea Изпрати коментар\nNIVEA и SOS Детски селища отбелязват успешен завършек на петата поредна година на инициативата „Приказни моменти на грижа“. С 30 стотинки, отделени от всеки закупен NIVEA Creme от лимитираната серия „Приказни моменти за грижа“, NIVEA събра общата сума от 32 351 лв. през петата година на инициативата. Чекът за сумата беше връчен на Иван…\nApril 12, 2017 by Project Admin Публикувано в рубрика Uncategorized Тагове / Tagged nivea, Мария Силвестър Изпрати коментар\nMarch 2, 2017 by Project Admin Публикувано в рубрика Компании Тагове / Tagged nivea, душ пяна Изпрати коментар\nDecember 16, 2016 by Project Editor Публикувано в рубрика Новини Тагове / Tagged nivea Изпрати коментар\nЗа поредна година NIVEA комбинира в специални празнични комплекти различни продукти за дамите, необходими за осигуряване на цялостна грижа както на кожата, така и на косата. Разнообразните варианти дават възможност за персонално отношение при избора на подарък за любимите хора. Някои от празничните комплекти включват допълнителен подарък, който ще зарадва всяка дама. Комплектът NIVEA Face…


Красимир Иванджийски – Глобалната криза е в нов етап – САЩ са взели решение за начало на горещата фаза »\n4 коментара to “Жалба и Сигнал до омбудсмана Константин Пенчев”\nЧии интереси защитава омбудсманът К. Пенчев?. То се вижда от отговора му, на подадената жалба от един достоен българин Димитър Николов Митев! Нека всеки прецени сам, какво иска да ни каже омбудсманът! Друг е въпросът, на кого е нужен омбудсман, който не се застъпва за правата на гражданите в една държава на монополистите и монопола, в която рекета срещу хората е облечен в закони и наредби! Но бълтарският гражданин, кой го брои изобщо? Той е европеец само на думи и за да плаща цената на „блаженството“ от този факт. Иначе няма нищо общо с европейските ценности, закони и бит, които съществуват там, в действителната Европа. Тук джунглата става все по-гъста и непроходима, независимо, какви ще ни нарекат! Тук хората получават клеймо „роб“ и „слуга“, още в момента, в който имат дързоста да изплачат, в мига на своето раждане! Роб на едно статукво, на едни ненаситни хищници, добрали се до властта с единствената цел да го грабят безпощадно до веки веков!


Релакс в Банско през Декември! Нощувка със закуска - без или със вечеря (разграбена оферта, 14.11.2017) | Grabo.bg София\nРелакс в Банско през Декември! Нощувка със закуска - без или със вечеря, от Хотел Хермес***\nПорадвайте се на красива природа, чист въздух и много възможности за забавления в Банско - Хотел Хермес*** ви очаква!\n1 нощувка със закуска - за 33лв на човек;\n1 нощувка със закуска и вечеря - за 47лв на човек.\nВалидност на ваучера: от 9 Декември до 23 Декември 2017г.\nС предварителна резервация на: 0877 619 497 или на reservations@hotelhermes.bg.\nЗакуската е на блок маса или сет меню в основен ресторант, плюс кафе и чай; Вечерята е на блок маса в основен ресторант.\nПърво дете от 2 до 12 ненавършени години се настанява безплатно на допълнително легло в стая с двама пълноплащащи.\nЗа второ дете от 2 до 12 ненавършени години настанено на допълнително легло с двама пълноплащащи, се доплащат на рецепция 50% от стойността на ваучера.\nОфертата е осигурена от МИОЛА ООД, ЕИК: BG201374565, и е със срок за закупуване на оферираните услуги/стоки от 14.11.17 до 18.12.17.\nРелакс в Банско през Декември! Нощувка със закуска - без или със вечеря\n4.3 · 14 ревюта · 15 предишни оферти\nБанско, ул. Иван Бележков 5 24/7\nпреди 31 минути\t· · Подкрепям това мнение!\nБанско (58) Пирин (77) Spa (238) Планина (337)\n10:06:17 8 грабнати\n6 531 953 пъти, спестявайки 135 757 05316 лв на 564 496 грабомани!


The Road to Or-Shalem - Page 2\n» Пътища » The Road to Or-Shalem\n1 The Road to Or-Shalem on Пон 10 Сеп 2012, 05:57\nНе беше трудно за някой да се сети, че точно оттам ще се завърна. Дългият път ме беше изморил прекалено много, вече едвам пристъпвах обратно към Мистик Таун. Обаче надеждата и радостта от изпитаното беше по-силна от умората, нямаше как да не се радвам на случилото се. Успях да пренеса със себе си спомените от това велико място. Едва ли някой би могъл да опише чувствта ми в момента. Наистина, носех и предмети, но духовната сила беше по-силна. Вече имах надежда за бъдещето, наистина молитвите ми получиха отговор.\nЗнаех как да погледна на живота, така че да преуспея. Трябваше да се отърва от манията ми за власт и положение, беше ясно, че простия живот е най-сигурното успокоение в този жесток свят. Единствено смирението и почитта на приятелството можеше да запази духа ми жив.\nПочинах край последното дърво на пътя. Още малко, не повече от километър и щях да се завърна в Мистик Таун, вече подновен духовно. Само едно нещо ми липсваше в живота - спътник и наставник. Помислих си за Джени, тя толкова много ми помагаше, дали вечната й радост и усмивка можеше да продължи по-дълго с мен ? Само времето знаеше отговора.\n26 Re: The Road to Or-Shalem on Нед 16 Сеп 2012, 12:34\nКастър изглежда се учуди, когато споменах гимназията. Той се замисли за миг и след това каза, че може да му споделя повече за гимназията. Момчето подшушна своята тайна - ако не бил изпуснал сроковете е щял да бъде преподавател в гимназията. Чудесно..с Артур щяха да са колеги...и всичко щеше да е дори още по-объркано.\n- За съжаление, обсоятелствата ме поставят в такива ситуации, където не мога да избегна дадено събитие. - продължи Кастър като въздъхна след тези думи.\nМоже би наистина съжаляваше, че не е успял да се запише на време.\n- Може би е по-добре така? Сигурна съм, че ще можете вторият срок или догодина. - усмихнах се.\nСлед известно време на мълчание и размисли, момчето отново ме попита нещо - какви са способностите ми. Явно усетил, че не съм обикновено момиче е решил да се поинтересува.\n- Честно казано и аз все още не зная лимита им. Мога да контролирам стихиите, и главно мога почти всичко стига да използвам правилни заклинания и отвари, да не нарушавам законите на природата и да не използвам повече магия от колкото притежавам - защото ще е фатално за мен.\nТова бях научила през годините. Бях вещица не отдавна, а и не ми се е налагало да използвам чак толкова способностите си. Затова и имах чувството, че съм нормално момиче. Все още не знаех каква раса е момчето.\n- Съжалявам за въпроса Кастър, но не разбрах каква раса сте.\nЗа мен това нямаше значение, но любопитството ме караше да го разпитам.\n27 Re: The Road to Or-Shalem on Пон 17 Сеп 2012, 05:45\nЛимит? Нямаше такава дума при заклинателите. Явно Джени беше нова в занаята, затова и не знаеше все още всички подробности. Не беше моя работа да я уча, но може би понякога щеше да бъде полезно, ако й давах съвети. Последва въпроса за моята собствена природа. Това беше въпрос, който ми беше особено любим. Обичах да говоря с гордост за такива неща.\n-Запозната ли си с процесите в този свят? Най-просто казано, ние смятаме, че има два поларитета, две крайности - добро и зло. Виждаш, че навсякъде има последователите на различните пътища. Затова и трябва да се яви една трета сила, която да играе ролята на арбитър. Затова и същестуваме ние, нашето име е прекалено сложно, за да се произнесе на който и да е земен език. Но хората ни наричат просто "сенчестите". Ние се раждаме и живеем, заради тази наша цел. Нямаше да съм тук сега, ако нямаше конфликт в този свят. Дадена ми е власт да оценявам борбите между двете сили.\nВероятно Джени щеше да ме пита допълнителни въпроси, всичко това беше леко объркващо.\n28 Re: The Road to Or-Shalem on Пон 17 Сеп 2012, 11:37\nКастър с удоволствие започна да ми обяснява:\nТова ме остави леко озадачена. Досега не бях чувала за подобна раса, затова и имах някои въпроси. Мислех, че напоследък нещата не са винаги черно на бяло, добро и зло...Да не споменаваме, че имаше и неутрални позиции. Разбира се, щом той е тук, това означава, че има работа за него. И въпреки това, нима имаше толкова много ясни вражди между двете противоположности, които имаха нужда от арбитър?\n- Във всички битки ли се намесвате? - попитах като за начало.\n29 Re: The Road to Or-Shalem on Пон 17 Сеп 2012, 12:41\n- На мен лично ми беше отнето правото да се меся в битките. Пък и ние не можем да убием това, което не умира. Съществата на другите раси само трябва да си понесат последствията, затова и ние сме тук. За да напомняме.- усмихнах се приятелски.\n- Но това рядко се случва, най-често всичко приключва с унищожението на едната страна от другата. Няма как да пристигнем и точно навреме, все пак ние сме по-ограничени създания.\nПремигнах няколко пъти.\n-Виждаш ли?- посочих към очите ми. За няколко кратки момента те промениха своите очи.\n- Хубавото е поне, че можем да контролирам външния си вид.\n30 Re: The Road to Or-Shalem on Пон 17 Сеп 2012, 13:07\nКастър каза, че му е било отнето правото да се меси в битките. Защо ли беше станало така? Той продължи да обяснява. когато приключи ми стана малко по-ясно. Те не решаваха края на двубоя, а просто наблюдаваха и напомняха, че трябва да има временен победител в безкрайната борба.\nТой премигна няколко пъти и посочвайки към очите си ме попита:\nАз се вгледах в сиво-сините му очи, които за няколко мига се промениха.\n- Хубавото е поне, че можем да контролирам външния си вид. - сподели момчето.\nГледах го учудено.\n- Да не искаш да ми кажеш, че можеш да променяш външният си вид, като..шейпшифтър? - попитах го любопитна.\nДосега не бях срещала шейпшифтъри..само един зоомаг.\n31 Re: The Road to Or-Shalem on Пон 17 Сеп 2012, 21:35\n- Шейпшифтър? Нещо такова, но има една разлика.- бях длъжен да отбележа.\n- Ние сме създадени от сенките, от тялото на несъществуващото. Материалната ни форма се създава в момента, когато стъпим на тази земя. Имам пълната свобода да бъда нещо повече от шейпшифтър.\nМоже би не беше точно да говоря така за другите раси. Изглеждаше сякаш зз съм нещо повече, но просто такава беше природата ми.\n- Това притеснява ли те? - обърнах се към момичето. Надявах се да не я уплаша.\n32 Re: The Road to Or-Shalem on Вто 18 Сеп 2012, 13:03\nКастър каза, че наподобява шейпшифтър, но има една важна резлика между неговата раса и гореспоменатата:\nХмм...интересно. Определено не бях чувала или виждала подобна раса, като тази на Кастър. Все още не я разбирах, но едва ли щях, затова реших да оставим тази тема настрани.\n- Това притеснява ли те? - попита ме момчето.\n- Ни най-малко. - отвънах и се усмихнах.\nНаистина не разбирах расата му, но от това, което успях да разбера си извадих едно много добро впечатление...не само за расата, но и за Кастър.\nп.с. Извинявай, че пиша чак сега.\n33 Re: The Road to Or-Shalem on Сря 19 Сеп 2012, 04:59\n- Радвам се. Надявам се, че не се чувстваш застрашена от мен. - безпокойството ми започва да изчезва, колкото повече време прекарвах с нея.\nБлагодарение на силите, които притежавах, можех да направя хиляди неща с природата около мен. Но изглежда Джени не се впечатляваше чак толкова много от мен. Имаше право, много по-силни сили имаше в този град, не можех да се сравнявам. Но тайничко се надявах да успея да я впечатля.\nДжени изглежда не се плашеше, това беше добре.\n- Можеш да ми се довериш, Джени.- знаех, че крие нещо в себе си.\n34 Re: The Road to Or-Shalem on Сря 19 Сеп 2012, 05:12\nКастър каза, че се радва и се надява, че не се плаша от него. Аз се усмихнах, за да му покажа, че не е така. Ако ме плашеше едва ли щях да съм с него в момента. Най вероятно да съм си тръгнала отдавна.\nКогато си помислих това, се сетих че моторът ми беше някъде на пътя, а аз бях тук. В това невероятно място. Чудно ми беше дали се намираме все още до магистралата или сме се преместили...ъм, телепортирали дори?\nТук беше прекрасно, беше зелено и свежо и чисто. Младите дървета, цветчетата им и дори фнтана...все едно не бях там, кодето оставих мотора си. Ако не знаех по-добре, щях да кажа категорично, че няма начин такова място да съществува близо до магистралата. Но имаше...Кастър го направи и се надявах да го остави тук...За да можем някой ден отново да се върнем.\nВсе още не знаех ккво ще последва от тук нататък. Какво ще правя с Кастър и с Артур. Или може би знаех някъде дълбоко в мен...?!\n- Можеш да ми се довериш, Джени. - наруши тишината Кастър.\nОбърнах се към него. Бях се загледала в зеленината. Отново усмивка озари лицето ми.\n- Благодаря ти. - казах му. - Имам...как да ги нарека...малки дилеми, предполагам би било уместно... Но мисля, че ще ги разреша след известно време. - усмихнах се.\nВярвах, че ще успея да направя избор. Да реша какво изпитвам. Исках да се променя. Исках да бъда решителна. И това беше моятя възможност да започна.\n35 Re: The Road to Or-Shalem on Чет 20 Сеп 2012, 06:06\nЗнаех, че може да се справи. Можех да предложа своята собствена помощ, но това би било пряко вмешателство в нейните дела. Затова и не го направих, замълчвах си. Единствената ми реакция беше една лека усмивка.\n- Сигурен съм в теб, Джени. Радвам се, че се запознахме.\nМоже би беше време да си тръгвам, не исках да я задържам прекалено много. Да, запознах се официално и вече беше време да я оставя. Джени имаше трудната задача да разбере поне част от това, което й казах.\n- Ще си тръгвам, Джени. Благодаря ти за вниманието.\nПриближих се към нея. За няколко мига застоях погледа си в нея. Тя беше прекрасна, все още беше в разцвета на силите си.\n- Силата ти ще се пробуди, чувствам го. Просто не се плаши от твоите невероятни способности.\nМахнах й за довиждане. Дори преди да успее да премигне, аз вече се бях слял в сенките на дърветата. Изчезнах за частица от секундата. Но оставих сътвореното от мен да живее в тази природа. Беше действително красиво, а и изглежда на Джени й хареса.\nИмах намерението да я видя пак ...\n36 Re: The Road to Or-Shalem on Пет 21 Сеп 2012, 08:00\nКастър се усмихна и каза:\n- Сигурен съм в теб, Джени. Радвам се, че се запознахме. Ще си тръгвам, Джени. Благодаря ти за вниманието.\nПогледнах го и се усмихнах с отговора:\n- Благодаря, Кастър. И аз се радвам. Беше ми много приятно.\nСлед това той се приближи малко повече към мен и ме гледаше. За няколко кратки мига стояхме така в мълчание, след което момчето сподели:\nНикога не ме е било страх от тях. Може би малко в началото, когято още не знаех какво съм аз, но вече не. Усмихнах се и кимнах.\nТой ми махна за довиждане и за един кратък миг вече го нямаше. Дори не успях да го попитам накъде е магистралата. Щях да я търся сама, но се радвах, че той остави това прекрасно място следсебе си. Усмихнах се и хвърлих последен поглед на фонтанчето.\nСлед това се изгубих между дърветата. Вървяла съм 10-15 минути докато намеря мотора си. Когато излязох на магистралата отново, аз се каих на мотора си и потеглих към града.\nЩях да разбера какво да правя и може би отново щях да видя Кастър..някой ден, някйде....\n37 Re: The Road to Or-Shalem\n» Металдетектинг,ЛОВ,РИБОЛОВ,Off road, ТУРИЗЪМ,ФИЛАТЕЛИЯ...............


На 29.06.2015 година първият випуск на колежаните от Частен професионален колеж Международни услуги за охрана и сигурност получи своите свидетелства за 4-та степен на професионална квалификация. | ISPS-college\nНачало » Събития » На 29.06.2015 година първият випуск на колежаните от Частен професионален колеж "Международни услуги за охрана и сигурност" получи своите свидетелства за 4-та степен на професионална квалификация.\nКолежаните от професиите "Парамедик", "Спортен масажист", "Треньор по спортна стрелба" получиха свойте свидетелства за професионална квалификация в 4-та степен.\nВсичките ни колежани, се реализираха успешно:\n"Треньорите по стрелба" - създадоха свой клубове по стрелба, някои от тях даже почнаха строителството на стрелбище със средства от Еврпоеиският съюз.....да им пожелаем успех.\n"Парамедиците" - поеха към работните си места, в спешните центрове, някой от тях създадоха Асоциация за планинско спасяване.....да им пожелаем успех.\n"Спортните ни масажисти" започнаха, а някой от тях просто продължиха да си работят, по спацентрове, и хотели, други създадоха собствени студия за масажи.....да им пожелаем успех.


Модерни стилове в дамската мода\nPavel юни 04, 2021 0 Коментари\nВсека дама иска да се облече в най-новата мода и стилове на облекло. Всъщност никоя дама не би искала да бъде хваната да носи нещо напълно излязло от мода и демодирано. За да се облечете според най-модерните модни тенденции, трябва да знаете кои са модерните стилове на облекло и как можете да включите тези стилове във вашия гардероб. Модата е много непостоянна. Постоянно се променя и може би това, което днес дамите намират за моделно облекло може да бъде демоде след известно време. Така че, за да сте наясно с модните тенденции, трябва да разглеждате постоянно модните списания и да се интересувате какви популярни модели носят жените днес. В тази статия ще обсъдим съвременните стилове и тенденции на облеклото при дамите.\nЕжедневно модерно дамско облекло\nЩо се отнася до съвременните стилове на дамското облекло, можем да го разделим на две категории. Едното е ежедневно, а другото вечерно облекло.\nДневните дамски дрехи включват тоалети, които могат да се носят на работа, както и ежедневни дрехи, които могат да се носят за обяд с приятели. Работното облекло преди няколко години се състоеше от сиви костюми, панталони или поли. Но модерният стил на дамското работно облекло стана по-елегантен и шик. Модерният панталон за жени може да представлява широки панталони и сатенена блуза. Ако се облечете в неутрални цветове, с дължина до коляното винаги ще изглеждате добре. За да придадете на работното си облекло модерен щрих, не се страхувайте да експериментирате с цвета. Това, че ще работите, не означава, че трябва да изглеждате скучно и мрачно. Наситено синьо, наситено лилаво и бордо трябва да бъдат включени в облеклото на вашия офис. Използвайте подрязани аксесоари или ризи. Тези смели цветове добавят нотка елегантност към всяко облекло и ви карат да изглеждате страхотно.\nВечерно модерно облекло\nЗа съвременните стилове на вечерно дамско облекло няма нищо по-добро от драпирана рокля. Плисирани драпирани рокли с украшения около бюста са едни от най-модерните дизайни на рокли за жени. Ако искате нещо наистина развълнувано и модерно, тогава направете роклята си оригинална. Всичко е модерно този сезон. Блуза с дискретно деколте, рокли с ръкави, рокли с всякакъв вид яки, копринени рокли с коприна, акварелни щампи, рокли с едно рамо. Роклите от трико са по-предпочитани през този сезон.\nСледвайки тези съвети, определено ще изглеждате невероятно.


Fujitsu Celsius R920 - конфигурация на дисковете в RAID контролера | Retro-PC-Mania - best computers ever made\nFujitsu Celsius R920 - конфигурация на дисковете в RAID контролера\nFujitsu Celsius R920 е върхов модел на японския производител. Мощна двупроцесорна машина с 16-слота за рам памет, вграден RAID контролер с възможност за поставяне на 4 и повече 2,5" харддискове и само два SATA куплунга.\nЗащо само два?\nSATA куплунгите изглеждат излишни при наличието на RAID контролер, където дисковете могат да се конфигурират в RAID 0 или RAID 1 в зависомост от това какво се търси, надеждност,бързина или и двете. Изненадващия проблем идва, когато всички харддискове са поставени в RAID - контролера и се опитате да инсталирате операционна система, като Windows 7.\nВ момента в който трябва да изберете на кой диск или дял да се инсталира, операционната система не вижда харддисковете. Тук започва приключението. Опити с различни операционни системи, конфигуриране на дисковете в RAID 0, RAID 1, два в RAID 0 и два в RAID 1. Всичко това без любезното съдействие на Fujitsu. В интернет няма почти никаква информация за това. Интересен факт е, че Linux вижда и разпознава дори и неконфигурираните харддискове, включени в RAID Controler-а и можете да избере на кой диск да се инсталира. Windows обаче не. Windows няма проблем да се инсталира на харддиск включен към един от двата SATA-куплунга но дори и тогава операционната система не вижда харддисковете включени в RAID-а.\nТъй като SATA-куплунгите са само две, в единия включваме CD-то, а в другия харддиска на който ще инсталираме операционната система. По този начин Windows-a вижда само диска включен в SATA-куплунга.\nСлед инсталацията операционната система не вижда дисковете включени в RAID контролера. За да се видят и използват тези дискове трябва да се инсталират драйверите за Chipset - а и SAS/SATA RAID. Драйвера е Rapid Storage Technology enterprise (RSTe) GUI.\nПоследната стъпка е да се влезне в Disk Management, където вече се виждат новите дискове и да се форматират за да могат да се използват. Дисковете включени в RAID - контролера не трябва да са конфигурирани в RAID 0 или 1 преди това. В противен случай не можете да ги форматирате. Трябва да рестартирате компютъра и да премахнете тази конфигурация.\nИма вариант да се избегне всичко това и да се използват два диска към SATA-куплунгите но в такъв случай се лишавате от CD-то. Това не би трябвало да е голям проблем след като вече е възможно инсталацията на операционна система през USB.\nТези малки несгоди не правят Fujitsu Celsius R920 лоша работна станция. Напротив. Двупроцесорната машина конфигурирана с два Xeon E5-2670 има чудовищна изчислителна мощ от около 270GFlops-а.\n64GB или 128GB RAM са недостижими за обикновен компютър. Ограничение за видеокартите няма. С такива параметри, проблемите с конфигурацията на дисковете лесно се забравя. Както се казва с хубавото бързо се свиква.