Осемнадесета серия "Бедствието" от Сценария за Наш Детски Сериен Игрален Филм — Нашето детство\nОсемнадесета серия "Бедствието" от Сценария за Наш Детски Сериен Игрален Филм\n26-02-2011, 11:33 | Автор: Цонка | Категория: Специални проекти / Безкрайно детство\nОсемнадесета серия „Бедствието“\n--- сцена сто двадесет и трета ---\n— И да не ми пишете глупости на олимпиадата. Хубаво да четете условията. Десет пъти ще прочетете задачата преди да започнете да решавате. Пак повтарям: решението на задачата се крие в самото й условие. Не схванеш ли смисъла му — край. Огняне, за тебе се отнася най-вече. Къде ти е умът напоследък не знам, но никак не внимаваш. Да се стягате, ей! Да не изложите училището.\nУчителката по математика даде последни указания и изпрати децата до изхода на училището.\n--- сцена сто двадесет и четвърта ---\nВ тихата мартенска вечер Огнян и Елеонора тръгнаха по уличката на Пионерския дом. На кръстовището спряха.\n— Да те изпратя ли до вас? — попита момчето.\nТя срамежливо вдигна рамене. Той не се колеба дълго.\n— Ще те изпратя. Късно е. Не мога да те оставя сама.\nДвамата тръгнаха към дома на Елеонора. Огнян взе чантата й.\n— Аа... нямаше нужда. — свенливо каза момичето.\n— Тежка е. — констатира Огнян. — Да не си свила някое менгеме от кабинета по металообработване?\nМомичето се разсмя.\nПродължиха мълчаливо по стълбичките, за да пресекат жълтите плочи на центъра.\nЕлеонора наруши мълчанието.\n— Аз не съм много силна по математика. Защо ли изобщо идвам в кръжока?..\n— Не е лошо. Можеш да научиш някои полезни работи.\n— Ами! Нищо не разбирам от обясненията. И не ми е интересно даже. Ще взема да се откажа.\n— Не се отказвай! — извика момчето.\nЕлеонора поспря и го изгледа стреснато.\n— Добре. Няма. — обеща.\n— Аз мога да ти помагам. Докато сме заедно няма от какво да се притесняваш.\nПродължиха в мълчание.\n— Нора? Ти завинаги ли ще си ми приятелка?\n— Сигурно. Обаче ако пак преместят татко в друг град... Нали е военен...\n— Даже и да се преместите! Аз все ще съм ти приятел. Никога няма да харесам друго момиче. — твърдо заяви Огнян.\n— Ами Светла? — полюбопитства Нора.\nМомчето се замисли.\n— С нея играем в махалата откакто се помня. Тя също ми е приятелка, но не... Не както си ти. Ти си... Абе разбираш какво искам да ти кажа.\nТя кимна утвърдително.\nНеоновите букви над магазините светеха някак тържествено. Двамата се спираха пред всяка витрина и не бързаха. Стигнаха до последния блок с магазини и свиха зад ъгъла, към входа на Елеонора. Постояха без да говорят. Огнян върна чантата на момичето и подаде ръка.\n— Ами... До утре тогава.\n— До утре. — прие ръката момичето.\nТой дълго задържа ръкостискането. Най-накрая пусна ръката й, махна за довиждане и тръгна забързан и щастлив към дома.\n--- сцена сто двадесет и пета---\n— В колко свърши кръжокът? — свъсил вежди, наведен над сина си строго попита Спасов.\n— В седем и десет. — с наведена глава отговори момчето.\n— Сега колко е часът?\nОгнян погледна ръчния си часовник.\n— Осем и десет.\n— Обикновено колко е пътят от училище до вкъщи без да се мотаеш много?\n— Десет минути. — измънка детето.\nНаруши я Веспасиана, която щракна вратата на стаята и се вмъкна при баща си и брат си.\n— Сиана, излез, ако обичаш. Имаме важен разговор с батко ти. — с нетърпящ възражение тон помоли баща й.\nМомиченцето се измъкна на пръсти и тихичко затвори вратата, но остана залепена отвън за релефното стъкло. От стаята се виждаше силуетът й и бащата и синът се засмяха, което разтовари тежката атмосфера.\n— Къде се мота до това време, ще ми кажеш ли? — вече по-спокойно попита мъжът и седна до момчето.\n— Наложи се да изпратя една съученичка до тях. — обясни Огнян и погледна баща си в очите.\n— Аааа, ясно. И къде живее тя?\n— Над мебелния магазин.\n— Аха. Доста дълго сте се изпращали значи.\n— Е, малко се разходихме по центъра.\n— А случайно да се сети, че ние тук ще се тревожим, че те няма?\n— Не се ли сети?\nОтново тишина, в която бащата изгледа продължително момчето.\nСилуетът зад вратата се размърда и влезе в стаята.\n— Вечерята е готова. Мама каза да идвате.\n— Ти защо подслушваш? — попита я баща й.\n— Не подслушвам. Само исках да разбера кога ще свършите, че да ви повикам.\n— И как така реши, че сме свършили?\nМомиченцето погледна невинно и обясни:\n— Ми то се разбира. Щом не се чува нищо, значи...\n— Мдааа... Така си е. Щом не се чува нищо... Хайде да ходим да ядем.\nСпасов стана и тримата напуснаха стаята.\n--- сцена сто двадесет и шеста---\nВ светлото слънчево утро на 3 март децата от махалата, облечени в униформи, влязоха в училищния двор и всеки затърси класа си.\n— Хайде, отивай при твоите. — Огнян подбутна сестра си и сам тръгна към своите.\n— Батко... — извика след него момиченцето и го догони. — Искам точно ти да ми вържеш връзката днес. Чу ли? Никой друг.\n— Не знам. Ако не се падна точно зад теб, някой друг ще ти я върже.\n— Ти гледай да се паднеш, чу ли? Чу ли?\n— Чух. Отивай сега.\nДвамата се разделиха.\nСлед минути, строени по класове, децата се изнизаха през входа на училищния двор и поеха по улицата към киното, където щеше да се проведе тържеството по приемане на чавдарчетата.\n--- сцена сто двадесет и седма---\n— За посрещане на знамето на нашата дружина, мощно „Ура“. — призова водещата на тържеството и дружинен председател на училището, красивата и елегантна шестокласничка Росица и се изпъна като пружина, тръсвайки дългите си къдрави руси опашки с огромни бели панделки.\nЗнаменосецът и двете асистентки, безупречни в униформите, заеха мястото си на подиума и застанаха мирно.\nОфициалните гости на тържеството седяха зад дългата маса с червена плюшена покривка. Една жена непрекъснато тикаше под носа си букета карамфили в целофан и блажено затваряше очи.\n— Давам думата за приветствие на първия заместник-секретар на окръжния комитет на комсомола другаря Сластилиян Тръпнишки.\nСред тържествената атмосфера Веспасиана притеснено се обръщаше да гледа кой седи на задния ред. Зад нея се паднаха непознати шестокласнички. Момиченцето седна на коленца на седалката, с гръб към сцената и с пълно безразличие към приветствието на другаря Тръпнишки затърси с поглед брат си сред учениците от задния ред.\nВидя го. В същия миг и той я видя, стана от мястото си и се запровира пред седящите, следван от Светла и Захари. Стигнаха и се наложи децата от половината на реда да се изместят с три места. Заформи се лека суматоха. От различните краища на залата се чу шъткането на класните ръководители и се видяха високо вдигнатите им показалци, правещи заплашителни знаци за въдворяване на тишина.\n— И не забравяйте, че синята връзка е по-малката сестра на пионерската връзка. Носете я с достойнство, бъдете чавдарчета за пример, за да получите след време заслужено правото да носите червената връзка, късче от червеното знаме пропито с кръвта на героите паднали в борбата за нашето светло социалистическо бъдеще! — патетично завърши речта си заместник-председателят и залата за пореден път изпадна във възторг изразен със силни аплодисменти.\nВодещата отново зае мястото си пред микрофона и нареди всички да станат на крака.\n— Пионерите да пристъпят към връзване на чавдарските връзки. — изкомандва.\nВ залата се разля песента „Пусть всегда будет солнце“.\nНастана объркване: седалката на задния ред се падаше между две седалки на предния и пионерите се чудеха на кое чавдарче да вържат връзката — на лявото или на дясното.\n— Гледайте номерата на седалките. — чу се нечий учителски глас. — Номерата, номерата гледайтеее...\nВеспасиана, застанала мирно, получи своята връзка от Огнян. Той закачи чавдарската значка на бялата й блузка и й връчи книжката на чавдарчето. След което тържествено стисна ръката й.\nМомиченцето приглади краищата на връзката.\n— Сега съм като нова.\n--- сцена сто двадесет и осма ---\nНелчето посрещна мъжа си мърморейки:\n— Хайде бе, Антоне! Кое време стана! Осъмваш в тоя завод.\n— Няма как. Като на война сме. И в съботите ще се работи... Ще видим докога.\nМъжът влезе в стаята и децата го нападнаха.\n— Охо... Сианче, ти пак с връзката ли си? Откакто ти я вързаха вчера на празника не си я сваляла.\n— Никога вече няма да я сваля! — заяви момиченцето.\nНелчето внесе от кухнята вечерята на мъжа си и му сервира.\n— Ние вече ядохме. Ще ти сложа само на теб.\nМъжът изми ръцете си в кухнята и без да се преоблече се настани на масата. Нелчето седна да му прави компания.\n— Днес дойде новият Партиен секретар. — Спасов опита пилето с ориз. — Мммм... че хубава манджа! Като на леля Гинка от стола. Браво!\nЖена му прие похвалата с доволна усмивка и запита.\n— А Махмурлиев къде го пратиха? Във Винпром ли?\n— Неее... — разсмя се мъжът. — Нямал е тоз късмет. За там трябват мноооого големи връзки. Падна му се Лимонадената фабрика.\nДвамата се разкикотиха.\n— Обаче новата Партийна е страшна! — отхапа от филията Спасов.\n— Ах! — удиви се Нелчето. — Жена ли е?\n— Аха. Много намахана. Ще върти работата, та пушек ще вдига. Сега ще ми отпаднат доста ангажименти.\nНелчето се умисли.\n— Хубава ли е?\nМъжът й я погледна и се ухили.\n— Чудо! Златни коси до петите, очи дълбоки — кит да се удави в тях, а ръцете й като на...\n— Можеше просто да ми отговориш с ДА или НЕ. — засегна се Нелчето.\n— Откъде да знам бе, Нелче. Утре ще я огледам и ще ти докладвам.\nЖена му се нацупи и се зазяпа в телевизора.\n--- сцена сто двадесет и девета ---\nЧетиримата гледаха филма с интерес. От време на време Веспасиана питаше кой кой е и някой трябваше да й обяснява.\nНелчето и Антон седяха край масата, а децата се бяха разположили на канапето. Огнян, изпънал крака върху един стол, не преставаше да го люлее.\n— Огняне, не бутай масата със стола! Цялата се тресе. — скара се майка му.\n— Не съм аз! — обиди се момчето и свали краката си от стола.\nЧашите зад стъклото на бюфета зазвънтяха. Чу се пукот и всичко се разлюля. Шкафовете в кухнята се отвориха и съдържанието им се заизсипва на пода. Зловещо бучене идваше сякаш от долния етаж. В същия миг токът изгасна. Спасов скочи и извика сред тътнежа:\nИзвади от джоба на сакото си запалка и светна. Стигна до канапето с една крачка и грабна Веспасиана.\n— Нелче, Огняне, застанете под вратата към коридора и не мърдайте от там. — изкомандва и двамата изпълниха нареждането като призраци насред люлеещата се стая.\nМъжът застана с момиченцето под касата на другата врата. Загаси светлинката от запалката и с две ръце прегърна тресящото се от страх дете.\n— Няма страшно! Сега ще спре и ще си светнем. Няма нищо страшно.\nИзмина цяла вечност! Звънтенето на чашите, падащите предмети, люлеещият се под... Бученето!..\n— Утихна! — Спасов отново светна със запалката. — Добре ли сте и двамата? — попита той жена си и сина си, които, бледи като восък, кимнаха утвърдително. — Вземи Сиана и не мърдайте от тук. Може да повтори. Аз ще ви донеса палтата и обувките.\nМъжът отвори входната врата. По стълбището, осветявано от фенерчета и запалени свещи, като злокобно шествие се носеха хората от горните етажи на блока. Пред всички слизаше бавно старец с бастун и задръстваше стълбите. Никой не бързаше, никой никого не изпреварваше и не буташе. И никой не говореше. Чуваше се само тихият тропот на човешките стъпки.\n--- сцена сто и тридесета---\nНай-сетне успяха да се измъкнат. Последни. В двора се бяха скупчили обитателите на кооперацията, повечето по пижами и домашни пантофи.\n— Не стойте тук, излизайте всички на улицата, далеч от сградите! Руси, Василе... Излизайте на баира към къщите, далеч от блоковете!.. — извика им Спасов. — Има ли пострадали?\nМъжете се събраха и набързо обсъдиха положението. Всички бяха налице — онемели от страх, но живи и здрави.\nНелчето носеше Веспасиана, която, висеше като маймунка на врата й.\n— Качвайте се в колата, да отидем да вземем нашите. После ще отскочим до завода.\n--- сцена сто тридесет и първа---\n— Хич никъде не тръгвам. Аз на таз къща тухлите по имена познавам. Всяка една поотделно съм кръщавал. Знам как е вдигната и бас хващам, че и пукнатина няма да има. — категорично заяви Дядо Спас и се облегна на оградата. — Казвам ви, не се връщайте у вас. Тука е по-сигурно!\n— Няма да се връщаме.\n— Остави ги у нас, ти иди сам до завода. — даде акъл дядото.\n— Ще ги взема с мен! — отсече Спасов.\nЧетиримата се качиха в ладата и тръгнаха към завода.\n— Татко, — обади се плахо Огнян, който седна отпред до баща си. — моля ти се, мини по горния път. Искам да видя нещо.\n— Дали е здрав блокът над мебелния магазин ли? — попита баща му.\n— Аха. — отвърна тихо момчето.\nНа задната седалка Нелчето беше прегърнала Веспасиана, която не спираше да трепери.\n--- сцена сто тридесет и втора---\nСпасов излезе от портала на завода и седна в колата. Останалите мълчаха.\n— Цял е. Но има много поражения из цеховете. Утре на светло ще се видят белите. — каза повече на себе си мъжът и угрижено потърка чело. — Да се разходим малко с колата, а?\n— Да! — извика Огнян. — Не искам да се прибираме. Нали си ми обещал да послушаме полята някоя нощ. Да идем сега.\nЛадата потегли и се вля в потока напускащи града коли.\n--- сцена сто тридесет и трета---\nДалеч извън града спряха встрани от шосето, на черен път пресичащ нивята. Спасов изгаси двигателя, но остави фаровете да скитат навътре в плътната тъмнина на нощта.\nВсички мълчаха. Поседяха така известно време, докато мъжът не ги подкани:\n— Хайде! Да послушаме полята.\nИзлезе от колата и отвори задната врата. Пое детето от ръцете на жена си и го прегърна.\n— Още трепериш. Студено ли ти е?\n— Таткоо... Много се уплашииих... — изхлипа момиченцето и най-сетне даде воля на дълго сдържаната емоция. Разрида се безутешно стискайки с две ръце баща си през врата, а горещите й сълзички мокреха бузата му.\nМъжът остави детето да се наплаче. Огнян и Нелчето застанаха до тях и мълчаливо наблюдаваха сцената.\n— Всички се уплашихме. — тихо изрече бащата.\nХлипанията утихнаха. Чу се гласът на Веспасиана, задавян от сълзите:\n— И аз\n— Да-да. — подсмръкна детето и се отдръпна, за да погледне баща си.\n— Аз пък не се уплаших изобщо. — обади се Огнян.\n— Да-да. — баща му повтори възклицанието на Веспасиана. — Чак при нас се чуваше как ти тракат зъбите, докато стояхме под вратата.\n— Не бяха моите.\n— Не бяха неговите.\nЧуха се едновременно гласовете на Огнян и на Нелчето.\nСмехът, леко истеричен, завладя с магията си четиримата.\n— Да се разходим, а? — предложи мъжът. — Огнянчо, я изгаси фаровете и вземи фенерчето. Да повървим по черния път.\nМомчето поведе безстрашно групичката напред обезпокоявайки тъмнината с фенерчето.\nСпасов хвана със свободната си ръка ръката на жена си и я стисна силно. Тя облегна глава на рамото му. Вървяха бавно, без да говорят, заслушани в безмълвната природа, която сякаш се извиняваше за стореното. Даже вятърът беше спрял свирепите си набези върху равнината. От тъмното небе надничаха любопитно хладни светлинки.\nЧетирите фигурки тъмнееха едва забележими сред безкрайнината... Отвисоко се виждаше шосето нашарено от автомобилните фарове на други малки фигурки, пътуващи водени от тревогата, всяка към нещо свое, към някои свои, към близостта и упованието, които щяха да дадат и да получат.\n— Гладна съм. — изтърси Веспасиана.\n— Има бисквити в жабката. — Спасов.\n— Няма. — Огнян.\n— Кога успя да я претарашиш? — Спасов.\n— Докато те чакахме в завода.\n— Имам сен-сен. — Нелчето.\n— Дай малко...\n— Светни ми!\nКрай на осемнадесета серия\n1. Прогнозата за времето в сцена 128 е за 2 ноември 1977, затова не се учудвайте, ако температурите не отговарят на мартенските :)\n2. Инфото за номера на серията "Родена от революцията", която са давали във въпросната нощ, получих с любезното съдействие на другарчето Boysta3. Благодарности!\n3. Песента в сцени 124 и 133 е "Walk Hand in Hand" в изпълнение на Andy Williams.\nПоследна редакция: 26-02-2011, 11:33\nСтраницата е видяна: 4 821 пъти\nID на статията: 3454\nБрой коментари: 62 коментара\n№1 от: Цонка (26 февруари 2011 12:07)\nМили другарчета, бях планирала серията да излезе на 4 март, петък, понеже касае събитие от тази дата /тогава също беше петък/, но реших да я изтегля по-рано, заради предстоящите празници.\n№2 от: tivesto (26 февруари 2011 13:29)\nТова го нямаше по програма за днес! Хихи! Благодаря за прекрасната серия! Винаги, когато имам нужда от нещо хубаво и ти, Цоне, пускаш новата серийка! Благодаря!\nАз имам смътни спомени, че по времето на голямото земетресение 1977-ма гледахме филм и тогава всичко се разтресе и излязохме пред блока! Всички се опасяваха да не се срути панелката, защото нашият блок е първият от 5-те експериментални панелки в Габрово! До днес си мислех, че съм гледал "17 мига от пролетта" а се оказва, че сериалът е бил друг! То как ли да помня като съм бил на 5 годинки! Е, рано или късно истината излиза наяве!\n№3 от: Цонка (26 февруари 2011 13:57)\nУхаа... Тишко, Двата блока, дето са паднали в Свищов също са били експериментални. :(\nАз си спомням най-натрапчиво звънтенето на чашите и бученето. И голямото треперене. Такова, дето не знаеш студено ли ти е или те е страх.\n№4 от: templar (26 февруари 2011 14:15)\nТочно от епизод на "детското" имах нужда. Сядам да чета!\n№5 от: tivesto (26 февруари 2011 14:18)\nА защо всички са били с широко отворени очи? Защото на страха, очите са големи!\nА моят блок, уж експериментален, пък виж вече 38 години си стои! Як бетон, ей!\nИначе след земетресението, в нашия вход се роди едно момиченце! Сега всички помнят, че е 77-ми набор!\n№6 от: Anakin Skywalker (26 февруари 2011 15:38)\nАз имам бегъл спомен оттогава, не помня да се уплаших, но трусът е бил наистина силен с епицентър планинската област Вранча в Карпатите, Румъния. И е бил на голяма дълбочина епицентъра - над 100км, затова се е било усетило на голяма територия. И Южна България се е разлюляла доста силно, по специално София и Пловдив. Нашите бяха тогава в Пловдив на гости, нас със сестра ми ни гледаха баба и дядо. Гледахме филма по ТВ, аз по едно време съм казал на баба да не ме бута. Сестра ми пък каза: "Фиж бабоо, пеЛдето мъЛда, мъЛда..." и докато усетим дядо я грабна и ние с баба след тях хукнахме навън...Букурещ тогава е пострадал доста сериозно, голяма част от сградите са били разрушени или силно повредени...\n№7 от: nikola13 (26 февруари 2011 16:08)\nЦоне ти си талант с главно "Т" (Главното "Т" идва от Трудолюбива и Талантлива). Браво. Много и най-различни емоции провокира в мен написаното от теб. Колкото до оня 4-ти март от 1977 г.- помня го сякаш беше вчера.\nПрибирахме се с мама от пощата след края на тържеството по случай 8-ми март. По онова време мама работеше в пощата (сегашните телекомуникации бяха към пощите-уточнение за по-малките) и ръководеше самодейна вокална група, която изнасяше концерти по повод на всякакви празници, културни мероприятия и тържества. Почти бяхме стигнали до нашия блок когато се чу някакъв ужасен тътен и земята се разтресе. Погледнах към съседния на нашия блок и картината, която видях се запечата в съзнанието ми за цял живот. На осмия етаж, във входа срещу нас, в кухнята на един от апартаментите, една светеща крушка се мяткаше с такава сила сякаш всеки миг щеще да се разбие в тавана, на който беше окачена. В следващия момент започнаха да слизат, тичайки по стълбите ужасени хора - кой с дрехи, кой с пижама, кой с хавлия - всеки както го е заварило бедствието. Хванах силно мама за ръката и усетих, че тя също е уплашена. Малко след това, разбрах, че това е земетресение. Отидохме пред нашия блок където се бяха сбрали всички комшии, татко и баба ми. Почти до сутринта стояхме на улицата. Един съсед беше успял да вземе "ВЕФ"-а и слушахме новините по БНР. Щетите, които нанесе това земетресение на нашия блок са видими и до днес.\nП. П. Спомням си и една комична случка по повод на земетресенията. Две или три години, след това земетресение се случи друго, но значително по-слабо. По това време вече бях открил Артър Конан Дойл, Агата Кристи, Дашиъл Хамет (криминалния жанр по принцип-да не изброявам всички любими писатели - вие ги знаете не по зле от мен ). Та лежа си аз на леглото в спалнята, чета си някаква страхотийка и изведнъж вратите на трикрилния гардероб (всички помните трикрилните гардероби с лакирани врати и скърцащи панти) се отварят едновременно със смразяващо кръвта скърцане и само миг по-късно същите врати се затварят от само себе си отново със същото и дори още по-смразяващо кръвта скърцане... Точно в мига когато Шерлок Холмс или Поаро (не си спомням на кой се изживявах тогава) щеше да се завие през глава с одеялото татко връхлетя в стаята с вик: "Земетресение!", обърна се обратно, грабна братчето ми от съседната стая и излезе от апартамента на бегом...\n№8 от: Цонка (26 февруари 2011 16:24)\nИ си мислиш, кой ли ти отваря и затваря вратите на гардероба? А? Ехехе... Обзалагам се, че си се успокоил, като си разбрал, че е само някакво обикновено земетресение, а не баскервилското куче или пък убиецът от Негърския остров, оня дето не смеех да отида до тоалетната заради него, щото мислех, че може да ме чака зад закачалката. Бррр...\n№9 от: bat_mitco (26 февруари 2011 17:04)\nБЕШЕ В НОЩТА СРЕЩУ РОЖДЕНИЯ МИ ДЕН...БЯХ БОЛЕН, С ТЕМПЕРАТУРА...НЕ СЪМ УСЕТИЛ ТРУСА...ОСВЕСТИХ СЕ ПО ПИЖАМА И БОС НА ПЛОЧКИТЕ ОТ ТРОТОАРА ПРЕД ДОМА И СЕ ЧУДЕХ ЗА КАКВО СЪМ НАКАЗАН...ОБЯСНИХА МИ ЧЕ НЕ СЪМ И НЯКОЙ ОТ ДОМАШНИТЕ СЕ ВЪРНА И ДОНЕСЕ ГАЛОШИ И НЯКАКВА ВРЪХНА ДРЕХА...\nНА ДРУГИЯ ДЕН ПОСРЕЩАХ МАЛКОТО НА БРОЙ ГОСТИ ОТ ЛЕГЛОТО...ДАЖЕ ИМАМ ЗАПАЗЕН ПОДАРЪК ОТ ТОЗИ ТЪЖЕН РОЖДЕН ДЕН ( ДА НЕ КАЖА ДАЖЕ ЛИПСВАЩ РОЖДЕН ДЕН...) - КНИГАТА, ПО КОЯТО Е ПРАВЕН ФИЛМА ЗА ЕЛЕКТРОНИК - "ПОВЕЛИТЕЛЯТ НА НЕВЪЗМОЖНОТО"...ЕДНА ТАКАВА СЪС СИНИ ТВЪРДИ КОРИЦИ...\n№10 от: nikola13 (26 февруари 2011 18:42)\n...И си мислиш, кой ли ти отваря и затваря вратите на гардероба? А? Ехехе... Обзалагам се, че си се успокоил, като си разбрал, че е само някакво обикновено земетресение, а не баскервилското куче или пък убиецът от Негърския остров, оня дето не смеех да отида до тоалетната зарди него, щото мислех, че може да ме чака зад закачалката...\nКолкото и да се правя на смел истината е разкрита...наистина ми стана къде, къде по-леко когато разбрах, че няма да излезе нещо страшно от гардероба.\nЦитат: Бат Митко,\n...ДАЖЕ ИМАМ ЗАПАЗЕН ПОДАРЪК ОТ ТОЗИ ТЪЖЕН РОЖДЕН ДЕН ( ДА НЕ КАЖА ДАЖЕ ЛИПСВАЩ РОЖДЕН ДЕН...\nТъжно е когато липсва някой рожден ден, но тая година ти пожелавам да го отпразнуваш така, че да компенсираш с лихвите онзи пропуск - с торта, сандвичи, танци, фойерверки и разбира се не забравяй да ни поканиш - всички деца от твоя клас и от махалата...\n№11 от: Simpra (26 февруари 2011 18:57)\nМен пък земетресението ме свари в тоалетната и върху ми се изсипа водата от казанчето . Имахме гости. Татко влетя в банята, загащи ме и ме понесе надолу по стълбите. Още помня как се люлееше блока. После всички отидохме в центъра при баба и дядо.\n№12 от: nikola13 (26 февруари 2011 19:21)\nМен пък земетресението ме свари в тоалетната и върху ми се изсипа водата от казанчето <!--smile:em_51--> ...\nХиля се от сърце съзнавайки цялата сериозност на положението, което меко казано е било деликатно\n№13 от: tivesto (26 февруари 2011 19:33)\nСимпра, как помниш това събитие, след като си била само на 3 годинки? Направо се изумявам!\n№14 от: Simpra (26 февруари 2011 19:53)\nТишо, и други впечатлили ме неща помня оттогава, пък и някои хора помнят повече от други различните неща, защото помним различно. Дати и исторически факти не мога да помня, но детайли и усещания помня като слон.\n№15 от: Цветелина (26 февруари 2011 20:07)\nАз също добре си спомням тази вечер. Бях в детската градина, същия ден беше осмомартенското ни тържество /знаете, че никога не ги правеха точно на деня/. Прибрахме се с майка ми в къщи и аз скачайки на леглото започнах да си казвам стихотворението от празника на баща ми, когато задрънчаха прозорците. Нашите първо помислиха, че по улицата минава някой тежък трактор или камион, но дрънченето продължи, лампата се разклати, грабнаха ме и излязохме на улицата пред къщи, където се събраха всички комшии. Постояха, постояха па после се прибрахме.\nКато чета другите коментари виждам, че всички сме били в сравнително крехка възраст, но доста добре помним този момент.\nА, също така искам да кажа, че и аз като Сианчето бях много радостна когато станах чавдарче /дори повече от пионерче/ и с тая цел стоях почи целия следобед на 3 март, след като се върнахме от тържеството по бяла блузка и синя връзка навън на студа, та да ме видят всички комшии\n№16 от: Цонка (26 февруари 2011 20:41)\nМен пък земетресението ме свари в тоалетната\nСимпричке Извинявай, обаче "ситуацията" ти е доста весела. Ако знаете само, колко често си го мисля това, докато съм в тоалетната...\nАз си мисля, че това злокобно събитие е било голям стрес за нас, децата. Всеки път, като се залюлее блокът при земетресение, колкото и невинно да е, започвам да треперя по същия начин като тогава. Уж не се страхувам, а треперя. Уф.\nЦвети, нас ни приеха чавдарчета точно по гореописания начин. В киното. После ни водиха на сладкарница. В "Тракия". Връзката ми я върза една какичка от шести клас /а може и пети да е била/. Казваше се Божанка. Много усмихната. Руса. И много хубава. Каква голяма ми се виждашееее... Ееееех... Кога ли щях и аз да порасна като нея и да връзвам връзки.\nИ после хич не исках да си свалям връзката :)\nПри мен това се случи през 1979. А картинката горе е прерисувана от снимката на законното ми другарче, което е прието точно през 1977. Приели го те и на другия ден - бам - земетресение. Имали гости. И той, милият първокласник-чавдарче, хукнал да подпира голямата секция с книгите, да не падне върху масата. Докато не го изкарали от стаята. Познайте, кое е моето другарче на картинката. Много ме кефи. Първият познал печели кюфте в червен сос.\n№17 от: Simpra (26 февруари 2011 21:10)\nЦоне, първи ред, четвъртото момче от дясно наляво?\n№18 от: anni (26 февруари 2011 21:23)\nПо време на земетресението лежах болна от жълтеница в болницата в Плевен. Вече бяхме по леглата аз и една баба в нашата стая, когато започна нещо да се случва. Таванът на горния етаж се срути върху съседното легло, за щастие - празно, а бабата спеше с тапи за уши и нищо не чуваше. После ни изведоха по пижами навън и още виждам пред очите си как се тресяха сградите. И този шум... Сякаш имаше бомбандировки, на мен на това ми приличаше. Но не помня да ме е било страх, а по-скоро любопитно - какво ще да е това чудо-земетресение, за което всички говореха. На моите родители обаче сигурно им е било доста притеснително, когато се прибрах, живеехме още на село, имаше доста разрушения по къщата.\n№19 от: Цонка (26 февруари 2011 21:25)\nОх, значи, от снощи насам много се смея тук в НД. Дано да е за добро, както казват едни хора на юг.\nСимпричке, ТЦ. Не е той. Нооо, като първи записал се в познаването, печелиш мляко с ориз. И се изяжда цялото, ей!\n№20 от: anni (26 февруари 2011 21:43)\nГолемият бретон най-отзад, стига да е момче обаче?\n№21 от: Цонка (26 февруари 2011 21:48)\nAnni, момиче е. Нооо, като втори записал се в познаването, печелиш купичка компот от сливи.\n№22 от: Цветелина (26 февруари 2011 22:11)\nЦонче, тоя очилатия до другарката?\n№23 от: tivesto (26 февруари 2011 22:15)\nПърви ред, четвърти от ляво на дясно! Просто предполагам, че е бил рус като малък!\n№24 от: Цонка (26 февруари 2011 22:18)\nЦвети, не е той. Нооо, като трети записал се в познаването, печелиш купичка кисело мляко със захар.\nТишко, не е той. Нооо, като четвърти записал се в познаването, печелиш ябълка. Зелена.\nМалеее... Колко сте готини всички и колко ви обичаааам!..\n№25 от: anni (26 февруари 2011 22:25)\nЪъъ - първи, трети ред?\nСега се сетих, че докато бях в болницата по време на земетренението даваха по телевизията ''Пипи дългото чорапче" - шведското филмче. Сиянчето не може да не го е гледало.\n№26 от: Simpra (26 февруари 2011 22:32)\nВтори ред - първото, русото от дясно?\nП.П. Изядох си млякото с ориз, въпреки че чак сега го заобичах - някога го мразех\n№27 от: Цонка (26 февруари 2011 22:33)\nТц! Anni, не позна. Нооо, печелиш бисквитка детска закуска. В хартийка, да не ти се разтопи шоколадът между пръстчетата докато хапваш.\nЛеле... Ти доста си лежала май в болницата. Колко се стои за жълтеница? Две седмици или повече? Пипи са я давали в неделя, на 6-ти, от 15:50. Това го знам, щото ходих заради земетресението в читалнята да снимам местния вестник от този период и попаднах на невероятни неща. Направо се пренесох в онова време.\n№28 от: Лилия (26 февруари 2011 22:34)\nПо време на земетресението бях на кино. Седях на първия ред на балкона. Не си спомням кой беше филма, но помня, че в този момент на екрана някаква бензиностанция избухна в пламъци. В същият миг цялата редица седалки започна да се тресе и да се люлее напред назад. Ех - рекох си - колко реалистично са го направили! Усещането беше като в онези стерео кина, където се гледа със специални очила и седалките се люшкат. В следващият миг хората около мен скочиха и се заблъскаха изплашени към изходите. Не можех да проумея какво им става - защо си тръгват на най-интересното?! :em_80:Нямах никакво намерение да излизам, но прожекцията спря... :em_79:\n№29 от: Цонка (26 февруари 2011 22:57)\nСимпричке, не е той. Нооо... печелиш втора купичка мляко с ориз, щом си си изяла вече първата.\nЛили, голям майтап това с киното. Представям си какъв ужас са изпитали зрителите!!!\nПравя справка с онова, което намерих в местния вестник точно от онова време: давали са в кината в Толбухин /две кина с по две зали/: "Един наивник на средна възраст", "Отражения" и "Вълче ехо", "Този луд, луд свят" и "По далечни брегове". При нас филмите идваха доста след като са излезли по екраните в столицата, така че едва ли твоят филм е бил някой от тези, но... казвам ви ги просто така, за информация.\n№30 от: Гергана (27 февруари 2011 00:25)\nДругарчето : Трети ред в средата. От ляво и от дясно все е 6-ти.\nПък аз по време на земетръса бях на 4 години. Това, което помня е, че бях при баба на старата къща до плажа. Тя живееше с баща си - прадядо ми Георги. Беше вече тъмно навън или поне се свечеряваше, защото бях по нощница. Аз си рисувах нещо на масата преди лягане. Бучене нямаше, защото сме далеч, но чашите в полирания бюфет започнаха да дрънчат. Баба светкавично грабна масленозеленото си палто с огромни копчета, зави ме с него и ме понесе на ръце към двора. Прадядо си беше легнал и когато минавахме край неговата стая баба го попита : "Как си, тате?" Пък той отговори : "Люлям съ, Нидяло!" Това ми е останало като единствен спомен от прадядо. Е, и още един, малко зловещ, но друг път ще ви го разкажа. Та като свърши земетресението, татко веднага дойде с колата да види дали всичко при нас е наред. Това са ми спомените от тогава.


Течна Храна WLC SPP\nЗахранки и Добавки>Течна Храна WLC SPP\nТечна Храна WLC SPP\nТечността има пълноценно хранене, състоящо се от хидролизиран екстракт от черен дроб, хидролизирана течност от риба тон, екстракт от калмари, комплекс от незаменими аминокиселини, CSL, бетаин, GLM, N-маслена киселина, етерично масло от черен пипер и няколко други екстракта. витамини и минерали. Ароматът на гамата SPP е калмари, слива и черен пипер.\nТечната храна SPP меже да бъде използвана и като дип. За правилно разпознаване на примамките на куката, препоръчваме да правите този процес постепенно, на етапи, с добавяне на малки количества течност върху бойлите на куката, до пълна хидратация.\nНезависимо дали ги използваме, когато приготвяме сместа за PVA торбички или инжектираме разтворимите торбички с нея, тази течностv SPP ще донесе хранителен прием и изключителна привлекателност във всяка смес, в която ще се използва.


Новини от Елена » глоба\n11.03.2011 , 19:52 · Категория: Новини\nДържавната финансова инспекция е глобявала всички общински кметове в региона\n11.03.2011 , 19:51 · Категория: Новини\nНяма кмет на община във Великотърновска област, който да не е бил глобяван при проверки от Държавната финансова инспекция (ДФ�?). Това заяви председателят на Административния съд в старата столица съдия Марияна Лазарова, позовавайки се на статистика от дела на градоначалници, които жалят наложените им наказания. Най-много глоби има за Закона за обществените поръчки (ЗОП).\nСтатистиката показва, че при нару�?ения обикновено инспекцията е налагала най-ниските възможни наказания – стандартни глоби от по 100 лева.\nВодач в класацията по подобни актове е кметът на Елена Са�?о Топалов, който е направил общо 12 нару�?ения и е глобен с обща сума от 3000 лева. Три административни наказания са наложени и на кмета на Стражица Стефан Стефанов, и то в последните месеци. Съдия Лазарова отбеляза, че досега Стражица и Златарица не са били санцкионирани и за пръв път влизат в “класацията”. Тя уточни обаче, че това може да се дължи на някакъв тип серийна последователност при методите, по които ДФ�? извър�?ва проверките.\nКметът на Велико Търново Румен Ра�?ев е бил наказван от инспекцията с няколко акта от началото на 2009 г. Нару�?ения за различни пропуски по прилагането на ЗОП са направили и Йордан Михтиев, Георги Чакъров, Пламен Чернев и кметът на Свищов Станислав Благов.\nВ повечето случаи се касае за административни нару�?ения с относително малко значение. Председателката на ВТАС уточни, че в статистиката на съда влизат само обжалваните от градоначалниците актове, т.е. броят на наложените наказания от ДФ�? вероятно е значително по-голям.\n02.02.2011 , 13:49 · Категория: Новини\n12.02.2010 , 20:52 · Категория: Новини


Димитър Андонов 19 април 2020\nСигурно се чудите какво имаме предвид със заглавието, затова бързаме да поясним. Петте филмови предложения, които ще откриете на тази страница са продукции, които вероятно ще забравите бързо, след като станете от дивана. Известните актьори в тях надали биха получили "Оскар" за подобна роля, а сюжетът постоянно е на границата между клишираното и оригиналното. На моменти гледате романтична/драматична комедия, от която би ви писнало, а в другия момент погледът ви не мърда от екрана, защото искате да знаете какво ще се случи, без да осъзнавате, че още с пускането, вече знаете.\nВ крайна сметка, това са пет комедии, които наистина притежават възможността да ви разсмеят истински поне веднъж, а накрая със сигурност ще ви оставят с усещане за приятно изживяване. Нямаме квалификациите на филмов критик, но смятаме, че това е най-точното определение, което бихме могли да дадем.\nЗАЩО ДА ГО ГЛЕДАТЕ: Адам Сандлър влиза в ролята на успешен пластичен хирург, който се страхува от сериозно обвързваме след неуспешен брак преди почти 20 години. Той предпочита да излиза с млади жени и се преструва на човек в процес на развод, за да предотврати нещо по-сериозно. Единствената наясно със схемите му, е асистентката му и негов най-добър приятел Катрин - прекрасната Дженифър Анистън. Лично наше мнение, това е най-забавната роля на Джен след "Приятели". Тропическата обстановка и несъвсем елементарните шеги оставят едно приятно усещане след края на филма.\nЗАЩО ДА ГО ГЛЕДАТЕ: Майки за пръв път, самотни майки, мащехи, отчуждени майки, отдавна загубени майки... Да, от заглавието става ясно, че сюжетът се върти около историите на няколко майки, които до края на лентата се преплитат по един или друг начин. Звездният каст и спокойствието, което носи филма може само да ви донесе приятни емоции за неделен следобед с цялото семейство.\nЗАЩО ДА ГО ГЛЕДАТЕ: Това е третото екранно партньорство на Дрю Баримор и Адам Сандлър след „50 първи срещи" и „Сватбеният певец". Трябва да кажа обаче, че това е една от малкото комедии, които съм гледал скоро и която е успявала да ме разсмее истински повече от два пъти. Героите на Сандлър и Баримор се разделят след среща с общо мнение, че никога не искат да се видят отново. После се записват на семейна почивка с децата си и им се налага да споделят общ апартамент в луксозен африкански сафари курорт за цяла седмица. Оттам нататък, е ясно...\nЗАЩО ДА ГО ГЛЕДАТЕ: Героинята на Ана Фарис приема офертата да чисти луксозната яхта на самовлюбения образ на Еухенио Дербес, малко по-късно той пада зад борда и се събужда без спомен кой е и какъв е. Малко след това Фарис отива в болницата и, възползвайки се от амнезията на богатия плейбой, се представя за негова закунна съпруга. Мъжът не си спомня да е сключвал брак, но притиснат до стената, бързо трябва да свикне с новия си живот, изпълнен с грижи за новото му семейство. Feel-good лента, с която да се посмеете или пък поплачете.\nОТ РЕДАКТОРИТЕ НА GRAZIA:


Фелоран Гел при болка и възпаление след травма 5% х60 грама\nВие сте тук:Actavis/Фелоран Гел при болка и възпаление след травма 5% х60 грама/\nFeloran Actavis 5% gel е лекарствен продукт без лекарско предписание под формата на гел за външна употреба върху здрава, неувредена кожа, съдържащ диклофенак натрий, който се прилага за лечение на болка, оток и възпаление при редица състояния, засягащи мускулите, ставите, сухожилията и меките тъкани след травматично възпаление на опорно-двигателния апарат (сухожилия, мускули, стави), като навяхвания, изкълчвания, разтежения, натъртвания, спортни травми, при ограничени форми на извънставен ревматизъм, като тендовагинит (възпаление на сухожилието), бурсит (възпаление на околоставните торбички), рамо-ръка синдром (внезапна болка локализирана в областта на раменната става, плешката и долните шийни прешлени, която се разпространява към пръстите на ръката) и периартропатия, както и при някои форми на артрит на ръцете, краката и гръбначния стълб. Диклофенак натрий принадлежи към групата на т.н. нестероидни противовъзпалителни средства (НСПВС). Облекчава болката и повлиява благоприятно отока, поради изразеното си противовъзпалително и обезболяващо действие.\nСъстав на Фелоран Гел при болка и възпаление след травма 5% х60 грама:\nАктивното вещество в 1 g гел е диклофенак натрий (diclofenac sodium) 50 mg.\nДругите съставки са: хипромелоза, макрогол-7-глицерол кокоат, изопропилов алкохол, аромат на зелен чай, пречистена вода.\nНачин на употреба на Фелоран Гел при болка и възпаление след травма 5% х60 грама:\nВъзрастни и деца на 14 години и повече:\nФелоран Актавис се прилага 3-4 пъти дневно посредством леко втриване върху засегнатия участък. Количеството за едно приложение се определя в зависимост от големината на засегнатия участък. Обикновено 2-4 g гел (количество колкото череша до орех) са достатъчни за кожна повърхност с размери 400 - 800 см2.\nНе се препоръчва гелът да се употребява повече от 14 дни при травми или ревматизъм на меките тъкани, или 21 дни при артрит, освен ако това е назначено от лекар.\nНе се налага корекция в дозата.\nПродуктът е предназначен за приложение върху здрава кожа.\nСлед намазване ръцете трябва да се измиват, освен ако не са третираното място.\nФелоран Актавис може да се използва за комплексна терапия едновременно с таблетната форма. Подходящо е да се прилага едновременно с ултразвукова терапия.\nАко сте използвали повече от необходимата доза Фелоран Актавис\nАко Вие инцидентно сте използвали повече от предписаната доза, обърнете се към Вашия лекар или фармацевт. Една туба от 60 g съдържа 3 g диклофенак натрий. Не употребявайте лекарството по-често или за по-продължително време от предписаното, въпреки че вероятността да настъпи предозиране при локална употреба е малка.\nПри поглъщане по невнимание може да се появят симптоми, като гадене, повръщане, коремни болки, подобно на предозиране в резултат на приемане на таблетки, съдържащи диклофенак. В тези случаи се обърнете към лекар или посетете медицинско заведение.\nАко по невнимание гелът попадне в очите е необходимо веднага да изплакнете обилно засегнатото око с чиста хладка вода.\nАко сте пропуснали да приложите Фелоран Актавис\nПриложете обичайната доза колкото е възможно по-скоро след като сте установили пропуска и продължете лечението по обичайния начин.


"Eurosport" за Лудогорец и Моци: Холивуд! - Topsport.bg\n"Eurosport" за Лудогорец и Моци: Холивуд!\nЕдна от най-авторитетните световни спортни медии - "Еurosport", не спести похвалите си към Лудогорец и Козмин Моци след драмата със Стяуа. На страницата си във "Фейсбук" медията сподели снимка на човека, класирал "орлите" от Разград в групите на Шампионската лига, със следния текст:\nЗащитникът на Лудогорец Моци стана вратар при дузпите на тима си срещу Стяуа Букурещ, след като титулярният пазител бе изгонен с червен картон.\nТой вкара един 11-метров наказателен удар и спаси 2 и така Лудогорец за пръв път ще играе в групите на Шампионската лига.\nНай-хубавата част? Моци дойде от Динамо Букурещ!".\nСнимката на Евроспорт стана и истинска сензация в социалните мрежи, а потребители не само от България искрено се възхитиха от геройството на Моци.\n„Лудогорец Разград срещу Стяуа Букурещ: Това, което звучеше като скучен мач, се превърна в един от най-грандиозните мачове в историята на Шампионската лига", пише Bild.\nна 28.08.2014 в 14:22:16 #11\nИ между другото да не сте забравили "лациалите" феновете на Лефски дето викаха за Лацио срещу същия отбор от Разград ???\nна 28.08.2014 в 14:15:28 #10\nМомчета, както съм казал отдолу вчера виках за Лудогорец!! И така Имил го е писал за мен например, защото аз не поругавам химна! Дори и Левски да играе в Европа съм за тях, въпреки че съм цесекар! България е над всичко и винаги съм за българите! ОК!!!\nна 28.08.2014 в 14:00:25 #9\nНа мен ми се струва, че и при стария формат турнира не беше чак толкова слаб???!!\nна 28.08.2014 в 13:49:39 #8\nПо тази логика може да речем да не признаваме по старите световни титли на Бразилия,Уругвай,Аржентина и други защото формата на първенството е бил друг??? А вечните оправдания, че държавата ни е помагала! Така и срещу Аякс през 70 години на тоталния футбол ли ни помогна държавата??? И срещу другите грандове бити от нас????\nна 28.08.2014 в 13:27:55 #7\nИмиле, на 100% си прав за разликата между ШЛ и КЕШ... На мен ми е странно и понякога интересно как от години говедата и свинете се драчите по форумите кой е ПО-СЛАБ, вместо да се вдигнете и да искате сметка от ръководствата си. Нали и рогатите и свинската чорба се пъчите, че имате най-много привърженици?! Ами излезте и потърсете обяснение от Батков и Томов.... Ей ги на - ботевистите сами изритаха Христолов. Макар да ги мразя, не може да има силен клубен футбол и национал, без силни Левски и ЦСКА....\nна 28.08.2014 в 12:06:52 #6\nТурнира си смени името, но все пак смятам че ЦСКА има доста победи и голове за КЕШ макар и при стария формат на турнира! Може да е било отдавна, но е факт. А и влизането на Лефски не беше вчера и то беше отдавна! Само ЦСКА!!\nна 28.08.2014 в 11:45:15 #5\nПич ние сме стигали до полуфинал на шампионската лига, а вие освен че ви пребиха в групата какво друго направихте?\nна 28.08.2014 в 11:14:13 #4\n"Това бе един от най-грандиозните мачове в Лигата", пише "Bild" .......................... Факт! Другият такъв, с българско участие е Антверп - Левски....\nна 28.08.2014 в 10:48:35 #3\nПрав си да!!! Готин мач и добра победа! Радвам се за вас! Успех в жребия и в групите! Тия нащите дето са викали за Стяуа са луди!\nна 28.08.2014 в 10:46:47 #2\nС 80 ли!\nна 28.08.2014 в 10:30:23 #1\nХамза какъв фейс е направил все едно всеки момент ще се насере!\nСпортни новини / БГ Футбол / Лудогорец / "Eurosport" за Лудогорец и Моци: Холивуд!


Достъп до информация | ПРОФЕСИОНАЛНА ГИМНАЗИЯ ПО ДИЗАЙН "ЕЛИСАВЕТА ВАЗОВА" – София\nДостъпът до информация и прозрачността в управлението на училищната институция е един от основните приоритети на Професионална гимназия по дизайн „ Елисавета Вазова“. Целта на публикуваната информация на официалния интернет сайта на училището е да тя да достигне до заинтересованите страни: администрации, неправителствени организации, медии, родители и педагогически специалисти.\nАко в публикуваните в сайта документи не откривате конкретна информация, която Ви интересува, можете да се възползвате от правото си да получите допълнителна информация по ЗДОИ.\nЗакон за достъп до обществена информация (виж тук)\nОрган по предоставянето на административната услуга: Директор\nПодаване на заявление: Канцелалария, технически организатор\nгр. София, р-н Триадица, ул. Балша 2\nтелефон за връзка: 02 852 34 11; 0887 959 236\nел. поща: pgd_el.vazova@mail.bg; info@pgdsofia.com\nЗадължителни реквизити на заявлението:\nТрите имена/ наименованието и седалището на заявителя\nЗаб. Заявленията за достъп до обществена информация се разглеждат в срока по чл.28 от ЗДОИ – 14 дневен срок, след датата на регистрирането им. Получените заявления се оставят без разглеждане, ако не съдържат данните по чл. 25, ал.1, т.1, 2, 4 от ЗДОИ. В случай, че ПГД „ Ел. Вазова“ не разполага с исканата обществена информация и няма данни за нейното местонахождение заявителят се уведомява за това в 14-дневен срок от получаване на заявлението.


Филе Малибу - Добре дошли! | 24Kitchen\n1. Направете марината за месото като смесите рома и кокосовото мляко. /Вместо готово кокосово мляко може да си направите сами като разцепите кокосов орех и отчупите едно парче от вътрешността му. Настържете парчето с помощта на ренде в купа и го залейте с вряла вода. След това го прецедете през цедка./ Потопете пържолите в маринатата и ги оставете ная-малко за 1 час в хладилника.\n2. Обелете пресен ананас и отрежете 4 резена от него, като премахвате твърдата част. Нарежете ананаса, чушката и лука на кубчета. Подсушете месото, оваляйте го в брашно и го запържете в тиган със зехтин. Овкусете го със сол и пипер и добавете бучка масло Когато месото се запечатва от втората страна, добавете лука, чушката и стафидите в тигана. Извадете месото в чиния.\n3. Добавете ананаса при зеленчуците и разбъркайте. Изсипете половината от маринатата, соса от месо и сметаната. Оставете сместа малко да покъкри и върнете месото в тигана. Накрая добавете нарязания на ситно див лук.\n4. Сварете ориза. Вместо кафяв може да използвате смес от бял и див ориз.\n5. Сервирайте ориз за основа, отгоре парче филе и залейте всичко с плодово-зеленчуковата смес.\n700 г свинско контрафиле\n50 мл сок от месо


27-годишното гадже на Бритни Спиърс публично обиди баща й - BG VOICE\nСам Асгари Сн.: @samasghari\nГаджето на Бритни Спиърс, фитнес треньорът Сам Асгари, публично обиди бащата на попзвездата в Instagram.\n27-годишният любовник на изпълнителката публикува гневна публикация, посветена на бащата пазител на певицата Джейми Спиърс.\n„Искам всички да знаят, че нямам нито капка уважение към човека, който се опитва да контролира връзката ни и постоянно ни пречи. Според мен Джейми е просто задник! Не искам да навлизам в подробности, той все още винаги уважаваше поверителността ни. Не мога обаче да устоя да изразя мнението си“, каза Асгари.\nСмята се, че Асгари е решил да говори след излизането на документалния филм на Бритни Спиърс.\nЛентата описва обтегнатите отношения на дъщерята с баща й настойник. По-рано Спиърс коментира скандалната картина на живота си.\nПрез август 2020 г. попзвездата се обърна към съда с искане да бъде освободена от покровителството на баща си. Джейми Спиърс пое попечителството над дъщеря си и над имуществото й през 2008 г. с решение на служителите на реда, след като тя претърпя нервен срив.\nФенове и представители на певицата многократно са заявявали, че тя е под строг контрол от страна на родителя си.\nОще по тематаБритни Спиърсгадженастойникобида\nОбиден, Борисов осъди Манолова за клевета\nПод контрола на бащата: Записи от спалнята на Бритни\nПрекарана: “Татуирах си името му на устната си, той ме заряза след седмица”


Габрово се завърна в Средновековието - ПЕРИСКОП\nНачало БГ.новини Габрово се завърна в Средновековието\nТочно копие на „копан“, използван за наказание в килийното училище, подари гражданският комитет „Памет Габровска“ от Габрово на Националния музей на образованието.\nКопанът представлява объл камък, около 4-5 килограма, пробит в средата и завързан с дебела връв. Служил е за наказание на закъснелите деца за училище, като се е използвал за провисване на врата им докато стоят прави през целия урок.\nПодобно на дългата лескова пръчка, ползвана за удряне, и фалагата, копанът имал строга възпитателна роля в частното килийно училище.\nПредишна статияСтуден душ за всички австрийци\nСледваща статияКога ще спре токсичният терор в Русе


plate - bab2654nte - GLOBElife ☎ - babyliss pro Изправяне на коса\nPLATE - BAB2654NTE - BABYLISS PRO - Изправяне на коса\nКерамично покритие с нано - титаниев + Sol -Gel технология.\nБлагодарение на тази технология, плочите са по-тънки и осигуряват отлична превъртане, перфектно гладене в миг на око, огледален блясък без електростатичен ефект, по-голямо уважение към косата, защото нула триене.\nТова покритие плочи с 40% на плаки по-трудно и по-издръжлив, устойчив на надраскване.\nПлаващи табели:. Лесни за създаване вълни и къдрици и масури\nЗаключваща система за постигането на максимална температура на още по-бързо.\nКерамичен нагревателен елемент :. Температурна стабилност гарантирани до най-близкия ½ степен - мигновено възстановяване\nВключете и експлоатация светлинен индикатор.\nЕргономичен дизайн за по-голям комфорт.\nСвържи се револвиращ 2.70 m.


Как и къде да нанасяме парфюма си, за да трае повече (обновена) - Модерният блог за маркова парфюмерия\nЗнаете ли как да използвате правилно парфюма си – така, че можете да се наслаждавате на аромата му през целия ден? Оказва се, че повечето хора не знаят. Подвеждайки се по остарели (и грешни) митове и легенди, те не само губят част от въздействие на аромата, но и не се възползват на 100% от неговата сила.\nАко и вие не сте сигурни как да се възползвате и насладите максимално на своя аромат, не се притеснявайте. Ние сме насреща. В тази статия ще ви представим синтезирана и достъпна версия на най-лесните и приложими техники и съвети. Чрез тях ще научите интересни тайни от парфюмерийния свят, но по-важното ще удължите живота на своя аромат. Ако искате да разберете как да използвате най-оптимално любимия си парфюм, продължавайте да четете:\nКога да нанасяме парфюма?\nИзборът на момент, в който да нанесем парфюма, е също толкова важен, колкото и изборът на самия парфюм. Най-важното, което трябва да запомните, е, че, ако искате да извлечете максимума от своя аромат, винаги го нанасяйте след като излезете от банята и преди да се облечете. Това е така, защото след баня порите се разширяват и кожата е по-чиста, което ѝ позволява по-лесно да абсорбира аромата и да го задържи по-дълго през деня. Освен това влагата ще „заключи“ аромата на парфюма, а и няма да се притеснявате за парфюмерийни петна по дрехите си.\nАко имате под ръка вазелин, можете да го нанесете на местата, на които ще впръскате аромата. По този начин парфюмът ще се задържи върху вазелина и ароматът ще се усеща още по-дълго време.\nАко се изкъпете и след това нанесете парфюма по гореописаните начини, трябва да изчакате малко преди да се облечете, тъй като, ако се облечете веднага, шансът ароматът да се запази е много малък.\nКакво количество парфюм да нанесем?\nНикога не нанасяйте прекалено много парфюм. Може би е трудно да определите колко точно да нанесете, за да не бъде ароматът прекалено силен. В такива случаи е много лесно да прекалите с пръскането и вместо да привлечете хората около себе си, да постигнете обратен ефект. Ако сте нанесли правилното количество парфюм, той би бил лесно уловим от човек, с който водите разговор или с който седите на една маса, но не и за човек, който стои в другия край на масата (или стаята).\nКак да нанасяме парфюма?\nЕто и някои от най-добрите начини, по които може да нанесете парфюма си. Един от най-популярните е да пръснете във въздуха пред себе си няколко пъти и след това да навлезете в създалия се облак от парфюм. Друг предпочитан начин е да нанесете аромата директно върху кожата си, в пулсовите места. Такива са китките, шията, гърдите, лактите и зад коленете. Там минават голям брой кръвоносни съдове и по този начин топлината и движението на кръвта разнасят аромата по цялото ви тяло. Освен това топлината, която тялото излъчва, ще подсили аромата на парфюма.\nСъщо така можете да вплетете уханието в косите си като напръскате четката си за коса. Чрез този лесен трик не само ще внесете допълнителна доза женственост в излъчването си, но и ще усилите въздействието на аромата върху вас самите и другите около вас. Важно е обаче след като напръскате гребена си с парфюм, да изчакате известно време, преди да го използвате, за да може алкохолът да изветрее. Така ще елиминирате вредния ефект на алкохола върху косата!\nДруго нещо, което можете да направите, е да добавите от любимия си парфюм в бутилка неароматизиран лосион за тяло. Така не само ще обогатите лосиона си с няколко капки любим аромат (важно е да е неароматизиран, за да не се смесят ароматите), но и евтино и лесно ще се сдобиете с божествено ухаещ лосион, който ще ухае върху кожата ви с часове!\nДруг съвет, който може да следвате, е винаги да нанасяте парфюма отдолу нагоре по тялото си, тъй като това е и посоката, в която топлината се увеличава, „заключвайки“ аромата за по-дълго.\nКакви са най-често допусканите грешки при нанасянето на парфюм?\nИма няколко грешки, които могат да се допуснат с горните съвети:\nНикога не търкайте китките си една в друга, тъй като това оказва негативен ефект върху аромата;\nНе нанасяйте едновременно парфюм на всичките пулсови места, защото така ще предозирате нормалното количество парфюм. Количеството трябва да е съобразено и със сезона и времето от деня, в които нанасяте уханието;\nАко искате директно да напръскате косата си, тогава го направете на разстояние поне няколко сантиметра, тъй като спиртът в парфюмите изсушава косата;\nПарфюмите и другите козметични продукти\nПарфюмът най-вероятно не е единственият козметичен и ароматизиран продукт, който използвате. Освен стандартните продукти като шампоан и балсам, повечето дами използват и лосиони за тяло и маски, всеки от които си има собствено ухание. Какъв е смисълът да нанасяте парфюм, ако той няма да може да се различи от всички останали аромати, които сте нанесли преди това върху тялото и косата си, или още по-лошо – смеси се до такава степен с тях, че постигате обратния ефект и ароматът става неприятен и прекален?\nТова лесно може да се поправи, ако внимателно подбирате ароматите, които нанасяте на тялото си. Избирайте шампоани и балсами с подобен или подхождащ аромат като този на парфюма ви, като за предпочитане е да са от една марка. Друг вариант е да избирате неароматизирани козметични продукти, които ще позволят на парфюма ви да се разгърне в целия си блясък. Както вече споменахме, можете и лесно да ароматизирате всеки неароматизиран козметичен продукт, като добавите в него няколко капки от любимия си парфюм. Така ще удължите живота на уханието още повече!\nПарфюмите и дрехите\nМного често хората впръскват от парфюма си директно върху дрехите, като мислят, че по този начин ще удължат живота му. Никога не нанасяйте парфюм директно върху дрехите си. Има няколко причини за това – някои парфюми оставят петна върху дрехите, а и ароматът няма да се запази за дълго върху тоалета ви и съответно върху вас самите, когато излезете навън. Причината – ароматът не е нанесен върху кожата и това ще скъси живота му драстично, защото няма къде да бъде „заключен“. За сметка на това обаче можете да напръскате обикновена хартиена кърпичка с парфюма си, да я сгънете и да я поставите в дъното на гардероба си. Така ще имате винаги разкошно ухаещи дрехи без никакви петна от парфюм!\nПарфюмите и сезоните\nВсеки сезон има своите специфични изисквания относно количеството парфюм, което е удачно да нанасяте. Горещите летни дни например запазват по-дълго аромата. Това се случва основно защото кожата ви е по-хидратирана през този сезон и означава означава, че през лятото дори и по-лек парфюм, нанесен пестеливо, може да ви осигури часове наред божествено ухание. От друга страна, студените зимни дни имат обратния ефект. През зимата по-подходящи за носене са по-тежките парфюми, които включват по-богати и наситени парфюмерийни нотки. Неслучайно летните аромати са по-леки и ефирни, а зимните се определят като „тежки“.\nПролетта се свързва със свежест, невинност и „събуждане“ на организма и природата. Парфюмерийните нотки, които най-много си отиват с пролетта, са разхладяващи, леки и свежи – мента, босилек, портокалови цветчета и други.\nЛятото е сезонът на приключенията, горещото време, узрелите плодове. За този сезон можете да изберете по-свежи и хладни ухания, с които да контрастирате на високите температури. Подходящи нотки са бергамот, роза, жасмин, мимоза и други.\nЕсента носи със себе си спокойствие, интровертност и забавяне на ритъма. Нотките, които най-добре пасват на нейното настроение, са топли и мускусни като пачули, ветивер, сандалово дърво, амбра и други.\nЗимата е любимият сезон на парфюмите. Знаете ли защо? Заради ниските температури, даващи нужното време и възможност на деликатните и изискани парфюмерийни нотки да се разгърнат напълно. Най-добрите зимни ароматни нотки са ванилия, канела, тамян, пикантни подправки и други.\nПарфюмът и хормоните/лекарствата\nАко след определено време на ползване, парфюмът има друг аромат, това не бива да ви притеснява. Евентуална причина за това може да бъде прием на определени лекарства или хормонални промени в организма. Парфюмът е изключително чувствителен към промените в организма и това е причината един и същи парфюм да ухае различно върху различни хора. Ако трябва само временно да използвате дадено лекарство, можете да преустановите ползването на парфюм по време на лекарствения прием и да започнете да използвате любимия си парфюм отново след края на лечението.\nОще един полезен съвет:\nАко искате любимият ви аромат да бъде с вас през цялото време, за да можете лесно да подсилите уханието му, когато пожелаете, не е нужно да носите цялото шишенце в дамската си чанта. То тежи, заема място, а и лесно може да се разлее. Решението е лесно – напръскайте една-две клечки за уши с любимия си парфюм и ги сложете в пликче, което се затваря. Така ще имате лесен достъп до любимото ухание, без да се налага да търпите негативите от това да го носите със себе си.\nИзползвайки тези съвети, вие и хората около вас ще се наслаждавате на ароматни и приятни дни всеки ден.


361 намерени резултата\n55 000 EUR /65 000 EUR\nПредставяме на Вашето внимание, ТРИСТАЕН АПАРТАМЕНТ, в непосредствена близост на идеален център, в сграда - ново строителство. Жилището е с площ от 69,40 кв.м., на четвръти последен етаж. Състои се от дневен тракт, две спални, баня, отделен санитарен възел, коридор и голяма, панорамна тераса. Изцяло източно изложение. Имотът се продава напълно обзаведен и оборудван.\n48 017 EUR /56 458 EUR\n73 480 EUR /94 206 EUR\n39 846 EUR /46 827 EUR\n28 117 EUR /33 044 EUR\n42 068 EUR /49 440 EUR\n35 067 EUR /41 212 EUR\n39 789 EUR /46 761 EUR\n36 317 EUR /42 680 EUR\n36 260 EUR /42 614 EUR\nМногостаен , Ямбол, Център\nДвустаен апартамент, под наем, с площ от 60 кв.м., на втори жилищен етаж. Състои се от спалня, хол с кухня, тераса и баня със санитарен възел. Подови настилки - ламиниран паркет, стени - латекс. Санитарно помещение на фаянс и теракота, с душ - кабина. Изцяло южно изложение. Отдава се обзаведен и оборудван.\nПредишна 1 2 ... 11 12 13 14 15 16 17 18 19 Следваща


9 ЧАСА БЕЗ ИНТЕРНЕТ | Технологии | Телевизия Евроком - водещи новини от България и света - политика, здраве, предавания, спорт\n9 ЧАСА БЕЗ ИНТЕРНЕТ\n9-часов срив на интернет връзката в Северна Корея\n7 годиниТехнологии 145 Боряна Райчева\nИнтернет връзката в Северна Корея се срина за цели девет часа. Към момента интернетът е възстановен, но пълната изолация от мрежата за толкова дълго време си остава факт.\nСтранното е, че сривът е започнал часове след като Барак Обама обяви, че САЩ ще дадат "пропорционален отговор" на акта на "кибервандализъм" срещу "Сони пикчърс".\nПрипомняме, че преди няколко дена, хакери влязоха в системата на филмовата компания "Сони пикчърс". В следствие на кибератака са били откраднати сценарият на новия филм за Джеймс Бонд и лична кореспонденция на ръководството на компания. В отговор на кибератаката срещу "Сони пикчърс ентъртеймънт" САЩ обмислят дали да върнат Северна Корея в списъка със страните подкрепящи тероризмът. Също така Американската филмова компания реши да разпространи филма "Убийствено интервю", след като по-рано бе съобщила, че го спира. Кибератаката срещу компанията е проблем на националната сигурност на САЩ, а не на "Сони пикчърс", заяви преди дни адвокатът на корпорацията Дейвид Бойез.\nПричините за блокиралия интернет в Северна Корея все още не са известни, макар че много експерти лансират версията, че Пхенян е станал жертва на кибератака. New York Times отбелязва, че ако зад интернет-повредата стоят САЩ – което Вашингтон не би признал никога, това е безпрецедентен опит да се атакуват интернет връзките на една суверенна държава.\nМистерията зад спирането на интернет в продължение на девет часа и половина подчертава парадокса на модерната кибервойна - атаките стават по-видни, а бойците и техните мотиви - по-трудни за идентифициране, пише в. "Вашингтон пост".\nЕксперти, които следят здравето на глобалната мрежа, казаха, че става дума за един от най-тежките сривове в Северна Корея от години. Няма съвършен начин, поне в краткосрочен план, с който да се определи дали връзката е била отрязана, пренатоварена или атакувана.


Натрапчиви мисли и лоши асоциации - Психотерапeвтични насоки онлайн - Порталът към съзнателен живот\nНатрапчиви мисли и лоши асоциации\nОт MsDandellion, Февруари 21 в Психотерапeвтични насоки онлайн\nДобавено Февруари 21\nОт няколко месеца насам започнах да имам натрапчиви страшни мисли, които се изразяваха в страхове (нараняване с нож,падане,катастрофа,изнасилване,пожар и подобни) свързани с мен и членовете на моето семейство. Имах сериозна тревожност, свързана с тези мисли и имах период, в който не можех да спя и не можех да ям и въобще не бях добре. Не правя ритуали свързани с мислите си и не мисля, че съм имала панически атаки, просто сериозна тревожност и постоянни натрапчиви мисли. Тръгнах на психотерапия с лечение хипнотерапия, но за 5те сесии, които имах с моя психотерапевт не можах може би да навляза в нужното състояние на релаксация поради тревожността си и постоянните мисли, които имах. Визуализациите, които трябваше да правя по време на сесиите понякога бяха успешни, понякога не, тъй като моят ум има вече изградени лоши асоциации с различни предмети и същества и само при споменаването им, веднага ми изникваше в ума някаква лоша мисъл.\nЗа съжаление в ума ми са създадени една редица асоциации с предмети, които само като ги погледна или някой ми говори за тях или си помисля за тях и в ума ми изниква някаква абсолютно отвратителна мисъл. През деня имам много малко мисли, които са така да се каже нормални и не са свързани с нараняване на някого или чупене на нещо. Мислите ми по никакъв начин не са свързани с някакво вътрешно желание или намерение. Ходих на психиатър януари месец и ми беше изписан Флуанксол. Пих го 10тина дни, но знам, че от едно хапче, няма как да се промени мисленето ми. Понякога все още се чудя дали нямам шизофрения (макар,че психиатърът ми каза, че няма такова нещо и че имам може би Генерализирана тревожност с натрапчиви мисли) или нещо подобно, тъй като мислите ми са тотално несвързани на моменти, да не говорим за нивото на бруталност на някои от тях. От всичко, което ми се случва в момента, най-много се притеснявам да не би на някого да се случи нещо от нещата, които си мисля, защото те са наистина смущаващи и по някаква причина много трудно ги контролирам. Случва ми се дори като съм навън и сред непознати хора да ми минават подобни неприятни мисли за тях и забелязвам, че процесът е станал автоматичен. Имах и суицидни мисли, но знам какви биха били последствията, ако си причиня подобно нещо, така че това съм го оставила като вариант. Наистина се измъчвам, тези мисли ме измъчват изключително много. Гледам да не реагирам в повечето случаи, със сигурност емоционално съм по-добре отпреди, но положението с ума ми никак, ама никак не е розово. Очевидно е, че нещо в начина ми на мислене се развали буквално и не знам дали съм в състояние да го оправя въобще. Опитвам се да си представям хубави картини, понякога успявам, но понякога просто ей така цялата ми визуализация отива на вятъра, защото ума ми я превръща в някаква кървава сцена или нещо подобно. Тази седмица бях на психотерапия отново при друга ваша колежка и в събота отново имам сесия с нея. Силно се надявам това да ми помогне да променя мисленето си по конструктивен начин преди да е станало твърде късно. В момента не работя, макар, че бих искала да си намеря работа, но понякога се чудя дали ще съм жива, че въобще да я започна след всичките тези мисли. Нали знаете, кармата не прощава на никого. А и се притеснявам, че ще отида да работя и пак ще си мисля тези глупости по този автоматичен начин и като цяло няма да бъда продуктивна. Осъзнавам, че ние с мислите си привличаме събитията в живота си и постоянно го наблюдавам. Пиша тук, защото бих искала някакъв съвет, чувствам се леко безпомощна вече. Благодаря Ви предварително за отговора.\nInes Raycheva 282\nИнтереси:° Естествена Психотерапия\n° Холистична терапия\n° Психоанализа и Психодрама\n° Клиент-ориентирана терапия\n° Когнитивно-поведенческа терапия\n° Хипноза и Хипнотерапия\n° Моят YouTube канал:\nпреди 1 час, MsDandellion каза:\nТръгнах на психотерапия с лечение хипнотерапия, но за 5те сесии, които имах\nПих го 10тина дни, но знам, че от едно хапче, няма как да се промени мисленето ми.\nВиждаш ли нещо общо между двете? За пет сесии не е много вероятно да промениш коренно натрапливостите си.\nОпитвам се да си представям хубави картини\nДиректно да "бориш" натрапливите "лоши" мисли с "добри" е абсолютно неуспешна стратегия.\nПонякога все още се чудя дали нямам шизофрения\nХората с шизофрения не се чудят дали имат шизофрения - ти нямаш шизофрения.\nОт всичко, което ми се случва в момента, най-много се притеснявам да не би на някого да се случи нещо от нещата, които си мисля\nВсички хора имат натрапливи мисли, дори децата , просто не при всички са толкова интензивни, чести, колкото при теб. Ако тези мисли се осъществяваха, вече отдавна човешката раса нямаше да съществува! : )))\nТази седмица бях на психотерапия отново при друга ваша колежка и в събота отново имам сесия с нея\nСтрахотно - довери ѝ се и работете! Психотерапевтичната работа е различна от онлайн съветите и насоките тук - ти имаш нужда от първото - това е цял процес, понякога дълъг.\nАлександърТ.А. reacted to this\nБлагодаря ти за отговора. Искам само да отбележа, че някои от мислите ми са се сбъдвали, но тези мъничките (по-малко страшните) и благодаря на Господ, че големите не са и дано не се сбъдват никога нито в този живот, нито в някой от следващите ни. Осъзнавам, че 5 сесии хипнотерапия със сигурност не са достатъчни, просто моята предишна психотерапевтка очакваше да имам по-бързо подобрение явно и аз виждах, че всъщност нямам такова. А в момента мисля, че съм в пъти по-зле отпреди като се има предвид какви мисли ми минават през главата, но пък нямам тази силна тревожност каквато имах преди. Силно се надявам, че ще мога да имам нормално мислене в някакъв момент от живота си и че ще мога да водя нормален начин на живот.\nДобавено Февруари 22\nпреди 12 часа, MsDandellion каза:\nИскам само да отбележа, че някои от мислите ми са се сбъдвали,\nНе, не са се сбъдвали. Това, че са се случили (случайно) същите събития, за които си си мислила, не означава, че е заради теб - не си всесилна. Понякога имаме интуиция и можем да предусещаме, но това далеч не значи, че управляваме времето и материята - не е толкова просто.\nНякъде не споделяш как се чувстваш ти самата, освен, че се чувстваш "безпомощна". Вероятно терапевтът ти не насочва и към това - да разпознаваш и споделяш, вербализираш емоциите си.\nпреди 11 часа, MsDandellion каза:\nСилно се надявам, че ще мога да имам нормално мислене\nСега не е ненормално, ти не си "ненормална", просто си в процес на себепознание, което при някои от нас изисква повече усилия, идва след като започнем да преживяваме силна тревожност, натрапливости и/или паник атаки - все житейски опитности, които ни тласкат към това да си обърнем внимание, да подкрепим и обичаме себе си. Така че психотерапевтичната работата не касае "премахване", а напротив - трансформиране, преработване. Щом работиш с терапевт вярвам, че ще успееш!\nАбсолютно никаква връзка няма случването и мисленето , когато не го правиш ти . Когато го правиш си се подвела по мислите .Участвало е твоето съгласие .\nStefan Grekov 88\nДобавено Февруари 22 (edited)\nпреди 20 часа, MsDandellion каза:\nЗдравей. Мен пък най-важното, което ми направи впечатление беше свързано с това, че имаш богато въображение. Сякаш имаш досттп до нещо, което другите хора нямат. Картини, усещание.. защо не започнеш от най елементарното да ги изразяваш на лист хартия.. Хипнотерапията е силен метод, но той е само един. Ти имаш нужда да бъдеш присъствена..Може би преди навремето си си чредставяла розови картини или си мислела, че си изцяло "светла"..Уви вече знаеш, че не е така.. Имаш и тъмна страна, като всеки един от нас. В момента това нещо, което наричаш натрапчиви мисли може да са път към цялостта на твоята психика. Използвай шанса да се учиш да наблюдаваш. Ти се шашкаш, но това да наблюдаваш езерото, не те прави мокра нали..дошло е време за диференцияциия...Относно тревожността започни спорт това ще ти помогне да абсорбираш телесното напрежение...Сексът също би ти помогнал... използвай всичко това и не спирай да ходиш на терапия.. Не ограничавай срещите. Ти не се бориш срещу натрапливостите, борбата е за разширяване на съзнанието и промяна на хода ти на съществуване, като идивидуално човешко същество.\nРедактирано Февруари 22 от Stefan Grekov\nMsDandellion reacted to this\nДобавено Февруари 23\nЗдравей @Stefan Grekov,\nБлагодаря ти за отговора и съветите. Ходя по веднъж в седмицата на народни танци, но проблемът е, че много трудно мога да се откъсна от тези мисли, аз ги имам почти постоянно, дори като съм навън и като говоря с хората. Каквото и да правя те ми изникват и са сравнително различни като съдържание, но самите главни теми към които принадлежат са две/три - нараняване, разрушаване и сексуални такива. Изключително неприятно е от гледна точка на това, че аз почти нямам нормални мисли и че мозъкът ми прави някакви връзки между нещата, които ми се говорят или които чета и извиква в съзнанието ми тези негативни асоциации под формата на мисли/картини, които вече имам. Наистина мен ме е страх да мисля и понякога си мисля, че съм опасна за хората около себе си. Разбирам какво имаш предвид като ми казваш, че преди съм мислела, че съм само светла - това е точно така и аз също смятам, че тези мисли могат да бъдат врата към интегрирането на тази друга част от мен, която за мен досега е била сравнително непозната. Нямам никаква идея как това се очаква да се случи като аз не съм в състояние почти да мисля нормално. Това, което най-много ме притеснява е, че мислите са автоматични, появяват се понякога от нищото, някои са напълно нелогични и или опасни и общо взето виждам как са на базата на навик на ума ми. Опитах се да заменям тези асоциации с други такива по-приемливи за мен и понякога в ума ми изникват тези нови асоциации. Но това трябва да го правя постоянно явно, за да има някакъв дългосрочен ефект и трябва да го правя с абсолютно всичко, много е странно. Наистина не знам какво мога да направя вече, общо взето в ума ми изниква всичко това, което аз по някакъв начин не приемам, не го харесвам и не го искам. Искам наистина да разбера на дълбоко ниво какво точно се опитват да ми кажат тези мисли. Всеки ден е почти едно и също с леки изключения. Мисля, че се влошавам с времето, преди мислите не бяха така свързани и не бяха толкова разнообразни като в момента. Ще отида пак на психиатър следващата седмица и ще видим какво ще каже той. Надявам се да стане някакво чудо.\nДобавено Февруари 24\nВ 22.02.2020 г. at 13:58, Ines Raycheva каза:\nБлагодаря ти отново за отговора. Аз все пак мисля, че някои от нещата, които съм си мислила са се сбъдвали точно заради мен, виждала съм го и преди, но май преди не го осъзнавах както сега. Просто изключително много се притеснявам, че като не мога да си контролирам мисленето (в момента) мога да причиня на някого вреда и това ще бъде без да го искам. Няма такова нещо като случайности в живота ни - за всичко, което ни се случва сме отговорни самите ние. С мислите си ние привличаме в живота си събитията/хората или информацията, която стига до нас. Иначе има сериозна част от натрапливостите ми, които са някакви нелогични несвързани с реалността мисли, които няма да се сбъднат никога със сигурност. Просто умът ми започна да прави някакви връзки между мисли, които нямат нищо общо с реалността и понякога е абсолютно автоматично. И това е причината някои от тези мисли да се прехвърлят към други хора без аз да го искам. Не е много приятно да седиш срещу някого и той да ти говори за нещо, а в ума ти да минават някакви отвратителни мисли, свързани с него без твое желание. Моята психотерапевтка е много разбираща и мила жена. За момента не знам как терапията би могла да ми помогне, като цяло си мисля, че съм като в задънена улица и това може да не се оправи никога. Просто търся начин да променя това, но за момента не съм намерила такъв, който да действа в дългосрочен план. Мога ли да променя ума си чрез ума си ? По-скоро не. Трябва да се задейства някакво друго ниво на съзнание над ума ми, което да ми помогне.\nОпределено трябва да обърна внимание на емоциите си, тъй като имам моменти, в които съм напълно безчувствена, а в други моменти съм тревожна и както вече споменах - безпомощна и леко отчаяна или просто се самобичувам по някакъв начин.\nДобавено Февруари 25\nпреди 19 часа, MsDandellion каза:\nНяма такова нещо като случайности в живота ни - за всичко, което ни се случва сме отговорни самите ние. С мислите си ние привличаме в живота си събитията/хората или информацията, която стига до нас.\nТова е абсолютно вярно, не го отричам. Но не е свързано точно с натрапливостите ти, писали сме точно по тази тема тук из форума. Така нареченият "закон за привличането" не е това - мисля си нещо и то става. А убеждението ти, че това е така, е част механизма на ОКР и работи на принципа на "самоизпълняващото се пророчество".\nМога ли да променя ума си чрез ума си ? По-скоро не. \nДа, можеш да свършиш много съзнателна работа, която е изключително важна в процеса.\nТрябва да се задейства някакво друго ниво на съзнание над ума ми, което да ми помогне. \nТова ми звучи външно - нещо да се задейства, за да ми помогне... Кой и как ще го задейства? Добрият терапевт е водач по пътя на справяне, той фасилитира промяната, но не я осъществява сам, не е най-важното колело в механизма - най-важното си ти в твоя собствен механизъм.\nОпределено трябва да обърна внимание на емоциите си, тъй като имам моменти, в които съм напълно безчувствена, а в други моменти съм тревожна и както вече споменах - безпомощна и леко отчаяна или просто се самобичувам по някакъв начин.\nДа, много важен момент - сама забелязваш, че не достигаш до богатството на емоциите си и не ги разпознаваш - ученето на това, след което усвояването на умения за емоционална саморегулация, са ключови за личността на всеки един човек.\nДобавено Март 31\nМоля @Орлин Баев, ако може да прочете какво съм написала в тази тема. Благодаря много предварително!\nОрлин Баев 3755\nДобавено Април 1 (edited)\nВ 21.02.2020 г. at 13:08, MsDandellion каза:\nмоят ум има вече изградени лоши асоциации с различни предмети и същества и само при споменаването им, веднага ми изникваше в ума някаква лоша мисъл.\nЧудесно - това се ползва. Като когнитивно преформулираш многократно отношението си и разбирането си за мислите, се учиш с промененото, нормализирано отношение да реагираш различно на асоциациите. Дори ги търсиш умишлено, практикувайки това предизвикващо и приемащо, смело отношение на дълбоко разбиране и смирено доверие в механизъм, който вече започваш да долавяш, че е нормален. Не този механизъм, а борбената ти, ригидна съпротива срещу него, го прави интрузивно-натраплив.\nРаботата с окр постепенно води до добри, качествени промени и в характера.\nнай-много се притеснявам да не би на някого да се случи нещо от нещата, които си мисля, защото те са наистина смущаващи и по някаква причина много трудно ги контролирам...кармата не прощава на никого. А и се притеснявам, че ще отида да работя и пак ще си мисля тези глупости по този автоматичен начин и като цяло няма да бъда продуктивна. Осъзнавам, че ние с мислите си привличаме събитията в живота си\nТук прозира много неразбиране, много погрешна интерпретация на случващото се. На самите нормални мисли, нямащи общо с буквалността си, а стремящи се всъщност към защита и добро в основата си. Към механизма на пораждането им, еволюционно обусловен в нас от милиони години. Вселената "вижда" именно тази добра основа и добро намерение в основата на тези мисли. Да, привличаме с тези мисли добри събития (правим си ги), защото в основата си са прекрасни, но просто идват огледално наобратно, както защитно работи подсъзнанието. Кармата - прекрасна карма - само при стойностните хора такива нормални по начало мисли преминават в окр и самата работа с него, ги прави още по-качествени. Good karma...\nВ 23.02.2020 г. at 15:19, MsDandellion каза:\nОпитах се да заменям тези асоциации с други такива по-приемливи за мен и понякога в ума ми изникват тези нови асоциации. Но това трябва да го правя постоянно явно, за да има някакъв дългосрочен ефект\nтези мисли ме измъчват изключително много.\nНе те, а отношението на неразбиране и борба измъчва. Замяната няма да свърши работа. Като позитивното мислене, което споменаваш по-долу е - превръща се в част от натрапливата борба, а постепенно в натрапливо заменяне, канселиране, позитивничене като част от войната със ...себе си. Да продължаваш тази война и да си мислиш, че повече война ще разреши ситуацията, е като да се чук..ш за девственост.\nГледам да не реагирам в повечето случаи\nРаботи на по-високо ниво от процеса, когато са минати по-ниските, разчистващи отношението, разбирането, променящи свързването съзнание-подсъзнание етапи. Добра практика е, имплицитно свързана с и постепенно превръщаща се в медитативното, непривързано отношение. Имайки окр, практикуваш медитация - от нъйне и присно и до веки веков - тоест, докато дишаш. Практиката на медитация се прави от самото начало на терапевтичния процес - ежедневно, самостоятелно два пъти на ден по 30-60 мин, а малко по малко се пренася като постоянно присъстващо съзнателно отношение във всеки миг от живота. В началото е трудно, неуспешно - това е част от пътя. Прави се и след преодоляване на натраплвостите, доживот.\nОпитвам се да си представям хубави картини, понякога успявам, но понякога просто ей така цялата ми визуализация отива на вятъра, защото ума ми я превръща в някаква кървава сцена или нещо подобно.\nПагубна практика, наливаща "масло в огъня". Не е това...\nбих искала да си намеря работа, но понякога се чудя\nРабота задължително, Натоварена, с много фокусиране, изисваща такава. Както и почти ежедневен спорт/ танци.\nПо-горе са ти дали хубави отговори. В статиите си по темата съм писал доста насоки. Нужно е обаче да работиш с вещ спрямо окр терапевт. Казваш, че се виждаш с такъв. Чудесно! Успехи!\nРедактирано Април 1 от Орлин Баев\nДобавено Monday в 11:55\nБлагодаря Ви много, г-н @Орлин Баев за отговора и насоките. Не се бях замисляла досега за същността на тези мисли и Вие наистина ми дадохте храна за размисъл. Не бях диагностицирана конкретно с ОКР от нито един от двамата психиатри, които посетих. От месец и седмица някъде пия Феварин, който пише, че повлиява добре пациенти с ОКР. Имам някакви подобрения по мое мнение в последно време, не знам на какво точно се дължат, но със сигурност положението ми не е както преди.\nЩе прегледам обстойно отново вашите статии и също така сесиите с Хипноза и НЛП. Считам, че са много полезни и се надявам да ми помогнат да променя гледната си точка. За медитацията и спорта съм абсолютно съгласна и практикувам и двете доколкото ми е възможно в ситуацията на социална изолация и извънредно положение, в което се намираме.\nАко трябва да бъда честна, не знам дали сесиите със сегашния ми терапевт всъщност имат някакъв - какъвто и да е ефект върху мен. Не ми се струва, че тя е ОКР специалист. Обмислях дори дали да не се свържа с Вас и да ви помоля да работим заедно, тъй като видях, че сте премахнали от блога си предупреждението, че всичките Ви часове са запълнени. Може би ще помисля над този вариант и когато имам възможност ще се свържа с Вас.\nБлагодаря Ви много, отново!


адинамия - ArsMedica.bg\nНачало Медицински речник адинамия\nбезсилие; силно понижена двигателната активност.\nна латински език: adynamia.\nна английски език: adynamia, weakness.\nЗатлъстяване и сексуални проблеми при мъжете\nКакво представляват носните полипи?\nКак да намалите нощното изпотяване по време на менопаузата?


Караянчева питала партиите в парламента какво да прави с журналистите - Mediapool.bg\n17:25 | 14 октомври 2020 | 2 коментара\nПредседателят на парламента Цвета Караянчева (ГЕРБ) е попитала парламентарните групи дали искат журналистите да имат достъп до депутатите в бившия Партиен дом, където от началото на септември се водят пленарните заседания.\nМиналата седмица тя приканила партиите, ако желаят, да изпратят своите предложения в кратък срок – по-малко от 24 часа след запитването. По неофициална информация никоя от петте парламентарни сили не е отговорила, но БСП и ДПС вече публично заявиха позициите си за пълно отпадане на ограниченията.\nВъпросът с мястото на журналистите е бил обсъждан и на два председателски съвета, от които на практика нищо не е последвало.\nДа питаш депутатите, но не и журналистите\nЛюбопитното е, че Караянчева пита парламентарни групи за техните евентуални "съображения за промени и нови предложения", но упорито отказва да се проведе среща със самите представители на медиите, които са засегнатите от ограниченията. Това засилва усещането, че по-важно от свободата на словото е "медийното спокойствие" на самите депутати.\nВ сградата на бившия Партиен дом, журналистите са изолирани в отделен коридор. На няколко места в сградата са поставени турникети, през които могат да минават само депутати и служители на парламента. Влизането става през различни входове. Всичко това пречи на репортерите да изпълняват професионалните си задължения, да задават въпроси и да изискват информация, която в крайна сметка работи в обществен интерес.\nВ парламента бяха внесени две подписки срещу ограниченията. Едната беше от над 60 журналисти, а другата – от над 250 души. Международни журналистически организации изпратиха писмо до премиера и до председателката на парламента с настояване ограниченията да отпаднат. Омбудсманът Диана Ковачева също призова да се върнат старите правила. Това принуди Караянчева в края на миналия месец да се опита да потуши напрежението като щедро предостави на представителите на медиите достъп до дивани, но не и до депутатите.\nСвободата, както я вижда ГЕРБ\nВ писмото на Караянчева до партиите в НС се обяснява колко свободен достъп бил журналистите сега – имали си собствена "просторна зала", достъп до заседанията на комисиите, до кафенетата и местата за хранене, до клуба на народния представител, до пространството за пресконференции, както и до конферентната зала, която се намира под пленарната зала. Проблемът обаче е в това, което Караянчева е спестила. "Просторната зала" не е толкова просторна спрямо хората които са в нея, няма и вентилация. "Клубът на народния представител" представлява няколко дивана и там депутати няма, на трибунката народни представители се появяват рядко и то когато те самите искат да кажат нещо. Конферентната зала не се ползва.\nДа, засега репортерите имат достъп до заседанията на комисиите, които са единственото място, на което може да се срещне депутат без предварителна уговорка.\nКараянчева говори и за "свободен контакт с пресслужбите на всички парламентарни групи". Всъщност обаче пиарите често отказват на медиите среща с депутати, а самите народни избраници понякога просто не си вдигат телефона.\nКакво мислят партиите за изолацията на журналистите?\nБСП и ДПС изразиха позицията си и в мотивите, с които поискаха оставката на Караянчева като председател на парламента:\n"Въпреки многократните апели от страна на опозицията, обществените реакции и позиции на заинтересованите страни, нарочната подписка, адресирана лично до нея и подписана от ,много журналисти, г-жа Караянчева не прояви желание да организира условия за диалог с журналистите и да намери подходящо решение. В резултат проблемът допълнително подсилва впечатлението за лошата медийна среда, отбелязан в Доклада относно върховенството на закона в България за 2020г., изготвен от Европейската комисия, и в Резолюцията на Европейския парламент относно принципите на правовата държава и основните права в България, приета на 08.10.2020г".\nПарламентарната група на ГЕРБ не вижда проблем със сегашното положение, в което журналистите могат да получават предимно информация по теми, по които партията иска да говори. Депутати от ВМРО неофициално казват, че нямат проблем журналистите да бъдат освободени от сегашната изолация, но НФСБ е на друго мнение. Така парламентарната група на "Обединени патриоти" няма как да излезе с обща позиция по въпроса, но изглежда и няма желание да го прави. От "Воля" не са изказвали позицията си по темата, но депутатите на Марешки често подкрепят ГЕРБ.


Напред за ... | Sahrazada\nНапред за ...\nВ сивите облаци чезне небето.\nНерви - натегнати китарни струни.\nДъжд-барабанчик от сутрин до вечер.\nВреме застинало сякаш във вечност.\nНие вървим по всички направления -\nтанкове, пехота и артилерия,\nнас ни убиват, но пак оцеляваме\nи устремени в атака влетяваме.\nЗа живота да пием, братко, до дъно\nЗа тези, с които тогава бяхме.\nЗа живота да пием -\nпроклета да е войната!\nЗа паметта на тези,\nс които тогава бяхме.\nДа пием за тях, да пием за нас -\nи за Сибир и за Кавказ.\nЗа светлината на далечни сега градове.\nЗа приятелите и за любовта .\nДа пием за вас, да пием за нас -\nИ за десанта и за спецназ-а\nЗа бойните ордени -\nДа вдигнем чашите, старче !\nНебето над нас - куршумени облаци,\nв ниското плъзгат се хладни мъгли,\nискам да вярвам, че всичко е свършило,\nсамо оживей, мой ранени приятелю.\nПотърпи, братле, не умирай още! -\nти ще живееш много дълго, щастливо,\nще си отиграем на твоята сватба,\nсвои деца ще подхвърляш към слънцето.\nЗа живота да пием, дръж се, братле ! -\nЗа тези, които очакват те в къщи.\nЗа живота да пием, проклета да е войната !\nВ прашен албум открих фотография -\nдядо - командващ в червената армия,\nсниман в Берлин, четирийсет и пета,\nсякаш векът на отминали спомени -\nДъх на некосена трева на разсъмване,\nстон на земя, разорана от бомбите,\nчифт войнишки чепици разтъпкани.\nОт новите войни, от войните стари...\nДа пием за живота...\nДа пием за тях...\nДа поменем тези, с които бяхме тогава...\nМного е специален превода и просто невероятен...