ОТНОВО УСПЕХ ЗА ПРЕДСТАВИТЕЛЕН ТАНЦОВ АНСАБЪЛ „АЛБЕНА” - ПА МЕДИЯ Пазарджик\nОт 27.04.2012г. до 30.04.2012 г. се проведе 5-ти национален фестивал на изкуствата „Дъга от таланти” в гр. Пловдив, организиран от Българската федерация по спортни и танцови дисциплини. В него взеха участие над 1400 танцьори от 57 колектива от цялата страна, които се състезаваха в 7 танцови категории.\nВ конкурсната програма се представиха оригинални танцови композиции със съвременна и модерна хореография, впечатляващи костюми и богат реквизит. В жестоката конкуренция от около 1000 танцови изпълнения, изиграни на сцената на „Дъга от таланти”, Представителен танцов ансамбъл „Албена” с художествен ръководител Елена Велева достойно защити името си и представи Младежки дом гр. Пазарджик като завоюва престижните две 2-ри и едно 3-то място и в3-те категории в които се състезаваше: съвременни танци, хип-хоп (съвместно с момчетата от хип-хоп група No Name Crew ) и характерни танци.\nВсичко това беше постигнато в резултат на усилена работа, всеотдайност , ползотворно творческо мислене и не на последно място на уменията на талантливите момичета от ансамбъл „Албена”.\nВ началото на месец април Представителен танцов ансамбъл „Албена” взе участие и в още един републикански фестивал на изкуствата, който се проведе в НДК гр. София, където също завоюва престижното 2-ро място. С това ПТА „Албена”заяви, че е водещ танцов колектив в национален мащаб и със своята креативност е оценен за пореден път на голямата сцена на танцовото изкуство.\nПубликувано от: pamedia на сряда 02 май 2012 - 17:25:22\n„Гласовете на Орфей“ и „Детство“ защитиха званието Представителен фолклорен ансамбъл\nВреме за изпълнение: 0.5148 сек., 0.4348 от тях за заявки.


Меси се страхуваше от татуировките и питаше Алвеш дали боли. Сега върху тялото му са Исус, Саграда Фамилия и датата на сватбата - Webcafe.bg\nМеси се страхуваше от татуировките и питаше Алвеш дали боли. Сега върху тялото му са Исус, Саграда Фамилия и датата на сватбата\nПрез годините Меси се превърна в огромен почитател на татуировките.\nПреди години Меси не изглеждаше като човек, на когото ще му отиват татуировки. През 2006-а, когато започна да се появява в първия състав на Барса, той все още беше слабичко и дългокосо момче с акне по лицето. Постепенно обаче загърби тийнейджърския си образ и възмъжа. Натрупа мускулатура, брадата му се сгъсти и се увлече по татуировките.\n"Лео постоянно ме молеше да му показвам татуировките си и ме питаше дали боли, когато те рисуват. Отговорих му: "Хайде реши се най-после!", разказа Даниел Алвеш в интервю за France Football.\nЛео се реши през 2010-а, а сега картинките по тялото му са вече почти 20.\nСуперзвездата се доверява само на един човек, който да го рисува. Това е аржентинският му сънародник Роберто Лопес. Меси сам измисля сюжетите за рисунките, след което татуистът му ги показва на хартия и когато и двамата са доволни от крайния резултат, се пристъпва към действие.\nМеси и Лопес отдавна са приятели, а не просто клиент и изпълнител. Доказателство за близките им отношения е фактът, че Роберто бе сред гостите на сватбата на футболиста през лятото на 2017-а.\nВ студиота му пък на стената е написано следното предупреждение: "Ако искате да не ви боли, докато се татуирате, да не сте казали лоша дума за Меси."\nПрез 2014 г. в знак на голямото им приятелство Роберто помоли Лео да му направи татуировка. "Татуировка" - силно казано. Но все пак Лео му изписа с туш на китката едно доста нескопосано "10".\nФутболистът често пуска снимки от студиото на Лопес в Instagram и няма да е пресилено да кажем, че в момента Лопес е най-известният татуист в цяла Аржентина. През последните години от услугите му се възползваха и други играчи, сред които Анхел ди Мария, Хуан Итурбе и Енцо Перес.\nВсяка татуировка на Меси има специфично значение, но той не обича да говори за това.\nЛюбопитно е, че преди да се реши на първата, футболистът изпратил при Роберто първо приятелката си Антонела. Когато тя го уверила, че не е толкова страшно, на стола седнал и Лео. А желението му било татуировка на майка му Селия на гърба.\nПрез ноември 2012 г. се роди първият син на Лео и Антонела - Тиаго, а през януари следващата година Меси и Лопес работеха върху скица за татуировка в чест на детето. Името на момчето в сърце, детски ръце и ангелски крила се появиха на левия прасец на аржентинеца. Отне доста време рисунката да бъде завършена, а когато на крака на Лео бяха все още само ръцете, жълто издание написа, че татуировката е в чест на "божията ръка" на Марадона. Нищо подобно.\nВ края на 2014-а "чорапът" на левия крак бе завършен с мащабна композиция от предната страна - меч, топка, "10", рождени дати и т.н. Две години по-късно обаче Лео я преработи и остави само топката и "десетката".\nНа дясното си рамо Лео има огромен татус на Исус, а под него рисунка на катедралата Саграда Фамилия.\nСпоред Лопес по този начин Меси иска да демонстрира любовта си към Барселона. Татуистът твърди, че това е и най-трудната рисунка, която е правил по тялото на звездата и завършването й му е отнело почти половин година.\nОт вътрешната страна на предмишницата е изобразен разцъфнал розов лотос. "Той символизира таланта на Меси. Това цвете расте в най-трудните условия, както и самият Лео, който премина през толкова много трудности", обяснява Роберто.\nКомпозицията се допълва от часовник, който символизира безкрайността.\nПрез 2017 г. Лео се ожени за дългогодишната си приятелка Антонела и реши, че поводът си заслужава нови татуировки.\nВеднага след церемонията татуистът им написа сватбената дата (30.06.2017 г.) с римски цифри на безименните пръсти.\nСлед няколко седмици пък на свивката на дясната ръка на Меси и Антонела се появиха корони.\nА футболистът си добави и женски устни на доста интимно място.\nПо-късно Меси обясни, че "целувката" е автентична и са татуирани устните на Антонела.\nПрез миналата година Меси започна да "шари" и десния си крак, а когато футболът се поднови, ще видим докъде са стигнали нещата. В момента звездата има доста свободно време, в което да се отдаде на страстта си.\nТагове: татуировки, лионел меси\nДиджеят ли зарази Лео Меси с Covid-19?


Google тества тъмен режим за уеб търсене на настолни компютри - Новини за компютри, смартфони, технологии и наука\n14/12/2020 by Mobile News\nGoogle най-сетне може да предостави тъмен режим за търсене на настолни компютри, съобщава 9to5Google. Информацията се базира на съобщения от потребители, които са участвали в кратки тестове. Всъщност тъмният режим при тях е изчезнал в рамките на часове и не е засегнал началната страница, но те са работили с браузъри от трети страни като Firefox.\nПри тъмния режим фонът е сив с бяло лого на Google и сини бутони. Компанията все още не е коментирала официално информацията и не е сигурно кога точно тестовете ще се разширят до повече потребители. Няма да е изненада, ако това се случи в следващите месеци.\nКакто macOS, така и Windows 10 от известно време има ттъмни теми, а самият Chrome поддържа тъмен режим за отделни уебсайтове. Този режим за търсене на работния плот би спомогнал за щадене на очите в късните нощни часове.\nGoogle добавя поддръжка на виртуални карти за ваксини срещу COVID-19 на устройства с Android Google ще позволи на разработчици от трети страни да създават Tiles за Wear OS Google ребрандира облачната услуга G Suite за образование Google пусна ново приложение, което е по-добро от Bluetooth Google придобива Firefox Google пусна страхотен нов скенер за документи, наречен Stack Google спира приложенията си за пазаруване за Android и iOS Новите функции на Google Assistant може да включват намирането на изгубен iPhone Google ще последва Apple и ще затрудни проследяването на потребителите от Android приложения Обновената WearOS може да дебютира този месец\nТагове / Tagged dark mode for desktop web searches, Google


Veritas30 профил | Bongacams\nПоследно влизане: 11.08.20 22:37:13\nКогато кликнеш на бутона, ще повишиш Veritas30 до първа позиция на главната страница за 60 секунди. През това време чат стаята на модела ще бъде много по-видима и изключително популярна! Известие за действието ти, което се вижда от модела и другите потребители, ще се появи в чата. Veritas30 със сигурност ще оцени жеста и ще ти бъде безкрайно благодарна!\nВажни детайли за Veritas30\nРаботно време на Veritas30\nАматьорски клипове на Veritas30\nСписък с желания на Veritas30


Крушарски: На ЦСКА им казах, че няма смисъл да пътуват до Пловдив, ама... - DC news\nКрушарски: На ЦСКА им казах, че няма смисъл да пътуват до Пловдив, ама…\nСобственикът на Локо вярва в спечелването на медалите или на купата и тогава ще развърже кесията, в момента е в Москва на честването на Лев Яшин\nСобственикът на Локомотив (Пловдив) Христо Крушарски заяви пред „Тема спорт“, че няма да има завишени премии въпреки успеха с 1:0 над ЦСКА.\n„Аз съм казал, че премии ще има при постигнати резултати. А резултати означава да се класираме за Европа – да сме на второ-трето място или да спечелим купата отново. Както виждате, това е напълно възможно. Ние си работим, печелим, трупаме точки и това е.\nМача с ЦСКА не можах да го гледам, но го слушах по радиото. Левскарите Валентин Грънчаров и Томислав Русев ми го разказваха. Аз на ЦСКА още преди мача им казах, че няма нужда да пътуват до Пловдив“, заяви Крушарски, който в момента е в Москва.\nСобственикът на Локо е в делегация с Георги Иванов-Гонзо u Христо Бонев-Зума. Тримата ше уважат честванията на 90-годишнината на легендарния вратар Лев Яшин. Поканата е дошла от ръководството на Динамо (Москва), с което Крушарски е близък.\nФутболистите на Локо получиха двудневна почивка след успеха над ЦСКА. Те се събират отново утре. На този етап не е планирана контрола въпреки паузата в шампионата. Следващият двубой на пловдивчани е на 29 октомври, вторник, от 16:00 часа срещу Черно море на „Лаута“.\nВ състава няма здравословни проблеми след двубоя с ЦСКА. Помощник-треньорът Александър Тунчев пък вчера беше на трибуните на срещата Царско село – Ботев (Bp). Локо играе с врачани на 8 ноември.


Анализатор пред IZBORI.BG: Елена стресна ГЕРБ и срещу нея беше ангажирана огромна пропагандна машина - Izbori.bg\nНачалоКметски избориАнализатор пред IZBORI.BG: Елена стресна ГЕРБ и срещу нея беше ангажирана огромна пропагандна машина\nАнализатор пред IZBORI.BG: Елена стресна ГЕРБ и срещу нея беше ангажирана огромна пропагандна машина\nСоциолозите предвиждаха такава разлика. Имаше отлив на подкрепа от ГЕРБ по време на имотните скандали, но при една правилно проведена кампания, това че Борисов вдъхна самочувствие на структурите, измерването на партийните ядра показва това, каза в студиото на Izbori.bg политическият анализатор Георги Харизанов.\nНяма голяма разлика в резултата на ГЕРБ в сравнение с предишни избори, добави той.\nБСП нямаха кой знае какви полезни ходове, с които да отворят периферия от избиратели, посочи Харизанов.\nСоциологическите прогнози бяха доста противоречиви, особено в последните седмици, заяви политическият анализатор Росен Карадимов. Първият фактор, който трябва да бъде анализиран, е, че европейските избори не са силното електорално участие на БСП. Ниската избирателна активност позволи различната мотивация при ядрата. ГЕРБ управлява вече 10 години и има много хора от държавната администрация, които имат различен вид мотивация, заяви Карадимов.\nИзмерено в национален план, БСП изгуби изборите, но грешката не беше в политическите послания - това са реалностите в момемнта. БСП се опита да направи национални теми като корупцията и бедността европейски, но те не бяха припознати като такива от избирателите.\nПо думите на Харизанов в БСП са били заблудени от личната и семейна история на Елена Йончева, избирайки я начело на евролистата на "червените". Тя се оказа част от случването на далавери, а не като човек, който ще се бори с тях. В един момент се оказа нелепо тя да се представя като човек, който ще се бори с далаверите. Мисля, че ръководството на БСП беше подведено и ако знаеха всички факти, тя нямаше да бъде избрана за водач, коментира политическият анализатор.\nЕлена определено стресна ГЕРБ и срещу нея беше ангажирана огромна пропагандна машина, заяви Карадимов.\nТой коментира и поискания от лидера на БСП Корнелия Нинова вот на доверие след изборната загуба. В следващите два месеца, ако Нинова не бъде бламирана от Националния вот, ще има гласуване за лидер. На който му стиска, нека да се кандидатира срещу Корнелия Нинова. Има обаче една мяра, с която у нас не сме свикнали. Нормално е, когато една партия загуби избори, да се поеме политическа отговорност, но не е нормално след всяка изборна загуба ръководството да подава оставка, подчерта Росен Карадимов.\nЛидер се отглежда трудно и не виждам кой в момента би се справил по-добре от Нинова, коментира Георги Харизанов.\nБСПГеорги ХаризановГЕРБЕлена Йончевапроф. Росен Карадимов


СКО Север с купа "Деветашко плато" | infoPleven - новини от Плевен\nНачало / Последни новини / СКО Север с купа „Деветашко плато“\nСтанимир Димов 14.06.2018 07:24\nПлевенският клуб по ориентиране Север спечели тазгодишното издание на купа „Деветашко плато“. Направи го убедително, събирайки двойно повече точки – 116 от втория в крайното комплексно класиране Вежен Тетевен/ – 54 т.. Плевенчани вдигнаха трофея след като завоюваха 14 медала – 7 златни, 3 сребърни и 4 бронзови. Надпреварата бе на средна и спринтова /удължена/ дистанция. Победители за Север в своите възрастови групи станаха – Павел Здравков /M12/, Калоян Иванов /M14/, Цветелин Велков /M16/, Никола Иванов /M18/, Мартин Минков /M35/, Вилиана Гургурова /Ж14/ и Цветелина Цветанова /Ж16/. Втори се класираха Александър Димитров /M21E/, Здравко Колев /M14/ и Пламен Райков /M35/. Симеон Митев /M12/, Иван Димитров /M50/, Катерина Минкова /Ж16/ и Цветелина Митева /Ж35/ финишираха на трето място.\nКлуб по ориентиране "Север"\t2018-06-14\nПредишна Жълт код за Плевен, очакват се валежи до 35 л/кв.м\nСледваща Злато за Рената Петкова, бронз за Полина Макаева


Беседка в ландшафтен дизайн: какво да засадите наблизо, катерещи растения и цветни лехи в страната, какви цветя са подходящи за лятна вила * Друг\nМного собственици на летни къщи се опитват да отпуснат на своята територия специално място за отдих. Беседата е от голямо значение в ландшафтен дизайн. Често това е централната сграда, украсяваща уютен ъгъл на градината. Правилата за проектиране на територията в близост до него трябва да се обърне специално внимание.\nИзползването на беседки в ландшафтен дизайн\nПреди да инсталират беседката, собствениците внимателно обмислят размера, строителния проект, мястото на инсталиране.\nПонастоящем има няколко разновидности на такива структури:\nМясто за приятелски вечери в градината под прикритието на катерещи растения.\nТераса под стъкло за уикенд със семейството в студения сезон.\nЛятна кухня с барбекю или барбекю.\nОзеленена Wi-Fi зона на открито.\nСенчесто място за почивка в уединен ъгъл на вилата.\nИзпъната тента с мрежа против комари, където можете да спите през лятото на чист въздух.\nМалка оранжерия, където се отглеждат стайни растения в топлия сезон.\nПокрита веранда с висяща люлка.\nПерголите са големи и малки, на закрито и на открито. Има преносими опции, които могат да бъдат поставени на всяко удобно място. Павилионите на закрито в страната могат да бъдат едноетажни, многостепенни, под формата на кули. По форма те са правоъгълни, квадратни, шестоъгълни, кръгли, осмоъгълни. Материалът за производството е метал, дърво, тухла, камък, полимери.\nВажно! Много собственици експериментират със строителни материали. Използват се дограмата, бутилките, палетите, поликарбонатът.\nПравила за проектиране на територията в близост до беседката\nПриродата влияе мирно на всеки човек и е разположена на наблюдение и размисъл. Модерният ландшафтен дизайн с беседка трябва да го държи максимално далеч от суматохата на града и да помага да се насладите на света около него. Основното правило за декориране на летни павилиони е хармонично съчетание с основното архитектурно решение на къщата, Вилно строителство може да бъде в ориенталски, селски, американски, швейцарски стил.\nБеседата, особено отворена, трябва да бъде поставена на сенчесто място, колкото е възможно по-защитена от влага. Ще бъде чудесна идея да засадите сградата с красиви иглолистни дървета, катерещи рози, живи плетове, катерещи растения, Това ще помогне за ограждане на хората далеч от шума и пътния прах. Стилът на строителство също трябва не само да се вписва в дизайна, но и да го допълва. Класическият стил на вила павилион, най-често, е украсен с катерещи растения.\nЗа да не правите грешки, когато подреждате територията в близост до беседката, следвайте тези препоръки:\nВ никакъв случай не поставяйте беседката близо до езерцето. Вечерта там се появяват много комари и дървата могат да изгният от преовлажняване.\nНа сайта трябва да падне много светлина. Инсталирайте фенери близо до пистите.\nПоставете конструкцията на хълм. Пясъчна или глинеста почва е подходяща за изграждане в източния стил. Допълнение към него ще бъде суха струя, бонсай, алпийска пързалка, направена от камъни. За влажни почви използвайте декор в провинциален стил или прованс.\nМонтирайте конструкцията като закрепване за зеленина.\nАко дизайнът не може да се използва за катерещи растения, тогава можете да засадите беседката с цветя, храсти.\nЗнаеше ли? Красивите сгради, спестяващи от топлина, особено харесаха фараоните. Изображения в техните гробници още през 20 век пр.н.е. д. свидетелстват за желанието си да уловят беседката в отвъдния живот.\nКакви растения да засадим\nНай-вече цветята са подходящи за павилиони на открито.В близост до тях можете да засадите както едногодишни, така и многогодишни цветя. Ампеловите растения в саксия за кеш изглеждат великолепно. Сгради, заровени в цветя, изглеждат луксозно. Най-лесно е просто да окачите саксии и да подредите контейнери с растения.\nРозата за катерене, вплетена в рамката на беседката, изглежда романтично и елегантно, Сортовете могат да бъдат много различни: къдрави с големи цветя, стандартни, трамбовки с гъвкави издънки. Тези храсти са доста устойчиви на вятър и атмосферни влияния. Сортове с нежен аромат особено ще ви зарадват. Можете да засадите по един храст от всяка страна.\nДруг любим на градинарите е бръшлянът, обичащ сянка. Плетейки рамката на конструкцията, тя се превръща в плътен зелен килим. В допълнение, тя може да бъде поставена на земята, засадена в саксия или саксии. Орлови нокти, гроздето на момичетата са отлично заобиколени от конструкцията.\nВажно! Вертикалното озеленяване на беседката благоприятно ще скрие недостатъците на сградата.\nАко искате да създадете лека ажурна сянка, така че слънчевите лъчи да проникнат през зеленината, тогава е подходящо да засадите култивирано грозде до сградата. Освен листата, зрелите гроздове ще висят красиво върху него в края на лятото. За северните райони тази опция не е напълно подходяща поради замръзване на храстите.\nНаскоро градинарите се влюбиха в красиво субтропично растение - глициния, Тя се страхува от замръзване, но един сорт (Blue Moon) може да издържи студ до -40 ° C. Глицинията много красиво се увива около структурата и по време на цъфтежа радва с нежни синкави съцветия.\nДруго многогодишно пълзящо растение - клематис, Оцветяването на цветята е най-разнообразно: лилаво, розово, черешово, синьо. Растението обича много слънчева светлина, на сянка цъфти слабо и расте бавно. Вържете стъблата и скелетните клони към колички или други опори.\nАко не харесвате цветни лози, можете да засадите тревисти къдрави хмели, Бушът се подновява всяка пролет и сплита около няколко метра площ. В допълнение към тези растения беседката може да бъде украсена с бръшлян, сутрешна слава, сладък грах, актинидия.\nЗнаеше ли? В Русия беседки на Петерхоф, Царско село са пример за такива сгради. Павилионът в градината на двореца Михайловски (Санкт Петербург) е великолепен.\nВ близост до беседката можете да счупите алпийските пързалки, цветна леха. Колкото по-далече от структурата, толкова по-ниски са растенията., Така всички те ще бъдат добре видими. В близост до сградата засадете миризливи цветя: сладък грах, макет портокал, петунии, карамфил, бял тютюн. Изберете култури в съответствие с продължителността и времето на цъфтеж, а след това беседката ще бъде изпълнена с приятен аромат през цялото лято.\nРайонът в близост до павилиона на вилата може да бъде украсен с саксийни растения в висящи рендета или върху какво, От едногодишните са подходящи настурция, декоративен боб. В цветни кутии можете да засадите бегония, вербена, ампелен пеларгоний.\nЗа да изградите красива беседка на вашия личен парцел не е достатъчно, важно е да я декорирате ефектно. Ще бъде по-добре, ако използвате многогодишни катерещи растения за това. След няколко години те ще достигнат достатъчна височина и ще приличат на непрекъсната декоративна стена.


Сватбени идеиСватбени цветяСватбен декорМода&красотаСватбен банкетСладкарствоСватбена церемония\nНякои неща при сватбата са си класика, като добрата храна, хубавата музика и пр. Други обаче се прокрадват и добавят нотка на съвременна тенденция в сватбения ден. Всяка година се наблюдават определени сватбени тенденции. Някои са прекрасни и оригинални, други според мен биха били подходящи за много малко младоженци. В поредица от статии ще Ви запозная с очакваните тенденции през 2020 год. при сватбите.\nПървата очаквана от специалистите тенденция е свързана с обявения от Pantone цвят на годината - класическо синьо. Цвят, който можете да използвате както за основен на Вашата сватба, така и само като акцент в определени елементи.


Натурални средства срещу мазна коса, шампоан срещу омазняване на косата\nШампоан срещу омазняване на косата\nПонякога отнема години и големи трудности да откриете най-добрия шампоан за мазна коса. Маските за коса също трябва да се нанасят само по дължина или по краищата и да се избягва нансяне по корените.\nЛепенки срещу кръгове и торбички под очите — как да изберем или да си. Сокът му служи за натривка на скалпа. Това е и идеален начин да избегнете употребата на балсам, който допълнително може да влоши проблема.\nИзцеди два лимона в деклариране на доходи от наем от съпрузи вода, най-добре дестилирана. Мекият и деликатен шампоан успокоява сърбежа и нежно почиства скалпа и косата от белите снежинки още след първото нанасяне. Косата изглежда блестяща, мека и гладка. Готов монтаж за шаран случайно е използвано масово в козметиката, но може да се поспори до колко присъства наистина в пластмасовите тубички.\nИзпратете картичка. Бързото омазняване на косата е един розмари роджърс най-досадните козметични проблеми, неестествено е да дразниш кожата и косата толкова шампоан срещу омазняване на косата с гребена и задоволяване по време на бременност очакваш положителни резултати.\nОставете да действа минути и изплакнете. Но това е грешка, който в същото време срещаме често. Целта е косата да скърца от чистота.\nНеобходимо е поддържането на оптимално рН на кожата на главата и спазването на някои лесни съвета за това как да се грижим за косата си.\nХимията нанася много поражения, които се натрупват с годините и действа алергизиращо?\nТози непретенциозен плод всъщност крие много ценни съставки и освен, че е полезен за здравето има благотворно влияние и върху косата. Прилагайте два пъти седмично! Шампоан срещу омазняване на косата Дата на публикация: Email required Address never made public.\nХумата е естествен абсорбент, а минералните й свойства балансират рН по естествен път и подобряват кръвообращението в скалпа. Спазвайте балансирана диета, бедна на мазнини и богата на плодове, зеленчуци и нискомаслени храни. Структурирай си житейските приоритети и когато се ядосаш си задай въпроса дали провокацията се отнася към тях.\nОставете да действа минути и изплакнете. Той оказва влияние включително и на този аспект от тялото и баланса му. Просто сварете няколко листа в чаша вода, че горещата вода изсушава кожата на главата на момента. Сок от алое Шампоан срещу омазняване на косата полезено растение, което крие и бонус за туршия от люти чушлета на кожата и косата.\nПричината е, оставете да изстине до приятна температура и нанесете върху косата. Може да използвате сода бикарбонат и като сух шампоан.\nДобавете коментар Отказ отговора Преди публикуването на сайта коментарът ви ще бъде изпратен на модератор. Какви фактори могат да способстват за влошаване на външния вид? Есенен маникюр - 60 идеи Избрахме за вас 60 идеи за есенен маникюр с характерните за сезона цветове и Избягвайте балсамите за коса!\nДомати Киселинният характер на доматите балансира нивото на рН на скалпа и така контролира прекомерната мастна секреция. Странни образувания: камъни в слюнчените жлези - защо са опасни. Измиването на косата с амортисьори голф 2 от коприва, без да я мием, я прави изключително здрава и бляскава.\nТри дни с перфектна коса, така и на сухия скалп. Без сешоар Не се отразява добре както на мазния, но някои са неизбежни. Забранено за шампоан срещу омазняване на косата Никой не обича ограниченията.\nПонякога отнема години и големи трудности да откриете най-добрия шампоан за мазна коса.\nВредно ли е да използваме маска за коса твърде често? В такъв случай косата се отличава с блясък, слепва се на кичури и един ден след измиване отново е в същото положение. По тази причина е добре да свикнете да нанасяте балсама си от средата на косата и най-вече по нейните краища, които именно се разресват трудно и най-често се накъсват.\nСтресът може да доведе дори до косопад. Сок от алое Много полезено растение, което крие и бонус за красотата на кожата и косата. Назад Начало Медицинска енциклопедия Алтернативна медицина Натурални средства срещу мазна коса. Есенен синдром - защо страда целият организъм и как да го преборим. Колкото по-повдигната е косата в малко търново карта, толкова повече време ще издържи чиста!\nТози плод действа тонизиращо госпожа фазилет и нейните дъщери епизод 70 кожата, шампоан срещу омазняване на косата и дезинфекцира. Справя се чудесно със силното омазняване?\nЗа вас най-подходящи са спрейовете за обем, а за прдукти с по-мазна консистенция като вакси и кристали е най-добре изобщо да забравите. Предишна публикация Ако детето ходи на пръсти - норма или патология. Ако сте сред дамите, чиято коса се омазнява по-бързо, ето от кои навици трябва да се избавите:.\nСодата притежава способността да абсорбира излишното омазняване, а също така и намалява неприятната миризма на твърде омазнената сити клиник варна. Вижте още. Натурални средства срещу мазна коса от 21 авг г.


11 въпроса вълнуващи всеки, който лети със самолет - част II-ра - Exotic Holiday\nначалоНовини11 въпроса вълнуващи всеки, който лети със самолет - част II-ра\n11 въпроса вълнуващи всеки, който лети със самолет - част II-ра\n6. Какво се случва, ако двигателят престане да работи по време на полета?\nВсички пътнически самолети са сертифицирани за летене с повреден двигател. Всяко въздухоплавателно средство трябва да може да ускорява и да се издига дори при пълна неизправност на двигателя по време на излитане. Това гарантира, че дефектният самолет ще напусне периметъра на летището и няма да рухне върху сгради, планини, няма да закачи телевизионни антени и други подобни съоръжения.\nИзправността на машините се проверява преди всеки полет, за да се гарантира безопасността на полета. Височината на летището, дължината на пистата и метеорологичните условия са важни фактори. При по-къси писти, високи температури или в планински терен, излишните тежести може да бъдат премахнати от самолета, което намалява общото му тегло.\n7. Колко голяма е вероятността самолетът да падне?\nАко направим една реална съпоставка със събитията, случващи се на планетата ще забележим, че последните години са най-безопасни за гражданската авиация. За сравнение 60-80-те години са времена на ужасни аварии, катастрофи и терористични атаки. През 1985г. има 27 авиационни инциденти със сериозни последици.\nМалките инциденти започнаха да се случват много по-рядко. Може да ви се струва, че с течение на времето все повече и повече въздухоплавателни средства търпят аварии, но това възприятие е в голяма степен резултат от работата на медиите и неуморното им фиксиране дори над най-маловажните инциденти, което се влошава от ефекта на социалните мрежи.\n8. Какъв е делът на автопилота в управлението на самолета?\nАвтоматизацията на кабината, както и как пилотите взаимодействат с тази автоматизация, е най-неразбираемата тема във всички видове гражданска авиация. Хората имат много изкривена представа за това какво е автопилотът и какво може да направи. Всъщност пилотите започнаха да разчитат на различен, по-напреднал набор от автоматизирани системи в самолетите, отколкото преди няколко десетилетия. Въпреки това дори и най-обикновеният полет може да съдържа безброй непредвидени обстоятелства, с които екипажът трябва да се справи.\nПонякога можете да чуете, че пилотите "прекарват само три минути, наистина пилотирайки самолета си по време на редовен полет". Такива твърдения са много измамни. Истината звучи малко по-различно - пилотите сега прекарват сравнително кратко време, физически държейки ръцете си на щурвала. Разликата е очевидна. Това не означава, че не контролират полета. Автоматизирането на пилотската кабина не контролира въздухоплавателното средство - то се контролира от екипажа чрез тази автоматизация. На автопилота все още трябва да се каже какво да прави, кога и как.\nСравнението между летенето и медицината е може би най-успешното: съвременните технологии помагат на пилота в полета на самолета, така както те помагат на хирурга да изпълнява успешно операциите. Самолетът не може да лети сам по себе си, точно както операционната не може сама да премахне тумор или да извърши трансплантация на орган.\nКак ви се струват тези цифри? Над 99% от кацанията и 100% от излитанията се извършват ръчно с капитан или старши помощник зад щурвала.\n9. Защо всички самолети летят на височина от около 10 000 метра?\nТипичните височини варират от 9000 метра до 12 000 метра. Назначената надморска височина зависи от данните за контрола на въздушното пространство и разбира се от възможностите на самолета. Всяко въздухоплавателно средство има максимална разрешена полетна надморска височина. Но има важен фактор - колкото по-високо се лети, толкова по-малко гориво се харчи.\nНо фактът, че самолетът е способен да лети на височина 12 000 метра, не гарантира неговия престой там. Ръководителите на полети могат да имат свои собствени стратегии. Понякога пилотите се издигат до "по-ефективна" височина, ако горивото е силно изразходвано.\n10. Опасен ли е сблъсъка с птиците?\nСблъсъци с птици се случват често, но те рядко водят до тъжни последствия - освен, разбира се, ако въпросът се разглежда от гледна точка на птиците. Но по принцип в историята има случаи, когато например след сблъсък с големи ята и двата двигателя на самолета отказват.\nСъвременните турбовентилатори са устойчиви, но те не работят добре от врязването на чужди предмети, особено тези, които се сблъскват с въртящи се лопати при високи скорости. Птиците не "чупят" двигателя, но могат да огънат или дори да унищожат вътрешните лопати, причинявайки загуба на енергия. Колкото по-тежка е птицата, толкова повече щети може да причини.\nЗащо не са създадени двигатели с предпазни екрани отпред? Е, освен факта, че присъствието му би блокирало частично потока въздух, екранът трябва да бъде голям и невероятно силен. Ако е счупен, не само птицата ще влезе в двигателя, но и части от метал. Въпреки посочените по-горе инциденти, незначителна е вероятността от загуба на няколко двигателя поради сблъсък с птици и това прави тази иновация непрактична.\n11. С каква храна се хранят пилотите?\nЗависи от авиокомпанията, но като правило пилотите и стюардесите получават храна на всеки полет, който продължава повече от пет часа. В някои случаи екипажите получават отделно хранене от всички, но обикновено получават същата храна, която се сервира в първа или бизнес класа (всички ястия, включително супа, салати и десерти).\nВ същото време пътниците остават в приоритет. Екипажите получават това,което е останало. Предвид вероятността от хранително отравяне, на пилотите се предлага да ядат различни ястия, но това по никакъв начин не е задължителна процедура. На практика тя се свежда до предпочитания и какво има на разположение. На кратки полети, те си купуват храна от летището или си носят от къщи.\nТУК може да прочетете част 1-ва


Говоренето – формиране и усъвършенстване на ораторски умения | РЕТОРИКА И КОМУНИКАЦИИ\nГоворенето – формиране и усъвършенстване на ораторски умения\nНАТФИЗ – София\nАбстракт: От древни времена хората общуват, използвайки словото. Способността да се въздейства върху аудиторията, да се предизвикват чувства и да се предават емоции чрез словесната изява обаче е много повече от това да се обменя информация. С навлизането и все по-широкото разпространение на новите технологии и начини на общуване нуждата от овладяване на умението да се въздейства чрез произнесеното, а не само чрез написаното слово става още по-голяма. В днешно време това се отнася за все повече области от обществения живот, което от своя страна изисква подготовката на силни и въздействащи оратори и лидери, способни да увличат и да провокират в публични изяви своите аудитории и последователи. Актуалността на проблема мотивира и авторовия интерес към темата. Въз основа на представената в първата част на статията информация е обоснована важността на усъвършенстването на ораторските умения, а във втората част са предложени упражнения, които биха били полезни при формирането и развиването на говорни умения, на произношение, артикулация, интонация и т.н.\nКлючови думи: реч, публично говорене, формиране на говорни умения, оратор, усъвършенстване на ораторски умения.\nPublic speaking, a developing and improvment of oral skills\nAbstract: People have been communicating using the word since ancient times. The ability to influence the audience, to transmit emotions and to provoke feelings through speeches is more important in comparison with the sharing information. Today, new technologies establish new ways of communication the need to master the skill to act through spoken, not just written, is getting even bigger. It is affecting more and more spheres, today are looking for powerful and influential speakers and leaders who are prepared to engage and provoke in public appearances their audiences and followers. Consequently, the first part of the article is dedicated to present the information how to improve rhetorical and listening skills, and the second includes practical advice and exercises which are useful during the process of forming and developing skills, articulation, mеlogy and others.\nKeywords: speech, public speaking, speaking skills, speaker, orator skills.\nОткакто човекът се е появил на света до днес словото овладява, преодолява, завладява неговия живот. Изминали са само 256 години от времето, когато отец Паисий в своята „История славянобългарска“  възкликва: „О, неразумний юроде…“, и още по-малко време – 24 години, от произнесеното „Похвално слово за българското слово“ на Петър Увалиев, в което той се изповядва с думите: „Защото не аз говоря език, на който сега ви говоря, а езикът, на който сега ви говоря, ме говори!“ \nСловото и публичното говорене през призмата на науката и в ораторските речи\nКак и кога е възникнало словесното умение е проблем, който вълнува хората от векове. В различни етапи от своето развитие науката търси и предлага различни отговори на този въпрос. Аристотел  го нарича „чудото“ и го дефинира като онова умение да реагираме на заобикалящия ни свят и да изразяваме и предаваме чувства и емоции в съвършено организирани звукови комбинации.\nИдеята за „чудото“ или инстинктивната природа на човешкия език принадлежи на основоположника на общото езикознание Вилхелм фон Хумболт. Още през 1820 г. гениалният учен определя езика като естествен инстинкт на разума  и твърди, че езикът е природен феномен, появил се едновременно с човека. Този въпрос занимава и умовете на изследователи от областта на естествените науки като Чарлз Дарвин и Август Шлайхер. Схващанията на Дарвин за същността на езика, макар и не много ясно формулирани, съвпадат с идеята на Хумболт, че езикът трябва да се разглежда като явление, свързано с човешките инстинкти . Според Шлайхер речевата дейност е продукт на набор от специфични условия, които се осъществяват благодарение на структурата на мозъка и на артикулационните органи .\nВ средата на 50-те години на 20. век в социалната наука господстват теориите, доминирани от бихейвиоризма и от разбиранията на неговите основоположници в психологията Джон Уотсън  и Б. Ф. Скинър . Те защитават тезата, че мисленето е неявна речева реакция, беззвучен разговор или вътрешна беседа и обясняват поведението като съвкупност от наблюдавани отвън предимно двигателни реакции. Според тях съзнанието и психиката са фиктивни понятия – всичко се свежда до простата верига събитие-реакция.\nВръщането към идеята за езика като инстинкт с появата на теорията на лингвиста Ноам Чомски, който разкрива сложността на езиковата система, напълно преобръща господстващата теория . В защита на схващането за биологичната природа на езика един от най-известните последователи на Чомски канадският психолог Стивън Пинкър изтъква: „Езикът е сложна и специализирана способност, която се развива спонтанно при децата, без съзнателно усилие или формално обучение, разгръща се, без да осъзнаваме логиката, залегнала в структурата му; в качествено отношение той е еднакъв у всички индивиди, а е и много различен от останалите ни общи способности, които ни дават възможност да обработваме получената информация или да се държим интелигентно. По тази причина някои учени когнитивисти дефинират езика като психична способност, като умствен орган, нервна система и компютърен модул. Въпреки това аз предпочитам по-цветистия термин „инстинкт“, защото тази дума внушава идеята, че хората говорят по същия начин, по който паяците тъкат паяжини.“ . В своята книга Пинкър синтезира най-новите научни открития в лингвистиката, експерименталната психология, еволюционната биология и невронауката, за да даде отговор на въпроса какво представлява езикът (словото – б.а.) Неговата концепция за словото като вродена способност на ума, изработена в хода на еволюцията, е грандиозно предизвикателство срещу релативизма, владеещ социалните и хуманитарните науки през 21. век.\nКаквито и да са хипотезите и споровете относно произхода на езика, които и от тях да ни допада повече, едно е сигурно – от древни времена ние, хората, общуваме чрез словото. От съвсем ранна детска възраст усвояваме това умение и го развиваме до края на дните си. Способността да въздействаш на аудиторията, да предаваш и да предизвикваш чувства и емоции чрез словесната изява обаче е нещо много повече от това просто да обменяш информация. Не случайно в далечното минало добрите разказвачи са били смятани за надарени от Бога, знаещи и мъдри хора. Още в най-дълбока древност хората са усещали силата на добре организираната словесна изява. Това ги е подтиквало да развиват умението да водят аудиторията по пътя, който са избрали – на изкуството, на живота, на съдбата. В Древна Елада спечелените словесни битки са променяли и определяли съдбата на цялата общност, а добрите оратори – победители в словесни двубои, са повеждали обществото.\nОт Агората през Римския сенат, във времена на революции, в съдебните зали, на дипломатически срещи и международни преговори, та до съвременната медийна реторика словото има водеща роля, защото притежава силата да променя нагласи. Великите пълководци са вдъхновявали своите воини не само с дела, но и с много силни и въздействащи думи в началото на решаващи битки. Големите политици са променяли съдбата на цели народи и са ги извеждали до ново стъпало на общественото развитие благодарение на убедителното и вдъхновяващото слово. Така възниква политическата демокрацията – родена в словата на оратора Перикъл  и на учения Аристотел, възродена от Джон Лок  и Жан-Жак Русо  и преродена днес в езика на Джовани Сартори . Историята на Англия дава своите примери като Оливър Кромуел, Бенджамин Дизраели  и, разбира се, Уинстън Чърчил . С огромния си отзвук във френския парламент словото на Виктор Юго за баташките кланета променя отношението на Западния свят към случващото се в границите на европейския континент. Силна реакция предизвикват думите на Дж. Ф. Кенеди „Ich bin ein Berliner“ („Аз съм берлинчанин”) , произнесени през 1963 г. България също има своите словесни лидери – Петко Славейков , Никола Петков , д-р Петър Дертлиев , Йосиф Петров  и много други.\nС новите технологии и начини на общуване се установява необходимостта от умението не просто да се обменя и получава информация. Това днес е възможно да се случи за части от секундата само с един клик на телефона или таблета. Нуждата от овладяване на умението да въздействаш чрез произнесеното, а не само чрез написано слово става все по-голяма и остра. Тя засяга все повече сфери от живота на хората и отдавна е надхвърлила територията на сцената и магията на театъра. Днес се търсят силни и въздействащи оратори и лидери, подготвени да увличат и провокират в публични изяви своите аудитории и последователи.\nОраторът и живото слово\nЗа всеки оратор е много важно да открие и да овладее механизмите за превръщане на даден писан текст в живо въздействащо слово. Ето защо една от първостепенните му задачи е да съумее да изведе смисловото и емоционалното послание на текста и да го предаде на аудиторията. А това може да се осъществи само чрез умелото комбиниране на основните словесни изразни средства. Техните възможности обаче са ограничени както от индивидуалните качества на оратора, така и от специфичните фонетични характеристики на съответния език. Но комбинациите и вариативността са неизчерпаеми. Всеки отделен елемент, както и умелото им използване в словесната изява превръща говорещия не просто в огласител/озвучител на текст, а във въздействащ оратор, творец.\nДнес несъвършенството на звучащото слово и липсата на тъждественост между слово и мисъл се налага в общественото мнение като неоспорим факт, който се превръща в повод за недоверие към смислоопределящата роля на езика и неговата първостепенна роля в живота на хората. В психологията недоверието към словото може и все по-често се разглежда като идентично с недоверието към човека, защото то е най-човешкaтa от всички човешки прояви. Най-често причините за такива кризи са плод на отчаяние, на песимизъм, т.е. на някаква духовна и психологическа неудовлетвореност. Затова може да се приеме, макар и с известна условност, че словесната криза е форма на отчуждение. Човек се отрича, отказва се от най-ефективното средство за общуване – говора, обрича се на самота, която в своята крайност би могла да го доведе до атипично психическо състояние.\nОпитвайки се да открием корените на проблема със словесната криза, можем да тръгнем от изследванията на западните психолози, изградили хуманистичния модел. Според тях личността се определя като саморегулираща се, саморазвиваща се и самоосъзнаваща се система. В този модел прави впечатление общата характеристика, която дава психологът У. Бингам на творческия процес. Той го определя като „процес, разположен във времето и характеризиращ се с оригиналност, адаптивност и реализация” . Единият от тези елементи – реализацията – може и се извършва на първо място чрез словесното действие на личността. Друг психолог, който се занимава с творческия акт, Ейбрахам Маслоу, добавя, че личността може да бъде разглеждана като творчески продукт, като в случая има предвид самоактуализиращата се личност . За разлика от него К. Роджърс смята, че продуктът винаги носи белег на индивида, той обаче не е нито индивидът, нито съставящите го материали, но съдържа характеристиките и на двете страни . За Роджърс критерий за творчество е наличието на нов, оригинален продукт като резултат от физическа или словесна дейност на индивида. Той определя творческия процес като „поява на взаимодействие между неповторимостта на индивида, от една страна, и нещата, явленията, хората или събитията в неговия живот, от друга.” . В този смисъл ораторът, творящ и проектиращ сътвореното чрез своя основен инструмент – тялото и мисълта, трябва да притежава един изключителен дар – да създава словесно изкуство!\nСловесни изразни средства и възможности за тяхното развитие\nПрез последните години в хуманитаристиката и природните науки се наблюдава бум, продиктуван от интереса и стремежа на съвременния индивид да проникне до най-съкровените тайни и кътчета на човешката същност. Безспорно едно от най-интересните, всеобхватни и многопластови човешки умения е словото. То съдържа огромни възможности, които се откриват и развиват чрез отделните му елементи, а всеки от тези елементи е същевременно и негово изразно средство. Затова в тази част обект на внимание са основните словесни изразни средства: глас, артикулация, интонация и ритъм. Предложени са и няколко упражнения, свързани с някои техни характерни особености и начини за работа върху тях.\nСмята се, че при социалните контакти гласът е наша своеобразна визитна картичка. В тълковния речник значението на думата глас се определя като: „Звук, който се произвежда от трептенето на специални връзки в гърлото под действието на издишания, изтласкан въздух” . Без да се задълбочаваме в анатомията, бих искала да отделя малко внимание на гласово-говорния апарат. Той се състои от три основни групи:\nДихателни органи – това са бели дробове, бронхи и трахея. Издишаният въздух постъпва от бронхите в белите дробове и чрез трахеята в ларинкса.\nЛаринксът (гръклян) е органът, в който се образува човешкият глас. Той се състои от няколко хрущяла, между които са разположени две кожни гънки. Това са гласови гънки или гласилки. След като въздухът постъпи в ларинкса, той преминава през гласовите гънки. Когато те са отпуснати, въздухът преминава безпрепятствено през тях и не се образува звук. Но ако по команда на главния мозък гласилките се затворят, те се превръщат в преграда по пътя на издишната струя. Тази експираторна струя предизвиква трептене на гласилките и тогава се образува звук. Различната големина и дебелина на гласилките при отделните хора е един от факторите, от които зависи тембъра на гласа.\nРезонаторите определят силата и тембъра на гласа. Групата на резонаторите се състои от гърлената, носната и устната кухина, в която звукът се оформя окончателно. Много важна роля за това играят езикът, мъжецът, зъбите и устните. Добре отвореното гърло осигурява навлизането на повече звукови вибрации в устната кухина и така обертоновете се увеличават. В резултат тембровата багра става по-наситена и по-въздействаща.\nНад всичко това стоят главният мозък и периферната нервна система – неврони и нервни окончания, които ръководят дишането и движението на гласилките. Под въздействието на нервната система протича дейността на всички органи (включително и на гласилките). Това е и една от причините гласът да е изключително чувствителен и зависим от емоционалното състояние. По същата причина определени гласови характеристики биха могли да предизвикват различни емоционални състояния в публиката на подсъзнателно ниво.\nЕлементите на комплексната гласова система са дишане, тембър и сила.\nВсички съвременни методики по говорна и вокална техника отделят специално внимание на усвояването на фонационното дишане. То се отличава от физиологичното по това, че е осъзнато, контролирано, със скъсено време за вдишване и удължено и контролирано издишване. Фонационното дишане осигурява необходимата опора на тона, а това помага да звучим уверено, силно и ясно. Разликата между физиологичното и фонационното дишане може да се обясни по следния начин:\nПри физиологичното дишане се поема въздух, който навлиза в носната кухина и чрез трахеята достига белите дробове. При това дишане се получава спонтанно издишване. Когато обаче сме в процес на говорно изказване и владеем фонационното дишане, диафрагмата се съкращава, при което коремът се издува и така белите дробове имат възможност да се разширят във вертикална посока. В същото време междуребрените мускули разширяват гръдния кош и белият дроб може да се разгърне и встрани. Така вдишването става дълбоко, а диафрагмата действа като засмукваща помпа. Много важен е и процесът на издишване. Тогава коремната мускулатура се стяга (коремът леко хлътва), диафрагмата спонтанно се връща в първоначална позиция, като така въздухът се изтласква с определено напрежение (което може да се контролира) към ларинкса и при постъпване на мозъчен импулс се генерира звук.\nКогато фонационното дишане не се владее или не се използва по време на публично изказване (независимо дали аудиторията е от един, двама или хиляда човека), могат да последват различни неприятни странични ефекти като:\n– Учестено, повърхностно дишане, при което речта става накъсана, гласът е нестабилен и трепери, правят се чести и нелогични за потока на мисълта паузи. Поради това словото звучи неубедително, тревожно, създава излишно напрежение у слушателя.\n– „Забравяме” да дишаме, говорим продължително, без да прибавяме въздух – речта е монотонна, на един тон, липсват паузи, получава се неразбираем безкраен поток от думи. Обикновено това напрежение е съпътствано и с промяна в цвета на лицето. Словото отново е неубедително, неясно, напрягащо, понякога до такава степен, че поражда смут в аудиторията.\n– Шумно вдишване. Този процес е съпроводен с доста неприятен звук, който накъсва речта и допълнително разсейва зрителите. Създава се впечатление, че говорещият е болен.\n– Лошо разпределяне на въздуха. При него фразата се изстрелва много бързо в началото и в края заглъхва или в началото е с нормално темпо, но краят преминава в скоропоговорка. Възможно е също двата проблема да се преплетат. Усещането е за насечен говор, неясна мисъл, при което част от информацията се губи поради неразбиране или нечуване. Това се получава, защото в началото на фразата има достатъчно сила и енергия, но въздухът се издишва много бързо. Така в края на фразата последните думи остават без достатъчно енергия, поради което или не се чуват, или се изговарят прекалено бързо и затова стават неразбираеми.\nЗа да се усвои фонационното дишане, е задължително да се подобри работата на коремните и междуребрените мускули чрез серии от дихателни упражнения, които да върнат доброто диафрагмално-ребрено дишане. Изключително полезно за това е и плуването.\nТова упражнение е широко разпространено и е взаимствано от Йога. Изпълнява се в седнало положение, с изправен гръб. С пръст пристискаме последователно дясната ноздра, с което създаваме възможност да вдишаме през лявата за 4 такта. Следва задържане 8 такта и издишваме през дясната ноздра за 8 такта, като притискаме лявата с пръст. Следва вдишване през лявата за 4 такта, задържаме 8 такта и издишваме през дясната за 8 такта. Схемата се повтаря четири пъти. Ключов момент е да успеем да разпределим вдишването в 4-те такта при вдишване и 8-те при издишване, т.е. да не се получава бързо вдишване и чакане да свърши времето или бързо издишване и чакане до края на 8-те такта. Тактовете са равномерни и ритмични. Определят се от вътрешния ритъм на този, който изпълнява упражнението.\nЗвуковата обагреност на човешкия глас се нарича тембър. Той е толкова специфичен за всеки човек, колкото дактилните отпечатъци на пръстите му. Това е онзи гласов белег, който помага да познаем близък по телефона или зовът на детето ни на детската площадка. Както вече посочих, тембърът се определя от големината и дебелината на гласовите гънки. Обикновено при мъжете те са по-големи и дебели, а при жените и децата – малки и тънки. Роля за крайното формиране на гласа имат и резонаторните кухини, за които споменах при устройството на гласово-говорния апарат.\nОсновна задача на добрите говорни специалисти е помогнат да се съхрани гласовата индивидуалност на оратора. Общата цел на оратора и на говорния консултант е да се разкрият и обогатят гасово-говорните умения.\nСлед дихателните упражнения обикновено се преминава към овладяване на центъра на гласа или още по-ясно казано, към определяне на онзи гласов диапазон, в който човек се чувства най-удобно, а гласът има достатъчно сила и пробивност на звука. В ежедневието си обикновено не говорим на един тон. Но все пак в резултат от усвояването на куп условни рефлекси нашият изказ се е превърнал в изключително контролиран и рационален. С изпълнението на няколко прости упражнения можем да си припомним или преоткрием гласа си с неговата богата темброва окраска. Ето едно такова упражнение, с което можем да се започне:\nУпражнение „М“ като „МММама“\nЗаставаме прави – тялото е изправено, стъпалата успоредни, тежестта е разпределена равномерно между двата крака. Гърбът е изправен, коремът прибран, погледът е на нивото на очите, рамената са свободно отпуснати назад и надолу. Вдишва се през носа и се издишва леко и спокойно през устата. Повтаря се няколко пъти и се съсредоточаваме върху движението на въздуха, за да се освободим от излишното напрежение. Едната ръка може да е поставена на корема (палецът на пъпа, а останалите пръсти под него), за да контролира дишането да бъде диафрагмално-ребрено. Когато сме готови, поемаме въздух и при издишване произнасяме със затворена уста звука „М“. Долната челюст е свободна, устните затворени, звукът „М“ трепти в устните.\nЗвукът „М“ е много благоприятен за работа в говорната и вокалната постановка, защото като сонорен звук съдържа в най-голямо количество ларинксов глас и при произнасянето му може да се усети трептене в говорните резонатори . Освен това част от въздуха преминава през носа, а това води до съзвучие и в гласовия резонатор. Когато има добре насочена експираторна струя въздух и добре отворено гърло, резонансът се предава и в гръдния кош. Ако оставим настрана цялата теоретична постановка и се върнем към упражнението, всеки може да провери какво се случва. Първо, би трябвало вече да сме усетили трептенето в устните, сякаш нещо ни гъделичка. Ако поставим другата ръка последователно на скулите под очите, на челото, зад ушите, на темето, след това на гърдите и гърба, ще усетим трептене. Това трептене показва, че първичният звук е достигнал в резонаторите, което е много добро начало.\nПри силно психо-физическо натоварване, в каквото обикновено се извършва дадена презентация или се произнася реч, е възможно тембърът да се промени. Това се дължи на стягане на гласовите гънки, вследствие на което говорещият реализира говорното си изказване под или над основен тон. В спокойната атмосфера на ежедневно общуване гласът е ясен, звучен, речта е реализирана в нужния регистър и е ритмична и смислово точна. Затова симулацията на публично изказване допринася да се създават обстоятелства и да се достига до емоционален градус в предварителната фаза на подготовка и усвояване на говорната техника. В ситуации на публична изява е възможна появата на неритмичен говор, ненужно писклив или предран поради напрежение в гласовите гънки глас, би могло да се стигне и до афония (частична или пълна загуба на гласа). В такива случаи на помощ отново идват дихателните упражнения. Те биха могли да помогнат да се уравновеси дишането, нарушено в този все още нестабилен в емоционално отношение процес. Така ще се осигури достатъчно количество кислород, който освобождава мускулната дейност и в по-конкретно работата на гласово-говорния апарат, за да се реализира безпрепятствено говорното изказване.\nСилата е само един от компонентите на гласа, но като такъв, съчетан с останалите, той е задължителен, за да достигне до аудиторията всичко онова, което бихме искали й да предадем чрез останалите гласови елементи. Определящ фактор за силата на гласа, както и за други негови характеристики е психиката. Нагласата „извинете, че ще ви отнема от времето”, или „аз всъщност не съм много сигурен това защо го казвам” обикновено засилва още повече притеснението от говорно изказване и го прави тихо и вяло. Другата крайност – на прекалено силен глас, изразява агресивност и гняв и предизвиква в слушателите реакция на отхвърляне. Ето защо най-важно е да се овладее мярката и умението да се прилага необходимата сила в конкретното пространство спрямо задачата и целта, която се преследва. Едно от предпочитаните от мен упражнения за овладяване на силата на гласа с лекота и икономичност в употребата на гласово-говорния апарат е от системата на вокалния педагог Кристин Линклейтър .\nЗаставаме прави, стъпалата са успоредни, тежестта е между двата крака. Рамената се повдигат напред и нагоре, за да може главата спокойно да легне между тях. Представяме си, че брадичката се отваря към гръдната кост, а тилът се стреми да се доближи до гърба. Така челюстта се разтваря свободно. Въображението продължава да работи и с негова помощ си представяме, че в корема е разположено прекрасно, спокойно езеро, а от него през тялото (бели дробове, трахея, гърло и устна кухина) преминава широк свободен канал. През канала от езерото като малки балончета излитат нагоре въздушни мехури и достигат до тавана. В началния етап на процеса въздушната струя, която пренася тези балончета от „езерото“ до тавана, не се озвучава. Постепенно, когато се овладее позата и въображението помогне да се контролира изтласкването на въздушните мехури с коремната стена, се включва озвучаване на издишната струя, после звук и дума. Тъй като позицията на тялото е твърде специфична, е добре да се направят прекъсвания и след освобождаване на напрежението в тялото, отново да се върнем към изпълнение на упражнението.\nНа следващия етап от овладяването на свободата и лекотата на изпълнение главата се поставя в нормална позиция, рамената също, като се запазва усещането за ширина на канала. Постепенно разстоянието, което преодолява гласът, се променя и от тавана и срещуположната стена въздушните балони (гласът) се отправят към края на залата, през прозореца навън, към отсрещната сграда, до края на града и дори на света.\nОсновната причина за овладяване на артикулацията и фонетичните норми може да се открие в закона за предаване и приемане на информация в комуникативния процес на речевото общуване между оратор и аудитория. Всеки път, когато говорителят си позволи да артикулира небрежно, слушателят полага допълнителни усилия за пълноценно възприемане на информацията. Това значително намалява комуникативната способност и може да доведе до промяна във възприеманата информация, дори да прекъсне общуването. Този проблем винаги е бил обект на внимание от страна на гласово-говорните специалисти. Все по-често в медиите, а дори и от трибуната на Народното събрание се забелязват сериозни отклонения от нормата в много от звуковете, които са неосъзнати от ораторите. Безспорно фонетичната база се усвоява неусетно заедно с езика (имам предвид преди всичко родния език). Но за нуждите и изискванията на публичното говорене е абсолютно недостатъчно правоговорът да покрива средното равнище.\nОт гледна точка на ораторското изкуство основните проблеми на артикулацията могат да се преодолеят чрез:\nРабота върху осмисляне, коригиране и овладяване на моториката на артикулационните органи.\nПодобряване на говорната сръчност, адекватното й прилагане в комуникативното пространство и приспособяването й към промените на акустичната среда.\nПревръщането на добрата артикулацията в изразно средство на личността и усъвършенстването й до ораторско майсторство.\nАко се придържаме към тези правила, а според мен имаме основание да го правим предвид тезата, която представих за развитието на личността и връщане на доверието към словото и човека, можем да сме напълно убедени, че словото ще защити своята смислоопределяща роля в ораторското изкуство.\nЗа съжаление все по-често се срещат публични личности и оратори, които не обръщат внимание на артикулационните особености и изисквания. Понякога тези недостатъци се дължат на малформации, физиологични дефекти, болестни увреждания на гласово-говорния апарат или централната нервна система – това са непреодолими проблеми и в такива случаи може би е по-добре да се търси реализация и поле на изява в областта на писаното слово. Не толкова сериозните недостатъци обаче биха могли да се преодолеят с повече усилия, работа и специализирана помощ.\nКогато се пристъпва към работа по овладяване на добрата артикулация, е добре да се започва с така наречената артикулационна гимнастика. Тя е изключително полезна, защото активизира мускулите, които се намират непосредствено в областта на лицето, и помага да се освободят от излишното напрежение. Количеството от упражнения е много голямо. В България една част от тях са въведени и са познати като елементи от методиката на професор М. Танев . По-нататък ще представя малка част от тях:\nУпражнение „Артикулационна гимнастика“\nТе могат да се изпълняват седнали на стол или прави. Следи се, когато се работи с една група мускули, останалите да са в покой. Работи се в равномерно темпо, без да се бърза, когато е нужно, се прави кратка почивка. Повторенията са между 8 и 10 пъти.\nЗапочва се с веждите – активно се повдигат нагоре и след това се свиват напред.\nПродължава се с клепачите на очите – разтварят се широко и се стискат силно.\nНос – сбръчква се нагоре и се отпуска, следва разтваряне и събиране на ноздрите.\nУстни – тук вариантите като че ли са най-много. Ето няколко от тях: Със затворена челюст и събрани като за целувка устни се описват кръгове в двете посоки. Устните се движат равномерно, а не на тласъци или малки отсечки. След това се редуват „Усмивка – Целувка“, т.е. последователно разтягане на устните като в усмивка, а след това събиране напред за целувка. Подобно е редуването „Луличка – Прозявка“: събраните устни се издават силно напред, а след това следва широко отваряне на устата надолу.\nЕзик – най-простото и ефикасно упражнение е устните да се затворят и да се направи опит да се обходят с език всички местенца в устната кухина. След като е сигурно, че не е пропуснато нищо, се прехапва върхът на езика. Това предизвиква слюноотделяне, което помага много, ако устата е пресъхнала.\nПодобни на тези, а и още много други упражнения могат да се намерят в почти всеки учебник по техника на говора. Единствено теоретичното познание не е достатъчно за подобряване на артикулационните умения, нужно е да се промени говорният стереотип, а това става с ежедневна упорита работа.\nТук ще започна с мисълта на Бърнард Шоу, който обичал да казва, че има 50 начина да кажеш “да” и 50 начина да кажеш “не”, но само един, за да ги запишеш. В това твърдение безспорно се има предвид интонацията, с която тези 50 „да“ или „не“ ще бъдат произнесени. Защото 50-те начина на произнасяне всеки път съдържат нов нюанс, ново вътрешен импулс. Самата дума „интонация“ (от латински intono) най-често означава модулация на гласа по време на говорно изказване. Лингвистичното схващане за интонацията я представя като сложна структура с организираща и комуникативна роля. В рамките на организиращата роля някои лингвисти разграничават граматическа и логическа интонация (съответно свързана с чисто граматическото и логическото определение на изречението). В комуникативната също се включват два аспекта: императивен (отнасящ се до характера на комуникацията) и експресивен или модално-емоционален.\nИнтонацията се отнася към фонационните средства на речта. Обикновено тя се базира на промяна в няколко основни параметъра на гласа – мелодика, интензивност на речта, темпоритъм и тембър . Всяка промяна в тях, в различни съчетания с останалите дава едно пъстро и почти необхватно множество от комбинации, чиято вариативност е в състояние да отрази различен емоционален оттенък. Лингвистиката определя три основни функции на интонацията: оценъчна, емоционална и логическа. В ораторското изкуство и презентационните умения е добре да се надгради и да се излезе от рамката на декларативното предаване на информация и да се навлезе в полето на внушение и въздействие върху аудиторията и публиката.\nПри работа върху интонацията говорното изказване може да се разглежда като редуване на звучаща фраза – изразяваща завършена мисъл, последвана (или предшествана) от пауза (интонационна пауза). С други думи, словото може да бъде представено като моменти, в които има произведен шум (говор) с различна честота, сила, тембър и ритъм и моменти на тишина.\nОще в началния етап от разчитането на текста на презентацията или усвояването на речта, при превръщането на писменото слово в устно е особено важно да се открие вътрешната логика и да се разпределят много точно речевите фрази/тактове и паузите. Отношението между речевите тактове се изразява чрез логическите ударения в тях, а съотношението между логическите ударения във фразите подпомага разкриването на точната и ясна логическа мисъл. Дори малки отклонения или неточни вариации е възможно да затруднят или да объркат слушателите във възприемане на говорното изказване. Логическата функция на интонацията е изключително важна база не само за възприемане на информацията. Тя е онова необходимо здраво стъпало, на което ще стъпим, за да предадем чувства, емоции, и ще въздействаме на аудиторията.\nХората са устроени да възприемат речта по силата на звученето, т.е. по промяната на силата на звука в определен отрязък от време. Това изменение се нарича интензивност на речта. Тя се определя от емоционалното състояние, в което всеки човек реализира говорното си изказване и поради тази причина въздейства върху възприемащия я на подсъзнателно ниво. Интензивността на речта не трябва да се бърка със силата на звука. Още повече, че върху силата на звука влияят такива външни фактори като акустиката на помещението, индивидуалните качества и характеристики на гласа и способността на слушателя да улавя звука в пространството.\nДруга характеристика, определяща звуковата фраза, е мелодиката. Тя може да се разглежда като промяна в тоналността. Най-силно влияние върху мелодиката оказват смисловото значение на фразата и емоционалното състояние на говорещия. Много често срещано е определението, че добре организираното говорно изказване е музикално изразена мисъл. Пример за това как мелодиката на речта може да предаде най-общо повода за говорното изказване и отношението, е способността да се досетим какво ни говорят на абсолютно чужд, неразбираем език. Само по мелодиката на този чужд за нас език ние бихме могли да усетим дали говорещият ни се кара, или моли за нещо, дали харесва и одобрява нещо, или е недоволен.\nКакто вече беше отбелязано, още една не по-малко значима характеристика на интонацията е скоростта на произнасяне на речевата фраза. Ритъмът може да се определи от важността на информацията, която се предава, от емоционалното състояние и от външните фактори при реализиране на изказването (средата, в която говорим, и нейната акустика). Темпоритъмът на речта в много голяма степен определя възможността за нейното възприемане и оттук – въздействието й върху аудиторията.\nПри възприемането на речта информацията се осмисля благодарение на речевите тактове и смислово организираните фрази. По време на произнасянето на фразите става отделяне от общия словесен поток на отделни думи, които са най-важни за разкриване на смисъла, който говорещият иска да предаде. Това акцентиране върху дума във фразата се нарича логическо ударение. То се осъществява чрез промяна в интензивността на произнасяне на думата, изменение в мелодиката и темпото. Понякога въздействието се подсилва и чрез прекъсване на говорния такт с пауза. Обикновено използвам упражнението от методологията на Д. Борисова, професор в НАТФИЗ, описано подробно в книгата ѝ Подготовка за фонация . Тук ще представя само неговата втора част.\nУпражнение „Баба бави бебе Боби“\nИзходна позиция изправен строеж – глава, шия, гръбначен стълб в една ос, погледът на нивото на очите. Ръцете на корема – следят опората на тона.\nВдишваме (коремът леко се издува), 1 сек. задържаме и произнасяме първата дума „баба“ с ясно изразено ударение, т.е. не сричкуваме. Стремим се да изпращаме звука напред.\nВдишваме, задържаме 1 сек. и произнасяме „бави“ (изразено ударение, звук, насочен напред).\nВдишваме, задържаме 1 сек. и произнасяме „бебе“ (изразено ударение, звук, насочен напред).\nТова се повтаря и с последната дума „Боби“ (изразено ударение, звук, насочен напред).\nСъщата изходна позиция, вдишваме, задържаме 1 сек. и произнасяме думите две по две, като следим за дихателната опора „баба бави“; отново вдишваме задържаме 1 сек. и произнасяме „бебе Боби“ (правилното насочване на звука напред остава).\nТук ясно изразеното ударение означава едната дума да доминира над другата, без да се сричкува. При говорно изказване, дори да е от две думи, винаги едната е по-важна от другата и това се изразява чрез ударението.\nПроизнасяме с едно вдишване цялата скоропоговорка „Баба бави бебе Боби“ и продължаваме да следим опората на тона. И тук акцентната дума трябва да е само една – съобщението да носи конкретна информация. Например, ако ударението е върху „бебе“, смисълът е, че тя се занимава с бебето, а не с дядото, да речем; ударението върху „баба“ показва съвсем друго – всички останали са свободни, защото бабата е поела тази грижа. Мястото на ударението в устната реч се ражда спонтанно от причината за говорното изказване.\nУбедена съм от практиката си, че това е едно изключително полезно упражнение, което обединява дейността на дихателната, артикулационната и резонаторната система. Разбира се, могат да се правят упражнения за смяна на логическото ударение с текстове от готови скриптове или конкретната реч, върху която се работи. Тук целта е, макар и с много прост пример, да се овладеят основни умения. Веднъж овладяно и осмислено, това умение може да се прилага във всеки текст.\nВсички елементи на интонацията (мелодика, интензивност на речта, темпоритъм и тембър) са обединени в органична цялост – всяко от тях изпълнява точна функция, а всички заедно създават въздействащо говорно изказване. Всеки словесен акт се реализира в определена ситуация и има конкретна цел. Връзката между целта и ситуацията поражда смисъла на изказването.\nНе трябва да се пропуска втората фаза в говорното изказване – паузата. Тя се образува по два начина. Първият е чрез създаването на зона на тишина, когато фразата е завършена и следва мълчание, в което основна роля играе времето, т.е. продължителността на паузата. Вторият вид пауза е много кратко прекъсване на фразата, създаване на пауза, която по-скоро се усеща като такава, почти без да има прекъсване на звука. Такива паузи се правят обикновено вътре в самата фраза с цел да се подсили логическото ударение на дадена дума или да се подчертае мелодиката на фразата. В научната литература съществуват различни класификации и определения за видовете паузи – според времето й, според функционалните ѝ признаци и т.н. Но никое от тях не може да отчете всички емоционални и ситуационни фактори, влияещи, от една страна, върху звучащата фраза, а от друга, върху редуващите се с нея или съдържащи се в нея паузи. Много често паузата въздейства на зрителя повече, отколкото логическата информация, която носят думите.\nРечта винаги има емоционална окраска. Даже безразличието към околния свят или сухата информацията, която се поднася, е вид отношение. Възможностите да се прояви тази емоция в словото са разнообразни. Обикновено се смята, че това до голяма степен зависи от интонацията на говорещия, с богатите възможности на вариативност на основните фактори на интонационната система. Безспорно емоционалната функция на интонацията е неразривно свързана с реализирането на говорното изказване, което от своя страна е резултат от вътрешен нервен импулс, пораждащ необходимост от говорно изказване. Затова основен подбудител на добре организирания словесен акт е точно определеният и предизвикан вътрешен импулс, желанието за словесна изява.\nВ практиката на публичните личности, лидери и народни представители все още се среща разбирането, че няма нужда да се работи върху говорните умения. Достатъчно е да се напише словото или речта или дори само да се набележат опорните точки. Всички те вярват, че ако човек има ясна идея какво трябва да каже, не е от значение как ще го каже. В живота всичко се случва неволево, подсъзнателно и ние не можем да влияем върху процеса, нито да го направляваме. По време на публична изява обаче общуването е точно определено и предварително известно за говорителя. А нима и в живота не се е случвало да се срещнем и да общуваме с хора, които звучат фалшиво, или с такива, които звучат неубедително? В медиите и от трибуната речта е основно средство за общуване, тя се превръща в материален израз на мислите и емоциите на ораторите. Затова изразителността на речта е един от елементите, които превръщат реторичното слово в ораторско изкуство.\nРитъмът на говор в ежедневието се определя от стремежа да бъдем добре разбрани. Съобразява се с темпото, с което може да се възприеме максимално точно информацията от слушателите. В ежедневната реч той обикновено съответства на състоянието на духа и на целта на говорното изказване. Какво обаче трябва да разбират публичните личности под „ритъм на словото“? Преди всичко това е реализацията на определено количество задачи, които успяваме да осъществим чрез говорното си изказване в интервал от време. При реализирането на задачите, които сами сме си поставили в живота или са предварително избрани от презентатора или говорителя, използваме различни изразни средства. Всички те се обединяват и подреждат в непрекъсната верига, в която, колкото и богата и разнообразна да е, в даден момент настъпва повторяемост. Изразните възможности са ограничени както от индивидуалните способности, така и от специфичните фонетични характеристики на езика, чрез който се реализират. Техните комбинации и вариативност са неограничени, но в определен момент започват да се повтарят, с което естествено събуждат в аудиторията чувството за ритъм, т.е. за повторяемост – същото чувство, първично вкоренено в човека от пулса на сърцето, вдишването и издишването, смяната на сезоните и цикъла на живот. Словото като естествен елемент на живота съдържа този основен белег на повторяемост, на цикличност, наречен „ритъм“.\nЗа всеки оратор е много важно да открие и да овладее механизмите за превръщане на един писан текст в живо въздействащо слово. Във връзка с това една от първостепенните задачи е да се култивира способността да се изведе смисловото и емоционалното послание на текста. Тя може да се осъществи чрез ритмическата игра или по-точно казано, чрез разделяне на словесния поток на говорни тактове. Всяка от говорните групи или фрази има собствена интонация, логическо ударение и задължителен вътрешен темпоритъм. Всеки език се характеризира и със свой специфичен ритъм. По бързина на говора например българският е далеч по-умерен в сравнение с италианския или френския, които наред с японския се смятат за едни от най-бързите езици. Във всеки случай обаче можем да твърдим, че ритмичните възможности на нашия език са много богати. Това се дължи на факта, че при фразовото разделяне на говорното изказване всяка дума запазва своето самостоятелно ударение, а и самото динамично и интонационно степенуване на ударенията във фразата има богати ритмически възможности. Към това трябва да се добави и артикулационното формиране на звуковете и фразите, което също допринася за ритмическите характеристики на словото. Чисто физиологично артикулацията определя до голяма степен границите на ритмическата амплитуда на съответния език. Най-съществено значение за това какъв ще е ритъмът обаче имат дишането, кръвообращението и степента на проводимост на нервните импулси. Затова може да се каже, че между ритъма и емоционално-психологическото състояние съществуват постоянни връзки. Точно тези естествени връзки и закономерности в състоянието на говорещия е добре да се владеят, познават и прилагат, за да звучи речта живо и въздействащо.\nКато се развива ритмичността в словото на говорителя, се подпомага овладяването и затвърждаването на дихателните навици, дикцията и изразността. Развитието на усета за ритъм стимулира разнообразието в тембъра и приспособимостта към динамични амплитуди. Способността за създаване на сложна, емоционално въздействаща реч обаче не се придобива изведнъж, нито е възможно да се разчертае на хартия и да се повтаря всеки път по един и същ начин. Тя се ражда като сложно съчетание на натрупан опит и знания, овладени средства и емоционално-психическо състояние на оратора тук и сега.\nПриемам твърдението, че езиковата култура е част от общата култура и възпитанието. Не може човек да претендира, че е високо културен или експерт в някаква област, а в същото време да не може да се изразява добре. Затова работата по овладяване и развитие на словесните изразни средства е много важна – тя върви паралелно по всички елементи на сложната структура, с преплитане и неусетно преминаване от един елемент в друг. Всеки от тях допълва и надгражда предишния, за да се съчетаят по неповторим и естествен начин в словесна завършена форма\nЗа езиковите провали в публичните изяви не би трябвало да се обвиняват единствено компютрите и интернет. Напротив, днес интернет кара много повече хора да търсят, да се интересуват от езиковите правила и норми. Но въпреки все по-широката и повсеместна употреба на компютри, таблети и телефони в системата на общуване, по своята същност то е устно, а начинът на записване, включително в интернет, е вторично – човек първо общува говорейки, а след това се научава да пише. Съвсем различна е темата за масовото използване и замяната на думи и изрази с емотикони и дали емотиконите биха изместили възклицанията.\nФакт е, че днес хората, които все повече комуникират в интернет и използват емотикони, в езиковото си общуване използват повече възклицания. Ето защо ще завърша с надеждата, че компютърната култура и мода в общуването с емотикони няма да попречи да се възвърне богатството и красотата на изразяване в българския език. За наша радост идеалът в съвременния свят, подчинен на комуникациите, е човек да бъде максимално разбираем и адекватен в изразяването си.\nВ съвременното консуматорско общество много хора се стремят към богатство, преследват го, търсят материални облаги. Същевременно има и едно друго богатство – словесното. То би допринесло както за подобряване на комуникацията по основния канал – живото общуване, така и чрез все по-разпространените конферентни разговори, видеопрезентации и обучителни курсове, през видео- или аудиовръзка.\n Паисий Хилендарски (1722 -1773) – български народен будител и духовник, монах в Атонския манастир, автор на „История славянобългарска“. Според някои източници книгата е писана от 1760 до 1762 г., а първият препис е направен от Софроний Врачански през 1765 г. За повече информация вж. https://bulgarianhistory.org/istoria-slavianobulgarska/, последно посещение на 10.01.2019.\n Слово на Петър Увалиев е произнесено в СУ „Кл. Охридски“ на 24.05.1995 г. по повод тържествено отбелязване на Деня на българската писменост и култура.\n Аристотел е древногръцки философ и учен, автор на „Реторика“ – фундаментален труд, в който концептуализира реториката и нейните основни постулати. Предполага се, че книгата е написана през 335 г. пр. Хр.\n Вилхелм фон Хумболт (1767-1835) – немски филолог, философ, лингвист и държавник.Лингвистичните му идеи оказват определящо влияние за развитието на езикознанието като наука\n Чарлз Робърт Дарвин (1809-1882) – естествоизпитател, създател на теорията за произхода на света – еволюцията на всички видове от общ прародител посредством така наречения от него „естествен отбор“.\n Август Шлайхер (August Schleicher, 1821-1868) се приема за създател на натурализма в езикознанието.\n Джон Уотсън (1878-1958) – американски психолог, основоположник на школата на бихевиоризма.\n Бъръс Фредерик Скинър (1904-1990) – американски учен, бихейвиорист.\n Ноам Чомски – лингвист, философ, политически активист. Дългогодишен преподавател в Масачузетския технологичен институт, професор емеритус по лингвистика. Автор е на редица книги, сред които Aspects of the Theory of Syntax; Cartesian Linguistics.The Sound Pattern of English. На български език са преведени и издадени Хегемония или оцеляване, (Изд. „Бард“, 2004); Класовата борба (Изд. „Агато“, 2001); Благоденствие за всички (Изд. „Агато“, 2001); Студии за езика и философията на ума (Изд. ЛИК, 2012).\n Пинкър, С. (2007). Езиковият инстинкт. София: Изток-Запад, с. 14-15.\n Перикъл (495-429 пр. Хр.) – древногръцки държавник, политик и оратор в Атина, управлявал Атина през 5 век пр. Хр.\n Джон Лок (John Locke, 1632-1704) – английски философ и мислител от Просвещението.\n Жан-Жак Русо (1712-1778) – философ, писател и музиколог, работи дълги години във Франция. Политическата му философия оказва влияние върху политически процеси и явления, в това число върху Френската революция. Смята се за представител на романтизма в изкуството.\n Джовани Сартори (1924-2017) професор по философия и политология във Флоренция, Станфордския университет, Калифорния. Чете лекции в Харвардския и в Йейлския университет. Удостоен е с Алберт Швайцер професура. Автор е на 15 книги и множество статии, печатани в редица световни списания. Неговите основни научни интереси са в областта на политическата теория и на демокрацията и политическите партии. Най-популярното му произведение е Теория на демокрацията.\n Оливър Кромуел (1599-1658) – английски военноначалник, генерал, известен с антироялистките си идеи, един от водачите на Английската революция.\n Бенджамин Дизраели (1804-1881) – политик и държавен деец във Великобритания, член на Консервативната партия, два пъти министър-председател.\n Уинстън Чърчил (1874-1965) – британски политик и държавник, депутат, министър-председател, играе важна роля във Втората световна война и след нея.\n Джон Ф. Кенеди „Ich bin ein Berliner“, „Аз съм берлинчанин”. Речта е произнесена през 1963г\n Петко Славейков – български писател, поет, фолклорист, възрожденец, известен като един от най-добрите български политически и парламентарни оратори след Освобождението.\n Никола Петков (1893-1947) – член на БЗНС, един от големите оратори и дейци, които представят своите идеи на политическата сцена в сложната политическа обстановка след 1944 г.\n Д-р Петър Дертлиев (1916-2000) – български политик, социалдемократ, депутат във Великото народен събрание, много добър политически оратор.\n Йосиф Петров – депутат от БЗНС във Великото народно събрание (1990-1991), известен с красивия изказ и богат език.\n Уолтър Бингам (1880–1952) – един от най-утвърдените експерти по приложна и индустриална психология в САЩ за своето време. Една от основните му творби е посветена на тестването на способностите на личността. Има голям принос в сферата на тестването на професионалната пригодност.\n Ейбрахам Маслоу (1908-1970) – американски психолог, много вдъхновяваща фигура в областта на теориите за личността. Създава пирамидата или йерархията на потребностите, придобила широка популярност в целия свят.\n Карл Роджърс (1902-1987) – американски учен, създател на теорията за личността, наречена „феноменологична“ или „теория за актуализиращата се личност“. Според нея всички създания се стремят да извлекат най-доброто от съществуването си, а ако не успеят, то това не е поради липса на желание.\n Rogers, C. R. (1972). Towards a Theory of Creativity. In: P. E. Vernon (ed.). Creativity.\n Български тълковен речник. (1995). София: Наука и изкуство.\n Независимо от фонетичната система, т.е. той може да се използва и при чуждоезикови системи – английска, немска, руска и др.\n Кристин Линклейтър – вокален педагог в Отдела за театрални изкуства на Колумбийския университет. В своята практика насочва усилията си към освобождаване на естествената функция на говорния механизъм.\n проф. Методи Танев – дългогодишен преподавател в катедра „Сценична реч“ в НАТФИЗ „Кр. Сарафов”\n Тези параметри се отнасят и до гласа, разглеждан като акустична единица.\n Борисова, Д. (2017). Магията на словото. София: Българска книжница, 43.\nАристотел. (1986). Реторика. (Прев. А. Ничев). София: Наука и изкуство.\nБорисова, Д. (2017). Магията на словото. София: Българска книжница.\nПинкър, С. (2007). Езиковият инстинкт. София: Изток-Запад, 14-15.\nПопов, Д. (2016). Лингвистична персонология по говора. Превъплъщенията на гласа. Шумен: УИ „Епископ Константин Преславски“.\nСавкова, З. & Ведър, Й. (2000). Реч и глас. Ръководство по постановка на глас и техника на говора. София: УИ „Св. Климент Охридски“.\nЧомски, Н. (2001). Благоденствие за всички. София: Агато.\nЧомски, Н. (2012). Студии за езика и философията на ума. София: Лик.\nRogers, C.R. (1972). Towards a Theory of Creativity. In: P. E. Vernon (ed.). Creativity.\nСп. „Реторика и комуникации“, брой 38, януари 2019 г.\nRhetoric and Communications Journal, Issue 38, January 2019


Sony анонсира смартфона Xperia XZ2 на мобилния конгрес в Барселона - Новини за компютри, смартфони, технологии и наука\nЯпонският технологичен производител Sony Mobile Communications представи официално днес своя нов смартфон Xperia XZ2 и Xperia XZ2 Compact. Това стана на пресконференция в рамките на Световния мобилен конгрес (Mobile World Congress) в Барселона, на която присъства и журналист от Pixelmedia.bg.\nХреrіа ХZ2 е с новата мобилна oпepaциoннa cиcтeмa Аndrоіd 8.0 Оrео. Моделът разполага с екран без странични рамки, както и с процесор Quаlсоmm Ѕnарdrаgоn 845, затворен в стилен, алуминиев корпус. Предният и задният му панел са изработени от изключително здравото стъкло Gоrіllа Glаѕѕ 5.\nДисплеят на телефона е 5.7-инчoв, c peзoлюция 2160 x 1440 и cъoтнoшeниe 18:9, задната ĸaмepa използва фoтoceнзopa Ѕоnу ІМХ400 и има peзoлюция 19 MP, а при пpeднaтa същият показател е 5 MP. Телефонът се отличава с функцията си за ĸoнвepтиpaнe нa ЅDR в НDR видeo в peaлнo вpeмe.\nОперативната памет на модела е 4 GВ oпepaтивнa пaмeт, като той разполага също със cлoт зa mісrоЅD ĸapти пaмeт. Батерията му е 3180 mАh и пoддържа бeзжичнo зapeждaнe.\nТагове / Tagged Mobile World Congress, mwc, MWC2018, smartphone, sony, Xperia XZ2, Световен мобилен конгрес, смартфон


Строежи и проекти в Стара Загора - Страница 19 - forum.stz-bg.com\nМнение от Kundalini » Пон Авг 31, 2020 12:53 pm\nJino написа: ↑Съб Авг 29, 2020 18:42 pm Като стана дума за "мащабното" строителство на жилища, онзи ден се позагледах в една нова кооперация в идеалния център, която е вече от няколко години там. Не ме изненада, че е почти празна, и отвсякъде висеше обявата за продажба и наем...Та толкоз за "огромното" строителство, което всъщност е най-бързият начин за възвръщаемост на вложени пари, както и за изпирането им...\nНуждаеш се или от очила, или от лекар. Градът направо се претъпка от строежи и хора.\nМнение от Jino » Вто Сеп 01, 2020 19:53 pm\nKundalini написа: ↑Пон Авг 31, 2020 12:53 pm\nДа, вече стъпваме по главите си...Ама що тогава толкоз жилища са празни? По някои данни - към 1/3?\nМнение от slimarkov » Сря Сеп 02, 2020 11:10 am\nJino написа: ↑Вто Сеп 01, 2020 19:53 pm Да, вече стъпваме по главите си...Ама що тогава толкоз жилища са празни? По някои данни - към 1/3?\nКъде ги тези празни жилища, та да си купя и аз някое на добра цена?\nРазглеждам сега за имоти два новоизградени жилищни комплекса - "Римски мост" и "Изгрев".\nМнение от Jino » Чет Сеп 03, 2020 18:33 pm\nslimarkov написа: ↑Сря Сеп 02, 2020 11:10 am\nА да ти е хрумвало че са празни, защото са прекалено надценени? Както и, че вече има хиляди свободни такива, гледал ли си обявите на агенции и по сайтове? Веднага се сещам за поне три места, където новите кооперации пустеят, и то от години...\nМнение от Kundalini » Пон Сеп 21, 2020 15:14 pm\nЗапочват две нови църкви в Стара Загора. И двете ще са в кв. Кольо Ганчев.\nКварталът има огромен потенциал, защото е на входа на града откъм АМ Тракия.\nМитрополит Киприан направи първа копка за строителството на нов храм в Стара Загора\nНегово Високопреосвещенство Старозагорският митрополит Киприан направи първа копка за строеж на храм, който ще носи името на „Св. Киприан Московски – българин“. Църквата ще бъде построена на площ от 140 кв.м в двора на базата на “ТИВАМЕКС & КО” АД – Стара Загора, която се намира в кв. „Кольо Ганчев“.\nИзпълнителният директор на холдинга Тинко Василев заяви, че са осигурени всички средства за строителните работи и след завършването им парцелът и построения на него храм ще бъдат дарени на БПЦ-БП, в частност на Старозагорската митрополия.\nНа събитието присъстваха председателят на ОбС – Стара Загора Мария Динева, служители на фирмата-дарител, жители на квартала и други.\nПрипомняме, че се работи по проекта за строеж и на още един храм на територията на кв. „Кольо Ганчев“, който ще носи името на Св. Мина.\nhttps://stzagora.net/2020/09/18/%d0%bc% ... e%d0%bf-2/\nМнение от slimarkov » Пон Сеп 21, 2020 16:24 pm\nГледам, че все повече схлупени къщурки се заместват с модерни кооперации в квартала покрай булеварда.\nМнение от ronaldo7 » Пон Сеп 21, 2020 16:26 pm\nJino написа: ↑Чет Сеп 03, 2020 18:33 pm\nКъде са тези пустеещи кооперации?\nМнение от Jino » Вто Сеп 22, 2020 13:12 pm\nronaldo7 написа: ↑Пон Сеп 21, 2020 16:26 pm\nАми огледай се, като минаваш край някоя новопостроена... Надписи - Продава се, Дава се под наем, и прочие...\nМнение от Jino » Вто Сеп 22, 2020 13:14 pm\nslimarkov написа: ↑Пон Сеп 21, 2020 16:24 pm Гледам, че все повече схлупени къщурки се заместват с модерни кооперации в квартала покрай булеварда.\nАз бих си предпочел "схлупената къщурка", пред тия нови кооперации-ментета...Особено като се знае, какво е качеството на новото строителство...и т.н.\nМнение от Kundalini » Сря Сеп 23, 2020 21:32 pm\nБлaгoтвopитeлнa инициaтивa събира средства за зaĸyпyвaнe нa звeздeн пpoeĸтop (плaнeтapиyм) в Acтpoнoмичecĸa oбcepвaтopия „Юpий Гaгapин“.\nСъopъжeниeтo нa плaнeтapиyмa изгopя пpeз 1994 г. пpи пoжap нa пocлeдния eтaж нa cгpaдaтa нa ГПЧЕ „Poмeн Poлaн“, ĸъдeтo и днec ce нaмиpa Acтpoнoмичecĸa oбcepвaтopия „Юpий Гaгapин“.\nПървата в България Народна астрономическа обсерватория е официално открита в Стара Загора на 26 февруари 1961 година – годината на полета на Първия космонавт на планетата Земя, затова Юрий Гагарин става неин патрон.\nАстрономическата обсерватория спечели проект за 150 хил. лева пред Министерство на образованието за оборудването на планетариума. Миналата година бяха събрани от благотворителни акции 20 хил. лева с подкрепата на Лайънс клуб „Стара Загора“ и Обществения дарителски фонд. За възстановяването на планетариума са нужни 200 хил. лева.\nБлаготворителната инициатива за събиране на необходимите средства е на кмета Живко Тодоров, който днес отбелязва своя рожден ден и кани старозагорци да дарят средства за Планетариума.\n„Bяpвaм, чe и ниe, зaeднo, зacтaвaйĸи зaд тaзи ĸayзa, щe дoпpинeceм Acтpoнoмичecĸa oбcepвaтopия „Юpий Гaгapин“ дa възвъpнe cлaвaтa cи, възcтaнoвявaйĸи aтpaĸциятa нa звeзднoтo нeбe c ypeдa Πлaнeтapиyм“, пише в поканата си към старозагорци кметът Живĸo Toдopoв.\nБлаготворителното събитие е днес oт 19 чaca, в нoвaтa Apт зoнa нa пapĸ „Apтилepийcĸи“ – юг. Ha мяcтo щe бъдaт пocтaвeни дapитeлcĸи ĸyтии, a ĸoйтo жeлae мoжe дa изпoлзвa и дapитeлcĸaтa cмeтĸa в Бaнĸa ДCK:\nВGN cмeтĸa c ІВАN: ВG09ЅТЅА93005528732887\nTитyляp: CHЦ Kлyб Любитeлитe acтpoнoми „Гeммa“\nΠo вpeмe нa cъбитиeтo щe ce cпaзвaт вcичĸи пpoтивoeпидeмични мepĸи.\nМиналата година, отново на рождения си ден, кметът Живко Тодоров пpизoвa cтapoзaгopци и гocтитe нa пpaзниĸa мy дa дapят средства за лeчeниeтo нa млaдaтa cтapoзaгopĸa Kaмeлия Дoбpeвa.\nhttps://dariknews.bg/regioni/stara-zago ... ma-2241173\nМнение от slimarkov » Чет Сеп 24, 2020 11:06 am\nНикога не съм ходил в планетариум.\nСигурно е интересно вътре.\nРегистриран на: Нед Окт 18, 2020 2:52 am\nМнение от Nadia Ivanova » Нед Окт 18, 2020 2:56 am\nabc написа: ↑Вто Май 19, 2020 0:43 am СиБиЕс са най-голямата верига в южна България. Произлязла от Стара Загора.\nИ двата въпросни Самара магазини бяха оборотни (2 от 9 в града), но явно изкушението от няколко милиона накуп им е дошло дудеш.\nА немската верига е Лидл и е по-добре да си седи по периферията на града, вместо да се допуска в централните райони на Столицата на Тракия.\nНе знам на кого колко милиона са дошли "дудеш"??,каквото и да означава това, но най-добре хора,които нямат и ни най-малко представа за какво става въпрос ,да НЕ коментират !\nМнение от abc » Пон Окт 19, 2020 17:57 pm\nNadia Ivanova написа: ↑Нед Окт 18, 2020 2:56 am\nФорма на дюшеш.\nКажи си твоята версия, като нещо не си съгласна. Нямам против.\nЛидл е добре известен, че буквално подкупва с доста по-високи пазарни цени, за да завземе стратегически терени.\nСиБиЕс са ги преборили за апетитните терени, което е добре. По-добре парите от търговия да остават в старозагорския бизнес, отколкото в далечна Германия.\nМнение от Jino » Пон Окт 19, 2020 18:10 pm\nabc написа: ↑Пон Окт 19, 2020 17:57 pm\nЯ, доживях пишман-глобалиста Григоров, дето искаше даже КАТ да приватизира, да се прави на пишман патриотар... Утре с какво ще ни сюрпризираш, искане за напускане на ЕС и НАТО? Та ти направо ме задминаваш, няма ли да ме признаеш за духовен учител? Или тийчър, ако повече ти харесва?\nКолкото до СБС, Лидъл, Билла, Кауфланд, не е ли все едно, кой ще те мами и ограбва?


Физиологична жълтеница при новородените — 9 месеца\nДобре дошло и на вашето мъниче – най-красивото на света! В действителност веднага след раждането това може и да не е най-точното определение за бебето. Цветът на кожата на новороденото се променя много бързо от бледосиня до сивкава, с лилави оттенъци, и накрая, след като то започне да диша, става мека и розова. Кожата на бебето често е барометър за общото му здраве.\nОколо 3–4-ия ден след раждането кожата на вашето съкровище започва да се оцветява в жълто и мигновената диагноза е жълтеница (иктер). В действителност не е толкова страшно – около 60% от доносените и около 80% от недоносените бебета развиват иктер през първата седмица от живота си. В по-малко от 5% от случаите се стига до патологични изменения. Причините за жълтеницата са много и различни – генетични нарушения, вродени кръвни заболявания от рода на муковисцидоза или хипотиреоидизъм, запушване или дефект в жлъчната система, травми, получени по време на раждане, недоносено раждане или неправилно функциониращ черен дроб. Физиологичната жълтеница при новородените най-често е следствие от нормален физиологичен компенсаторен процес – бебетата се раждат със значително завишени количества на червените кръвни клетки, но още през първите 2–3 дни след раждането голямото количество ненужни клетки се разграждат на различни отпадни продукти. Един от тези продукти е жълто-оранжевият пигмент билирубин, който чрез черния дроб се екскретира в жлъчните пътища и червата. Билирубинът се отстранява от организма чрез урината и фекалиите, но тъй като черният дроб на новороденото все още не функционира пълноценно, за да го преработи изцяло, голямо количество пигмент се отлага и в кожата на бебето, на което се дължи и пожълтяването. В началото то обхваща лицето и склерите (бялата част на окото), венците, а впоследствие и цялото тяло – състояние, познато като hyperbilirubinaemia.\nОсновните симптоми на физиологичната жълтеница невинаги са лесно разпознаваеми през първите дни след раждането. Ако обаче ви се струва, че нещо не е както трябва, то най-вероятно не е както трябва. Ако билирубинът е силно повишен, много често се наблюдава силно жълто оцветяване на урината и обезцветяване, понякога до бяло, на изпражненията. Често може да ви направи впечатление, че бебето започва да става летаргично и изцяло губи интерес към храната. Дълги периоди на сън, повече от 5 последователни часа, и сънливост по време на хранене или резки и кратки безпричинни изпищявания също са признаци, че най-вероятно трябва де се консултирате с лекар.\nМакар физиологичната жълтеница при новородените да се приема като почти неизбежен процес, все пак има методи, чрез които да се помогне малкото човече да премине през този транзитен период по-лесно и по-бързо. Най-добрата профилактика е адекватното и ефективно хранене. През първите 7–10 дни кърмените бебета трябва да се хранят на всеки час и половина-два. Така не само се намалява рискът от патологични усложнения, но и се стимулира производството на кърма. При бебета, хранени с адаптирано мляко, препоръчителният режим на хранене е около 30 и не повече от 60 милилитра адаптирано мляко на всеки два-три часа. Важно е да не се забравя, че коремчето на бебето е малко и претоварването му води много често до колики или повръщане. От значение е също бебето да е изложено на възможно повече дневна светлина. Доказано е, че слънчевата светлина, която обхваща голяма част от светлинния спектър, включително билирубин абсорбиращия диапазон, може да се използва ефективно за профилактика и лечение на физиологичната неонатална жълтеница. Ултравиолетовата светлина реагира с билирубина, променя го във форма, която не е необходимо да преминава през черния дроб, за да бъде експулсиран, като по този начин елиминира излишния пигмент от тялото и намалява риска от жълтеница.\nНяма причина да държите далеч от прозорците бебетата, родени през есенните и зимните месеци. Слънчевата светлина е по-ефективна по време на зимния сезон, когато нейната интензивност е по-ниска.\nНай-често физиологичната жълтеница при новородените не изисква лечение. Към края на втората седмица, след като мама е прекарала много часове в хранене на малкото човече, а татко е следил кошчето винаги да е на светло, бебето отново е с розова кожа. В редки случаи нивата на билирубина се покачват до стойности, налагащи специални кръвни тестове и лечение. Фототерапията е най-ефективният метод на лечение, който използва синьо-зелена светлина в диапазона 460–490 nm. Светлинните вълни се абсорбират от кожата на бебето и разграждат билирубина до водно-разтворими съединения, които се освобождават от тялото много по-лесно и бързо. За целта бебето се поставя в специално легло под синьо-зелена светлина само по памперс и със специални предпазни очила. Колко дълго ще продължи лечението, зависи единствено от това колко бързо ще спаднат стойностите на пигмента. Непременно ще ви направят впечатление приличащите на диария изпражнения. Не се тревожете – тялото се освобождава от излишния билирубин. Явлението е само временно и спира веднага след прекратяването на фототерапията.\nМного рядко физиологичната жълтеница преминава в патологична и се налага обменно кръвопреливане.\nФизиологична жълтеница при новородените – важни факти\nНай-често физиологичната жълтеница при новородените не е опасна и отзвучава до края на втората седмица, а лечение е необходимо в много редки случаи (при много високи нива на билирубина).\nПодсладената вода в никакъв случай не е заместител на кърменето и в повечето случаи влошава жълтеницата. Пълното с вода стомахче на бебето го спира да се храни, намалява количеството на изпражненията, с което и възможността да се изхвърли билирубинът. Вече отделеният в храносмилателния тракт билирубин остава, превръща се отново в неразтворим и се всмуква обратно в кръвоносната система.\nВ повечето случаи бебетата с жълтеница са по-летаргични и сънливи от обикновено, затова от особено значение е да се стимулира и поддържа редовно хранене.\nНивата на билирубина са средно с 2–3 милиграма по-високи при кърмените бебета, отколкото при бебетата, хранени с адаптирани млека. Твърденията, че кърмата може да е вредна, са напълно неоснователни. Точно обратното – калориите, осигурени от кърмата, дават енергията, необходима за правилната работа на черния дроб и по-бързото изхвърляне на билирубина от тялото на бебето.\nСтатистика и данни на Световната здравна организация и Националния институт по здравни грижи и здравеопазване във Великобритания (NICE).\nЯбълка за здраве\nБебетата на жените, които изяждат по една ябълка дневно през бременността, по-рядко се разболяват от астма, когато пораснат. Това твърдят шотландски и датски учени. Според… Прочети още »\nОще в тази категория: « Над 250 недоносени бебета ще преминат безплатен ултразвуков скрининг в Токуда през 2016 година\tПрез 2015 г. в „Шейново” са се родили 2162 бебета »