„За да се радват наедно и който сее, и който жъне.“\nСъществува в света едно велико начало, един велик закон, който определя отношенията на причините и последствията на нещата. В тази глава се поставя въпросът, да се радват и двамата наедно. Онзи, който сее доброто семе, и онзи, който жъне доброто семе – и двамата трябва да се радват заедно. Защото, ако двамата не се радват, ще има известна дисхармония. Когато един сее и двамата не се радват, значи единият използва труда на другия. И всякога онзи, който жъне, използва труда на този, който сее.\nВ съвременното човечество, тъй както сега се развива, всякога има един стремеж всеки да използва другия. Това не е само между хората, но ако вземете и най-малките същества, навсякъде ще срещнете ред животни, които искат да използват другите. Даже и ние, които минаваме за много разумни хора, и ние използваме труда на другите. Няма същество в природата, което да не използва другите животни, другите същества. Казват, че човек е направен по образ и подобие Божие. Този въпрос, че е направен по образ и подобие Божие, тепърва има да се проучва, тепърва ще се занимават хората с него. Човек отсега нататък ще се създаде по образ и подобие Божие. Той още не е проявен. Господ още напълно го няма в човека. Той още не е излизал на изложба. Аз бих желал да видя някой човек, направен по образ и подобие Божие. Ако е въпрос за някои светии, за учители, да, но те не остават тук на земята, те си заминават.\nТа казвам, в сегашния живот почти всички изискват това, което не може да се постигне на земята. Всички имат желание да се тури мир, съгласие и щастие между хората. Всички говорят красиво, хубаво – и майки говорят красиво, и бащи говорят красиво, и възлюбеният, и възлюбената говорят красиво, и учители, и свещеници, всички говорят красиво. Като отидете в Камарата, там и министри, и князе, и царе – всички говорят красиво, но щом дойде до изпълнението, всички мязат на рака. Тръгнал младият рак като по-млад да върви пред баща си. Баща му казал: „Право ще ходиш! Тъй не се ходи, отде си се научил да ходиш така криво?“ „Покажи ми ти, татко, как трябва да ходя.“ Казвам, такова е устройството на кривия рак. Също така и в човека има вътре нещо изкривено. Докато това изкривеното, хромото не се изправи, каквато философия и да го учите, той е все рак. Вие не можете да направите богат онзи, който дължи, докато не изплатите дълговете му. Болният не можете да направите здрав, докато не премахнете болестта му. Грешникът не можете да направите праведен, докато не премахнете греха му. То е все едно в бездънна стомна да наливате вода. Та казвам, когато дойде да се говори истината, има два вида хора, които двояко разбират. Праведните хора на земята мислят, че те са свършили всичко, че те са богати. Богатият мисли, че е богат, а сиромахът мисли, че е сиромах. Два вида хора има: едни, които се мислят за богати, осигурени, и други, които се мислят за сиромаси, за неосигурени. Значи два вида възгледи има в света. Обаче богатият богат не може да остане, него го очаква сиромашия. Два закона има в природата. И ако някой пита какво го очаква богатия – сиромах да стане. Нищо повече. Сиромахът сиромах не може да стане. Сиромахът богат ще стане. Ако ме питате какво ще стане богатият. Сиромах ще стане. А сиромахът? Богат ще стане. Това е неговата цел в живота: той ляга, става, все за богатство говори на децата си. А богатият казва на децата си: „Слушайте деца, вие не трябва да харчите много, ще осиромашеете, ще обеднеете.“ Богатият постоянно влага в умовете на синовете и на дъщерите си мисълта, че сиромаси ще станат. Богатият е кандидат за сиромашията, а сиромахът е кандидат за богатството. Добрият е кандидат за грешник, а грешникът е кандидат за праведник.\nСега да ви приведа един пример. В света съществуват противоречия, които не могат да се примирят. Не е в примирението. Защото хората се примиряват, и войната пак започва. Примирението не разрешава въпроса. Яденето за всеки ден не разрешава въпроса. Доброто състояние за един ден не разрешава въпроса на целия живот. Една мисъл не разрешава направлението на всички човешки мисли. Човек трябва да разбира живота именно. Казваш: „Аз искам да бъда добър човек.“ Това е едно механическо схващане. По този начин ти не можеш да бъдеш добър човек. „Ама аз искам да ми помогнете.“ Помощта, която искате, не може да дойде отвън по един механически начин. Ти можеш да натовариш човека механически с богатство, но не му трябва ум и знание, да знае как да употреби това богатство. Следователно сегашните богати хора не са богати, но са натоварени само. Какво може да направи с тези пари, и той не знае. Дотам е дошъл той, казва: „Автомобил ще си купя, ще си купя една къща, ще си подобря яденето, ще си купя хубави дрехи и часовник.“ Той мисли, че с това е свършил всичко. Питам, този богатият, който постъпва така, за какво е кандидат? Той е кандидат за гробищата. И в края на краищата този, който постъпва така, ще намери гробищата. Човек не е пратен на земята да яде и да пие. Това не е смисълът, това не е никакво разрешение на задачите. Има друг въпрос. Яденето само по себе си иде. Красотата на човека не е идеал, красотата на човека е само едно средство. Разумният човек всякога може да стане красив, но красивият разумен не може да стане. Това е право.\nВ един университет следват две госпожици от високо произхождение. Едната – грозна, но способна, а другата – красива, но бездарна. Първата е грозна и даровита, но бедна, а втората е бездарна, но красива и богата. Когато професорът по философия говори, първата го пита: „Защо е това стечение на живота, защо съм така изложена?“ Това е едно стечение на живота, за да се запази твоята дарба. Ако ти не беше грозна и бедна, ти щеше да имаш същото положение, каквото има и другарката ти. Казвам, едни хора са красиви в света, а други са грозни. Кои са красивите хора? Светските хора, които държат на благоприличието. Казват за някого: „Този човек е богат, той разполага със знание.“ Като отиде в банката, достатъчно е само да си покаже чека – и навсякъде му отварят път. Другият пък е беден, но даровит, стига му ума за всичко, той мисли, философства, всичко разбира в света, но няма почитта и уважението на хората и той се пита: „Защо е това така?“ Някой път хората искат да бъдат богати. Богатството и сиромашията, това не е идеал за живота. Защото зад богатството и зад сиромашията седят други неща, които човек трябва да разбира. Сиромашията е последствие от един живот и богатството е последствие от един живот. Богатството показва, че някога си бил разумен, а сиромашията показва, че не си живял разумно – или ти, или твой дядо, или твой прадядо. Болен ли си, това е резултат на един живот в миналото: не само ти, но цяло едно поколение не са живели както трябва. Ако си здрав или умен, или красив, това е последствие на един живот.\nТа казвам, ние трябва да схванем причините и последствията на нещата, както вървят в живота. Някои хора казват: „Условията създават всичко.“ Други казват: „Бог създава всичко.“ Така си мислим ние. Ако ти грешиш? Бог ли те е създал да грешиш? И когато ти правиш добро, Бог ли те е създал да правиш доброто? Нито в единия, нито в другия случай Бог не те е създал такъв. Да правиш доброто, това е един изпит за тебе. И да правиш грехове, да грешиш, и това е пак един изпит за тебе. Питам, когато един ученик или един студент застане пред професора си и отговаря разумно на всички, зададени от него, въпроси и професорът остава доволен, той ли създава това положение? Не, но студентът, който учи, създава това положение. Значи желанието на студента да учи създава това благоволение на професора към него. А когато студентът не отговаря, както трябва, това положение професорът ли го е създал? Някой път учениците казват: „Скъса ме този професор.“ Не зная дали професорът може да скъса студента, или ученика. Това са само празни думи. Казвате – Господ е наредил така хората да се раждат и да умират. Нито да се раждат хората е наредил Господ, нито да умират хората е наредил Господ, според както ние разбираме. Под думата „раждане“ ние разбираме онзи човешки живот, да се разбираме помежду си, да знаем как да живеем. И ако под смърт ние разбираме последствията, които идат при един анормален живот, това е една права философия. Вследствие на това раждането е един кредит за нас. Когато се ражда някой, ние трябва да го насърчим, че има възможност да се изправи. Що е раждането? Възможност да се изправим. Що е смъртта? Нередовен живот. Тя показва, че ако ти не живееш добре, тя ще дойде за тебе. Следователно смъртта всякога ти казва: „Не греши. Не престъпвай, но сей онова хубаво семе, за да може и онзи, който сее, и онзи, който жъне, и двамата заедно да се радват. И тогава и ние, съвременните хора, и онези, които са живели преди нас, все са мислили, както и ние мислим, по един и същ начин: да станат богати, да не работят. А сиромасите от памтивека са мислили да работят, колкото се може повече, за да станат богати. И така е.\nСега в прочетената глава аз взимам думата „сеене“ в широк смисъл. Човек трябва да мисли върху този процес. Ти казваш: „Аз имам благоволението на еди-кой си професор.“ Това благоволение произтича от факта, че ти си способен, че ти учиш. Докато учиш, ти имаш благоволението на своя професор. Ако той те извади на урок три-четири пъти и нищо не знаеш, пък и през цялата година не се занимаваш, ти ще изгубиш благоволението на своя професор. Ако онзи, който има благоволението на банките, не изплаща редовно задълженията си, той веднага ще изгуби тяхното уважение и почит. Ти можеш да бъдеш и светия, но в момента, когато сгрешиш, ти веднага ще почнеш да потъмняваш. Следователно човек не се ражда свят. Това е един резултат, това е едно усилие на човешкия дух. Това трябва да разбирате. И тогава не си туряйте в ума мисълта, де работи Господ. Не се занимавайте с тази мисъл. Де работи Господ, това е негова работа. Какво работи Господ, и с това не се занимавайте вие. Условията, при които ние днес живеем, Бог ни ги е поставил, той ни е турил при тези условия и казва: „Ако мислите тъй, както аз мисля, ако чувствате, както аз чувствам, и ако действате, както аз действам, всичко това, което виждате, ще бъде на ваше разположение. Но ако не мислите, нито чувствате, нито действате, както мене, природата не може да ви поддържа, нито аз ще ви поддържам, нито пък нейните слуги – от най-ниските до най-високите не ще ви поддържат, всичко ще се опълчи против вас. Но в съвременния свят има една философия, с която искат да ни убедят, че човек може да прави престъпления, и пак да живее един добър живот, човек може да живее един нетрезв живот, и пак да бъде здрав. Това никога не е било и няма да бъде. Народите в старо време са прогресирали дотолкова, доколкото са спазвали обществените, моралните, духовните и религиозните закони. Това са все едни и същи закони, но хората са ги разделили според техните разбирания. Някой казва: „Аз съм религиозен човек.“ В какво седи религиозността? Друг казва: „Аз съм се влюбил.“ В какво? Трети казва: „Аз не съм се влюбил.“ Че каква е разликата между този, който се е влюбил, и този, който не се е влюбил? Разликата е в това, както в някое огнище огънят е запален, а на друго огнище огънят още не е запален. Влюбеният мяза на запален огън, на неговото огнище все ще се свари малко боб или леща, а на онзи, който не е влюбен, нищо не може да се сготви. Който не е влюбен, казва: „Аз не зная какво нещо е влюбването.“ Като дойде клечката, драсни я – и ще знаеш какво нещо е влюбването. Сега ние даваме на влюбването такъв смисъл, какъвто то не съдържа. Според това разбиране, след като се влюбиш, ни най-малко няма да разрешиш смисъла на живота, но ще го влошиш. Защото, след като се влюбиш, ти ни най-малко няма да бъдеш мирен, цяла нощ няма да спиш, ще се обръщаш на една, на друга страна. Ще седнеш да пишеш писмо на този, в който си се влюбил. После ще го разглеждаш, че тази дума не си турил намясто, онази не си турил намясто, запетаята не е намясто и т.н. Ще трепериш да не би да те разбере криво, да не би да ти върне писмото. Питам, след като си писал толкова любовни писма, как ще се свърши работата? Злото не седи във влюбването, но влюбването представлява процес, който трябва да се проучва. Ако ти си се влюбил и твоето влюбване може да те заведе към разумността, то има смисъл. Ако това влюбване може да те заведе към разбиране на законите, това влюбване е на мястото си. Човек може да се влюби и в чашата си, в парите си, и в словото си, и в науката, навсякъде може да се влюби, но при всички тия влюбвания ще има различни резултати.\nСледователно ние трябва да определим кое е същественото за човека в живота. – Тогава ще ви приведа един разказ от древността. В това време живял един цар, наречен Соломон-Ра, който по особен начин произвеждал своите министри и генерали. Един ден той среща един земеделец с окъсани дрехи и обуща. Веднага царят изважда тоягата си и го пита: „Кой ти позволи да носиш такива скъсани дрехи и обуща?“ „Майка ми и баща ми.“ „Скоро да ги съблечеш!“ Удря му една, две, три тояги – и той се съблякъл съвършено гол. Събрали се наоколо му хора да го гледат. „Ти трябваше да бъдеш свободен! Скоро дайте му едни министерски дрехи да се облече. Защо ти са такива скъсани дрехи?“ Облякъл се този земеделец с хубави дрехи, с нови, хубави обуща, и тогава царят му казал: „Произвеждам те пръв министър и ще отидеш да управляваш държавата ми, но ако не знаеш как да я управляваш, ще те набия.“ Той се зачудил, но отишъл да управлява държавата. След това царят среща министър-председателя и го помилва, погладил го и му казва: „Кой ти позволи да носиш тези дрехи? Скоро да се съблечеш!“ Съблякъл той горните, а после и долните си дрехи и останал съвършено гол. Дайте му сега едни селски скъсани дрехи. Облича се този министър в селските дрехи, и тогава царят му казва: „Сега ще отидеш в село да ореш земята цяла година и след това ще дойда да прегледам как си орал, как си сял и как си жънал, и тогава ще помисля какво ще правя с тебе.“ И после пак го помилвал. Единият го бил и го направил пръв министър, а другият го помилвал, погладил и го направил от пръв министър земледелец в село. Защо? Ще кажете, че това е някаква небивалица. Че това нещо и сега съществува. Не взимайте думите ми в лош смисъл, но виждате онзи човек, който е живял в село, занимавал се ред години със селска работа и в един ден се подига, става богат човек, избират го за министър-председател, а онзи, който е бил министър-председател, богат човек, взима оралото и започва да оре. Че той става министър-председател, с това животът не се разрешава. Че друг някой става орач, и с това животът не се разрешава. Последствия има от всичко.\nИ сега, като превеждаме тези аналогии в живота, в края на краищата ние, които живеем на земята, каква е целта ни? Нима нашата цел седи в това, след като сме работили цял живот, да оставим своето завещание и да ни понесе една погребална колесница и да ни четат надгробни речи? Ако това е наистина човекът, тогава жалко нещо е той. Всички тези министри, всички светии отиват някъде, но де отиват, трябва да знаят това. Някои казват: „Кога ще се оправи светът?“ Когато човекът стане човек в пълния смисъл на думата. Аз бих нарекъл човек само онзи, който, когато наближи да заминава за онзи свят, събере всички свои приятели – десет, двадесет, сто, двеста, петстотин души, и всички заедно с него тръгнат на банкет и той им каже: „Приятели, аз си заминавам, оставам всичкото си богатство на вас, разполагайте с него, както искате.“ И започва след това този човек да се топи като сняг, като лед и като се стопи, махне им с ръката и си заминава: „Сбогом, приятели?“ Питам тогава, какви надгробни речи ще държите на такъв човек?\nСега пък ще ви дам идеята, как ще се раждат хората за в бъдеще. От незнайно място се получава едно писмо, че еди-къде си на кое място ще се роди дете. Майката и бащата ще извикат своите приятели – около сто, двеста, триста, петстотин души, ще отидат на това определено място, ще им дадат банкет и в това време ще почне да се явява една малка светлинка, която постепенно ще почне да се групира, да се увеличава и да взима форма на дете. Тогава родителите ще си го вземат, ще го завият и ще си го занесат у дома. С това работата се свършва. Ще кажете сега: „Не е ли престъпление тъй от небето да се донасят деца?“ А сега мъжът гледа, гледа своето дете, мълчи си, никому нищо не казва, но минава в него мисълта, дали това дете е мое, или не е. Питам, какъв баща е този, който пита дали това дете е от мене, или от някого другиго? А като дойде детето по новия начин, всички ще се радват.\nКазвам сега, който сее, семето, което се сее, трябва да бъде Божествено. Ако ние не можем да посеем това Божествено семе в ежедневния си живот при съвременното възпитание на човечеството, какви хора сме тогава? Сегашните хора постоянно учат младите моми, казват им: „Ти трябва да се ожениш.“ Хубаво, ако може да намери момък, за който да се ожени, добре, ами ако не може да го намери? Съгласен съм и аз, ако може да го намери. „Ама гледай да е богат.“ Хубаво, ако намери богат, добре, но ако не намери богат, тогава? „Гледай да е учен.“ Добре, ако намери учен, ами ако не намери учен? При всичко това и майката, и бащата казват на момата: „Ще се ожениш.“ Нищо повече. Казвам, при това насилие на човека какво може да се очаква? И после – казват: „Ти се ожени сега, че после работите ще се оправят.“ Откак сме започнали да изопачаваме закона, както виждате, нашите работи все се оправят, и все неоправени остават.\nАз взимам онова, което се сее. Човек трябва да има едни своего рода убеждения. Всеки трябва да се роди с убеждения. Ако аз сега трябва да ви убеждавам в истината, това са го вършили хиляди други хора. Аз не искам да се занимавам с това. То е празна работа за мене. Аз не искам да ви убеждавам да вярвате в задгробния живот, нито искам да ви убеждавам да вярвате в безсмъртието на душата, нито в доброто, нито пък искам да ви обяснявам сега любовта. Аз считам тези неща за дадени. Сега във философията има нещо дадено. Единственото нещо, което е дадено на човека, то е неговото съзнание. Казват: „Дадено ми е.“ То е съзнанието на човека. Само то е даденото. В това съзнание, в даденото на съзнанието любовта се явява като един резултат. Ти имаш отношения към някои същества. Първото ти отношение е важно. Да обичаш някого, това значи да започнеш да градиш. Законът на любовта е закон на творчество. Да обичаш някого, да го любиш, това не значи да го прегръщаш, да го целуваш. Когато учителят обикне някой свой ученик, той първо започва да го учи да чете, да пише, да смята, да свири. Ако един учител не може да предаде на ученика си изкуството да свири, това значи, че той не е могъл добре да предаде изкуството си. Те и двамата трябва да свирят, трябва да се разбират.\nТа казвам, любовта е един творчески акт на всяка душа. Ако в любовта не си свободен, ако няма какво да градиш, ако имаш съмнение, дали обичаш, или не, това не е любов. Каква трябва да бъде първата ти мисъл за онзи, когото обичаш? Когато един скулптор ще прави някаква форма от един камък, той най-първо го опитва, да види дали отговаря за дадената цел. Ако отговаря, той ще го използва, ако не, той ще му каже: „Между мене и тебе няма обич, няма никакви отношения. Засега ти още не си се сформирувал. Като мина друг път, пак ще те опитам.“ И камъните растат. Не мислете, че те не се сформируват. След няколко години и пясъчните камъни ще се сформируват. В минералното царство камъните растат отвън, а не отвътре, в органическото царство има процес отвътре навън, а в човека процесът е двоен – човек расте и отвътре, и отвън. Той расте по два начина: и отвътре навън, и отвън навътре. Същевременно той има едно свободно разбиране за отношенията, които съществуват между частниците, както и за силите, които се проявяват вън и вътре в него. Вие трябва да разбирате отношенията, които всеки човек трябва да има към вас.\nЗапример няма защо да се подозира един човек. Природата е турила на всеки едного едно свидетелство. Всичко е точно написано върху него. Тъй както човек е живял преди хиляди поколения, както е вървял в своя път, всичката тази история е написана върху него. Не само историята на цели поколения е написана върху него, но и историята на самия него е отпечатана върху неговия организъм, главно върху неговото лице. Питам сега, ако съвременните хора биха знаели тази наука, как биха я използвали? За да се съберат двама разумни хора на едно място да работят, между тях трябва да има известно съответствие, едно пълно вътрешно разбиране. Еднообразието в света не е закон на доброто. Следователно, най-първо, трябва да има едно съчетание в темпераментите. Да ви дам един пример с цигулката. Тази цигулка може да е направена от най-добрия майстор Страдивариус, но това не е достатъчно. Ако магаренцето на цигулката не е поставено както трябва и ако четирите ѝ струни не са нагласени според правилата, какво може да се свири с тази цигулка? Значи магаренцето трябва да е добре поставено, струните трябва да са правилно нагласени и онзи, който свири, трябва да е пръв майстор в свиренето. Струните на цигулката са сол, ре, ла и ми. Казвам, човек трябва да разбира, че е една цигулка, на четирите струни на които отговарят четирите темперамента. Ти си сангвиник. Какво може да произведе един сангвиник? Ако той знае добре да управлява своя темперамент, той може много нещо да произведе. Какво може да произведе холерикът или флегматикът, или онзи с нервния темперамент? С какво се отличава флегматичният човек? Водата у него е застояла като в някое блато, дето само жаби крякат, и той нищо не работи. Той е като една баба, и такъв човек българите наричат стар чорбаджия. Водата в него трябва да тече. Даже и най-сухият българин, като го направиш чорбаджия, той става пълен. Турците казват: „И свят да изгори, чергата си не давам.“ Вярно е, че когато човек става спокоен, безгрижен, той напълнява. Това е неизбежно. Щом флегматичният темперамент взема надмощие, започва да се явява затлъстяването, а при затлъстяването човек изгубва своите идеи, своите чувства и своята воля, ставаш индиферентен, всичко ти е безразлично. По какво пък се отличава холерикът? Динамическите сили на огъня действат у него много силно. Той трябва да държи внимателно в себе си кибритените клечки, защото, ако ги хвърля навсякъде безразборно, той ще запали плевните на хората. Дето влезе този човек, все спор ще произведе. Той само търси да се закачи някъде, да се джавка, да се кара. Дето се карат двама души, той е на първо място. Това са истинските военни хора, които си имат своето място. Те са хора на реда и на порядъка, но те трябва да бъдат разумни в своите постъпки. В тях огънят трябва да се регулира. После идват сангвиниците. Това са хора на въздухообразния елемент, хора на въображението, хора на охолния живот. Те обичат да ядат и да пият, само да обещават и нищо да не изпълняват. Сангвиникът много обещава, но като дойде до изпълнение, дигне само раменете си и казва: „Ще ме извините, имах всичкото добро желание.“ Най-после идват хората, които обичат да философстват. Те са хора на нервния темперамент, те са хора на умствения темперамент, от умствен характер. Когато работите му не стават както трябва, той мисли, мисли и най-после се инервира. Но и при това той няма права философия. Казвам, ако човек не е нагласен правилно, той няма да свири добре. Струната „ми“ аз уподобявам на нервния темперамент; флегматичният темперамент е струната „сол“. Сега ви остават още две струни „ла“ и „ре“. На тях ще настаните останалите два темперамента. И ако вие не можете да нагласите тези темперамента правилно, ще настане голяма дисхармония във вашия живот. Ти трябва да имаш една основна идея, и тази основна идея е тонът, с който трябва да действаш в живота си. Защото в природата съществува един закон на инициатива. И докато един народ е имал този камертон в живота си, той всякога е нагласявал добре работите си и е успявал. Изгубят ли своя камертон, те фалират. Същото се отнася и до отделния човек. Когато човек изгуби своя камертон, той фалира вече. Този камертон трябва да бъде основната идея в живота на всеки човек. Изгубиш ли своя камертон, ще потеглиш струната повече, отколкото трябва, и тя ще се скъса.\nКазвам, сеенето в природата е един разумен процес. В какво седи сеенето, жъненето, жътвата? Това са процеси, които постоянно трябва да се извършват. Ти не трябва всеки ден да се занимаваш с глупави работи. Ти всеки ден трябва да пожелаваш нещо и това, което си пожелал, трябва да стане. Между всеки 10–15 минути период, каквото пожелаеш да стане, трябва да стане. Или най-късно, ако пожелаеш нещо сутринта, до вечерта то трябва да стане. Остане ли за другия ден, нещата вече не се реализират. Това аз наричам сила в човека. Хубавите неща се реализират веднага. Когато Христос взе петте хляба, колко време трябваше да чака, докато нахрани с тях петте хиляди души? Вие ще кажете, че това беше Христос. Нима днес няма богати хора, които могат да направят същото. Има такива хора. В една от най-богатите английски църкви в Лондон, дето проповядвал един от видните проповедници Спържен, се събрали много богати членове да обсъждат въпроса, как да се помогне на бедните хора, и по този начин решили да се помолят на Бога да им даде по някакъв начин една голяма сума, с която да помогнат на бедните хора. Като чул това нещо Спържен, той казал: „Слушайте, братя, да не изкушаваме Господа. Аз получавам толкова и толкова лева заплата. Давам от нея еди-каква си част в злато, дайте и вие – всеки, колкото желае, и така ще помогнем на бедните хора и ще изпълним волята Божия. Смешно е да се молим на Господа да намери той други някои богати хора. Ние сами можем да направим това.“ По същия начин и ние чакаме на бъдещото поколение. Ами ние какво трябва да правим? Че и вашите деди и прадеди очакваха на вас, като казваха: „Да се роди веднъж младото поколение, да израсне и да свърши нашата работа.“ Така и вие очаквате на другите, но по този начин не се разсъждава. Вие трябва да изпълните всички онези възложени на вас надежди от вашите деди и прадеди.\nКазваме ние: „Какво е учил Христос?“ Ако вие схващате Христос като исторически принцип, като един човек, който е дошъл и си е заминал, може да кажете тогава: „Какво е учил Христос?“ Но откак Христос е заминал, той не е престанал да действа в света. Вие не можете да разберете какво нещо е Божественият принцип. Божественият принцип мяза на една запалена клечка. В началото той е слаб, но веднъж като го запалите, той с вековете постепенно се разгорява, и днес този Божествен дух, Божествен принцип е толкова мощен, че той раздрусва всички хора и всички народи по целия културен свят от единия до другия край. И държавите ги е страх. Питам, днешните културни народи могат ли да се изправят? Могат да се изправят. Пък и ние, които минаваме за културни, нима не може да вземем участие в това изправление. Можем. Ние очакваме във всички да се намерим пред един свършен факт, и тогава да започнем да живеем. Ще дойде един такъв факт. Пролетта ще дойде, но какво ще даде тя за мързеливите? Ако тези мързеливи не са сели и не са жънали, какво ще правят през есента? Нищо. Царството Божие много пъти е идвало и си е заминавало от света. Пък и сега пак иде Царството Божие на земята. И ако сегашните хора са разумни да използват и да оползотворят тези блага на Царството Божие, то ще остане. Ако не ги използват, тогава те ще бъдат в положението на онзи българин от Радомир, комуто във времето на войната се явила една жена, облечена със светли дрехи, и четири гълъба държали роклята ѝ, и тя му казала: „Ти, като станеш, ще отидеш да кажеш на своя управител, а той на царя, че ако българите не се помирят със своите съюзници, не ги чака добро, главата на България ще побелее.“ И той става и отива при своя управител, разказва му всичко, което той трябвало по-нататък да предаде на царя. „Ако ме послушат, аз ще оправя работите на България.“ От лицето на тази жена излизала светлина. Обаче управителят не казал нищо на царя. Той си казал: „Няма какво да се занимавам с глупави работи. Време е сега за умни работи.“ Ще кажете: „Тази жена действително ли се е явила?“ Явила се е, разбира се. Тя представлява Божията любов, която казва: „Ако вие не постъпите така, както ви казвам, главата ви ще побелее.“ Кому главата не е побеляла? Някой казва: „Главата ми побеля.“ Но не да ви побелее главата от сняг или от брашно, както е побеляла главата на лисицата, която, като видяла вълка, скочила в една нощева с брашно и цялата побеляла, та казала на вълка: „Биха ме на едно място.“ „Тогава да те понося малко, щом са те били.“\nНие, съвременните хора, още не знаем какво нещо са страданията. Ние страдаме още за този вятър, който духа. Срещам един студент, който свършил вече своята наука и казва: „Побеля ми главата.“ Защо? „Не ме назначават на служба.“ Създай си сам служба! „Ами аз защо учих?“ Ако си учил да те назначат чиновник, то е друг въпрос, но аз мисля, че си учил за себе си. Тогава аз му давам пример да постъпи като онзи български гимназист, който свършил гимназия с отличие, но никъде не му дали служба. Той си помислил: „Да отида да крада, да лъжа, не мога.“ Тогава той отива при един свой приятел и му казва: „Моля ти се, дай ми петстотин лева назаем. След три месеца ще ти го върна. Вярвай на моята честна дума.“ Приятелят му дава петстотин лева и той отива да си купи едно точило. Туря тогава дипломата си на една рамка, рамката на точилото и тръгва да точи ножове. И наистина след три месеца той връща парите на приятеля си. Казал си: „Все едно и така съм чиновник. Ходя да точа ножове.“ Това е характер. Ние седим със скръстени ръце. Казвам, за предпочитане е точилото, отколкото един лъжлив живот. Кое е по хубаво: да станеш дедектив и да ловиш братята си по улиците или да точиш ножове? Днес България цяла се е развратила от тези дедективи. Във време на война един дедектив ме хваща за брадата. Питам го: „Да не мислиш, че съм дигизиран?“ „Ще извините, трябва да се живее.“ Не, така не се живее. По-добре тури точилото на гърба си и ако някой е престъпник, хвани престъплението му. Така не се живее.\nАз ви говоря като на разумни хора. Ние сме за разумния живот, за любовта към Бога. Този Бог, който е създал условията в света, който е създал условията и в самите нас, той си има своя определен живот, който още ние не познаваме. Не мислете, че ние можем да го заставим да мисли като нас. Не е било време, когато някое същество или някоя държава да е успяла да измени законите му. Всички живи същества, както и всички държави, които се стремели да изменят законите му, те са изчезнали, а всички онези, които са изпълнили законите му, те и до днес съществуват. И ако вие питате как трябва да се живее, аз да ви кажа как трябва да се живее. Ако ти отидеш на гости при вълк, какво ще научиш от него? Най-първо той ще ти каже: „Постой малко, аз ще отида да купя нещо и скоро ще се върна.“ И наистина след половин или един час той ще се върне с едно агънце в устата си, ще го опече и ще те нагости. Той ще се зарадва за това агънце, но онзи овчар, който е изгубил своето агънце от кошарата, той ще съжалява и ще каже: „Отиде ми агнето! Някой вълк го е задигнал.“ При това този вълк най-първо ще ти разправя за лошите условия, какви разправии имал с кучетата, с овчарите, какви хайки били пуснати против него, как си спасил кожата най-после. Питам, ако живееш една година при един вълк, какво ще научиш от него? Или ако отидеш при една риба, какво повече ще научиш от нея. Това са методи, това са начини. Когато рибите живееха във водата, те изучаваха закона на водата и като го научиха, те излязоха от водата. И когато на вълка се дава този лош живот, той трябва да се научи може ли при тези лоши условия да води един мирен живот. Той казва: „Не може да се живее така, трябва да се краде. Трябва да смотоловиш натук-натам, по мирен начин не може да се живее.“ Това е задача на вълка.\nВълкът, лисицата, всичко това са емблеми в природата. Сега аз оставям моралната страна, но питам, вълците изтребват ли се, или се увеличават? Изтребват се. Лисиците изтребват ли се, или се увеличават? Изтребват се. Съществува следният закон. Когато ние не разрешаваме въпросите правилно, според Божествения закон, става едно смаляване на Божествените начини. Във всяко отношение, когато човек мисли, той трябва правилно да мисли. Когато той чувства, трябва правилно да чувства. И когато той действа, трябва правилно да действа. Той не трябва да поставя въпроса, правилно ли е това според съществуващите условия. Ако ние, съвременните хора, трябва да се поставим на тази нога – да живеем поне една година според този Божествен закон, всеки да устоява на думата си, да мисли, каквото казва, и всичко да изпълнява, да има едно съзнание в себе си да казва всякога истината, да не лъже, да се изправя всякога и да съзнава, че Бог навсякъде го следи, а не да мислиш само да ходиш при този, при онзи да просиш. Защото Господ ще те срещне и ще те пита: „Де отиваш?“ „Отивам при богатия да искам малко пари.“ По-добре вземи мотиката на рамо, отколкото да отиваш при богатия да просиш. Това е унижение за тебе. Ако ние, съвременните хора, не можем да умрем от глад заради правдата, а живеем заради неправдата, де е тогава нашата човещина? Трябва да предпочетеш да умреш, отколкото да туриш ръката си на въжето и да обесиш с него своя брат. Ако можеш да направиш това, де е тогава християнството ви, де е тогава идеята ви?\nКазвам, ние сами създаваме това противоречие и казваме: „То така говори, но не може да се приложи.“ Вярно е, докато ние мислим криво, ние никога не можем правилно да приложим учението. Ние най-първо трябва да мислим да имаме една вътрешна опитност. И сега, ако аз ви поставя на изпит, ще видите, че вие сте родени с тези нови идеи. Това, което ви говоря, аз зная, че не е нещо ново за вас. Всеки от вас може да бъде богат и всеки от вас може да бъде сиромах. Аз бих желал вие да бъдете сиромаси от грехове, а богати в добродетели. Но бих съжалявал, ако сте богати от грехове и сиромаси от добродетели. Следователно сиромашията е един спасителен метод за грешните хора. Когато Бог те поставя в положението на един сиромах, той иска да ти каже с това: „Не греши. Не казвай: защо съм аз сиромах.“ Да не грешиш. „Защо съм богат?“ Да правиш добро. „Защо съм учен?“ Да правиш добро. „Защо съм невежа?“ Да не грешиш. Това е разрешението на въпроса.\nКазвам, ако ние, съвременните хора, нямаме един идеал, който да преследваме, де е нашата човещина. Ние нямаме един такъв идеал. Най-първо баща ти е бил един идеал, но ако той не ти остави наследство, ти казваш: „Баща ми беше несправедлив.“ После до известно време майка ти беше идеал, но след това и нея напущаш. Че после жена ти, че децата ти, но постепенно и от тях се отказваш. За да бъдем ние идеални, и нашите майки и бащи трябва да съответстват на нашия идеал. За да имаме един идеал, и нашите приятели трябва да съответстват на него. За да имаме ние един идеал, трябва и ние самите да приличаме на него. Ако ние нямаме един идеал, какво можем да направим в света? Сега вие може да се противопоставите, но аз не искам да ви разколебавам, че сте лоши. Не, вие сте много добри. Вие сте хиляди пъти по-добри от вълците и вие сте хиляди пъти по-добри от овците. Това, което вие правите, една овца не може да го направи. И тъй, вие сте хиляди пъти по-добри от овците. И тогава аз бих казал, понеже вие сте хиляди пъти по-добри от овците, а овците са хиляди пъти по-добри от вълците, тогава хиляда по хиляда прави един милион. Значи вие сте един милион пъти по-добри от вълците. Не казвам, че сега сте вълци, но някога, в далечното минало, вашите деди и прадеди са обичали този занаят, та понякога и вие си спомняте този занаят. У вас се явява желание да си хапнете. Това е атавизъм, връщане към старото. Някой път искаш да поизлъжеш – това е атавизъм, някой път се явява страх у вас – това е пак атавизъм. Ние се връщаме към всички тия животински, отрицателни качества. И в сегашния ни живот нека страхът си е страх, той си има свой произход. И лъжата си е лъжа, и тя има свой произход. Но отсега нататък трябва да се сее.\nТрябва да се сее едно хубаво семе, за да имаме добра жътва, както казва Христос. И това сеене за в бъдеще трябва да става с любов. Сеене, което не става с любов, не е на мястото си. Това е само едно твърдение. Светът обаче по този начин няма да се поправи. Има един начин, по който светът ще се поправи. И този начин вече е турен от природата. Да не мислите, че ние ще поправим света. Има един проект, който е поставен вече в света. И вие ще бъдете живи, дали в този или в онзи свят, ще го видите. Дали вие вярвате, че след като умрете, ще живеете, това не ме интересува, но ви казвам, че и умрели, и живи, вие ще бъдете свидетели на едно нещо, че светът ще се поправи. И светът ще бъде такъв, какъвто вие го очаквате. Това нещо в Писанието според християнската терминология го наричат възкресение. Ние считаме възкресението като пробуждане на човешкото съзнание. Има нещо хубаво и красиво у човека, но когато той се пробуди, той вече е готов всичко да жертва. При един от големите американски богаташи, голям скъперник, влиза една много красива мома. Той не обичал да дава милостиня, но тя като го поглежда, той останал с отворена уста и казва: „На ваше разположение съм. Какво обичате?“ И веднага ѝ подписва един чек. „Пък ако имате някои ваши бедни другарки, заповядайте с тях. Всеки ден може да довеждате по една от тях.“ И тя започнала да довежда всеки ден при него по една от своите бедни другарки. И той все давал и казвал: „Откак дойде тази млада мома при мене, възкръснах, друг човек станах.“ Или според както казват християните – родил се този човек. Тази мома трябваше да дойде. И този милионер се отново роди като дете. Ако тази млада мома не дойде, ти все ще си останеш този стар скъперник, който само ще чоплиш в живота. Откак дойде младата мома, той се преобрази и казва: „Нека дойдат и други твои бедни другарки.“\nКазвам, ако и ние като този стар скъперник не възприемем Христовото учение и не го приложим, няма да се преобразите, същият стар скъперник ще си останете. Някои от вас са млади, някои стари – какво ще разрешите? Ако тази млада красива мома дойде при вас, добро ви очаква. Но ако тази млада мома замине вашия дюкян, зло ви очаква. Двама американски студенти спорят, разговарят се върху смисъла на живота, дали има задгробен живот, или няма, дали и как трябва да се поправи живота, има ли Бог, или няма, съществува ли Божия любов, или не съществува и т.н. В това време те минават през моста на една река и се сгромолясват и двамата и падат във водата. Какво разрешиха те сега. Нищо не разрешиха. Питам, ако и вашият трен, с който пътувате, се сгромоляса във водата, какво ще разрешите и вие? Ако вашият живот се прекъсне, какво ще разрешите? Да живеем, това е смисълът. Но да умираме, аз не съм за смъртта. Какво казва Писанието? Ние трябва да проповядваме. Ние трябва да минем от смърт в живот. Сега всички хора от всички поколения, от всички народи трябва да си подадат ръка и да си кажат: „Можем ли ние да живеем като Бога и да има едно споразумение между всички народи и нации – между един българин например и един англичанин.“ Сега българите се намират пред репарациите, поправки им правят сега. Защо им се наложиха репарациите? Защото българите искаха да станат голям, велик народ. Дойдоха репарациите. Какво се учат българите с това? Българинът е един от народите, които имат малко любов. Това, което липсва на българите, то е любовта. Българинът е патриот, но патриотизмът не е любов. Любовта е нещо особено, което въздига. Българинът иска да бъде голям, но едно му липсва. Българинът не знае какво нещо е любов. Българинът е дипломат и като види, че вятърът се мени, току погледнеш, и той заема ново положение. В един дом синът е от една партия, бащата от друга и не могат да се гледат. Че какво от това? Убеждения били това. Синът гледа на една страна, бащата на друга. Това е безлюбие. Нима партиите в една държава трябва да разделят хората? Нима разните верую в света трябва да разделят хората? Човек не се е родил в света, за да вярва в нещо. Да вярваш в нещо, това е един метод. Да си жена, това е един въпрос. Да си мъж, това е друг въпрос. Че си управляващ, това е друг метод. Преди всичко ти си едно разумно същество. И хората в света се раждат само като разумни същества, а добиват своите качества на земята.\nТа казвам, трябва да се роди у човека онова желание да сее и всеки от вас трябва да изпита себе си. Кога? Вие още не сте опитали сиромашията. Някой казва: „Сиромах съм. Суха корица хляб нямам.“ Вие не сте опитали сиромашията, както онова дете я опитало в Русия във времето на Толстоя. Помните ли в коя година беше това? В това време ходили да раздават милостиня на бедните хора в Русия и по този случай Толстой пише един разказ. Някъде далеч в Русия, в степите, имало едно бедно семейство, което цели три деня не яло никак хляб и било осъдено на смърт. Те имали едно детенце, което се молило на Бога да ги спаси от това положение на глад и казало на родителите си: „Скоро ще ни дойде помощ. Аз се молих на Бога и той ще ни спаси.“ В това време един богаташ от Петербург, като пътувал из степите, настигнала го по пътя голяма буря и прибързал да се скрие в една малка къщичка. Тази къщичка се оказала именно на тези бедни хора, които бедствали да загинат от глад. Той изважда от дисагите си каквото има и спасява това семейство от глад. Обаче детето казало: „За мен е решено аз да си замина за другия свят.“ И наистина след два дни това дете умира. В този разказ Толстой остава един неразрешен въпрос. Това дете знае, че неговите родители ще бъдат Спасени и осигурени, но то трябва да си замине. Трябва да има някаква връзка между това дете и невидимия свят. Това дете, което предсказва, то не е от обикновените хора. Има деца и хора, които са необикновени, има и деца и хора, които са обикновени.\nКазвам, роденото от духа дух е и роденото от плътта плът е. И сега всички онези, които са родени от духа, от тях се изисква работа върху характера им. Вие не вярвате ли в това? Трябва ли аз сега да ви убеждавам, че имате баща и майка и че сте праведни или че сте добри. Как мислите по това? Ето вземете еврейския народ. Като се отвори Евангелието, ще видите, че целият християнски свят е в Евангелието. В Евангелието е казано какъв ще бъде съвременният свят. Докато дойде новата епоха, той ще бъде такъв, какъвто е сега. Стари работи са това. Казвам, в тази свещена книга е писано какви ще бъдете вие. Та сега, за да се продължи нашият живот, за да се продължат условията, за да имаме Божието благословение, трябва да се приготвим за тези нови времена. Сега аз не ви говоря за един отвлечен живот. Животът, който имаме сега, това е Бог, който живее у нас. Спънките, страданията, които ние му причиняваме, съставляват една борба. Страданията се образуват всякога между Бога и нас. Страданията не са нищо друго, освен че ние се борим с някого. И радостта не е нищо друго, освен че ние сме се решили да изпълним волята Божия. Сеенето на доброто семе е това. Не мислете, че Бог ще отстъпи на всички наши своеволия и своенравия. Един ден той ще докара всички грешници в борба и всички ние ще се отучим. От какво ще се отучим? Ще дойде това велико съзнание и у нас. Защото злото у човека е присадено. Трябва да се счупи тази присадка. Затова казва Христос: „Трябва да се тури една нова присадка.“ Трябва да се сее сега. Казвам сега, вие можете да опитате истината. Вие искате да живеете и да направите нещо в този свят. Вие може да опитате това учение и аз ви казвам, ако сеете добре, и вие, и баща ви, и майка ви, и жена ви, и децата ви, и дома ви, и целият народ ще бъдете здрави. Ако вършите волята Божия, няма да бъдат здрави. Ако в Русия стават толкова престъпления, коя е причината за това? Болшевиците казват, че само с вяра по стария начин светът няма да се оправи. И те поставят нов начин. Те казват, че всички стари хора със стари идеи трябва да се изчистят. Те се намират в безизходен път, както е било английското кралско семейство в миналия век. При провъзгласяване на английската княгиня трябвало да се шият някакви дрехи и модистката, която трябвало да ѝ ушие дрехите, била болна от сифилис, и по този начин заразила и княгинята. По същия начин и ние, като изтребваме старото поколение, има опасност да се заразим със сифилис. С това нищо не се постига.\nСледователно в това положение човек трябва да има прави възгледи за Бога. Та при каквито условия и да се намира човек, при каквито затруднения и да се намира, той трябва да знае, че има едно вечно начало и силата си ти, в тебе е силата, в тебе е щастието, в тебе е Бог. При това той е Учителят в тебе. Каквото искаш да правиш, трябва да го питаш. И каквото ти каже, трябва да го слушаш. Думата му на две да не правиш. Питам, ако един философ услужи на един беден човек, с това реномето му ще падне ли? Досега все бедни хора са служили на богатите. Да допуснем, че сега в света се зародят все богати хора като слуги на бедните, например философи, учени, поети и тем подобни. Какво ще бъде положението в света? Но да оставим сега света. Сега някои от вас, като ме слушат, ще кажат: „Ще видим, ще помислим.“ Аз не искам вие да се въодушевявате и после скоро да изстивате, защото ще мязате на едно желязо, което скоро се нагорещява и скоро изстива. Тогава от вас не може да се очаква нищо. Ножове може да станете. За да става това нагорещяване и изстиване, вие трябва да бъдете една запалена свещ, която при никакъв вятър да не изгасва. Такава една свещ е човешкото сърце, което живее, или човешкият ум, който мъжделее. На този ум трябва да се дадат всички онези условия, при които този пламък да не може да изгасва. Докато дойде най-после един ден да видим какво нещо е любовта, да видим онова начало, от което ние сме излезли – Бога. Не само Бога. Такова нещо са били светиите, които са живели преди нас. Сега, както ви виждам, мнозина от вас сте със сбръчкани лица, тревожите се за нещо и казвате: „Какво ще бъде нашето бъдеще?“ Без Бог е лошо. Или казано другояче, без любов, без мъдрост и без истина е лошо, а с любов, с мъдрост и с истина по-добър живот от този никога не е имало и не може да има. Тогава вие ще имате живота на „Хиляда и една нощ“. Ако любовта дойде, и княгини ще ставате, и князе ще ставате. Писанието казва: „И царе ще станете.“ И тогава можем да ви произведем в какъвто смисъл искате и министър-председател на сиромашията, и цар на сиромашията, и цар на безпаричието. Не при това да съзнавате, че при нямане на някакви средства вие сте богати. Мойсей носеше само една тояга, но като дойде, дигна тоягата си, погледна нагоре, удари с тоягата си и вода потече. Удари с тоягата си, и хляб слезе отгоре. Той ходи 40 години из пустинята и си служеше с тази тояга. Един ден евреите му се разсърдиха, че нямат месо. Те искаха месо да ядат. Той дигна тоягата си, и пъдпъдъците дойдоха, които те изядоха, но после се разпали гневът Божи, и те измряха. Тоягата, това е Божията любов, Божията мъдрост. И ако вие имате една такава тояга, рай може да направите.\nСега не искам да ви направя религиозни. Вие си дръжте вашето верую, но трябва да се промените постепенно. Каквито и да сте, едно нещо ви е потребно: духът. Той е смисълът на живота. Второ нещо: вода ви трябва – това е животът. И после огън ви трябва – това е правата, Божествената мисъл. Огън трябва у човека. От каквото верую и да сте, от каквато нация и да сте, каквито герои и да сте, млади и стари, каквото и да помислите, пред вас седи едно бъдеще. В това отношение българите не се отличават с широта, българинът трябва да има широки гърди, да диша. После той трябва да знае как да пие вода. Българинът не знае как да пие вода. Българинът, като махне юргана вечерно време, ще вземе канчето, ще гребне с него студена вода от котела и ще се напие – гъл-гъл-гъл. После ще каже: урочасаха ме нещо. Този българин трябваше да има студена вода, та като дигне канчето, да не се простудява. А сега казва, че е урочасан.\nТа казвам, пред нас седи сега едно велико бъдеще, с което трябва да се справим. На нас ни трябват учени хора, поети, писатели, проповедници, философи, трябват ни управляващи. Де ще намерим тези хора? Като срещнете един управляващ, той трябва да бъде човек на новото. А не като Аделина Пати. Аз препоръчвам тази певица, тя има много хубав глас, но в нея има и голямо користолюбие. Един господин я ангажирал за един концерт, но искал да я измами. Обаче и тя не била глупава. Като схванала това тя, преди концерт, в определения час, за да излезе на сцената, нарочно се бавила, не искала да се приготви. В това време публиката ръкопляска, чака, иска по-скоро да види певицата. Тя казала на този господин: „За да си обуя обувката, трябва да ми платите двадесет и пет хиляди златни лева.“ Той ѝ дал, колкото иска, защото щял да се компрометира. Тя обула едната обувка и продължавала още да се бави. Публиката губила търпение и силно ръкопляскала. „Защо се бавите?“ „И за другата обувка трябват още двадесет и пет хиляди лева.“ Той се принудил да ѝ даде още толкова и тя излязла след това да пее. „Да, за петдесет хиляди лева мога да се обуя.“\nТака се обуват сега и в България. За да отидеш при един чиновник сега да ти свърши една работа, трябват петдесет хиляди лева. Отива един българин при един началник на влак и му казва: „Господине, трябва ми един вагон, но беден съм, не мога да платя.“ Той мълчи. „Тогава ще ви дам десет хиляди лева.“ „Добре, ще имате вагон.“ Той дава разпорежданията и работата се свършва. За десет хиляди лева той се обул. По-евтино от Аделина Пати. Казвам, при един такъв морал, при едно такова разбиране в една държава какво може да се очаква? Това е възпитание. Да, ако аз имам да давам и да взимам, ако съм милионер, добре, но ако нямам да давам, ако съм беден, там е злото.\nТа казвам, онзи, който сее, и онзи, който жъне, и двамата трябва да се радват. В България се заражда сега едно течение против сектантите, и те казват: „Всички сектанти трябва да се изчистят, да останат само православните.“ Чудни са българите, които застават за православието. Защо не застанат зад Христовото учение? Че откога се роди православната църква? Тя се роди по-после. Защо ще застават за провославната църква? Нека кажат: „Ние искаме това, което Христос учеше.“ Защо трябва да искат това, което светата църква учи? Че какво учи църквата? Това е едно ново разбиране. Българите трябва да си поправят грешките. Ако те искат да имат благоволението на Христа и да им се помогне, ако те искат да изпълнят волята Божия, ще имат резултат, иначе няма да има ни глас, ни услишание, и репарациите ще дойдат. Изпълнят ли волята Божия, никакви репарации няма да има. Не са причина нито сектантите, нито богомилите. Другаде са причините. Откога започнаха да пропадат българите? Има нещо, което е неправилно, което показва, че липсва нещо на българите. Да оставим този въпрос. Ако българите приложат Христовото учение, тъй както Христос е проповядвал, и в когото те казват, че вярват, веднага положението им ще се измени. Понеже сега Христос проповядва в света, той ще смекчи положението. Дали вярват, или не, то е друг въпрос. Те могат да направят един опит. Те досега са правили толкова опити и не им вървяло. Ето, петдесет години как са освободени, и не им върви. И в миналото не им вървяло. В хиляда години те са направили сто и петдесет войни, и пак не им вървяло. На всеки осем години – по една война и след това казват: „Велика България!“ Де е тази велика България? Във времето на Симеона. Тя се е простирала зад Дунава. Аз бих желал да видя една България, която никак не може да се превземе. Има една такава България. Има една земя, която никой не може да превземе.\nКазвам, това е семето – да се посее една положителна вяра, която да обхване целия живот на българите, неговия бит. И като започнете от горе до долу, всякаква лъжа да престане. Българите да бъдат един извор на любовта и всички да кажат: „Ето един народ, който може да покаже Божията любов, Божията мъдрост. Ето един народ, който не лъже.“


Пазарното развитие и предлаганите гардероби\nПазарът на гардероби засега е достатъчно достъпен. Предлагат се гардероби, които са желани по-малко, затова и тяхното предлагане е доста по-малко от това на останалите гардероби, които са със сигурност по-желани. Нашите гардероби са съобразени в най-висока степен с вас и в този момент ние откровено заставаме на пазара, като предлагаме гардероби от най-висок клас на нашите клиенти. Адаптацията ни на пазара се осъществява благодарение на характера на нашите гардероби и на уникалната грижа и вниманието към клиентите ни.\nСъвременни гардероби – изключително и само при нас\nНяма как да не маркираме, че в синхрон с годините се трансформират приоритетите на купувачите, техните избори, потребности и искания. Това, че сме съвременни е плод на доста усилия, реализирани с тази поставена от нас специална умисъл – да съхраним позицията на купувачите си към произвежданите от нас гардероби и да отговаряме на целите им нужди. Заложете на нас и ще вземете най-добрите гардероби.\nИновативните решения на пазара и нашите гардероби са в пълно сътрудничество\nСред неизброимото количество от предложения, нашата компания има привилегията да предоставя несравнима уникалност. Ходът, който следваме, за направа и предлагане на нашите гардероби, е изпитан в течение на годините. За да си позволим да настояваме, че цялата палитра гардероби ни са най-добрите, ние смятаме, че те са в тон със сегашните времена, а клиентите, които се възползват от тях, във всички случаи остават с чувство на удоволствие.\nДоверете ни се и се сдобийте с търсените гардероби по най-удобния начин\nБез да зависи от това дали стоите пред лаптопа или телефона си, вие имате възможността да заявите всички гардероби, които искате с няколко клика на сайта. Вие имате удобството да купувате без затруднения и да имате пред себе си внушителен списък от гардероби и други гардероби посредством ограничен брой действия без даже да излизате от къщата или работата си. Подрете ежедневието си така, че да отделите време за безценните неща, а на нашия онлайн маркет оставете да ви спести усилия и да ви окаже помощ.\nПредложените в нашия магазин гардероби са най-качествените на пазара\nНашите гардероби изискват по-малко време, старания, пари, работа. Представените от нас гардероби са отлични, изпъкващи сред останалите, удобни. Работейки с нас, вие ще продължавате да сте в крак с модата и заедно с това оригинални и неповторими. Идвайки при нас, вие грабвате за себе си качество, стил, висок клас и неповторимост.\nУлеснете живота си с предлаганите от нас гардероби\nНие мислим, че влагайки в нас, реално погледнато вие избирате да вложите в стойностен съюзник по всяко време. Ние мислим, че всички предлагани от нас гардероби в унисон с нуждите и изискванията на клиентите, които ни се доверяват. Ние инвестираме във вас, нашите клиенти.\nУсъвършенстващият се пазарен процес и нашите гардероби\nВариантът да закупите исканите от вас гардероби както в магазина, така и в интернет, предоставя едно впечатляващо предимство – прави желаните гардероби значително по-достъпни, а пък по този начин покачва и вероятността за успешна покупка. С крачаката да сте един от клиентите ни, вие правите вложение във фирма, с желание да се разрастева в тон с разширяването на пазара и да осигурява още по-висококачествени гардероби в полза на всеки от вас. Познанието, че пазарът се надгражда непрестанно ни дава основание да мислим, че ние би следвало да дадем най-качественото на нашите потребители, за да бъдат те задоволени и да поддържат своя интерес към фирмата ни.\nВ нашата фирма се стараем всички хора да помислят нашата фирма като източник на несравними гардероби, които отговарят на все по-различни очаквания и потребности. Устремът ни да предоставяме страхотни гардероби ни тласка към постоянно движение напред и воля за подобряване. Нашите екипи от професионалисти през цялото време се интересуват от новите идеи, което позволява цялата база гардероби, които създаваме, да са адекватни спрямо иновациите в нашия бизнес и в очакванията на нашите клиенти.\nНие влагаме непрестанно да бъдем постоянно иновативни, постоянно в тон с новите течения, постоянно в тон с времето. Според нашите лични изисквания да сме по-успешни е мотивация, която обаче спира повечето фирми, те изостават на пазара и техните гардероби не се изменят изобщо.\nВ нашия бизнес сме концентрирани в разпространяването на първокласни гардероби. В нашата работа най-ценен мотиватор представляват хората, които пазаруват при нас и техните очаквания и потребности. Като отправим поглед назад, ние попадаме на безкрайно количество удовлетворени потребители. Ако с създадените от нас гардероби можем да ви помогнем и да подобрим всеки от дните ви, това е показателно, че ни се е удало да се докажем.\nНашата задача е да улесняваме нашите потребители да направят съществуването си по-добро. В нашата фирма ние без прекъсване се стараем да има равнопоставеност между всяко нещо, което ви трябва и е полезно. Изберете нашия магазин и няма да останете недоволни. Нашата фирма е сътрудникът, от който имате необходимост. Потърсете нас, защото ние сме се спряли на вас и вашите нужди и потребности.


За гроба на св. патриарх Евтимий Търновски | Храм „Св. прпмчца Параскева“ – гр. Пловдив\nПоследното е възстановено чак по времето на цар Борис III Обединител (който става ктитор на манастира), от водещи тогава архитекти и с подкрепата на много фабриканти от Пловдив и София. Дотогава крилото е било опустошено, като подстъпът към самата църква „Св. Архангели“ бил много ограничен и невъзможен. Но това не е спряло вандали с пирони и ножчета да си пишат имената по стените и да повредят уникалната ѝ стенопис. Това, което знаем за последната ѝ функция като храм е, че била използвана през зимните месеци и като място за по-съкровени и лични тайнства, като изповедта, тъй като е по-отдалечена от основния поток поклонници. За четвърти път тя е била изписана през Възраждането, заедно с католикона, от големия български зограф Моско Велянов от Одрин.\nПрез ХV век католиконът е бил разрушен от земетресение и при възстановяването му през 1600 г. явно костите на патриарха са били изнесени от там и са били положени в пределите на тази малка църквица, която е свързана с почитта на ангелите. Знаем, че те присъстват при всички гробищни църкви, тъй като св. архангел Михаил е свързан с надеждата и с молитвената грижа на ангелите за човека, душата и Божия съд. Нормално е да се счита, че е извършено препогребение на св. Евтимий.\nПо онова време е била поставена оловна плоча, на която е изписано, че това е мястото на погребението на св.\nпатриарх Евтимий Търновски. На нея в акростих, според тогавашната традиция, е изписано неговото битие и неговото страдание тук на земята, както и неговата надежда за вечен живот при Бога.\nАкростихът гласи: „СИРОТА“. Той през целия си живот е страдал и е бил осъден на смърт чрез посичане, но ангел Господен спрял ръката на палача му. Св. патриарх Евтимий е човек, който прекарва дните си в изгнание от патриаршеската си катедра; човек, който никога не се е поколебал в силната си вяра в Бога и до последните си дни е вършел апостолска и просветителска мисия.\nТази плоча, слава Богу, както и част от патриаршеските му дрехи и обувки са запазени и се съхраняват в църковния музей на Светия Синод. Направени са им много анализи. За самите обувки е установено, че кожата им има древен произход, което съвпада с времето на живота на св. Евтимий. Облачението е от по-късно, тъй като явно при препогребението е бил облечен наново. Това е практика при погребение на патриарси, епископи, царе и др. люде, свързани с това високо и безкрайно отговорно служение на Църквата.\nТакава практика наблюдаваме и днес. Например, всяка година в катедралния храм „Св. Неделя“ в София се преобличат мощите на св. крал Стефан Милутин, така се практикува и при много други светци по света. С това се обяснява и по-късната датировка на намерените омофор и епитрахил. Самата оловна плоча е част от покритието на покрива на католикона, който през ХV век е бил разрушен и след това е възстановен с керемиди. Надписът е напълно достоверен и е написан много грамотно, според богословската писмена традиция на XVI век.\nТака че имаме много достоверни доказателства. При откриването на гроба, Св. Синод е отличил с архимандритско достойнство тогавашния игумен. Това решение никога не е отменяно. Върховната църковна власт е утвърдила, че именно това е мястото на гроба. Има историци, които оспорват взаимно своите открития и твърдения, но те нямат нищо общо с духовния живот.\nИма и духовни доказателства от онова време. Когато гробът е отворен, целият манастир се изпълнил с благоухание на миро, което е отбелязано от мнозина присъстващи.\nВсичко тези свидетелства ни дават основание да вярваме, че това е мястото, където е погребан последният Търновски патриарх – патриархът мъченик, патриархът просветител, патриархът книжовник както за цяла България, така и за цяла Европа. Неговата просветителска мисия е достигнала до целия тогавашен православен свят.\n– Имаме ли днес почит към св. Евтимий?\n– Почитта към св. Евтимий Търновски е повсеместна. Имало е и винаги ще има българи, които прибягват към\nнего в молитва.\nВ София храм „Св. Седмочисленици“ е място на почит и към св. Евтимий не само защото в близост е неговият паметник, но защото той е продължител на апостолската мисия на св. братя Кирил и Методий и техните ученици. Той е последовател и продължител на тяхната всеотдайна служба.\nПочитта към него във всеки един български град е голяма, а особено в старата столица Търново.\n– Не Ви ли се струва, че ние, българите, нямаме достатъчно почит към своите родни светии, че не ценим подобаващо техните мощи и празници?\n– В Православието почитта към националните светци не е най-доброто нещо. Ние почитаме светците независимо от техния произход, родина и народност. Ние ги почитаме заради тяхната обоженост – ниво на високо духовно състояние, което за нас, живеещите на земята членове на Църквата, е много важно. Тяхното застъпничество и молитви пред Бога са нещо изключително важно за нас. Почитта към светците не е необходима на самите светци – това е ясен богословски въпрос. Светостта им е необходима за нас и ние\nтрябва да си я припомняме постоянно. Вие виждате, че почитта към св. Иван Рилски е огромна, почитта към св. Петка и други светци, свързани с нашата църковна и родна история, е голяма. Но наистина има и светци, които сме забравили. Игнорирали сме от нашето съзнание не само светци, но и велики личности, допринесли за нашата държава и Църква. Но нищо не е загубено, нищо не е минало. Ние сме живи и здрави пред Божието лице, така че трябва да напредваме в тази почит и да се учим от примера на тези хора. Ние всички трябва да влезем в молитвено общение със светците и да се молим на великите и богоозарени личности, които Бог е издигнал.\n– Предвиждате ли това молитвено последование да продължи през следващите години?\n– Бдението, което отслужихме тази година в Бачковския манастир, е продължител на традиция, започната\nпреди трийсет години в София. То въобще е свързано с възстановяване традицията на бденията.\nБдението, отслужено някога в храм „Св. Седмочисленици“ и предстоявано от тогавашния софийски викарий Крупнишки еп. Натанаил, бе първото след промените в България.\nСигурен съм, че св. Евтимий насочва нашите мисли да се обединим отново около неговата личност. Да почетем великодостойния му пример, да се поучим от благодатните му слова върху вярата, да възприемем Евангелието, както той го е възприемал – с душа и с богоозарено сърце, и със светла пречистена от молитва душа да продължим живота на Църквата ни в радост и мир, като привличаме все повече люде към семейството на св. Православие.\nИзточник Църковен вестник, Брой 3 /февруари 2021/


Самотата ме съсипва...той ми липсва! :: BG-Mamma\nСамотата ме съсипва...той ми липсва!\n8 юни 2007, 23:50 ч.\nЗдравейте,момичета!аз съм бременна почти в 7 месец,"таткото" ни остави когато бях в 3-ти!В началото мислех,че съм силна...но от няколко дни усещам тежест в гърдите и болка...много ми липсва! много ме нарани и се дразня на себе си,че...мисля за него,че ми липсва,но...е факт...имам нужда от него Вие как се справяте с тези моменти,има ли начин да ги преживеем по-бързо и по-лесно...вие имате ли все още такива моменти?!!!Искам да съм силна,да не плача и да не мисля за него,но...го обичах безкрайно много и ...все още го обичам!!! Имах нужда да споделя,защото тази слабост,която усещам ме изнервя... спокойна вечер на всички!!!\nПоследна редакция: вт, 12 юни 2007, 17:35 от Stun\nза начало чети тука:)\nи си повтаряй следните неща:\nза закуска:Помогни си сам, за да ти помогне и Господ"\nза обяд:"Когато Бог затваря врати, отваря порти"\nза вечеря: "Майната му" ).... цитат на последното по Моргана\n# 2 9 юни 2007, 14:06 ч.\nАз съм на етап-за закуска, обед и вечеря по една майна, а вечер, когато успея да заспя сипя и други неща наум...и си правя коктейлче\nДа им е...а майката на всички мухльовци, що се роят тези теми тук беееееее-започнах да съм леееко бясна вече!!!!\n# 3 9 юни 2007, 16:53 ч.\nВ момента имаш най-голяма нужда от някой до теб. някой който да споделя всичко свързано с бременността, някой който да се радва с теб, да ти гали корема, да ти носи вода като си жадна ако щеш. Нормално е да ти лиспва бащата.\nИ като се роди бебето вероятно ще ти липсва. Ще ти се иска поне за малко да си починеш, да оставиш детето. Постепенно обаче грижите ще надделеят. Ще ти запълнят времето. И споменът ще отшуми. Само си дай шанс за това. Не се вкопчвай в надеждата да се върне и да сте заедно, ако няма никакви такива шансове.\n# 4 9 юни 2007, 17:40 ч.\nЦитат на: Stun в сб, 09 юни 2007, 16:53\nИ да има баща, пак няма гаранция,че ще прави тези неща.Тези работи ги правят малък процент от мъжете.Ама ние, нали не си падаме по тоя процент Или не сме си падали в миналото Та нека ни е....\n# 5 9 юни 2007, 18:40 ч.\nпете, знаеш , че напълно те разбирам. самотата наистина съсипва. имаш чувството, че ще си загубиш разсъдъка от болка на моменти...самотата през тия месеци те кара да се чувстваш все 1 цял живот си била сама\nно наистина, когато Господ затваря врати, отваря порти имаш целия свят в себе си колко момичета с мъже до себе си се мъчат и нямат тая благословия . отсрани сякаш всичко им е наред и са на върха на щастието, с нещо- най-важното липсва . няма да се предаваш. издържали сме до тука, ще издържим и занапред . никой не е обещавал да ни е лесно но пък цената , за това , което ще получим си струва опитай се да се концетрираш върху бебо- то има нужда да му обръщаш мислено внимание. не някой, на когото не му пука.\n# 6 9 юни 2007, 23:17 ч.\nблагодаря,ви момичета!!!знам,че сте прави,знам,че не трябва да живея с мисълта,че ще се върне,сега всички мисли трябва да са за бебчо,но...да имам нужда от него и любовта и омразата,и болката и щастието,които се смесват в мен..те много ме объркват!!!БЛАГОДАРЯ ВИ ЗА РАЗБИРАНЕТО!!!\n# 7 10 юни 2007, 16:39 ч.\nМила, мъчно ми е като гледам как форума всеки ден се пълни с момичета със съдба, каквато аз имах преди 4 години. Мислех, че няма много като мен, но за съжаление не е така\nХубавото е, че тук имаме форум, където можем да поревем, посмеем, та дори и да се позаядем чат-пат....ама без да минаваме добрия тон\nКазвам ти това, за да разбереш, че на всички ни се случва да ревем, да се питаме ЗАЩО и то точно на мен....и то доста време след като сме стъпили на крака. Нормално е....Също така е нормално да се наревеш и да ти олекне. При теб сега е една идея по-трудно понеже си още бременна, много нови неща ти предстоят, хормоните ти са разбъркани и е истински кошмар.... Знам, щото съм го минала този път. Опитай сега да не се вторачваш толкова в т.нар. генетичен материал, ако имаш приятелки, майки, роднини, на които можеш да пореваваш на рамото - давай, ама умерено! Повече се настройвай за бебо, организирай правене на нещо - разходки, шопинг, глезотийка за теб самата....Иваш нужда, сега му е времето, че после рядко ще остава такова. Не ти обещавам да няма повече болка и реване нощем, но с времето ще намалява. Всички момичета тук могат да ти го кажат.\nКакто обичам да казвай - Господи, дай ми търпение.....но го направи ВЕДНАГА!!! Така, че това е - търпение, ще мине всичко, ще дойдеш на себе си, за бебо ще имаш грижа и дано генетичния матриал те разбърква все по-малко с присъствието или отсъствието си!\nУспех и леко брменеене!\n# 8 10 юни 2007, 17:32 ч.\nИ аз се чувствам по същият начин миличка,болкота ми е ужасна,нетърпима,всеки ден почти ходя до църквата и стоя в нея и плача,хората ме гледат странно и си викат защо ли плаче това бременно момиче,не би ли трябвало да е най щастливо сега,да мам не,чувствам празнота в мене,чувствам се малка,нищожна,една никаквица,защо какво ми има че ме зараяза в един от най щастливите ни моменти,и още повече ме боли когато другите мъже ми викат,тоя е луд такава хубава и умна жена да зареже,от това още повече боли,защото няма причина да се откаже така,боли много,всяка вечер като погледна покупките ми за бебчо и плача,искам татко му да ни обича да ни се радва да го гушне като се роди но уви.......\n# 9 10 юни 2007, 17:49 ч.\nЦитат на: Иррра в нд, 10 юни 2007, 17:32\nИ аз се чувствам по същият начин миличка,болкота ми е ужасна,нетърпима,всеки ден почти ходя до църквата и стоя в нея и плача,хората ме гледат странно и си викат защо ли пла\nна неправилното място си отишла.\nма ако ш продължаваш да ходиш - по-добрият ти вариант е да си се тръшкаш у дома, докат не си предизвикаш ранно раждане, пък после те бебета ги спасяват, ма последствията ш ги носиш ти. щот ти си отговорна.\nа това, 4е не си виновна - забрави ти тая работа - живота не е 4естен и никой не обещавал да е лесно.\nи за споделената отговорност мита го забрави - няма такава, видно е.\nта ли4ния ми добронамерен съвет към теб е:\nа) ходи на детски площадки - хлапетата са 4удесни, все едно с един или двама родители - няма такова 4удо на света - по-положително от това няма.\nб) ежеседми4ни излизания с приятелки. дали на пица, дали за малко танци (ти са ш си с изклю4ително новаторска стъпка и стил в танцуването, но е не по-малко забавно).\nв) детски магазини.\nг) магазини за обувки.\nд) ли4ен кеф - козмети4ния салон, на масаж, на плуване - ма не ти се ходи - 4антата, врата и вън!\nе) спри с въпросите - някои въпроси отговори нямат;\nж) приеми 4е детето е само твое и ли4на твоя отговорност - следва нуждае се от усмихната майка; остави сълсзите за по-натам, като имаш време - а време след време по4ти няма да имаш;\nз) има и други - само 4е в никакъв слу4ай тихи, тъмни и самотни места. обратното на тях.\n* има вариант майката на твоя хубостник да го насмете и да симулира "дойде ми акъла" - ако стане добре дошло, в слу4ай 4е ти изнася; ако не стане - все едно трябва да си подготвена;\nспри да мислиш назад.\nсега мислиш на дни.\nднес направих това и това, утре това и това... и в тоя ред. не преска4ай пове4е от един.\n# 10 10 юни 2007, 17:55 ч.\nискам татко му да ни обича да ни се радва да го гушне като се роди но уви.......\nредактирала си поста, ма аз ш се вклю4а:\nвси4ки това сме искали.\nникоя не е искала самоцелно дете.\nи никоя тук не си е представяла таква семейна конфигурация.\nно се слу4ва.\nи най-важното - оцелява се, не е края на света.\nда, по-трудно е, отколкото ако няма бебе, но както виждаш - умрели от разбито сърце няма.\nаде, гунам те, и не пла4и.\nзаради себе си спри да пла4еш. заради бебенцето спри да пла4еш.\n* бтв, в тоя подфорум по мои наблюдения грозни и слабоумни няма. и понеже турците казват - пълно щастие няма - та явно все отнякъде трябва да ни резне живота.\n# 11 10 юни 2007, 18:31 ч.\nEх,Милк,с голям кеф ти чета постингите .Много позитивно и оптимистично написани винаги.\nТоя форум, има нужда от повече такива като тебе,за да повдигат духа ни.\nВсяко твое мнение ми действа много стимулиращо,много позитивно.Абе зареждам се с "енергия",всеки път като те чета.\nПиши по честичко,защото по някога те хваща липсата\n# 12 10 юни 2007, 20:07 ч.\nЦитат на: Evana в нд, 10 юни 2007, 18:31\nТя Милки, на живо още по-добро включване прави...Ако пък и прочетете творенията в "е-бането" сайт е, бе! да не се пулите , съвсем ще ви се вдигне настроението и духа. Милки, евалата мацка!\nАй, стига съм я хвалила, че ще вземе да се умопомрачи и възгордее\n# 13 10 юни 2007, 20:25 ч.\nТемите в ебането и аз ги четох.Тя в една друга тема, беше пуснала линк,та се възползвах\n# 14 10 юни 2007, 21:51 ч.\nЦитат на: САБИНА в нд, 10 юни 2007, 20:07\n... Ай, стига съм я хвалила, че ще вземе да се умопомрачи и възгордее\nкъсно е, сабинаааааааа, късно е ве4е.\nпък и природата няма как да се скрие.\nКак да преодолея ревността си?


ᐉ Нежността заложена в гените единствено на жените — Lechenie.bg\nУчени от Университета на Аризона твърдят, че жените са склонни да проявяват нежност на генетично ниво, което не може да се каже за мъжете.\nИзследователите изучават как се променя от човек до човек склонността му да проявява нежност – демонстрираната привързаност към другите хора, и до колко на нейните проявления влияят генетиката и заобикалящата среда.\nГенетично ли е заложено на жените да са нежни\nВ проекта взели участие 464 двойки възрастни близнаци на възраст от 19 до 84 години.\nПоловината от тях били еднояйчни близнаци, тоест генетично идентични, а половината – разнояйчни, родени едновременно, но имащи генотип, сходен само на 50%.\nВсички участници преминават тестове до колко са склонни да проявяват нежност, след което резултатите били сравнени за всяка от двойките близнаци.\nАко пък гените не играели никаква роля в изразяването на степен на привързаност, тоест резултатите за разнояйчните и еднояйчните близнаци били сходни. Но за женските двойки близнаци това се оказва, че изобщо не е така.\nСпоред изчисленията, проявата на нежност спрямо другите при жените на 45% се определя от наследствеността и само на 55% от влиянието на заобикалящата среда, например, със средствата за масово осведомяване, от тези, с които имаме лични отношения.\nНежността при мъжете се формира единствено под въздействие на факторите на външната среда.\nГените ли определят колко да сме нежни или средата\nУчените подчертават, че получените от тях данни се отнасят към популацията като цяло, а не към конкретния човек.\nТова не означава, че човек трябва да е нежен точно в съответствие със своите гени. Те само ни предразполагат до един или друг тип поведение, а това как човек се държи в крайна сметка зависи и от самия него.\nПоведението се определя и от ситуацията, жените в трудна ситуация може да са и по-груби в отношението си към околните и от мъжете, затова гените оказват влияние, но то дори не е 50%, както се установява от настоящото изследване.\nЗависи от самия тип на поведение и от характера на жената, някои по природа се държат повече като мъже и за тях проявлението на нежност е по-скоро изключение.


Swanson Д-маноза 700 мг х60 капсули\nSwanson D-Mannose е хранителна добавка, която намалява риска от развитие на инфекции на пикочните пътища, благоприятства здравето на бъбреците, пикочния мехур и уретрата , намалява риска от цистит. Д-манозата е вид естествена захар, подобна на глюкозата, за която има сериозни доказателства, че може да помогне за лечение на инфекции на пикочните пътища. Д-манозата работи, като затруднява прикрепването на бактериите към стените на пикочните пътища. Този вид захар се среща естествено в някои плодове и растения, сред които портокали, ябълки, праскови, червени боровинки и морски водорасли, но трябва да приемате огромни количества от тях, за да си набавите необходимите количества Д-маноза, достатъчни, за да блокират развитието на инфекции в пикочните пътища. Ето защо този вид захар се предлага и под формата на хранителна добавка. Освен това Д-манозата може да действа и като пребиотик, да помогне загубата на тегло, да насърчи здравето на имунната система и да подобри качеството на живот на хората, страдащи от вроден дефект на гликозилиране, тип Ib.\nСъдържание в една доза\t/ в максимална дневна доза:\nД-маноза\t700 mg / 1400 mg.


Цветя, букети, подаръци, булчински букети, романтика, рози, кошници с плодове, златни бижута, саксийни цветя и саксийни растения и доставки в цяла България, доставка на цветя, доставка на букети, всичко за цветята\nЦветя на Едро\nВИДЕО на изработка\nУслуги на EdelweissBG\nКоментари за обслужването\nДа пуснем ли мобилна версия на уебсайта?\nВалута и език\nМоля изберете валута: BG Leva US Dollars\n<< предишен 1 2\t3 4 следващ >>\nНамаление на цветя и букети /22.03.2009/\nВсички цени на букетите които предлагаме са намалени от днес. Можете да се възползвате и от вашите отстъпки, като поръчате през вашия профил. За повече информация относно отстъпките можете да прочетете тук\nВсеки регистриран потребител ползва от 5% до 10% отстъпка /17.02.2009/\nОт днес цените на някои букети от рози са намалени. www.edelweissbg.com Ви кани да се възползвате от големите намаленията и отстъпки по случай предстоящият празник на жената - 8 март. Всеки потребител който се регистрира в нашият магазин и поръча през www.edelweissbg.com ползва 5% отстъпка. С уважение: Екипът на www.edelweissbg.com orders@edelweissbg.com http://www.edelweissbg.com\nСвети Валентин - www.edelweissbg.com /27.01.2009/\nПоздрави от екипа на EdelweissBG.com! По случай наближаващия празник на влюбените - Свети Валентин направихме някои промени по сайта за доставка на цветя и букети - сменихме дизайна, за да Ви е приятно докато сърфирате и пазарувате, добавихме нова категория "Подаръци", като в най-скоро ще я разработим и ще добавим още стоки. В категорията се намират 8 нови продукта. Относно наближаващия празник и начина на поръчки и работа за 14.02 можете да прочетете повече тук. Тази година празника на влюбените е в ден събота, затова ви молим да направите вашите поръчки навреме.\nНово приложение към EdelweissBG.com - вашият сайт за поръчка на букети /12.12.2008/\nОт скоро функционира новото приложение на EdelweissBG, а именно http://blog.edelweissbg.com, където ще намерите актуална информация за нашия сайт, новини и някои интересни факти около цветята и букетите :)\nКъсмети с вашето кафе? /24.11.2008/\nРазработихме и пуснахме страница с късмети за да си ги теглите всеки ден, когато си пийвате вашето кафе :) Можете да ги посетите и да си изтеглите късметче тук: http://lucky.edelweissbg.com Или на форума http://forum.edelweissbg.com (горе вдясно)\nВашето мнение :) /19.10.2008/\nЗдравейте на всички посетители, потребители и клиенти :)\nТъй като вашето мнение е много важно и ценно за нас и бихме искали да знаем как са били изпълнени вашите поръчки, какво бихте ни препоръчали да променим, подобрим или доразработим. Интересува ни също тези от вас, които не са ни оставили никакви коментари или мнения да изразят своята позиция и без колебание да го направят чрез формата ТУК. Моля добавете и номера на вашата поръчка, ако сте поръчвали от нас за да е всичко реално и точно.\nВашето мнение или позиция ще останат напълно анонимни и ще бъдат използвани единствено от нас с цел подобряване и усъвършенстване на услугите ни. За да оставите своето мнение не е нужна регистрация. Достатъчно е да използвате формата по-горе.\nДобавени нови продукти /29.09.2008/\n2 нови букета и 1 нова кошница с плодове добавени в електронния магазин EdelweissBG.com За повече инфо проверете категориите "Букети" и "Кошници с Плодове"\n5% Отстъпка за поръчка на цветя! /29.07.2008/\nНапомняме Ви, Че всеки регистриран потребител, ползва 5% отстъпка за всяка следваща поръчка след първата. Редовните клиенти, които правят поръчки често ползват по-голям процент отстъпки. Ето още една причина да пазарувате от нас! Можете да проверите процента отстъпка, който ползвате като влезете във вашия профил с името и паролата си и на началната страница на профила ви е изписан процента отстъпка, който в момента е активен за Вас. Ако имате някакви въпроси, предложения или притеснения не се колебайте да се свържете с нас.\nВече можете да видите как ние в EdelweissBG си вършим работата и се отнасяме към вашите поръчки. Направихме страница с видео на изработените продукти, където можете да видите как точно се изработват букетите и аранжировките и да сте сигурни, че получавате наистина това за което плащате. Видео клипчетата можете да гледате или да изтеглите от ТУК Видеото е с високо качество, а също можете да изтеглите оригиналния видео файл, който е с перфектно качество.\nЗапазване на старите цени на доставка /07.07.2008/\nСлед оптимизиране на пратките и зоните за доставки съвместно с фирмата доставчик, запазваме цените на доставки за цялата страна такива каквито бяха преди. EdelweissBG все още предлага най-конкурентните цени на цветя, букети, подаръци и съответно на техните доставки. Всеки, който желае да прати поръчка до населено място, което не вижда на страницата Доставки, може да пише на support@edelweissbg.com за да бъде добавено желаното населено място. От днес 07.07.2008 имаме въведени 163 населени места на страницата Доставки до които доставяме, благодарение на фирмата доставчик и на клиентите, които са заявили своите желания за добавяне на населено място :) Не се колебайте да се свържете с нас, ние с удоволствие ще отговорим на всяко ваше запитване.\nРегистрация За контакти Условия за ползване Карта на сайта


Илон Мъск – Марсианецът – Труд\nИлон Мъск – Марсианецът\n28.10.2016 • 09:59\nБрутално богатият иноватор и предприемач Илон Мъск разгърна още повече своя епически план за колонизиране на Марс и циментира позицията си на най-значимия бизнес визионер на 2016 г. и една от най-интригуващите човешки фигури на планетата. Ако неговите идеи се осъществят скоро, това изречение би завършвало така: “една от най-интригуващите човешки фигури на тази планета”.\nКато създател и директор на американската компания SpaceX Илон Мъск говори пред медии, общественици и инвеститори и предложи още повече подробности за мисията си за колонизиране на Марс. Той използва и интернет “Редит”, за да отговори на стремително трупащите се въпроси на хора от всички кътчета на глобуса, който става все по-тесен за амбициите на Мъск и неговия екип от космически приключенци. Поредицата от питания е продължение на направените от него съобщения за грандиозните планове на Международния конгрес по астронавтика в Гуадалахара, Мексико. Мъск съобщи, че възнамерява да изпрати един милион души на Марс през следващите 40-100 години. Той предвижда 1000 пилотирани космически кораба да летят до Марс и направи попкултурно сравнение с методите на космически пътешествия в научнофантастичния сериал “Бойна звезда Галактика”. Милиардерът обясни че непилотиран кораб с нужното оборудване ще бъде изпратен на Марс, за да се построят съоръжения, които да произведат нужното за връщането на Земята гориво. Миналия месец той отбеляза, че SpaceX вече работи над оборудването за проекта. А първите хора на Марс той планира да изпрати до 6 години.\nРоденият в Претория канадско-американски милиардер, инженер, изобретател, инвеститор и магнат Илон Рийв Мъск продължава да вдъхновява и озадачава световните медии, експерти и обикновени хора.\nПаралелно със своята свръхамбициозна частна космическа програма SpacеX той развива най-успешните електрически автомобили на Tesla Motors и движи огромната компания за соларна енергия SolarCity. Преди дни той обяви, че колите на Tesla вече имат капацитета да бъдат напълно автономни и сами да притежават шофьорски решения. Първите тестове на самоуправляващите се автомобили по американските пътища минават успешно.\nВ популярната култура 45-годишният Илон Мъск е описван като версия на комиксовия супергерой Тони Старк от “Железния човек” в истинския живот – харизматичен бизнесмен, гениален инженер и дизайнер, който гледа няколко десетилетия напред в бъдещето.\nМъск е предприемач от нова порода, повелител на високите технологии, комуникационен маестро, отворен към публиката, алтруистичен магнат с непреклонна решителност да композира нови хоризонти пред човешкия вид.\nИлон Мъск е роден в Претория, Република Южна Африка. Неговата майка Мей е модел от канадско-английски произход, а баща му Ерол е електронен инженер. Още като тийнейджър той развива своя талант да прави софтуер. През 1995 г. създава компанията Zip2Corporation, която се занимава със софтуер за медийния пазар, и сключва договори с гиганти като “Ню Йорк таймс”. Първата корпоративна рожба на Мъск е продадена през 1999 г. за 307 милиона долара.\nПрез 1997 г. Илон Мъск става един от основателите на PayPal – компания за виртуално плащане, станала популярна като “банката на интернет”. Мъск е акционерът с най-голям дял в нея, преди eBay да я купи за 1,5 милиарда долара.\n“Ако се върнем няколкостотин години назад, това, което в днешно време приемаме за даденост, би било чиста магия – да можем да разговаряме с хора на далечни разстояния, да летим и да имаме достъп до огромни количества информация като някакви оракули”, разказа в едно интервю Илон Мъск.\nОпасява се от изкуствен интелект извън контрол\nМъск е сред критиците на перспективата за създаването на изкуствен интелект. “Изграждането на изкуствен интелект е като призоваването на демон. Ние си мислим, че съзнанието, което ще създадем и което ще има безгранични възможности, включително и да ни унищожи, ще остане под наш контрол. Опасявам се, че нещата няма да станат така, както ни се иска”, предупреждава Мъск.\nПрав е за опасността от изкуствен интелект\nКакто Илон Мъск и Стивън Хокинг, аз също се числя в лагера на хората, които са притеснени от перспективата да се създаде изкуствен интелект със свръхчовешки възможности. В началото тези машини ще свършат страшно полезна работа и тази възможност трябва да се преследва, но с уговорката, че ни е нужен контрол. Мъск е прав, че до няколко десетилетия от създаването на изкуствен интелект той може да стане прекалено могъщ и да създаде проблеми, за които няма да сме подготвени.\nБил Гейтс, предприемач, автор и филантроп\nИлон е добър, но нашата космическа програма също заслужава внимание и може да надскочи неговата\nУважавам и харесвам много Илон Мъск. В миналото той е критикувал нашата космическа програма, която също заслужава внимание. Нашият кораб все пак се приземи по-успешно от техния. Нашите машини са оформени като самолет и ние се надяваме, че това ще се окаже предимство пред SpaceX.\nРичард Брансън, бизнес магнат, инвеститор, филантроп\nТой е като футуристичен супергерой\nМного се радвам, че имам възможността да бъда приятел с Илон Мъск. Той е един от хората, които ще изведат човешкия вид към бъдещето на космическите програми и алтернативните източници на енергия. Ако той успее в свръхамбициозните си начинания, може да навлезем в нова епоха на мир и просперитет, в която няма да зависим от тоталитарни и теократични режими, богати на петрол. Мъск е истински иноватор от ново поколение.\nСам Харис, философ\nБравос, купих биографичната книга за него и съм много впечатлен, още я чета


Царевицата e с най-висока доходност за фермерите | Растениевъдство | Български Фермер\nВ последните години царевицата е най-успешната култура в Северна България, коментира Радка Иванова\nКои са най-важните фактори, които предопределят успешното производство на зърнената култура\nЗа последните години царевицата се определя като най-печелившата култура в българското земеделие. На какво се дължи това? На по-високодобивните хибриди, които се отглеждат, на сравнително добрите изкупни цени, на съчетанието им или и на още няколко фактори добавени към тях, които предопределят успешното производство.\nНяма съмнение, че климатичните условия през последните 3-4 години като цяло са благоприятни за отглеждане на царевица, да не кажем на места и отлични. И това се дължи преди всичко на сериозните количествата валежи, които падат в началните фази на развитие на културата и които гарантират не само един добър старт на културата, но и по-нататъшно й правилно развитие, както и залагане на добър добив.\nКогато сравняваме слънчогледа и царевицата, на пръв поглед нещата изглеждат на кантар, коментира Радка Иванова, земеделски производител от Плевенско, която със съпруга си Христо стопанисват 7 хил. декара в землището на с. Рибен. От една страна при слънчогледа един добив около 200-230 кг на декар е лесно постижим, ако няма сериозни сътресения. В същото време в една сушава година, добивите при царевицата може да се понижат драстично. Но когато се получат високи добиви, каквито средно са около 800-1000 кг, печалбите са значително по-добри. За последните десет години, три са били неблагоприятни за царевицата, но пък цените тогава са били по-високи и това компенсира по-ниските добиви. Като цяло обаче царевицата е най-печелившата културата, поне за производителите от Северозападна и Северна България.\nБезспорно царевицата е култура, която се нуждае от значителни количества дъждове както и добра влагозапасеност и то в повечето от фазите й на развитие, за да се гарантират едни добри добиви. За съжаление, производителите не могат да повлияят на този важен фактор, освен ако не поливат. Но пък има други фактори, които също имат значение за формиране на добива, и на които може да се въздейства.\nНа първо място е борбата с плевелите, категорични са специалистите. От изключително значение е царевичният посев да се опази от заплевеляване. Плевелите, които са сериозен конкурент на културното растение, може да доведат до редуциране на добива. Освен това хербицидните третирания не бива да са повече от едно, максимум две. Всяко едно третиране съответно води до стрес на царевицата. Ето защо и преценката за избора на хербицид, трябва да е много добре обоснована, и той да е използван в препоръчаната доза и в точния момент на приложение.\nВторият компонент за високия добив е балансираното торене. То трябва да е съобразено с хибрида, състоянието на полето, както и добивът, който се планира. Разбира се, листното торене, което често се определя като екстра, не бива да се подценява. То има важна роля при стресови климатични условия, както и при задържане на развитието, вследствие на хербициден ефект и др. И все пак минералното торене си остава основното и което провокира развитието на потенциала на хибридите. Но за тях малко по-късно.\nДа се върнем на подготовката на полетата. Тук може да представим различни гледни точки и, предполага се, всеки производител си е намерил най-подходящата технология, която стриктно прилага. Засега обаче в страната повечето фермери залагат на обработките.\nЗа мен правилната подготовка започва още от есента, включва се в разговора и Христо Иванов. В нашето стопанство задължително изораваме дълбоко, с което се обръща почвеният слой. Стигнали съм до извода, че при нас царевицата иска засяване в много добре обработена почва. Не съм привърженик на сеитба само с дисковане, или в недобре обработена почва, както и на директните сеитби. Може и в някои райони на страната такива технологии да дават по-добри резултати, но при нас не. Една добра обработка наесен осигурява по-добра влагозапасеност, също улеснява обработките напролет, както и самата сеитба. За мен да се сее царевица в неподготвена почва е несериозно.\nА сега да се върнем на избора на хибрид, който също в голяма степен е определящ.\nСпоред специалистите дори и на площ от един декар, трябва да се изберат поне два хибрида. Понякога тези площи са в различни землища, с различна почва, със специфичен микроклимат. В последните години обаче изборът на хибриди царевица е толкова голям че понякога дори изглежда труден.\nНе мисля, че е трудно да се изберат подходящи хибриди, разяснява Радка Иванова. Всеки земеделец би трябвало да си познава както площите, така и климатичните условия в района, разбира се, макар и често променящи се. Да започнем с плодородието, ако почвата е богата, естествено е да се заложат на по-високодобивни хибриди, а също и на по-късно ФАО. Например обаче на по-слаби почви и в землища, където облаците ги заобикалят, задължително е да се сеят по-ранни, не повече от 380 по ФАО хибриди. На тези места късни хибриди не стават. От позицията си на фермер наистина смятам, че е необходима добра преценка, която да е според конкретното поле и условията там.\nНапример в района на Плевен в последните 4 години пролетта е хладна, с много дъжд, често със значителни количества. Понякога дори се наблюдава задържане в развитието на царевицата вследствие на прекалената влага. Впоследствие обаче заради внесените торове се получава много бързо развитие на растенията. Производители споделят, че ако около 10 юли в района им има валежи, то се гарантира добив от минимум 800 кг/дка.\nНа места, където засушаването настъпва по-рано, е препоръчително да се засяват по-ранни хибриди, тъй като те вече са преминали критичните фази 6-8-и лист. Още повече че селекцията вече е много изравнена, и няма голяма разлика в добивите при хибридите от различните групи на раннозрелост.\nГенетиката при царевицата в последните години е изключително насочена към т. нар. адаптивни хибриди. Те са по-устойчиви на неблагоприятни климатични условия - продължителни засушавания, силно слънчево греене, бури, градушки и т.н.\nДоколко работещи са наистина те в практиката, питаме Радка Иванова, но вече като представителна на KWS Семена България, чиято нова генетика е ориентирана към хибриди, които да се справят именно с такива сериозни климатични предизвикателства.\nНовата ни генетика, както и на другите семенарски фирми, наистина е насочена към това царевицата да се справи с най-сериозния проблем, а именно засушаването. За целта например в KWS е разработена линията Clima Control 3. Хибридите, които се включени в нея, са селекционирани да се справят с различните климатични проблеми. Да, в много екстремни условия и тези растения страдат, но виждаме как някак по-лесно ги преодоляват и се възстановяват от различните стресови условия.\nДруго, което често установяваме в практиката, е как някои хибриди наистина дават отлични резултати, но само и единствено в почти перфектни условия. По мои наблюдения европейската селекция се справя много по-добре при нашите климатични условия.\nЯсно е, че изборът на хибрид често е решаващ за по-високия добив. Затова и към тази задача трябва да се подхожда внимателно и отговорно.\nА дали има опасност да се увеличат площите с царевица прекалено? Едва ли това ще стане, коментират експерти. Земеделците, които подхождат сериозно към производството, се стремят да имат добър сеитбооборот, доколкото това е възможно предвид ограничения брой култури, които се отглеждат в страната.