печат 16.01.2013 г. / 18:27:57\n29.01 по еретическия, †16 януари по православния календар - Поклонение на честните вериги на свети апостол Петър. Свв. мъченици Спевсип, Елевсип и Мелевсип, тяхната баба Леонила и другите с тях. Св. мъченик Данакт Четец. Св. преподобни Ромил Бдински\nАнгел извежда апостол Петър от тъмницата. Минея - Януари (фрагмент). Икона. Русия. Началото на XVII в.\nСвети апостол Петър бил хвърлен в тъмница и окован с две железни вериги по заповед на цар Ирод . През нощта, когато той спял между двама воини, ангел Господен го разбудил и като го побутнал по хълбока, го извел от тъмницата. Железните вериги паднали от ръцете на апостола, както за това се повествува в книгата “Деяния на светите апостоли” . Вестта за чудесното избавление на апостол Петър от оковите и тъмницата обиколила бързо цял Иерусалим. Няколко от вярващите взели тайно тези вериги, за да ги съхраняват, та като ги гледат, да имат пред себе си като че самия първовърховен апостол, който веднага тръгнал за проповед на словото Божие в другите страни и не се завръщал в Иерусалим. Тези вериги получили целебна сила от тялото на апостола, което било здраво обвързано с тях. Известно е, че превръзките за глава и кърпите на свети апостол Павел изцелявали болести и прогонвали нечисти духове, понеже били пропити с потта му. Подобно действие оказвали и веригите на свети Петър, защото някога плътно обхващали тялото на апостола. С дълбоко благоговение вярващите почитали тези честни вериги, въздавали им поклонение и старателно ги пазели като ценно наследство от род в род, като при това всеки път родителите обяснявали на децата, а те на своите деца, до какъв велик затворник са се докосвали тези вериги и от чие тяло са осветени. Така от ръце на ръце те преминали по наследство у светейшия Иерусалимски патриарх Ювеналий. Когато благочестивата царица Евдокия, съпруга на цар Теодосий Младши се връщала в Цариград от Иерусалим, където за времето на пребиваването си построила много църкви и украсила много свети места със своите царски средства, патриарх Ювеналий ѝ подарил, заради благочестието и любовта ѝ към светинята, немалко различни духовни съкровища, сред които и тези честни чудотворни вериги на свети апостол Петър. След завръщането си в Цариград Евдокия подарила едната верига на храма на свети апостол Петър, който се намирал във вътрешността на Великия Софийски събор, а другата изпратила в Рим на дъщеря си Евдокия, която била омъжена за римския цар Валентиниан III. Благочестива като майка си, Евдокия с любов приела този скъпоценен дар и като построила на Есквилийската планина храм в чест на апостол Петър, положила там веригата, заедно с намерената в Рим друга верига на светия апостол, в която го оковал по време на мъченията Нерон. След това било установено да се извършва празник на поклонението на тези честни вериги на 16 януари, в памет и чест на свети апостол Петър и за слава на Христос, нашия Бог.\nРи́ма не оста́вль, к нам прише́л еси́,/ честны́ми вери́гами, я́же носи́л еси́, апо́столов первопресто́льне. / И́мже ве́рою покланя́ющеся, мо́лимся:/ твои́ми к Бо́гу моли́твами// да́руй нам ве́лию ми́лость.\nСтрадание на светите мъченици Спевсип, Елевсип и Мелевсип, тяхната баба Леонила и другите с тях (161-180)\nСвети Поликарп, епископ Смирненски, ученик на свети апостол и евангелист Иоан Богослов, желаел да умножи словесното стадо на вярващите в Христа и с тази цел изпратил свои ученици в различни страни, за да проповядват без страх словото Божие навсякъде. Като узнал, че в Галия има гонение срещу християните по царски указ, с който всички те били осъдени на смърт, свети Поликарп изпратил там двама Божии свещеници, Андохий и Венигн, и трети - дякона Тирс. Това били наистина добродетелни хора, предани на Бога, усърдни в подвизите, готови с любов веднага да тръгнат на благовестнически труд по суша или море и повече жадували, отколкото се страхували от смърт за Христа. Като получили нареждане от своя епископ, те се качили на кораба готови за път. Като се прощавал с тях, свети Поликарп ги напътствал със следните думи:\n- Вървете, доблестни мъже, и с Христовата Божия благодатна помощ крепко Го отстоявайте. Чрез светото изповедание на пресвятото име на Христа ще намерите много сподвижници и като се радвате заедно с тях за победата, ще достигнете славата и вечните почести. Нека се умножат обилните плодове на вашите трудове и се възвеличи радостта в райските жилища на праведниците при вида на вашите свети постижения!\nНапътствани с тези и много други благословения на свети Поликарп, те се качили на кораба и по особено Божие указание, скоро пристигнали до Марсилските брегове. Като слезли на брега, те веднага тръгнали на път и ангел Божий вървял пред тях. Като стигнали до един град, наречен Едуя, по Божие за тях промишление срещнали сенатора Фавст, най-благороден човек, който с чест и любов им оказал гостоприемство. Когато узнал, че гостите са презвитери, той усърдно започнал да ги моли да приведат към Христа чрез свето Кръщение семейството, роднините и познатите му. Самият той вече бил християнин, но таен, заради гонението срещу християните. Той довел при тях и сина си, юношата Симфориан. Впоследствие този юноша, научен от светиите, а най-вече по Божие предопределение, пострадал за Христа, когато това изискали обстоятелствата. Като представил юношата на свещениците, Фавст умолявал свети Венигн да го кръсти, а свети Андохий да стане негов възприемник. Божиите служители изпълнили благочестивото желание на бащата.\nПосле, като си спомнил за сестра си и нейните внуци, Фавст казал:\n- Аз имам родна сестра, Леонила, която живее в един от лингонийските градове. Тя има трима внуци - деца на сина ѝ, близнаци по рождение. Те, макар да са получили прекрасно образование, но следвайки примера на отците, си остават в езичество и се покланят на идоли. Баба им пък, моята сестра, би желала да ги направи Христови воини и да ги посвети в служение на Христа Бога. Умолявам ви, свещеници Божии, помогнете ѝ и доведете докрай започнатото дело: просветете целия този благороден дом.\nКато чули това, светиите решили да се разделят за проповед: Андохий се отправил заедно с Тирс в Августодон, където, след като обърнал мнозина в християнската вяра, починал с мъченическа смърт. Фавст отправил свети Венигн в лингонийския град при сестра си.\nЛеонила, сестрата на Фавст, срещнала свети Венигн като манна от небето - с голяма радост. Внуците ѝ в този ден били в града, наречен Пасмасия, за принасяне на нечисти жертви на идола на богинята Немезида, при което при връщането си у дома донесли на баба си остатъци от жертвеното месо. Но тя, като се гнусяла от скверните езически жертви, изхвърлила това месо на кучетата, а към внуците си се обърнала, в присъствието на презвитера Венигн, със следните думи:\n- Обични мои внуци! Познайте нашия Господ Иисус Христос, Истинския и Живия Бог, Комуто въздават дължимото поклонение ангелите и всички твари, Който със Словото Си сътвори целия свят, простря с повелението Си небесната висина, разпростря ширината на земята, събра морските бездни и ги огради с пясък, украси небето със звезди, утвърди на него две големи светила - за да освещават с лъчите си всичко сътворено от Него, насели водата с риби, облече земята с дървета и трева и създаде на нея, според волята Си, всякакви животни. После Той благоволи да създаде по Свой образ и подобие човека и го украси с особен дар на премъдрост, знание и разум, за да търси усърдно Господа - Владика на всички твари, и да не показва непочтение към Него чрез пренебрежение на познанието за Него, за да познава доброто и да се научи да го различава от злото, и не само да не въздава почитание на безчувствените идоли, измислени от дявола за прелъстяване на хората, но и да ги отхвърля като нечисти и да избягва всякакво общение с тях, тъй като тези идоли са се появили в света поради коварството на дявола, който още в рая прелъстил първия човек. Най-обични мои внуци! Оставете всички нечисти идоли и твърдо повярвайте в Твореца на всичко - нашия Господ Иисус Христос. Ето, по Божия благодат, при вас е изпратен от далечна страна този свят мъж, когото виждате пред себе си. Послушайте го, понеже чрез неговата уста Сам Бог ви възвещава Своите заповеди и поучете се от него на това, което може да съдейства за вашето спасение.\nКогато блажената Леонила, заедно със свети Венигн, увещавала така своите внуци, Божията благодат незримо проникнала в сърцата им. С удивление слушали юношите думите на своята баба, като се гледали един друг и размишлявали, а след това всички в един глас извикали:\n- Защо мълча досега пред нас за такова важно нещо? Защо толкова дълго време скриваше от нас пътя на истината и лъчезарната светлина?\nКато вдигнала нагоре поглед и издигнала ръце към небето, Леонила благодарила на Бога за това, че внуците ѝ започват да познават истината и с любов им казала:\n- Моят син, вашият баща, който сега отиде в преизподнята, не се отличаваше нито с ум, нито с мъдрост, толкова беше ожесточен със сърцето си и потопен в мрака на нечестието, че не само не искаше да вярва в Христа Бога, но дори не искаше да произнася святото Му име. Каква полза можеше да принесе словото Божие на този, чието сърце изцяло беше обхванато от злобата на неверието. Ослепен от идолопоклонството, той и не можеше да вижда светлината на правдата. Само заради него аз мълчах досега и не ви говорех за това, което ще послужи за ваша полза: боях се, че с пагубното си влияние завинаги ще ви отклони от правия път. Но тъй като по Божията воля него вече го няма на света, за вас изчезнаха всички препятствия. Настана благоприятно време - отворете и обърнете към небето телесните си очи, и сърдечните, и с помощта на Божията благодат, благодатта на нашия Господ Иисус Христос, изкоренете от душите си всяка склонност към идолопоклонство, та чрез това да се изпълните с непрестанна радост.\nМного и други неща говорила блажената Леонила на юношите заедно със светия презвитер, а под влияние на речите им те си спомнили видените през нощта сънища, които предуказвали обръщането им към Христовата вяра и започнали да си ги разказват един на друг.\n- Видях - казал най-големият, Спевсип - като да съм припаднал на гърдите на нашата баба и сучех препълнените с мляко ненки, а тя ласкаво ми говореше: “Пий, Спевсип, от спасителното мляко, за да се подкрепиш и да можеш да устоиш против враговете, и да получиш славна победа.\n- Аз пък видях - казал Елевсип - някакъв мъж, седящ на небесен престол, и сияещ с неизразима слава, от блясъка на която ми притъмня на очите и ме обхвана ужас и страх. А той, като обърна към мене лъчезарното си лице, каза: “Не се бой, защото ще се удостоиш да получиш венеца на победата!”\nТретият брат, Мелевсип, разказал така съновидението си:\n- Аз видях, и сам не зная кой велик Цар, в ръцете на Когото имаше скиптър. Той ни прие и тримата във войската Си, като ни възложи воински пояси и като ни изкупи на скъпа цена от плен, предписа за нас със златни думи вечна свобода и ми каза: “Мелевсип! Назначих вас, тримата братя, да бъдете Мои приближени и да ви увенчая с вечни награди, понеже вашата баба непрестанно - и денем и нощем, Ми се моли за вашето спасение, да бъдете насочени към истинския път на живота и като се избавите от злия дух, да се сподобите да видите светлината на истината, а вместо смърт, да наследите живот.\nДивни били виденията на тримата братя, еднакво означаващи обръщането им към Бога! Под впечатление на тези видения и заради увещанията на Леонила и презвитера, братята се обърнали накрая към блажената си баба със следните думи:\n- Кажи ни какво да направим, та вашата проповед да ни приведе към спасение и да ни освободи от предишните заблуди?\nСвета Леонила и Божият презвитер се зарадвали и с благодарност към Господа в душите си, отвърнали:\n- Съблюдавайте всички Божии заповеди, твърдо вярвайте в Царя на царете - Христа Бога, отхвърлете всички идоли и всецяло се посветете на служба на своя Създател - Бога.\nСлед това светият презвитер Венигн старателно научил юношите на истините на християнската вяра, кръстил ги и окончателно ги утвърдил в Христовото изповедание. Сам той се оттеглил в един от Дивионийските градове, където за кратко време обърнал мнозина към Христа и починал мъченически.\nТримата свети братя близнаци веднага след утвърждаването си във вярата изпратили свои слуги със заповед да разрушат споменатия идол на богинята Немезида и сами унищожили дванадесет истукана, които се намирали в дома им. Из цялата Лингонийска страна веднага преминала мълвата за това, че внуците на Леонила, тези толкова знатни по произход юноши, повярвали в Христа и унищожили идолите. Народът се озлобил, а властите, съдиите и езическите жреци се вдигнали срещу тях. Събрали се началници от всички страни и започнали да разпитват светите юноши:\n- Откъде така неочаквано ви нападна безумието? Кой ви внуши да отхвърлите почитанието на боговете, на които от древни времена са служили вашите предци? Нима така леко сте готови да отхвърлите заповедта на царя и да считате за Бог разпнатия от иудеите Христос?\nКато се изпълнили с Дух Светий, юношите отвърнали:\n- О, слепи по сърце! Обзети от вечен мрак, затънали в грехове и обречени на вечни мъки и смърт! Защо, измамени от дявола, карате и нас да се покланяме на камък или на друг някакъв предмет, на който е придадено подобие на човек? Та това са изделия на човешките ръце: те са бездушни, безчувствени и нищожни, а вие ги почитате за богове поради безумието си. Нашият Господ Иисус Христос е Бог жив и по учението на нашата вяра равносъщен с другите Лица на Пресветата Троица - Отец и Свети Дух, Той е Бог от Бога, Светлина от Светлина, Сияние от Сияние и Който е бил, е и ще бъде, Творец на всичко, което е в света.\nТези думи на светите братя изпълнили езичниците с ярост, особено жреците и началниците. Един от тях, на име Кодрат, не се стърпял и ударил Спевсип и Елевсип по страните, тъй като само тези двама юноши говорели против езичниците. Мелевсип възкликнал, като видял нанасяните на братята си побои:\n- Защо не биеш и мен като братята ми? Защо ме лишаваш от това благодеяние? Ето, те вече започнаха да понасят страданията, които ние всички така желаем, а ти не ми даваш да претърпя свето страдание, като да ме считаш за невярващ в Христа и свой съмишленик? Ние всички еднакво твърдо вярваме в Христа, еднакво презираме езическото ви нечестие и се надяваме да получим от Христа еднаква награда.\n- Заради безчестието на нашите богове сега ще ви подложим на различни мъчения - казал Кодрат.\n- Колкото повече мъчения ни приготвите, толкова повече ще ни укрепите в Божията благодат.\n- Ако не им изрежете езиците от корен - казал другият началник Палмат, - те няма да престанат да безчестят нас и нашите богове.\n- Ако ни отрежете телесните езици поради своята жестокост, то ние ще прославяме Божието величие с вътрешните езици на душите си и вашата злоба никога не ще ни застави да се отречем от светата вяра в Христа.\n- Окаяни! - възкликнал Палмат и третият началник Хермоген. - Всички заедно се готвите за смъртно наказание.\n- Да умрем за Христа - отвърнал Спевсип, - ние считаме за велико щастие за себе си, понеже по такъв начин ние по-скоро ще преминем във вечния живот, където няма никаква скръб, но само непрестанна радост.\nКато видели непоколебимата твърдост на светите юноши в християнската вяра, лингонийските съдии започнали съвещание помежду си. Замисляли на какви най-страшни мъчения да ги предадат за страх на останалите и с каква люта смърт да ги умъртвят. Най-напред решили да поканят уважаваната от всички Леонила и да се опитат чрез нея да ги отклонят от християнската вяра, като отново ги обърнат в езичество.\n- Ако искаш да избавиш внуците си от мъки и да ги спасиш от смърт, върви и ги убеди отново да направят разрушените от тях богове, да им се поклонят и да им принесат прилични жертви.\nНа тези и други подобни увещания Леонила отговорила:\n- Ще отида и ще се постарая да ги убедя да се погрижат за своето спасение.\nКогато дошла при светите си внуци и узнала за твърдостта им в светата вяра, тя много се зарадвала. С любов целувала всеки един от тях, плачейки от радост и благодарейки на Христа Бога, и като Му се помолила, им казала:\n- Във вашия род не е е имало по-благороден, по-богат, по-добър и по-угоден на Бога от вас. С изповеданието на Христовата вяра вие преосвещавате целия си род и макар да сте млади, надминали сте по мъдрост всички по-възрастни от рода си. Като станахте Христови воини, вие придобихте огромно и безценно съкровище. Бъдете непреклонни и твърди в светия Христов закон, въоръжете се с вярата в Христа, не се бойте от заплахи и мъчения. Видимите царства на този свят, заедно с целия настоящ живот, са нищожни и ги очаква бърз край. Невидимото Божие царство е вечно и да го желае, да се стреми към него е свойствено на истинската мъдрост. Вие можете да го получите за кратковременни подвизи и чрез бързопреминаващи страдания да влезете във владение на вечните радости.\nС тези думи тя ги предала на Христа и като видяла, че юношите са изпълнени с Божия благодат и са твърди във вярата, се успокоила и си отишла.\nСкоро след това съдиите повикали светите юноши и ги попитали дали са съгласни да се поклонят на боговете и високо да заявят за това пред целия събран народ. Но те изповядали открито пред всички вярата си в Единия Истинен Бог и пълната си готовност да отидат заради Него на всякакви изтезания и смърт. Заедно с това те се отрекли от лъжливите и нищожни езически богове. Тогава завързали светите братя за нозете и ръцете, окачили ги на едно дърво и ги разтеглили, подобно на струни на гусла, така силно, че костите в телата им започнали да излизат от ставите. Подкрепяни от Христовата сила, те търпеливо понасяли ужасните страдания и се смеели над своите мъчители - съдии:\nСвети Мелевсип говорел така:\n- Нашият Господ и Спасител Иисус Христос е бил прикован към кръста заради нашите грехове. От това свято дърво ние получихме в помощ и защита кръстното знамение. Ние, тримата Негови раби, като висим на дърво, ставаме мъченици за Неговото име. Щастлив е плодът на дървото, което държи трима мъченици, принесени в жертва на Пресветата Троица.\nКато видели, че светите юноши не само не отслабват сред мъченията, но като че ли повече укрепват, съдиите им казали:\n- Вие няма да умрете на това дърво, както ви се иска, но ще загинете в огъня.\n- Още по-голямо ще е нашето блаженство - отговорил отново свети Мелевсип, - ако предстанем пред Бога.\nНечестивците по-силно разпалили огъня, като желаели да изгорят Христовите раби. Но колкото повече се усилвал огънят, толкова повече се явявала славата на светиите. Когато след дълго време огънят изгаснал, се оказало, че светите са живи, невредими и недокоснати от огъня. Те само се смеели над мъчителите и казвали:\n- Дадена ни е власт да преминем при Христа, нашия Бог, тогава, когато сами решим. И ние решихме още да се посмеем над вашето безумие, макар че няма да се забавим да се явим на небесния пир.\nНакрая, като видели пред себе си сонмове от свети ангели, готови да съпровождат душите им в Царството Небесно, тримата свети братя преклонили коленете си на земята и като се помолили заедно, предали на Бога светите си души. Честните им тела били погребани на разстояние две поприща от града в селището, наречено Урват, където впоследствие бил по-строен храм в тяхна чест. Там ставали чудеса и болните получавали изцеление.\nСлед смъртта на светите мъченици една жена, на име Иовила, се възпламенила от Божествена любов и ревност. Като пренебрегнала мъжа си и единствения си малолетен син, тя извикала сред невярващите езичници:\n- И аз съм Христова рабиня и непоколебимо изповядвам Христа Бога, Живия и Истинния. Нечистите и нищожни ваши идоли отхвърлям.\nВеднага я хванали, окачили я за косите и започнали да я мъчат по всевъзможни начини. А когато тя не пожелала да се отрече от Христа, независимо от всичко, я довели, заедно със света Леонила, бабата на юношите, в споменатия град Урват и там ги посекли с меч. Някой си Неон, който станал свидетел на подвизите на светиите и описал техните страдания, предал ръкописа на Турвон, а сам открито изповядал вярата си в Христа и бил бит дотогава, докато не починал мъченически, като предал душата си на Господа. И самият Турвон, подражавайки на примера на светите страдалци, преминал през мъченическа смърт към вечния живот.\nВсичко това станало в 16-ия ден на месец януари по време на царуването на Аврелий Вера (или Антонин), по-точно - когато над света царувал нашият Господ наш Иисус Христос, Комуто, заедно с Отца и Светия Дух, чест и слава сега и всякога и во веки веков. Амин.\nВ памет на светия мъченик Данакт Четец (II в.)\nСветият мъченик Данакт се родил в Илирия, в град Авлон и бил църковен четец. По време на нашествието на езичниците, той взел църковните съсъди, за да ги скрие от неверните, но бил хванат. Езичниците го принуждавали да принесе жертва на бог Дионисий. Но свети Данакт не им се подчинил и претърпял мъченическа кончина, пронизан от меч.\nЖитие на преподобния и богоносен наш отец Ромил Бдински (Видински) (1375)\nДоблестният наш отец Ромил се роди в славния град Бдин (Видин), който е край голямата река Дунав и когото някои с право наричат “град на храната” заради изобилието на земни плодове. Родителите му бяха благочестиви и богобоязливи - баща му грък, а майка му българка. Не бяха много богати, но имаха достатъчно за своите нужди и за подаяние на бедните, както добрите християни имат обичай. След като родиха това дете, го нарекоха Руско в светото Кръщение, и го възпитаваха в наставления и поучения Господни. И понеже заедно с възрастта в него се изявяваше благодатта на Светия Дух в тънки въпроси и отговори, в божествени слова и човешки беседи, родителите му го предадоха на един учител да се учи на книга. Той се покоряваше на учителя, както подобава, и надмина всички деца, които преди него бяха влезли в училището. И не само ги надмина, но и ги учеше да избягват обичайните детски игри и неразумни събирания. Затова това дете старец Руско беше за чудо не само на своите връстници и съученици, но и на самия учител поради преждевременния разум и благоговейност.\nКогато стигна във възраст, родителите не предвиждаха боголюбезното желание на неговото сърце, затова се съвещаваха помежду си да го оженят. Като му казаха своето намерение, той не само че не искаше да чуе за това, но веднага си науми да избяга от светския метеж и да прибегне към монашеския живот. И понеже родителите му се съветваха насила да го подчинят на своята воля, този вседушевен любител на нетленните вечни блага тайно от тях излезе от родния си край и стигна в Загорие, в град Търново, и се посели в манастира “Света Богородица Одигитрия”. Предстоятелят на обителта го разпита, както беше обичай, откъде е и защо е дошъл тука? Той отговори, че иска да бъде монах. Тогава предстоятелят го прие с радост, пострига косите на главата му и го преименува на Роман. От кроткия си разговор с него той като прозорливец разбра, че младият монах обладава съвършено послушание и благоговейност, затова веднага му връчи службата на църковното последование. А той добре изпълняваше службата си доста години и предстоятелят се радваше, като гледаше всеки ден хубавия ред в църквата, и добрите му навици и смирение, защото наистина преподобният беше смирен и на вид, и по обичай, и по нрав.\nКрай град Търново има една местност, именувана на местно наречие “Устие”, и един хълм в предградието, наричан още от древност “Света Гора”, където живееха много монаси, а и досега живеят. С тези подвижници тоя страдалец съжителстваше и общуваше. А любовта към ближния кой повече от него я осъществи и докрай я усвои в материални и духовни подаяния, за да се радва повече, когато дава, отколкото когато получава? А което е още по-чудно, че бидейки и в притеснение много пъти като подвижник, никога не се отнесе небрежно към любовта, царица на добродетелите, а се стараеше като истински Божий раб най-вече любовта да изпълнява във всичко. Когато усетеше, че някой от жителите на оная Гора страда от много години, или че го измъчва някакъв недъг, той ловеше риба, сваряваше я, идваше безшумно през нощта до килията на болния, окачваше съдината пред вратата и бьрзо си отиваше. Жителят на килията като излизаше сутринта и намираше окачената риба, чудеше се и си казваше: “Чия работа ще да е това?” И сам си отговаряше: “Това не е на никой друг работа, освен на чудния Добророман!”\nТака преподобният вършеше добрини с веществени неща и потреби. А какъв беше в поученията и беседите си към единонравните си, а най-вече към новоначалните, словото не може да представи всичко. Обладаваше дълбоко милосърдие, понеже беше приобщен към божественото. Не е възможно да се изрече и дарът му на умиление и много сълзи, нито беше възможно някой да се сравни с него в това отношение. Над него се изпълняваше словото на пророка: “Всяка нощ обливам леглото си, със сълзи измокрям постелката си” и още: “Сълзите ми бяха хляб за мене денем и нощем”.\nПредстоятелят се веселеше и се радваше на неговото послушание и ревност. А той се измъчваше в мислите си, понеже имаше желание да избяга от житейската мълва и да се посели на пусто и отстранено от света място, като пустиннолюбива птица. Тогава узна, че в местността Парория създал обител един Божий човек, отец Григорий Синаит, който всеки ден зовеше душите с тръбата на своето слово и с примера на своя живот и ги поднасяше на Господа. Тогава той целият беше в размисъл да замине оттук и ако беше възможно, да вземе криле, да прелети въздуха и по-скоро да се намери там - дотолкова слухът и славата за оня свети отец уязви сърцето му! Оттогава Загорието имаше само тялото му, а душата му владееше Парорийската пустиня. Защото жадуваше и търсеше там да се доближи до Бога, както жаден елен за водни извори. Но не му позволяваше любовта на предстоятеля, защото игуменът много обичаше добрия Роман и затова временно му правеше пречки. Обаче твърде много беше утвърдил в себе си мисълта за своето заминаване и не можа нищо друго да стори, а намери удобно време и откри на предстоятеля мисълта за своето заминаване. А той само като чу това, много се наскърби, защото искаше да го има при себе си неразлъчно през всичкото време на своя живот. Но размисли да не би и без неговата воля и благословение да замине, пусна го, като го благослови и се помоли за него, и го снабди достатъчно с всичко необходимо за път.\nТам имаше един престарял старец, с парализирано тяло, който гореше от ярост, поради което никой не можеше да му услужи или с нещо да го успокои. Виждайки това добрият пастир и познавайки любезното към болните служение на добрия Роман, му заповяда да прислужва на този болен старец. И тогава можеше да се види този нов Акакий, които доблестно търпи всички жестоки думи на болния старец, както Лествичникът е казал за истински покорния: “Пий всеки час чашата на поруганието и унижението като жива вода!” Но понеже старецът освен другите си болести имаше и развален стомах и не можеше да приема друга храна освен риба, какво направи онзи добър труженик? Тъй като умееше да лови риба още от детинство, нощем плетеше мрежи, а денем ловеше риба и така носеше полезна храна на оня старец. Лете риболовът беше удобен, но зимно време му беше много трудно да лови. Онова място е безмерно студено и водата от големия студ ставаше на лед, а снегът се задържаше до месец април. Тогава вирове замръзваха до край от големия студ и не му позволяваха обичайния риболов. Затова и двамата тогава биваха обзети от скръб - старецът поради лишението си от риба, а добрият служител - заради стареца, на когото прислужваше. Ето защо размисляше какво да направи и как ще може да улови риба. Преминаваше долчините, разриваше снега насам и натам, разбиваше леда с чук, и треперещ от големия мраз и тракайки със зъби, влизаше във вира, с нозе размътваше водата на дъното и караше рибата да излиза оттам заедно с размътената вода. И веднага поставяше сака и ловеше, измислил този наистина странен и чуден риболов. Така той полагаше душата за ближния си!\nНо и още по-жесток подвиг на послушанието и търпението извърши този труженик и послушник на Христовите заповеди... По едно време парализираният старец му заповяда да отиде и да улови риба. Но му заповяда само определено време да употреби за риболов и бързо да се върне. Обаче добрият ловец намери богат риболов и продължи повече време от разрешеното. Като си дойде, старецът не го прие радостно, макар и да беше донесъл много риба, както никога преди, ами го отрупа с много обиди и укори, като знаеше неговото търпеливо и съкрушено настроение. Рибата внесе в килията, а ловеца остави вън през цялата нощ. Тогава падна много сняг и покри страдалеца, та не беше възможно и да се види под снега. Сутринта разринаха и го намериха под снега полумъртъв... Всичко това разказахме, за да стане ясно на незнаещите какво желание имаше той още от начало към всеки вид добродетел, а най-вече да се намира в послушание на свети и божествени мъже, “без което никой от страстните няма да види Господа”. Но и великият Григорий Богослов писа да не се нарушава законът на послушанието, защото той държи всичко небесно и всичко земно. Затова и този преподобен, който добре знаеше каква е ползата от послушанието, се стараеше като съвършен в Бога да бъде истински причастник в благата, които се раждат от покорността.\nИ понеже оня немощен старец отиде при Господа, като върна на земята нейната пръст, а преди него - и великият светилник и общ пастир на тамошните подвижници, Григорий Синаит, тогава можеше да се види как Добророман плаче и ридае денонощно, понеже не можеше да търпи самовластно да постъпва така или иначе. Тъй като много беше загрижен за това, с цялата си душа потърси друг старец и намери един, който безмълвстваше далеч от обителта и на когото Иларион, спътникът му от Търново, се беше покорил още от начало. На него и той преклони глава, подчиняваше му се и му служеше от все душа както и на предишния. Но старецът беше безутешен, защото тогава по ония места имаше голям глад, така че в килията на стареца не се намираше нищо друго освен малко ръж, която варяха с вода и приемаха вместо всякаква друга храна. А и жестоки разбойници, които местните жители наричаха “хусари”, слагаха върху коремите на монасите нажежени железа и изземваха от тях оскъдните блага, каквито имаха, и си отиваха, като оставяха Божиите раби лишени и от тези крайно необходими потреби. Затова Добророман и Иларион взеха стареца, оставиха Парория и пак се завърнаха в Загорието, като се заселиха на един ден път от град Търново на мястото, наречено Мокри. Но там преподобният, който от всички беше наричан Добророман заради изключително добродетелния му живот, а най-вече заради смирението и любовта му, не знам как - дали по Божие внушение за по-голяма полза, или по бесовска завист - отпадна от послушанието на стареца и се засели някъде далеч в планинската пустиня. Обаче не подобава така просто и прибързано да укорим преподобния заради това негово отпадане, защото старецът имаше Иларион, който служеше и затова случката не беше много трагична.\nНо подир известно време старецът, като много стар и изнемощял, излезе от този живот и отиде при Бога, Когото обичаше и желаеше, както казва апостол Павел: “Желая да се освободя и да бъда с Христа”. Това като узна този плачлив мъж, прибави сълзи към сълзите и стенания към стенанията. Уязвена от жилото на покаянието, душата му бе съкрушена и умилена. Прочее той стана, скоро стигна при гроба на стареца си, падна по лице върху гроба и с риданията си огласяваше въздуха наоколо, оплаквайки немощта на своето малодушие. И ако отец Иларион не бе го усмирил с утешителни думи и не бе го вдигнал оттам, и той би пострадал също така, както оня лъв върху гроба на преподобния Герасим. Като се съвзе поради голямата утеха на отец Иларион, веднага падна пред неговите нозе, като му говореше с много сълзи така: “Понеже престъпих заповедта и се отлъчих от съжителството на светия старец, отсега нататък на тебе ще се покорявам в Господа, както на него преди!” Но тъй като Иларион го познаваше за по-добър от себе си в добродетелите, не желаеше да го приеме. А смиреният Роман продължаваше така да му говори: “Няма да стана от земята, докато не приемеш да ти се покорявам в Господа!” Виждайки неговото голямо умиление, а заедно с това познавайки и неговото голямо смирение в Бога, прие го. И оттогава можеше да се види тоя велик постник в чина на новоначалните и във всяка служба като някакъв новопостриган юноша.\nПо това време узнаха, че Парорийската пустиня добре си съществува, тъй като българският цар Иван Александър с голям гняв е запретил на разбойниците и убийците да досаждат на Божиите раби и молитвеници за всички християни. Затова оставиха Загорието и пак се завърнаха в Парория, във въжделената своя пустиня и отшелничество. Защото онова място беше такова, че самият му вид можете да предизвика умиление в добродетелните и боголюбиви души. Понеже местността на нашето пребиваване обикновено възвисява ума ни към боговидение, както например Илиевият Кармил, Иоановата пустиня, Иисусовата планина, в която Той имаше навика да се отстранява и всред мълчанието да пребъдва сьс Своя Отец. Скоро стигнаха в Парория, построиха си килия близко до обителта на великия Григорий Синаит и там се поселиха. Тогава и аз, окаяният, дойдох от Цариград и като разбрах тяхното изключително добродетелно житие, преклоних глава и се покорих в послушание на отец Иларион, на когото и преподобният се повинуваше. И понеже наближи великата Четиридесетница, вечерта в неделя, която се нарича Сиропустна, както е обичай на единомислените да се събират и заедно да вечерят, а после по желание се уединяват отделно един от друг, така направихме и ние и приготвихме някаква гозбица за утешение на тялото. След като бяхме сътрапезници на стареца, получихме заповед от него отделно и уединено всеки от нас да прекара първата седмица в килията си, а идващата събота на свети Теодор пак да се съберем при стареца и заедно с него да обядваме. И всичко стана така, както ни заповяда нашият наставник отец Иларион. В събота седяхме на трапезата и обядвахме, а на мене старецът заповяда да предлагам от каквото стане нужда. Добрият Роман не вкусваше никаква храна, а седеше като възхитен в изстъпление и умът му беше някъде вън от него в съзерцание. И така внезапно стана от трапезата и цял разтърсен от плач отиде в килията си, защото дълго не го оставяше благодатта на изстъплението. След като изтече много време, старецът ми заповяда да изляза да го потърся; аз застанах до килията му и го слушах как плаче и ридае, както когато жена погребе мъжа си или единородния си син. Мене ме досрамя да похлопам, а получил полза от такава богодарувана благодат, върнах се при стареца, изпълнен от почуда. Като ме видя ужасен, попита ме за причнната на ужаса и аз отговорих: “Отче, ние вкусихме телесна храна, а той духовна!” Старецът се учуди, помълча малко п пак ме изпрати да го повикам, като каза: “Нека се възвеселим заедно!” Аз станах и скоро дойдох при килията му според заповедта на стареца и застанах вън да слушам, и слушах риданията и воплите му по-големи от първите. Похлопах на вратата по заповедта на стареца, Роман излезе цял обожествен, със светнало лице, а бузите му мокри от теченето на многото сълзи. Доброплачливият Роман беше придобил някога отчасти благодатта на сълзите, но за многото му подвизи и за съвършеното му послушание, а и за продължителния пост на оная седмица дойде му сега това богато благодатно дарование на Светия Дух. И му беше подарен извор на сълзи. Като отри лицето си с ръка, отидохме при стареца, седнахме на трапезата и аз със стареца се докосвахме до предложените храни, за да подкрепим малко естеството си подир изминалата неделя на безутешно пребивание, но той съвсем никак. Защото беше преситен не с хляб, а от дара на сълзите и благодатта. Помоли стареца тогава да си направи килия на едно поприще от нас близо до реката, за да лови риба и да носи на стареца, който също страдаше от стомах, както и горепоменатият.\nПрекарвайкив такива подвизи този доброплачлив подвижник и наслаждавайки се с цяла душа на пустинното уединение, както желаеше, прибави подвиг към подвизите си и придоби сълзи към сълзите си. Само един Бог знае какъв извор от сълзи изля този богоумиленик, като сам беседваше със Самия Бог, без никой да го смущава. Защото безмълвието ражда плача, както са ни научили божествените отци, и особено великият монашески вития Иоан Лествичник, който е казал, че плачът обновява кръщението и прави безгрешен кръстения. Какво имаше и да се говори за благодатта, с която Роман се сподоби от постоянно проливаните сълзи и от духовното утешение?! Нашият ум недоумява, нито пък езикът ни може да прибави към нашата повест неявеното и неизвестното, но опитните подвижници познават казаното от своя собствен опит, макар и ние да не смогваме да го представим с нашето слово. Делото му беше изрядно и богоугодно: ловеше риба и носеше на своя отец по Бога като немощен и разслабен, а сам си ядеше обичайната постна храна. Както мирно си прекарвахме там времето, скопелският кефалия с писмо ни съобщи, че мюсюлманите щели да дойдат там на лов за дивеч: “Затова едно от двете трябва да направите: или да влезете в кулата и да съжителствате с тамошните монаси, или да напуснете онова място. Това ви съветвам, понеже мисля за вашето спасение и вашата полза.” Невъзможно е да се изрази с каква болка ни изпълни това съобщение и колко сълзи изтекоха от нашите очи, когато трябваше да напуснем нашата любима пустиня! Понеже не ни беше възможно да съжителстваме с монасите в кулата, тъй като имахме навика да живеем уединено, както знаят това опитните, тогава, без да щем, напуснахме Парория и се завърнахме в Загорието, намерихме нашите първи килии в Мокри и се поселихме в тях. Отец Иларион и аз с него на едно място, а богоумиленият преподобен Роман се настани на друго място, за да може без пречки да върши делото на плача, както казва божественият Иоан Лествичник, че уединението е родителка на плача със слово и божествен разум.”И колкото пъти ходих при него поради някаква нужда и по заповед на стареца, чувах го да стои вън от килията си, да ридае и плаче, както погребалите своите мъртъвци.\nНо пак напомняше за Парория, понеже беше истински пустиннолюбец, който по всякакъв начин се отърсваше от житейската мълва. Малко време прекара с нас и пак остави Загорието и бързо стигна в Парория, като счете за нищо страха от мюсюлманите, защото заради оная пустиня пренебрегна телесните беди, както правеха мъчениците заради блаженството в небесата. Като стигна там и като навлезе навътре в планинската пустиня, си построи колиба, в която и се сподоби с великия ангелски образ (велика схима) и се преименува Ромил. В оная пустиня прекара пет години далеч от всякакво човешко общение, макар понякога против волята си да отиваше по необходимост в манастира на преподобния отец Синаит. И кой е способен да разкаже за потоците сълзи на неговите очи, както и за неговите борби и ужаси, които Божият раб получаваше от враждебните демони, както сам той ни разправяше, когато толкова време е прекарвал в усамотение, молейки се на Единия Бог денем и нощем? И казваше блаженият, че без Божията помощ никой от носещите тяло не може да се бори с демоните и да ги победи. И рече: “В началото, когато навлязох във вътрешната планинска пустиня, демоните ми правеха много привидения и страшилища, понеже искаха да ме уплашат и да ме прогонят оттам: някога показваха светила, някога гръмове и мълнии, някога голям шум като от движението на кораби, някога пък гласове и възклицания, подобни на нападенията при война. Но дори и стръмнините, и върховете на планините издаваха двойни гласове, та ми се струваше, че и самите дървета изпущаха гласове. Но аз се съпротивлявах в името на Господа Иисуса и смятах техните устрашавания за детски играчки. И въпреки всичко това, се молех там да завърша живота си.”\nКато завършихме килията, влязохме в нея и започнахме нашите редовни духовни занимания. Но веднага ни обзе смут, защото, както пчелите имат обичай да летят по злачните и росни поля, за да събират мед, така и монасите на Света Гора бозаеха божествените и действени слова, които излизаха от устата му. И както магнитът привлича към себе си желязото, така и неговата сладка беседа - душите на неговите посетители. Затова в резултат се получаваше голяма печалба и полза за учещите се от него, защото, ако някой имаше в душата си някаква страст, веднага се изцеряваше, след като се насладеше на един разговор с него. Виждах скръбни някой от посетителите, или жестоки, или сухи, страдащи от човеци или демони, но поради сладостта на неговото радващо поучение всички се връщаха у дома си със светло лице и весела душа. Заслужава си да присъединим към тази наша повест и част от неговото поучение за полза на читателите.\n“Братя и отци, нека запазим съвестта си чиста към нашия ближен и сърцето чисто от скверни помисли, които обикновено оскверняват горката ни душа! Но ние не можем да придобием това, ако не благоустроим тричастността на душата според богосъздаденото естество: гняв, желание и помисъл. Премъдрият и преблаг Господ това положи за ограда и пазител на човешката душа, та човекът, като се държи за тях и по естество, и по воля Божия, да премине живота си смирено и безстрастно, както нашите свети отци ни проповядваха за наше поучение и още повече за нашата дейност: гневът ти да бъде насочен само срещу змията, сиреч дявола, заради когото си отпаднал; всичкото ти желание да се устреми само към Бога и към нищо друго от видимите изкушения; помисълът ти да началства над всичко и по-лошото да не отвлича по-доброто! Когато въоръжим гнева си против духовните врагове, сиреч против демоните, страстите и противниците на нашето душевно спасение, тогава и естественото ще задържим, и Бога ще можем да обичаме от все душа, и ближния си като себе си, както ни учат свещените Евангелия. Но ние се гневим на нашите братя, когато свойството на нашия разум се вдигне против естеството, и когато ни завладее някакво земно желание - сластолюбие, славолюбие, сребролюбие, отдето ще дойдат яростта и гневът, злопаметството и клеветата, препирнята и завистта към ближния и в края на завистта - убийството. Когато пък сдържаме желанието си според естеството, както ни е дадено от Бога, тогава желаем вечните блага, които “око не е виждало, ухо не е чувало и... на ум не е идвало” на страстния и плътски човек, които Бог е приготвил за ония, които Го обичат, и заради които със сладост търпим всеки телесен и душевен труд, като усилваме добродетелите: пост, бдение, непрестанна молитва, нестяжание, телесна чистота или просто казано - всичко вършим за спасението на душата и денонощно се трудим. Освен всичко това никакво добро не може да се извърши в нас. Премъдрият в богословието свети Максим е рекъл, че не е възможно злото да се промени без сърдечно съкрушение. А сърцето го съкрушава тричастното въздържание от сън, храна и телесен покой. Но когато същото това наше желание се надигне скотски против естеството, тогава заставаме близко до безсловесните, както казва Писанието: “И човекът, които е на почит, не разбра това, а се причисли към животните и се уподоби на тях!”\n“Ето защо оттук се явява желанието за земни и тленни неща: храна и слава, злато и сребро и родената от тях нечистота, заради които и се гневим на човеците, и злото помним непростително, и грешим непрестанно. Понеже помисълът - словесното начало в нас - е поставен да началства над всичко, ако запази дадената му от Бога благодат, човекът нарежда живота си по Негов образ и подобие, като винаги мисли доброто, пее със събран ум, моли се с безметежен дух и волево пребъдва в Господния закон ден и нощ, и за всеки човек мисли благочестиво. Ако обаче той се отклони от добрия път, какво повече трябва да говорим? Той ще се изпълни с многословие и клевета, сквернословие и гняв, хулене и всички греховни деяния. Заради този помисъл и нечувствие ще овладее човека, и без да усеща това той, ще продължава да си мисли, че шества безпогрешно.”\n“Но дръж тази тричастност според естеството, както се каза, като пазиш съвестта си цяла и здрава, която и ще ти показва доброто и злото, тя е естественият закон, даден на човека отначало, и ще те съветва доброто да държиш, а злото да отбягваш. Поради това, като словесни и самовластни, ще бъдем увенчани за добрите дела, а за злите справедливо ще бъдем осъдени. Но ако още от началото отхвърлим дяволските атаки, макар и смущавани от тях, няма да бъдем осъдени, а напротив - ще получим от Бога награда за добродетелта. Ако ли още от първото нападение приемем неговите враждебни семена, веднага идваме в съчетание с него, от съчетание в съгласие, а от последното, стигайки вече до злодеяние, ще бъдем справедливо осъдени!”\nГовореше им и това: “Когато отидете в килията на някой любим брат и намерите отворени вратите, не влизайте веднага, но първо похлопайте отвън, както е възприето, и влизайте само тогава, когато домовладиката заповяда. Като седнете, не въртете очи насам-натам и не разглеждайте какво има в килията. Но като преклоните глава и очи надолу, разговаряйте с домовладиката за каквото сте дошли. И ако видите там книги, не ги взимайте за четене в присъствието или отсъствието на хазяина. Защото това е проява на невъзпитание и е против съвестта. И никоя не отваряйте, но най-напред кажете на собственика, и ако той ви позволи, тогава отворете. И най-добре не желай да отвориш книгата, ако сам собственикът не ти каже. Ако твой приятел ти даде за пазене кесия със злато или сребро, да не се изкусиш да отвориш и да видиш какво има вътре. Това е проява на недобро възпитание. Ако ли бъде друг някакъв съсъд на някой брат, не влагай в него ръката си! Защото това е безумие и изгубване на благоговението, и е вреда за душата, от която ще дойде и да започнеш да крадеш. Ако намерите захвърлен в манастира някой съсъд на вашия ближен, или на пътя, или на пусто място, да не го задържате за вашите услуги, ами веднага го върнете на неговия собственик! Ако ли не, това ще ви се сметне като кражба в деня на съда!”\n“Брате мой възлюбени, това е апостолски път, по който ти шествуваш. И както апостолите имаха благоговение към Господа Бога Иисуса Христа, така и всеки от нас е длъжен да го има към своя духовен отец, щом веднъж сме се отрекли от своята воля, както Сам Господ ни е научил, като казал: “слязох от небето не за да върша Моята воля, а волята на Отца, който ме е пратил”. Апостолите, като се научиха от Него, нищо не Му говореха против, нито спореха, нито се доверяваха на своята воля и на своите помисли, но се покоряваха на заповедта и разума на своя Учител. Затова справедливо слушаха от Него: “Дето съм аз, там ще бъде и Моят служител”, и не ги излъга надеждата им. Затова смея да кажа, че и всеки от вас, който разумно търпи отсичането на своята воля и уязвяван от обидите и укорите на своя духовен отец, понася със смирение и самоукорение, без да прекослови и без да го осъжда в нищо, и той ще бъде увенчан заедно със светите апостоли и ще се радва с Христа в безкрайните векове.”\nИмаше един старец, който живееше малко по-ниско от нас на около едно поприще разстояние. Все още робуваше на гнева, макар и да беше усърден подвижник. Той имаше ученик много послушен за всякакво служение на стареца, но все още не можеше да търпи грубостта му, по която причина искаше да избяга от него. Но старецът всякога усещаше, когато братът е обхванат от такива мисли, вземаше го и дохождаше при нашия светец, защото той имаше сила от Бога да утвърждава и да наставлява изкушаваните от ненавистника на доброто, дявола. Той приемаше всякого поотделно и ги наставляваше, като на всекиго говореше и го съветваше с подходящи думи. На стареца казваше: “Отче и брате в Господа, не така грубо и строго трябва да се караш на брата, а към строгостта прибави малко кротост и милост!” Той слушаше и обещаваше да изпълни съвета на отеца, но побеждаван от своята природа, продължаваше да поддържа пак същата строгост и грубост. Също така и на младия говореше подходящи думи, като общ отец и предан труженик на любовта: “Да не смееш да се отделиш от стареца, за да не попаднеш на по-големи изкушения! Защото, който отпадне от послушанието, той бива отведен в измамата на врага. Но, както ми се струва, или ти в едно късо време ще умреш, или старецът. И по такъв начин ще загубиш наградата за своите трудове. Ако ли останеш дори до смъртта на стареца, то ти ще бъдеш увенчан заедно с мъчениците и ще ликуваш заедно с ангелите в радост и веселие за безкрайни векове!” И той слушаше, и си отиваше радостен, и обещаваше да остане при стареца. И о Божиите съдби! Този млад брат имаше заповед от своя старец три пъти в седмицата да ходи в манастира и да помага в хлебарницата - вторник, четвъртък и събота, а след това да се връща при него с пресен хляб. Така по този обичай той отиде и на Велика сряда вечерта, вече срещу самия Велики четвъртък, да помогне в месенето на хлебното тесто, при което старецът му беше заповядал да почака до божествената Литургия и да се причасти с божествените Тайни - преди да се завърне при него с пресния хляб. Всичко стана така, както заповяда старецът. Свърши божествената литургия, братът се причасти с пречистите Тайни, отиде в хлебарницата по обичая си да вземе хляб, но внезапно го обзе неочаквана треска, от която той умря в същия час. Отците на обителта прилично приготвиха тялото му и го предадоха на гроба.\nНо понеже се стичаха при него множество монаси, които искаха да се насладят на неговите беседи, затова се нарушаваше неговата обичайна духовна служба и умно пред Бога стоене, а душата му негодуваше и тъжеше, изпълнена с метеж и скръб. Затова ми каза веднъж: “Брате, иди под върха Атон откъм северната страна, огледай добре, потърси и намери равно място, за да отида там и да се поселя, та дано поради пустинния характер на мястото да мога да почина от мълвата на идещите при мене! Тук хората не ме оставят да почина, нито да се смиря, както виждаш сам ти.” Аз отидох, намерих добро и подходящо за постройка на килия място, където имаше и един извор. От камъка изтичаше най-сладка вода. Скоро отидохме там с някои опитни в такива работи братя, веднага свършихме по-стройката на килията, светецът влезе в нея и беседваше сам със Самия Бог, като за някое време си почина от уморителните разговори и мълва. Но хората научиха мястото на неговото новопоселение и пак идваха при него както преди според думата на Господа: “Не може се укри град, който стои навръх планина”. Планината беше висотата на добродетелите, на която възлезлите светят като светлина, за да се изпълни над тях словото, което гласи: колкото някой бяга от човешка слава, толкова самата слава го настига.\nНо малко време по-късно се случи убийството на сръбския деспот Углеш, което изпълни със страх и метеж всички монаси на Света Гора, и най-вече тези, които живееха в отшелничество и пустинно безмълвие. Затова мнозина от отшелниците на Света Гора избягаха. Също така и този светец, принуден от тях, остави своята любима пустиня в Света Гора и отиде на друго - непознато и неизвестно - място, но подходящо за пустинолюбци като него, което обикновено се нарича Авлона. Но и тук праведникът сбърка със своите съждения, защото, колкото той искаше да скрие под крина на смирението светлината на божествения си живот, толкова явно Бог го поставяше на свещник, защото беше казал: “Тъй да светне пред човеците светлината ви, та да видят добрите ви дела и да прославят Небесния ваш Отец”. Направи си малка колиба и в нея живееше, като възнасяше към Бога своите молитви и моления.Чуха това монасите, които бяха избягали от Света Гора поради страх от другородците, и разпалени от желание идваха при преподобния със своята скръб заради ползата и заради добродетелта, та дори ако би било възможно и да му съжителстват. Но това той не желаеше, затова ги наставляваше и поучаваше на добродетел и страх Божий и пак ги изпращаше да си отидат у тях си. Чуха за него и светски бележити мъже и дохождаха при блажения, търсеха неговото благословение, носеха му всичко за неговите телесни нужди - избрани плодове и хляб, и други потреби. Но светецът им казваше: “Чеда, не ни подобава да приемаме това, защото нас ни стигат тези бедни дрехи и храна зеленчук със сол!” А тях благославяше и ги наставляваше да разберат добродетелния живот, и ги изпращаше с мир по домовете им.\nКато виждаше блаженият, че и тук не може да скрие съкровището на своите добродетели, и понеже не можеше дълго да търпи това, прекара нощта в молитва, отправяше към Бога непрестанната си благодарност и говореше със сълзи: “Благодаря Ти, Господи, че пак ме спъна моят враг, който и в тази бедна пустиня не ме остави, но коварства против мене и прави да ме славят! Затова моля Ти се, Лекарю на душите и телата, избави ме от всички негови козни, и ме сподоби да попадна на особено местожителство с моите отци!” Помолил се така, за да избегне оная пустиня и да се скрие в други непроходими места, ето вижда насън видение някакво божествено, което му казва: “Остави Авлона и иди на друго място, където Бог благослови, но не в Света Гора!” Той прие съвета на това видение, остави Авлона и отиде в сръбска земя заедно с учениците си на мястото, наречено Раваница, където има обител “Възнесение Господне”, близо до която си направи колиба. След като прекара там не много време, възлезе от земните към вечните обители и предаде блажената си душа в Божиите ръце.\nА заради добродетелния му живот, за отричането от света и за другите му боголюбезни и спасителни дела Бог го прослави подир неговата смърт: гробът му издава голямо благоухание, прогонва бесове от човеците, хромите изправя, дарува зрение на слепите и просто казано - изцерява болните от всеки недъг и всяко страдание, когато прибягват с вяра към него, чрез благодатта и дръзновението, което получи от Бога, Комуто приживе посилно угоди. Така Господ прославя ония, които с все душа са Му послужили и са Го прославили.\nО, отче на отците, светилниче на постниците, наставниче на монасите, добър възпитаниче на пустинята, връх на безмълвието, велегласни тружениче на плача, зрителю на божествените тайни и извършителю на чудеса, непрестанно се моли като раб и близък Божий приятел за мира и доброто състояние на светите Божии Църкви и на християнския народ, за твоя български род и за обителта, в която лежи твоето честно тяло! Моли се и за нас, недостойните твои раби, и с благост приеми тази слаба наша похвала ти, който си достоен за ангелски похвали, та по твоите молитви да получим прощение на предишните си грехове и да наследим небесното царство заедно с всички светци в Христа Иисуса нашия Господ, Комуто подобава всяка слава, чест и поклонение с безначалния Му Отец и пресветия, благ и животворящ Негов Дух, сега и всякога и във вечни векове! Амин!\nЖитие преподобного Ромила, Санкт Петербург 1900\nСвещеномъченик Дамаскин Габровски или Свищовски (1771)\nУправителят на града ясно виждал и разбирал, че всичко това е клевета, и затова всячески се стараел да оправдае невинния. Но крясъците на разярената турска тълпа надделели и въпреки съда и законите, без да чуват заплахите и изискванията на главния старшина, те грабнали божествения Дамаскин и го повели към бесилото. Само едно средство му оставало да се избави от незаслужената смърт - да се отрече от Христа и да признае Мохамед. Но страдалецът въпреки ласките и обещанията на турците, които на три пъти му предлагали всевъзможни блага и наслаждения, ако се отрече от своята вяра и приеме техния закон, и въпреки очевидната смърт, спокойно отговарял: “Аз съм се родил християнин и християнин ще умра! Водете ме където щете!” Тогава го довели на лобното му място с вързани назад ръце.\nПредходна статия от дата 16.01.2013 г. / 18:59:28 : "16 януари 1878г. - Гурко влиза тържествено в Пловдив"\nСледваща статия от дата 15.01.2013 г. / 17:11:11 : "28.01 по еретическия, †15 януари по православния календар - Светиите Павел Тивейски, Йоан Колибар, Гавриил Лесновски, Прохор Пшински, Герасим, патриарх Александрийски"\n< 781 >


Apartments Batana - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nIvana Lenkovića 34, Сен, Сен, Хърватия, 53270 - Покажи на картата\nПовече за Apartments Batana\nУдобно разположен в Сен, Holiday Home Batana е чудесна стартова точка, от която можете да започнете да проучвате този оживен град. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nHoliday Home Batana прави всичко възможно гостите да се почувстват удобно. Затова хотелът предоставя най-добрите услуги и удобства. Този хотел предлага множество удобства, за да задоволи и най-изискания вкус.\nДизайнът на хотела е съобразен с най-високите изисквания за удобство и комфорт, осигурявани от съоръжения достъпни в някои стаи като климатик, отопление, балкон/тераса, звукоизолация, телевизор. Хотелските съоръжения като градина са идеално място за почивка след тежък и уморителен ден. Holiday Home Batana е идеално място за туристи, търсещи чар, комфорт и удобство в Сен.


Ще имат ли българите в чужбина равни права с българите в България? | Клуб 'Z'\n06.09.2019, 11:44 ч.\nпоследна редакция 06.09, 11:44 ч.\nбългари, чужбина, равни права, президент, Вени Марковски\nАз мога да имам двойно\nPermalink Submitted by Klingon Oid on Fri, 09/06/2019 - 12:07\nАз мога да имам двойно гражданство и да живея постоянно в българия.\n"българите в чужбина" не е равно на "двойно гражданство"\n... Както обикновено, логиката на Марковски е блестяща тъпанарщина, често омешана със снобария и плоски манипулацийки\nКои Българи? Тези които дядо\nPermalink Submitted by rr pp on Fri, 09/06/2019 - 16:39\nКои Българи? Тези които дядо Ви изкара "мАКЕДОНЦИ"?? , или тези нкоито Ви полатиха оброзованието и възможноста да ги плювате?\nравенство в правата следва да води и до равенство в задълженията\nPermalink Submitted by Not-Independent... on Sat, 09/07/2019 - 07:48\nПод въпрос е дали изобщо трябва да има двойно гражданство(освен за дър жави в ЕС-за което следва да се допуска). Не е ли време изселниците в Турция, например да направят своя избор-българско или турско гражданство, да не би българите-тракийските изселници от 20-те години на миналия век Турция да им позволява и турско гражданство?\nОсвен това равните права предполага и равни задължения-например за плащане на данъци. Лице с двойно гражданство, ако живее над 183 дни в чужбина не дължи да плаща данъци за доходите си в България-по закон се води за чуждестранно лице. Това следва да се промени-гражданство освен права е и задължения-вклч и данъчни. Който работи и жевее в чужбина, ако има и българско гражданство следва да си плаща десятъкът ДОД от доходите си от чужбина и на България(да не би да е много 10 процента, сравнено с подоходния данък на запад?!). Именно защото основно задължение на всеки гражданин е и да плаща данъци, тоест двойното гражданство следва да води и до двойно данъчно облагане, а не то да се избягва, както е сега ,чрез СИДДО. Двойното гражданство водеше да избягване на наборната военна служба-когато я имаше, а тъй като тенденцията е тя да се върне двойните граждани следва да служат и в армията-просто ще трябва да се върнат за няколко месеца. Равенство в правата значи и равенство в задълженията!


Двоен ръст на педофили в интернет - България Днес\nПедофилите стават все по-активни в мрежата. Службите отбелязват двоен ръст на сигналите за порнография и тормоз срещу деца в интернет. У нас броят на сигналите към Националния център за безопасен интернет е скочил двойно. Над 17 хиляди са обажданията за снимки и видеоклипове на голи деца.\n"Според нашето национално представително изследване всяко пето дете се е срещало на живо с някого, с когото се е запознало онлайн. Тази склонност на 20% от децата е твърде голям риск", казва Емануил Георгиев от центъра.


Бомбата избухна: Виж с очите си какво чудо подари Слави Трифонов на Преслава! (снимки + подробности) | БГ Новините\nHome Без категория Бомбата избухна: Виж с очите си какво чудо подари Слави Трифонов на Преслава! (снимки + подробности)\tБомбата избухна: Виж с очите си какво чудо подари Слави Трифонов на Преслава! (снимки + подробности)\nБомбата избухна: Виж с очите си какво чудо подари Слави Трифонов на Преслава! (снимки + подробности) 3.67 (73.33%) 12 votes Advertisement:\nСлави Трифонов се показа повече от щедър към новата си любов Преслава!\nАко доскоро мнозина завиждаха на Преслава за това, че има най-висок рейтинг сред чалгаджийките, то сега вече направо я мразят. А причината е шеметната й любов с най-желания ерген у нас Слави Трифонов.\nПапата на шоубизнеса, както го нарече преди време самият гуру на журналистиката Кеворк Кеворкян, има сериозна връзка с Преслава от близо два месеца. Те обаче явно са били напълно достатъчни, за да хлътне до уши по добричлийката.Advertisement:\nПреслава успя да грабне сърцето на Слави Трифонов, той откачи по нея\nДотам, че да й направи истински подарък чудо за Коледа. А именно Бентли на рекордната цена от 250 000 лева. И ултра скъпата играчка изобщо не е мираж, а самата реалност, тъй като Петя Колева вече беше засечена с нея.\nИзточници, станали свидетели на щастието на Преслава, разказаха как преди броени дни тя се появила в баровското заведение „Неро“ на столичния бул. „Витоша“. Певицата слязла от Бентлито, което шофирала сама и заедно със своя приятелка, влезли в ресторанта.\n„Приятелката й беше топ водещата на телевизия Планета. Двете се измъкнаха от автомобила, но за първи път никой от околните очевидци не гледаше Преслава. Всички се бяха опулили и само цъкаха с език пред тази чудесия. Та тя струва в пъти, колкото общата цена на всички останали „ламарини“ по „Витошка“, коментират запознати.\nЕто го и звярът, който Дългия подари на любимата си за празниците. Изръси се повече от яко\nКакво по-голямо доказателство от това, че връзката на Слави Трифонов и Преслава е наистина сериозна. Шоуменът винаги се е славел със своята пестеливост, да не кажем стиснатост. И фактът, че се е охарчил толкова здраво за Петя, говори сам по себе си.\nЕмануела взриви с разкритие за наградите на Планета: Разказа играта на колежките си! (още подробности)ШОК! Звездата от "Твоят мой живот" по спешност в болницата!Не можем да повярваме! Масово безработни отказват работа с 1000 лева начална заплата в БългарияЗАЩО РУМЕН РАДЕВ ПРАВИЛНО СЕ ОБЪРНА КЪМ ПАТРИАРХА С „ГОСПОДИН ВАШЕ СВЕТЕЙШЕСТВО”?Това са тайните, които КАТ не иска да научите!Ето я красавицата Милена, която бе жестоко убита в пловдивско село (СНИМКИ)Остави и дерматолозите без думи: Маската, от която косата се връща на главата и усмивката на лицетоВСИЧКИ В СТУПОР! СЛЕД ГОЛЯМАТА ПОБЕДА КОБРАТА НАБЪРКАН ДО УШИ В МЕГА СКАНДАЛ! ЛИЧНО БОЙКО БОРИСОВ ЕСватба и смърт на финала на Твоят мой живот: Вижте Гюлсерен като булка и коя е новата звезда в сериала (Снимки)НЕ СТЕ ДОПУСКАЛИ! Ето какво прави малката, черна точка на телефона виБОМБА! Ясновидката на елита Стоянка Митева ни УБИ! Министърка бременна от ПРЕМИЕРА!? Тя еКлиматологът Рачев обяви кога идват още по-голям сняг и студ и какво ни очаква на Коледа и Нова година!Юнкер стресна Европа и света! Председателят на ЕК описа апокалиптична картина за началото на Третата световна войнаХайлайфът гръмна: Разкритието за Гонзо и жена му сащиса всички! (още подробности)Предателството на българските политици! Вижте виновниците за унищожението на АЕЦ „КОЗЛОДУЙ“!А ТАКА! ТЯ НАТРАПЧИВО СЪНУВАШЕ ТЕЗИ ЧИСЛА, НО КОГАТО ГИ НАПИСА ВЪВ ФИША СТАНА ЧУДО!Фики обявява връзката си с Преслава! Николета първа честити на бъдещото семейство!НИМХ към БАН с даде прогнозата за времето през декември: Започва се с голяма изненада!БУМ! ИЗТЕЧЕ ТАЕН ДОКЛАД НА ДАНС: ТОВА ОБРЪЩА ВСИЧКО, ЕТО КАКВО НЕ ЗНАЕМ ЗА ТРАГЕДИЯТА В ХИТРИНО!Ето как да почистите пералнята само с 1 натурален продуктНАЙ-НАКРАЯ РЕШЕНО! ВАЖИ ЗА ВСИЧКИ! ВЕЧЕ НИКОЙ РАБОТЕЩ БЪЛГАРИН НЯМА ДА ПОЧИВА НАТази майка остави без думи хиляди хора: Ето как построи уникална къща за четирите си деца, напълно сама (Снимки)Каква промяна! Алекс от „Сам вкъщи“ неузнаваем днес (Снимки)ТАКОВА ЧУДО НЕ Е БИЛО! Бойко Борисов пита народа как да действа на изборите!Палавата Преслава върти Фики на малкия си пръст, прескача в леглото му само, когато не е със Слави (Всичко за любовния триъгълник)Вижте как изглежда днес Хуанита от "Отчаяни съпруги"- сладкото дебело момиченце на Габриел и КарлосИЗТЕЧЕ ОТ ВЪТРЕШЕН: СЛАВИ НЕ СЛУЧАЙНО БЕШЕ ПРИ РОДНИНИТЕ НА ПРАЗНИЦИТЕ. КРАЯТ ИДВА ЗА НЕГО И ИЗГОРАТА!БЪЛГАРИЯ ИЗТРЪПНА! Вдигат данъците двойно!?Жесток разрив: Ани Цолова предаде Виктор Николаев! (огорчението на водещия е огромно)НАПРАВИХА ВСИЧКО ВЪЗМОЖНО ДА ПОТУЛЯТ, НО ЛЪСНАХА! ВИЖТЕ ГАФОВЕТЕ ОТ ВСТЪПВАНЕТО НА ПРЕЗИДЕНТА РАДЕВ! СНИМКИ!


Светлият Бели път и пренасянето на мощите на св. Иван Рилски - Kamerton.news\nСветлият Бели път и пренасянето на мощите на св. Иван Рилски\nПреди 549 години литийното шествие с мощите на св. Иван Рилски Чудотворец преминава по Бели път над Дупница. Писмените сведения за събитието отпреди 5 века са оскъдни, но в местната народна памет е съхранена легенда за посрещането на процесията от местното население в местността, където днес се намира параклиса „Св. Марена“.\nСпоред мнозина Бели път получава името си заради преминаването по него на процесията с мощите на св. Иван Рилски, снимка: Камертон\nДнес Българската православна църква чества връщането на мощите на св. Иван Рилски Чудотворец от Търново в Рилската обител. Скромният отшелник от Рила планина живял през X век, по времето на св. благоверни цар Петър. Още приживе наричали Йоан земен ангел и небесен жител. Заради голямата му вяра и духовност Бог му дал дарбата да помага на хората и да върши чудеса. На 18 август 946 година св. Йоан напуснал този свят, а 34 години след успението си той се явил на сън на своите ученици и им заповядал да изровят нетленното му тяло и да го пренесат в Средец. Там мощите на светеца били пазени в продължение на два века. През 1195 година цар Асен тържествено ги пренесъл в столицата Търново.\nПрез 1469 година, след като получили разрешение от султана, монасите от Рилската обител върнали мощите на светеца от Търново в основания от него Рилски манастир. Това се превръща в едно от най-значимите събития в духовната история на България, мощна изява на несломения български дух в първите години на турското робство. Турските власти разрешават със специален ферман пренасянето на мощите на светеца и по никакъв начин не възпрепятстват шествието до самия му край.\nТържественото събитие по разкази на очевидци описва 10 години по-късно единствено средновековният книжовник Владислав Граматик в своята „Рилска повест“. Манастирското братство се обърнало с гореща молба към царица Мария, дъщеря на Георги Бранкович и жена на султан Мурад II, да издейства от съпруга си разрешение мощите на Свети Иван Рилски да бъдат върнати в Рилската пустиня. Тя с умиление погледнала на тази просба и като се застъпила за това пред мюсюлманския самодържец, получила неговото позволение. Вероятно това е била причината народът да нарече Мария Бранкович Бела Мара, известна още и като Мара Султанката.\nДълъг бил пътят от Търново до Рила планина, но голямо било и тържеството навсякъде, където раклата с мощите била посрещана. На 30 юни литийното шествие достигнало и до портите на обителта на Рилския светец. След като братята Йоасаф, Давид и Теофан (възродили Рилския манастир след запустяването му през 15 в.) отслужили всенощно бдение и благодарили в светата литургия на Бога за великата милост, която излял над тях, установили следващия ден - 1 юли, да се отбелязва тържествено за спомен на това голямо събитие. То положило ново начало на съществуването на обителта. В същия ден Църквата почита светите безсребърници Козма и Дамян.\nВ „Рилска повест“ Владислав Граматик описва пътя, който е изминало литийното шествие от Търново до Рилския манастир. В повестта се съдържат сведения и за Бели път – днешния туристически маршрут от Вангелова чешма над Дупница, при параклиса „Св. Марена“, до град Рила. Както е известно, смята се, че по него преди 549 години преминава процесията с мощите на св. Иван Рилски. От разказа на Владислав Граматик става ясно, че българите тогава решили да тръгнат по най-краткия път през Търново-Плевен-Мездра-София-Дупница-Рила. Трасето, преминаващо през Северна България, през Врачанско и Искърското дефиле, не е посочено в писмен вид, докато трасето Дупница–Рила е описано.\nДруги писмени сведения за събитието липсват, но в местната народна памет е съхранена легенда. Според нея местните хора разбрали, че монасите отседнали в днешна Долна Диканя да пренощуват. Била изпратена делегация, която да ги покани да посетят града за друга нощувка. Процесията отказала, като се оправдала, че има среща с монашеското братство при манастирчето „Свети Стефан“, на 500 метра от моста на Сапарева баня и Сапарево. Там се е осъщесвила срещата и процесията продължила по Бели път в подножието на Рила планина. Легендата разказва, че близо 700 души от населението, което тогава е живяло в днешния Дупнишки район, се огранизирали да посрещнат мощите на светеца. Те знаели откъде ще преминат и се събрали на мястото, където сега се намира параклиса „Света Марена“ над Дупница. Натоварили се с храна и вода, за да подпомогнат монасите. На открито в района на сегашния параклис се е провела и църковна служба.\nПисмени доказателства, че това се е случило точна така няма, но със сигурност тогава не са съществували други пътища, по които е могло да се случи пренасянето. Бели път всъщност е древен тракийски път, който след идването на римляните на Балканския полуостров, е доустроен и подобрен по техен образец. Според мнозина обаче името си получава много по-късно във връзка с преминаването на раклата с мощите на св. Иван Рилски по него. Другата теория е, че причината е по-светлата почва по продължението на цялото трасе от около 18 км, но у местните надделява твърдението, че Бели път, или Бели пат, както го наричат дупничани, е кръстен така от предците им заради мощите на светеца, донесли тук божествената светлина.\nПо маршрута ежегодно в продължение на повече от 5 века, с изключение на последните близо 70 години, са преминавали поклонниците, които изминавали пътя до Рилския манастир в чест на св. Иван Рилски. Поклонническа процесия винаги се е извършвала в навечерието на Успение Богородично на 15 август, стар стил 28 август, когато Рилския манастир чества своя храмов празник. Местните поклонници винаги тръгвали от местността Вангелова чешма, при параклис „Св. Марена“, там където процесията при пренасянето на мощите на светеца е отпочинала, след което продължавали до Рилския манастир с волски каруци. От Бобошевско големи групи от хора са се събирали при чешмето, за да станат част от похода.\nСлед идването на новата политическа власт през 1945 г. този вид култов туризъм е бил прекъснат. Днес опити да бъде възстановен правят общественици от Велико Търново с подкрепата на местното духовенство. От няколко години те организират поклоннически походи по маршрута на мощите на Рилския светец. От 2010 година същия тур, но само в отсечката от София до Рилската света обител, организира и Богословският факултет на СУ “Св. Климент Охридски”. През 2016 година двете групи са се събрали в София и така образували процесия от над 300 души. Десетки вярващи са се включили в похода и миналата 2017 година. За съжаление, в Дупница подобна инициатива все още няма, въпреки че дупничани възприемаме за свой закрилник св. Иван Рилски, а на Отчовден отбелязваме празника на града.


12 практични прически за спорт - Interpolezno.com\n12 практични прически за спорт\nСъс сигурност и на вас се е случвало, когато тръгнете към фитнес залата да ви се иска да нямате коса, вместо, да се чудите как да я приберете, че да не пречи\nИма много други ситуации, в които изборът на практична прическа и познанията ни в тази насока са крайно наложощи.\nПредлагаме ви в две поредни теми практични прически за всеки спорт:\nКогато напрягате мускулатурата си и се стремите да изпълните поредното сложно завъртане, последното, което желаете е косата ви да създава спънки. Ето защо специалистите препоръчват косата да се сплете в хлабава плитка. Така едновременно ще поддържате красотата на външността си и ще сте освободена от всякакви грижи по нея.\nПри колоездене най-добрият начин да изглеждате и да се чувствате добре, в хармония с дългите коси е като ги вдигнете на висок, спортен кон и поставите лента около челото. По този начин ще избегнете прекалено потене и замърсяване, както на лицето, така и на косите ви.\nКолкото и спокойно, медитиращо и не динамично занимание предопределя редица фактори за цялостното отпускане на духа и тялото. Ето, защо е добре да съберете косите си в свободна и едра плитка, която да прикачите за скалпа на главата с фиби. Прическата изглежда сложна и наподобява цяло изкуство, но реално изпълнението е само в няколко стъпки.\nСутрешното тичане на открито в парка, предопределя и добрата визия на всяка дама. Ето, защо трябва грижовно да се погрижите за косите си, дори в тази спортна форма. Хванете косата на ниска опашка и я пристегнете с нежен ластик. Така ще запазите чара и женствеността си, без дългата коса да ви запарва или да пречи.\nСкачане, сложни серии упражнения, деликатни увъртания, всичко това е свързано с женската гимнастика. Специалистите съветват по време на аеробика да вдигнете високо косите като конска опашка и да поставите лента около челото, за да не пречи бритонът, в случаи, че имате такъв.\nТакива моменти може да си позволите и по-свободен стил на прическа. Вържете косата на кок или опашка в едната страна на главата. Може опашката да е ниско долу на тила или на нивото на ушите. С такава прическа ще се чувствате добре и няма да се налага да се съобразявате с това дали се налага да вървите по равен участък или скалист терен.\nДори да са бавни движенията и да налагат натоварвания на определени част от тялото като бедра, корем, прасци, дупе, то не бива да си позволявате косата да пречи на изпълнението. Още повече, че ако имате дълги, къдрави и гъсти коси, те могат да запарват и дразнят кожата ви. Погрижете се нежно за тях, като ги приберете в едър и свободен кок високо на тила или на самия скалп. За повече чар в залата може да пуснете тук там някоя небрежна къдрица да пада около лицето ви.\nНа ринга или в дуел с крушата, определено ви е нужно нещо действително добро и практично. Фризьорите препоръчват прическа „Рибена кост“ плитка, която започва от самия скали и завършва във върха на косата. Определено тази прическа не се прави лесно и ако сами не се справяте помолете някоя жена да ви помогне. Опашката на плитката може да пуснете и около едното рамо, в случаи, че косата е достатъчно дълга.\nКоя дама не ги обожава, а когато имате чаровна и небрежна плитка на главата, то те ще са повече от приятни изживяване. Направете едра плитка, която да се спуска към едното рамо. Не пристягайте кичурите, докато сплитате. Оставете косата да е леко прибрана, а не създаваща дискомфорт на скалпа на главата.\nЗа тежките спортове като вдигане на гирички или тежести се изисква по-мъжка визия, за по-голямо удобство. И все пак не е нужно да се разделяте с красивата дълга коса, само защото обичате тези занимания. Предлагаме ви да сплетете косите на две плитки, а при специалист може да направите очарователна прическа, която да минава с плитка около цялото лице, красиво да се извайва зад ушите и нежно да се спуска по раменете. Тази прическа е практична, защото може да я носите цял месец, без да се налага всеки път на ново да я правите.\nПовечето дами бика предпочели шапчицата за плуване, вместо смело да се хвърлят в басейна. И все пак, с или без шапка за плуване, косата ви трябва да е добре прибрана. За целта навийте от двете страни краищата, подгънете ги към средата на главата и завийте в кок.\nСилата на обученията\nАко вие сте треньор по някакъв спорт, то трябва да имате безупречна визия, за да давате добър пример и на учениците си. Ето, защо тази прическа може да е вашето амплоа, с което да ги впечатлите. 1. Разделете косата в хоризонтално положение на три секции, всяка секция направете на опашка. Трябва да има един раздел в горната, средната и задната част на врата. 2. На следващо място, завийте плитка към всеки раздел надолу до краищата. Закрепете с ластичка, колкото е нужно. 3. Увийте всеки сплетен кичур около основата на ластика, използвайте ластик за закрепване. 4. Закрепете за устойчивост с лак за коса, по желание.\nпредишен10 важни урока за живота след 30-те\nнапредКак да превъзмогнем страха, чрез пътуване


Избори 2021: Трифонов е между чука и наковалнята — Радио и ТВ 999 новини от България и света, слушайте ни и онлайн по РАДИО 999\nДобавено на: 10.04.2021 14:16\nЩе има ли България нов Кабинет? Това се питат всички. А на политическият пазар се предлага подкрепа на втория от ляво, и от дясно.\nОт своя страна Слави Трифонов заяви в по-ранен момент, че няма да се коалира нито с БСП, нито с ГЕРБ, нито с ДПС. Но без десните и левите той не може да състави мнозинство в Парламента е ясно.\nИ сега всички се питат как ще продължи изречението: „Гласува за Слави, получи - ...“\nСценарий, познат от Изборите преди 4 години – гласувалите за Валери Симеонов, например, получиха Бойко Борисов – факт.\nБългарите сме се нагледали на всевъзможни комбинации в Народното събрание през последните 30 години, които понякога раждаха „бисери“. „Бисери“, които струваха скъпо на народа, но пък нерядко предизвикваха усмивки, но през сълзи.\nГЕРБ предлагат 10 от своите гласове в Парламента за новия кабинет при необходимост, третата - БСП заяви, че ще подкрепи изцяло Слави. Останалите субекти над 4-процентната бариера очевидно ще действат според ситуацията.\nНо Трифонов мълчи и не коментира Изборите. Продължава с кратки послания в социалната мрежа. Всички са в неведение. Социолозите замълчаха. Анализите притихнаха.\nИзпаднали от надпреварата за депутатско място поискаха касиране на изборите. Те посочват свои аргументи – множество нарушения. Може и да са прави, но това могат да докажат съдебните власти.\nПарламентът ще е различен. Търсеният ефект е постигнат. Много партии излъчиха нови лица, други заложиха на вечните си депутати, които ще запишат в трудовата си книжка поредни години работа като депутат. Сред избраните има такива, които през живота си друго не са работили, сочат анализи от изборните резултати. Превърнали са се в тесни специалисти с профил Депутат. Излишно е да посочваме конкретни имена, за да не пропуснем някого.\nНо дали всички те ще се поздравят с успешен край на мандата или отново ще отидат след 2 месеца до изборните урни, ще разберем идната седмица от евентуалните, логични или не, комбинации в новото 45-то Народно събрание.\nИдната седмица ще разберем кой ще е от обичаната страна, независимо от усещането.\nМаркери: години, нито, страна, Слави, Трифонов, питат


Астрономическата зима започва в 18.28 часа - DartsNews.bg\nАстрономическата зима започва в 18.28 часа\nдекември 21, 2017 DartsNews 0 Comment\nАстрономическата зима започва на 21 декември у нас в 18 часа и 28 минути, съобщават от Националния институт по метеорология и хидрология при БАН.\nЗимата е един от четирите сезона в умерения пояс, заедно с пролетта, лятото и есента. Астрономично тя започва със зимното слънцестоене – около 21 декември в Северното полукълбо, и около 21 юни – в Южното полукълбо. Зимата завършва с пролетното равноденствие, което е около 21 март в Северното полукълбо и около 23 септември – в Южното полукълбо.\n← Цвети Пиронкова ще става майка\nСАЩ доставят смъртоносни оръжия на Украйна →\nЦацаров: ЦУМ гейт е огромен сценарий на хора, близки до БСП\nСкали паднаха на пътя за Рилския манастир, движението е затруднено


проблем с храненето:( :: BG-Mamma\nпроблем с храненето:(\n3 юни 2007, 16:05 ч.\nна 5м и 12 дни сме.от около месец синът ми отказва да суче,както и да пие вода,пюрета и по точно всичко което може да се дава на неговата възраст.пробвахме и с няколко вида млека но пак не стана.мислех че е кърмаческа стачка но то продължава повече от месец е наддал 250-300гр.правили сме изследвания и всичко е наред и няма вид на болен.забравих да спомена че и със шише не става,както и с лъжичка,евентуално ако яде то ще е около 50-60мл.помогнете ми.предварително ви благодаря\n# 1 3 юни 2007, 16:24 ч.\nЗащо не пуснеш темата в Кърмаческия?\n# 2 3 юни 2007, 23:01 ч.\nА дали не е нещо свързано с венците и зъбите?\nЧувала съм ,че кърмачетата понякога отказват да се хранят когато ги болят венците. Как се държи детето. Недоволно ли, гризе ли нервно играчки, изплаква ли от време на време? Моят син е на 4 месеца и 15 дена и вече се държи така.\nОт друга страна може да е нещо свързано с наддаването. Знам, че след 4 месец голямото наддаване спира и детето може да наддава и по 200 гр. на месец. Може детето да "компенсира" голямо наддаване, ако е имало е имало такова предходен месец ...\nти назоваваш 50-60 грама- как го определяш ако го кърмиш?\nИзвинявай ако звуча глупаво , но се опитвам да дам насоки за размисъл\nИзвинявай ако звучи глупаво, но се опитвам да\n# 3 3 юни 2007, 23:09 ч.\nМоят дребосък до преди месец хапваше все едно не съм го хранила от раждането му. И винаге можеше да хапне и още. Обаче като стана топло навън - спря да яде. На 8 месеца и половина е, а едно малко пюре ( 125 мл. ) с голям зор го изяжда. Даже често не го изяжда цялото. Вода пиеше по едно време но сега и това откава. Обаче много започна да пие сокчета. Изпива поне по 600 мл. на ден. И аз му давам сокчета. Не го насилвам детето. Вероятно му е топло и не му се яде. Ако не е с много малко тегло, не го насивлай детето. Вече ако сте под нормалните килограми за възрастта, посъветвай се с педиатър.\nАко евентуално е от зъби ( защото зъбите много често са съпроводени с нервност и с " гладна стачка " ) нашата педиатърка ми препоръча Вибуркол. Това са едни хомеопатични свещички. Слагат се в дупето. Аз слагах по една на ден. Действат успокояващо.\n# 4 4 юни 2007, 01:06 ч.\nМила, щом наддава не се тревожи толкова. Казваш, че е здрав - от това по-хубаво няма!\n# 5 4 юни 2007, 07:55 ч.\nИ ние сме така , яде по три пъти на ден като два от трите е млякото сутрин и вечер и пие много вода . Малко с бях притеснила но детето е добре и доста жизнено така че мисля че всичко е наред\n# 6 4 юни 2007, 10:40 ч.\nИ при нас е така от миналата седмица Сега малко се поуспокоих, че може да е от жегите


"Нефтохимик 2010" среща "Хебър" на финала за Купа България - Спорт\nПредстои зрелищен волейболен мач:\nДвубоят е тази вечер от 18:30 часа в спортна зала "Младост"\nШампионът на България по волейбол "Нефтохимик 2010" (Бургас) ще се изправи срещу "Хебър"(Пазарджик) във финалния мач за Купа България. Срещата ще е тази вечер от 18:30 часа в спортна зала "Младост". Снощи волейболистите на Нафтата надиграха категорично Добруджа 07 (Добрич) с 3:0 гейма.\n"Хебър" Пазарджик е на финала след като спечели с 3:1 гейма срещу Монтана. Мачът ще бъде повторение на миналогодишния финал, който “тигрите” от Пазарджик спечелиха драматично след 3:2 гейма. За престижното отличие в турнира спориха осемте най-добри отбора в страната.\nБезплатни календари на шампиона по волейбол "Нефтохимик 2010" ще получат зрителите в спортна зала "Младост", закупили си билети за финалния турнир за Купата на България при мъжете.\n"Вярваме, че както и досега бургазлии ще подкрепят отбора", обявиха от ръководството на ВК "Нефтохимик 2010".\nБНР Бургас Спорт волейбол Купа България "Нефтохимик 2010" "Хебър"(Пазарджик) шампион


Изпратили ли сте съобщение чрез WhatsApp и не получавате ли отговор? След това можете да използвате опцията „последно виждане“, за да видите кога някой е бил за последно онлайн. И обратно, може да не искате някой да вижда кога за последно сте били онлайн. За щастие можете да изключите Last Seen в WhatsApp, така че никой да не вижда кога за последно сте отворили приложението. Ето как да направите това.\nАко имате отворен WhatsApp, всеки може да го види, като ви посочи като „онлайн“. Не можете - за съжаление, може би - да промените това. Това, което можете да направите, е да посочите, че не искате другите да знаят кога за последно сте били онлайн.\nИзключете Last Seen на iPhone\nАко искате да изключите функцията „последно виждане“ на вашия iPhone, отворете приложението и отидете в Настройки . Отидете на Поверителност чрез заглавието на акаунта . В горната част на екрана ще видите опцията Последно виждане . Ако кликнете върху това, ще получите избор кой може да види последния ви статус: всички, само вашите контакти или никой.\nВ менюто Поверителност можете също да настроите кой може да вижда вашата снимка на профила, информация и състояние и ще намерите преглед на блокираните си контакти. Можете също така да изключите разписките за четене: някой друг не може да види дали сте прочели съобщението му и обратно. Разписките за четене винаги са включени за групови чатове.\nДеактивирайте Last Seen на Android\nТой работи почти същото на смартфоните с Android. В главното меню на WhatsApp докоснете точките горе вдясно и отидете в Настройки. Тук също отивате на Акаунт> Поверителност. Опциите за Last Seen също са същите като при iOS: Всички , Моите контакти и Никой\nНа крачка от „Последно онлайн“ са сините отметки, наричани още разписки за четене. Това позволява на другите да видят дали сте прочели съобщение. За щастие можете да изключите и това. И на iOS, и на Android се върнете в Настройки> Акаунт> Поверителност и превъртете до дъното. Изключете отметката или превключвателя до Прочетете разписки . Забележка: премахването на избора на сини отметки също означава, че вече не можете да видите дали другите са видели съобщението ви. Прочетените разписки все още ще бъдат видими за групови съобщения. За съжаление това не може да се изключи.


Дефиниция на ацидоза - какво представлява, смисъл и понятие\nАцидозата е нарушение, причинено от прекомерно присъствие на киселини в тъканите и кръвта. Възможно е да се прави разлика между метаболитна ацидоза и респираторна ацидоза .\nМетаболитна ацидоза се появява, когато повишаването на водорода надвишава екскреционния капацитет на тялото, което води до изтегляне на бикарбонат от течности. Цялото заболяване е причинено от увеличаване на производството на киселини, причинени от кетоацидоза или лактатна ацидоза.\nПри този вид ацидоза, метаболизма, можем да установим, че съществуват различни видове:\nЛактатна ацидоза То получава това име, защото произлиза от натрупването на така наречената млечна киселина, която се създава в червените кръвни клетки и мускулните клетки. По-специално, сред най-честите причини, които пораждат лице, страдащо от гореспоменатата патология, са хипогликемия, алкохол, сърдечна недостатъчност, рак, тежка анемия или упражняване на сила за значителен период от време ,\nХиперхлоремична ацидоза Значителна загуба на натриев бикарбонат от организма е една от основните причини, която води до страдание на индивида. По-специално, той може да произхожда от силна диария.\nДиабетна ацидоза Натрупването на кетонни тела по време на диабета е както може да се определи до това, което също е известно с името на диабетната кетоацидоза.\nРеспираторната ацидоза, от друга страна, се появява, когато въглеродният диоксид не се отстранява нормално по време на дишането, което води до по-голямо присъствие на циркулираща въглеродна киселина. Кашлица , диспнея , летаргия и раздразнителност са симптоми на респираторна ацидоза, която може да бъде причинена от бронхиална астма, белодробни инфекции (пневмония), сънна апнея, деформации на гръдната кутия или мускулна парализа.\nАцидозата може да доведе до анемия , когато кръвта има по-ниско от нормалното рН. РН е мярка за киселинността или базичността, която съществува в разтвора, изчислявайки концентрацията на йони или водородни катиони. При ацидоза субектът представлява увеличение на концентрацията на хидрогени.\nДруго заболяване, свързано с киселина в организма, е киселинността , която се получава от излишъка на киселина в стомаха, която генерира усещане за парене в хранопровода и приятен вкус в устата. Той е известен като пироза на регургитация на стомашната киселина, която може да бъде генерирана от храни и напитки като кафе, шоколад и пикантни съставки.\nПо времето, когато всеки специалист по медицина може да диагностицира, че човек страда от някакъв вид ацидоза, непременно ще трябва да прибягва до извършването на различни тестове, като например, газ от артериална кръв. Благодарение на това можете да диагностицирате, че имате тази патология, а също така и вида й, което ще означава, че на базата на тези елементи може да се установи най-подходящото лечение. Необходимо е да отидете на лекар, за да кажете за лечение, защото ацидозата включва сериозен риск.


MAJGULL светлоизолиращи завеси, к-т 2 бр., Двуцветно | IKEA България\nсветлоизолиращи завеси, к-т 2 бр.\nMAJGULL светлоизолиращи завеси, к-т 2 бр.\nБруто обем: 7.3 л\nНие се стремим да въздействаме позитивно на планетата. Поради тази причина до 2030 искаме всички материали използвани в продуктите ни да са рециклирани, възобновяеми и добити чрез отговорни начини. Полиестерът може да се рециклира многократно, което намалява въздействието ни върху околната среда. Всички продукти, съдържащи рециклирани материали изпълняват същите изисквания за качество и безопасност, които имаме за всичките си продукти. Като използваме рециклиран полиестер, добит от PET бутилки, в направата на този продукт ние изразходваме по-малко сурови материали и намаляваме негативното въздействие върху околната среда, докато вдъхваме живот на вече използвани материали.\nЗавесите затъмняват стаята и ви осигуряват лично пространство като пречат на любопитните погледи да виждат стаята.Ефективно предотвратява теченията през зимата и горещината през лятото.\nЗавесите могат да се окачат на корниз или релса.Могат лесно да се закачат направо върху корниза, тъй като завесите са снабдени с уши в горната част.\nПерделъка ви позволява лесно да създадете плисета с помощта на кукичка за завеси от серията RIKTIG.В горната част има скрити ушички, които ви позволяват да закачите подплатата направо на корниза.


Флаш памет 32GB Team Group M211, черен - TM211332GB01 TM211332GB01 - на топ цена — Ardes.bg\n> Флаш памет 32GB Team Group M211, черен\nФлаш памет 32GB Team Group M211, черен - TM211332GB01\nПроизводител: Team Group; Код на продукта: TM211332GB01\nПубликуваните цени и наличностите по магазини се обновяват няколко пъти на ден. Възможно е да има разлика между цените в магазините и сайта. Възможно е несъответствие с цените в магазините. Всички посочени цени са за покупки онлайн. Въпреки усилията ни да предоставим пълна и точна информация за 32GB Team Group M211, черен, е възможно да сме допуснали грешка. Изображенията на продукта са примерни и може да имат разлики с действителния продукт. Ако забележите такава, моля ПИШЕТЕ НИ на адрес officear@ardes.bg.


И все пак, i3 е по-интересен, тъй като i8 ще бъде в ограничено производство.\nЗасега BMW не предоставя никакви подробности за тестовите i3-ки. Може би това не е окончателният вид на i3, защото за кола, за която е обявено, че ще разчита предимно на въглеродни влакна, i3 е доста банален. Може би това е все още макет.\nВъв всеки случай, засега ако не друго може да разгледате тези снимки:\nПрочетено 847 пъти Последна корекция Събота, 28 Декември 2013 23:44\nОще от тази категория: « Globul електромобил на европейска седмица на мобилността Електрическо BMW? Отговорът е i3 »


Детска градина Лиди очарова Уча.се - Мотивирам.се\nНаписано от Уча.се Прочетено 6093 пъти видео-уроци, детска градина лиди, деца, упражнения, Училищa за Гордост\nЕдна детска градина за гордост\nОбразователен сайт №1 на България е известен със своите обиколки из училищата в различните краища на страната. Този път обаче вашият денонощен учител реши да посети детска градина, за да види как се подготвят малчуганите за училище. 🙂\nНа гости ни посрещна частна детска градина Лиди в София. Топлото отношение на учителите и звездичките в погледите на децата ни накараха да се почувстваме като у дома си.\nПоказахме на децата портрет на Васил Левски, като още преди да ги попитаме кого виждат насреща, в един глас извикаха верния отговор. Питахме ги какво знаят за него, а те без колебание обясниха, че: „Днес е негов празник.“ „Освободил ни е от турско робство“, „Борил се е за свобода“.\nПродължихме гостуването с един видео урок по математика за 1 клас – Числата до 5. Децата като че ли това чакаха – веднага стихнаха и се загледаха с голям интерес. Започнаха да броят заедно с урока, да отговарят на въпросите, задавани от учителката в урока.\nУчителите бяха приятно изненадани от реакцията на малчуганите и внимателно следяха техния интерес към урока. След края му децата бяха толкова заинтригувани, че пожелаха да изгледат още един видео урок за 1 клас.\nТози път подбрахме Звукове и букви от български език. Желанието им да участват активно отново бе налице – започнаха веднага да се включват и да повтарят буквите от азбуката. След края на урока ги попитахме дали им е харесало – ДА, извикаха в един глас.\nУчителите също ни споделиха, че много биха се радвали да има уроци по всички предмети, изцяло съобразени с програмата на МОН за предучилищна възраст, за да могат да ангажират всички деца в градината. Идеята ни се струва добра и обещахме да помислим по нея.\nА сега обратно към уроците за училище на разбираем език. Вече знаете, че за да гледате видео уроците и да правите упражненията, първо трябва да се регистрирате при нас.


Euromed Milk Thistle 150 mg | Топ Цена | Doctor's Best\nНачало » Здравословни проблеми » Алкохолизъм » Euromed Milk Thistle 150 mg120 veggie caps\nЗакупен: 6573 Марка: Doctor`s Best Vitamins\nМодел: Euromed Milk Thistle 150mg 120 caps Doctor's Best\nИма силно противораково действие\nВъзпрепятства заболяванията на черния дроб\nГрижи се за здравето на вашата коса и кожа\nEuromed Milk Thistle 150 мг 120 капсули на Doctor's Best на топ цена заздравява ноктите\nSilybum marianum е растение, виреещо в Южна и Централна Европа, както и в Централна Азия. Височината му достига от 60 до 150см, понякога може да достигне и 2 метра. Има разклонено стебло и тъмно зелени листа. Листата на магарешкия бодил имат жълти бодли по краищата. Съцветията са събрани в кошничка и са с 5 6 см диаметър. Няма аромат, а вкусът му е горчив.\nВ състава на растението влизат етерични масла, смоли, силидианин, магнезий, манган, калий, калций, цинк, селен и други. Euromed Milk Thistle 150 мг 120 veggie caps от Doctor's Best на супер цена е хранителна добавка, която е една от най-ефикасните хепатопротектори. Има способността да стабилизира биомемнраните на хепатоцитите, както и да повиши активността на антиоксидантната система на черния дроб. Увеличава синтеза на глутатион, стимулира синтеза на белтъчините. Тези изключителни свойства на Milk Thistle се дължат на силимарина от състава му. Той възпира попадането на отровните вещества в организма.\nКак действа Euromed Milk Thistle на капсули?\nХранителната добавка Euromed Milk Thistle 150 мг 120 veggie caps от Doctor's Best увеличава възстановяването на увредените чернодробни клетки. Защитава организма от поява на инфекции. Milk Thistle капсули на изгодна цена подпомага регенерацията на клетките. Подпомага сърдечно-съдовата система и може да предотврати появата на атеросклероза. Намалява риска от исхемична болест и хипертония. Помага в борбата с малокръвие и се използва за профилактика варикоза.\nEuromed Milk Thistle 150 мг помага при отравяния от лекарства, алкохол и токсини. Използва се при хепатит и цироза. Влияе благоприятно върху храносмилателната система и действа добре при язви, гастрит, колит, както и при хемороиди. Полезен е за женската полова система, намалява болките при менструация и се използва при ерозия на шийката на матката. Освен това може да помогне при възпаления на влагалището. Тъй като е богата на витамини поддържа репродуктивните функции. Витамин F и Е спомагат при излишно тегло. Milk Thistle (магарешки бодил) от Doctor's Best се използва за профилактика при болести на жлъчката и черния дроб.\nЕтеричните масла, които влизат в състава на магарешкия бодил помага за възстановяването на клетките и тъканите, намалява възпаленията, нормализира обменните процеси и действа добре при заздравяването на раните. Може да се използва още за нормализиране на баланса на хормоните, помага за кислородната обмяна и регулира кръвното налягане. Подобрява ритъма на сърцето и се справя със свободните радикали. Като хранителна добавка има изключително благоприятно действие при главоболие, помага при хепатит С, цироза и други чернодробни болести. Използва се при диабет. Milk Thistle 150 мг veggie caps има противовъзпалително действие и помага при акне.\nЕкстракт от Магарешки бодил се бори с нарушения, като безсъние, главоболие, лошо настроение, простудни заболявания и нарушения на кръвообращението. Може да понижи лошия холестерол, като го извежда от организма. Холестеролът може да доведе до създаване на атеросклеротични плаки, които стесняват кръвоносните съдове и затвърдяват притока на кръв.\nОще ползи при прием:\nДейства добре при алергии\nДейства благотворно в период на климакс\nEuromed Milk Thistle 150 мг 120 капсули от Doctor's Best на топ цена се използва при цироза\nИзползва се при камъни в жлъчката\nТагове: Магарешки бодил екстракт, Euromed Milk Thistle, акне, алкохолизъм, алергии, аритмия, атеросклероза, хипертония, холестерол, здраве за черния дроб, храносмилане, стомах, щитовидна жлеза, сърдечно здраве, запек, мозъчна функция, детоксикация, настинки, грип, имунна подкрепа, диабет, камъни в жлъчката, главоболие, хемороиди, възпаление, менопауза, здрави нокти, псориазис, здраве за кожата, разширени вени, предменструален синдром


Силата на първото впечатление вече е в социалните мрежи. Какво оставяте вие? – MINDHIRE\nаприл 1, 2022 ·\nДо съвсем скоро първото впечатление се създаваше с влизането на човек в стая. Сега впечатленията се създават, когато човек прочете имейла, който сте изпратили, публикацията в блога ви, когато прегледа профила ви в Linkedin, провери какво сте публикували във Facebook, Instagram, Twitter.\nКак се представяте онлайн и създавате ли впечатлението, което искате за себе си? Ако искате да бъдете възприемани като професионалисти, трябва да обърнете много сериозно внимание на това какво впечатление създавате в социалните си мрежи.\nПрез 1971 година Албърт Махрабян публикува книга, озаглавена Silent Messages. В нея той описва изследванията си върху невербалната комуникация, които после стават основа на правилото, че комуникацията се състои от 55% език на тялото, 38% тон на гласа и 7% действително изречени думи. Tова довежда до бум на търсенето на вокални преподаватели и създава убеждението, че те са по-ценни за успешната комуникация, отколкото например преподаватели по ораторство.\n50 години по-късно, онлайн комуникацията ни лишава от възможността да включим езика на тялото (а много често и гласа) в комуникацията, което води до загуба на смисъл и разбиране.\nАко вече сте убедени, че онлайн присъствието ви и онлайн комуникацията са важни, можете да започнете да преосмисляте представянето и поведението си на професионалист в мрежата като оцените себе си спрямо тези 4 въпроса:\n1. Познавате ли публиката си?\nПри комуникацията с близък в платформа за кратки съобщения е нормално да сте неформални, да използвате съкращения, емотикони, но позволявате ли този стил да влезе и във вашата професионална комуникация? Лъжете се, ако очаквате да бъдете приети сериозно, ако използвате LOL, BRB, BTW, LTSN и подобни, или цели изречения, написани с главни букви, или пък прекалено много удивителни, които се възприемат като агресия. Хубаво е да се поставите на мястото на получателя и да се запитате какво би помислил за вас, когато чете това, което сте му изпратили. Да познавате публиката си и да сте наясно, че с различни хора се говори по различен начин, е важно за имиджа ви.