Чести смени на настроението - защо? | Simptomi.bg\n»Чести смени на настроението - защо?\nИзживяването на различни емоции е типично за всички хора, независимо от пол, възраст и личностни черти. В случай на нарушено емоционално състояние като чести промени в настроението под въздействието на различни ситуации, нормалният обичаен ход на живота се нарушава.\nПромените в настроението са емоционална нестабилност, която възниква в резултат на неблагоприятни житейски обстоятелства. Емоционалната нестабилност е колебания или рязка промяна в емоционалните състояния като радост, униние, раздразнителност, смях, сълзи, агресия, гняв, ярост, депресия, вина, ниско самочувствие и т.н.\nТе водят до нарушена мотивация, нарушение на съня и паметта, неадекватна реакция на събития и неспособност за концентрация, прекомерна възбудимост и хиперактивност, апатия и нарушена работоспособност.\nВсички тези явления са предпоставка за нервно изтощение, а след това и за емоционални сривове. Те се наричат афективно разстройство, а при по-тежка проява - биполярно разстройство, което има свои собствени разновидности. Всяка от тези прояви може да възникне като независим симптом, който може да причини заболяване, както и да бъде резултат от друго сериозно заболяване.\nАко промените в настроението се появят без обективни обяснения, внезапно, зачестяват и в същото време се придружават от физиологични симптоми, трябва да се свържете със следните специалисти: невролог, психолог, психотерапевт, психиатър, ендокринолог и кардиолог.\nНастроението е временна емоция, това е доста дълъг процес, който се стреми към стабилност, следователно няма висока интензивност. Настроението е общ емоционален фон, на който протичат по-интензивни психични процеси: преходът от едно състояние в друго. Ако промените в настроението станат чести и краткотрайни, това вече е заболяване, наречено разстройство на настроението, придружено от неподходящо поведение.\nПричините са различни - стрес, нервност, хормонален дисбаланс, спадане на налягането, хронична умора, нарушена церебрална циркулация, апетит и сън, както и психични разстройства на фона на нерешени лични взаимоотношения, семейни проблеми и трудности в работата. Основата за емоционален дисбаланс могат да бъдат и сезонни отклонения, пубертет (при юноши), лоши навици (пушене и алкохол), липса на физическа активност, затлъстяване, високи нива на холестерол, диабет тип 2, наличие на хронични патологии, продължителна употреба на антибактериални, психотропни и хормонални лекарства и др.\nПроменливостта на настроението на жената е особено често явление и зависи от много причини. Много експерти смятат, че промяната на настроението при жените е специфична черта на характера на жената и не е възможно да се контролира.\nПричини за нарушаването на емоционалния фон\n- Личностни характеристики и емоционална незрялост с липса на способност за излизане от конфликтни ситуации без скандали и кавги. Характеристики като подозрителност, повишено ниво на тревожност означават неспособност за изграждане на отношения за възрастни - такъв човек е склонен към конфликтни ситуации, които не е в състояние да реши. Това води до емоционална нестабилност, която, от своя страна, разрушава нервната система;\n- Психологически - страх от бъдещето, безпокойство, чувство на паника, различни фобии, възприемане на света в негативна светлина, спомени от миналото с постоянно преживяване на неуспехи - всичко това води до хронични неврози. Състоянието може да се влоши от недоволство от себе си, от недоволство от желания, нередовност на сексуалната активност - в резултат появата на хроничен стрес, напрежение в отношенията с близката среда и хората;\n- Невропсихични разстройства, провокирани от такива стресови ситуации като болест, преместване, семейна трагедия, търсене на работа, изпити. Причините за психични разстройства могат да бъдат различни сърдечно-съдови заболявания, менингит, мозъчни тумори, енцефалит и др.;\n- Физиологични - хормонален дисбаланс, причинен от неправилно функциониране на органи и системи, които реагират и осигуряват не само стабилност на настроението, но и адекватност на емоционалните реакции;\n- ПМС, менопауза, периоди на бременност и кърмене са специални периоди в живота на жената, когато хормоналният фон е нарушен и се появяват нервна раздразнителност, безсъние, пристъпи на немотивирана истерия, тъга, агресия, гняв и плач;\nПромяната в настроението се придружава от следните състояния:\n- страх и паника без обективни причини: панически атаки с продължителност 5-30 минути или повишено ниво на тревожност с по-голяма продължителност, придружено от повишено изпотяване, сърцебиене, гадене, световъртеж, треперене на ръцете и др.;\n- пасивност и апатия към живота, мисли за самоубийство; нежелание за влизане в комуникационни връзки - изолация от приятели и общество;\n- униние, чувство на безнадеждност, депресивни състояния без причина;\n- пристъпи на агресия, изключителна раздразнителност, ревност, склонност към осъждане, подозрение;\n- проблеми с концентрацията на паметта, немотивирано докосване, увреждане на паметта, склонност към кавги, непредсказуемост на действията;\n- разстройството на личността е придружено от натрапчива нужда от истерия, за да привлече вниманието с викове, смях, плач и неадекватно поведение;\n- биполярно разстройство, което се характеризира с бързи преходи от еуфория към изключителна тъга.\nТова е последвано от тежки стадии на депресия, които трябва да се лекуват с медицинска намеса - самоприлагането на силни успокоителни лекарства (успокоителни, антидепресанти и транквиланти) може да навреди на вашето здраве.\nВсички горепосочени симптоми могат да бъдат придружени от такива видове пристрастяване като алкохол, наркотици, хазарт и др., които повишават нивото на хормона допамин, което предизвиква чувство на радост и с течение на времето човек изпитва нужда от по-голяма доза, но тялото започва да произвежда по-малко от него. Невъзможността да се получи допамин причинява дразнене и агресия.\nПрофилактика и лечение на емоционални разстройства\nСамо здравословен начин на живот под формата на физическа активност на чист въздух, разходки, нормален сън и диета, любими занимания, хобита, срещи с приятели, медитация, йога, плуване, дихателни упражнения и автотренинг - всичко това помага за възстановяване вашата емоционална сфера;\nВ допълнение, набор от дейности като прием на народни средства (успокояващи билкови чайове, релаксиращи водни процедури), масаж, спокоен работен график, максимална почивка, културен живот и решаване на семейни проблеми също ще помогнат за стабилизиране на психичното състояние;\nСъществуват и определени правила, които трябва да се спазват: потискайте негативните емоции, избягвайте стресови ситуации, насърчавайте чувството за хумор, общувайте само с позитивни хора и не забравяйте, че настроението ви зависи само от вас самите.\nБъдете внимателни към себе си и бъдете в добро настроение!\nВъзможно ли е травмите да са по-чести по време на овулация и защо?\nЧести изпражнения - причини и симптоми


Хранителна наркомания, или отново за хран\nФорум Земя назаем Суровоядство Здравословно хранене Тема: Хранителна наркомания, или отново за хран\nАвтор Тема: Хранителна наркомания, или отново за хран (Прочетена 15926 пъти)\nRe:Хранителна наркомания, или отново за хран\n« Отговор #40 -: 08-01-2011, 20:44:30 »\nКорите и семките засега не ги ям, което ми отрежда твърде скромно място в обществената йерархия .\nАма трябва да ви припомня и приказката,че иначе няма да се разбере шегата.\nИмало едно време много беден човечец,кръгъл сиромах. Ама все си мечтаел и той да забогатее някой ден. Веднъж, както си вървял по междуселския път, съзрял бостан с дини. Поогледал се човекът, видял ,че няма никой наоколо и взел че си откъснал една диня. Нарязал си я и я изял цялата. Оставил само корите и семките. Тъкмо щял да си поема сит и доволен по пътя, когато се сетил:\n" Сега ,който мине след мен и види остатъците от динята, ще каже - явно сам бедняк е минал от тук "\nЗатова решил човекът поне за малко да се издигне в очите на хората , върнал се и изял семките. Рекъл си : " Сега вече е друго, ще кажат - не е бил беден, имал е и кокошки". Тъкмо тръгнал ,но се сетил и друго . Пак се върнал и взел че изял и корите : " Сега ще кажат- определено не е бил беден - имал е и магаре! "\n« Отговор #41 -: 09-01-2011, 23:57:10 »\nСтаваше дума за хранително пристрастяване...промяната на хранителния режим е точно с такава идея, да рафинира чувствата, да ги направи по пластични, да балансира вътрешния живот. Да внесе хармония. Енергията на животинската храна е груба и неуправляема, за разлика от растителната.\nЕмо ако чете.. може да пробваш дихателни упражнения, ако все още не си. Когато се превърнеш в извор, ще имаш достъп до всичко, което ти трябва, но не залагай големи надежди да се получи бързо на твоята възраст, макар, че не е толкова трудно теоретично\n« Отговор #42 -: 10-01-2011, 01:41:13 »\nХм имам цвекло ,няколко моркова и разни други неща...\nКаня ви на една линия-аз черпя\n« Отговор #43 -: 11-01-2011, 10:25:32 »\nНе звучат много примамливо(не знам защо). Пробвай със захар и ванилия. И малко канела, ако искаш кафяво...


четвъртък, 6 яну 2022 г. 09:54 ч.\nOгромен интерес към спектакъла, десетки почитатели на класическото изкуство часове наред чакаха пред залата, за да получат шанс да се насладят на коледната магия Светлина, тайнственост, магични послания и истинско обаяние от преплитането на музика, стихове, приказка и таланта на младите дарования, лауреати на Фондациите „Стоян Камбарев“ и „Йордан Камджалов“ омагьосаха варненската публика, дни след Коледа в два последователни спектакъла.\nОбявен за един от тримата топ диригенти на своето поколение маестро Камджалов отново хипнотизира с присъствие, дълбочина и сила на музикалното си и сценично внушение. От години той и едноименната му Фондация гледат в една посока с Деси Тенекеджиева - създател и вдъхновител на Фондация „Стоян Камбарев“. Родната кинозвезда и продуцент със сериозна международна кариера, отново се завърна от Лондон, за да се превъплъти във феята на Любовта, но този път на сцената на родния си град. Освен създател и режисьор на спектакъла, Деси потопи публиката в магията на любовта, чрез избрани поетични мисли и стихове от световната съкровищница и специално написаната Коледна приказка. Около нея, красота и детски чар пръскаха седем затрогващо - ефирни бели ангелчета от студио Балет „Бъчварова“ при ОДК Варна със солист Елиса Дончева - едно от децата на ЕЛХИТЕ НА ТАЛАНТА. В духа на Коледа, великолепната Варненска Филхармония под диригентството на маестро Йордан Камджалов изпълни класики на Йохан Щраус и Пучини. Благодарение на оригиналната концепция, представена за първи път в Плевен и Зала България през февруари, публиката във Варна успя да се наслади на „Четирите годишни времена“ на Антонио Вивалди в изпълнение на маримба, чело, китара и цигулка. Безспорната класика бе тънката златна нишка, която проблясваше в повествованието на приказната атмосфера. Магично красивата Коледна сцена с вълшебна мултимедия, блещукащите светлинки, нежно предвещаващи всяко следващо действие и оригиналните режисьорски ефекти превърнаха ЛЮБОВ в спектакъл-наслада за сетивата, който трогна публиката във Варна.\nДесетки почитатели на класическото изкуство останаха извън залата, с надеждата да успеят да се снабдят с билет в последната секунда. Светкавичното изчерпване на билетите и любовта на публиката, вдъхновиха директора на Държавна Опера Варна - Даниела Димова, още отсега да обяви четири нови дати за края на 2022-а година. Ангелският глас на сопраното Мария Славова се разля в залата с изящност, представяйки сложната ария „Пролетни Гласове“ на Йохан Щраус, а след това и класика на Пучини. След което, спектакълът премина към основния си акцент, а именно „Годишните Времена“- символ на цикличността на живота. Забележително и нестандартно звучене на "Пролет" представи титулуваният класически китарист Георги Димитров – Жожо, след което се присъедини към оркестъра и продължи да прави музикални чудеса с бароковата си китара до края на концерта. Зашеметяваща в червено, Лора Маркова единствена изпълни партията на произведението в оригинал, но оставяйки своя силен авторски почерк. Силната творческа енергия и красотата на Лора, един от най-награждаваните и успели родни млади цигулари, пресъздаде огненото усещане на жаркото „Лято“. Сион Найман със своето виолончело продължи виртуозната линия с "Есен"- безспорно много трудна музикантска задача и експеримент, с които емоционалният музикант се справи професионално. "Зимата" влетя свенлива и бяла в образа на изящната Сара Чакърова (маримба и ксилофон). Тя е впечатляващо даровид музикант, със завидна за възрастта си биография, концертирала дори на сцената на Карнеги Хол. Нейното ефектно изпълнение вдигна публиката на крака!\nСветещата сцена, огненият портокал, символ на сладостта и горчивината на любовта, докосващият глас и силно актьорско присъствие на Деси Тенекеджиева, светлият облик на маестро Камджалов, очертаха рамката, в която младите изумителни солисти, разказаха Коледната приказка за любовта със своя докосващ талант. Продължителните аплаузи върнаха звездите неколкократно на сцената, за да завършат спектакъла, превърнал се в истински дар за родната публика с любимия на всички „Радецки марш“. Официален партньор на ЛЮБОВ е БАТ - България, който успоредно със социално отговорните си инициативи, застава и зад стойностни културни проекти на българското изкуство, като този. Музикалният спектакъл се осъществи и с приятелската подкрепа на IDEAcomm и на Анелия Петкова от Bridal Fashion. Продуцент на проекта е NOVA film- компанията на Деси Тенекеджиева.


Село Жерка: Приказки от Родопите - Уикенд - Peika.bg\n06 април 2013 Автор: Петя Димитрова\nСкрито сред гората. Там, горе на баира. Сякаш забравено от живота. Това е Жерка! Ако искате за миг да се почувствате все едно сте сами на света – тук е мястото за вас.\nСелото се намира в Източните Родопи, в община Кирково. Жерка е напълно обезлюдена (както не едно родопско село). Някои от жителите на близките населени места още си спомнят пътя дотам, но повечето никога не са го извървявали. Все пак, ако имате желание да видите Жерка с очите си – със сигурност ще намерите някой местен да ви упъти.\nПригответе се за леко изкачване – селото се намира на върха на един хълм. Разходката нагоре всъщност е доста приятна. Вървите през гората. Насреща ви се разкрива прекрасна гледка към Родопите, а долу в подножието се вие Кирковска река. Не си и помисляйте, че ще се качите с кола – освен ако не притежавате високопроходим автомобил, теренът няма да ви го позволи.\nВ селото някога е кипял живот. Жителите на Жерка са се занимавали с тютюнопроизводство и овцевъдство. Все още се вижда старият трафопост, както и няколко несъборени от времето електрически стълба.\nПостепенно жителите му започнали да слизат долу, в подножието. Повечето се заселили в Кирково. Последните обитатели на Жерка я напуснали преди близо 30 години.\nДнес Жерка ви посреща мрачно – на входа на селото се намира старо гробище. Църква няма. Пази го само едно столетно дърво. Малките улички мълчат безлюдни. Никой не отпива вода от селските чешми. Огромните къщите стоят празни. Вече порутени. Изглеждат, все едно собствениците им един ден просто са забравили къде се намират… и са ги оставили там.\nИ все пак Жерка е някак чаровна по своему. Приказна. Пазеща легендите на своето минало.\nТази разходка ви хареса? Харесайте и страницата ни във фейсбук!


Д-р Недялкова: Тялото има нужда от време, не залитайте по крайни диети – bgnes\nна 27/01/2021 07:46\nЛ. Георгиевски предложи изход: Скопие да приеме историческата истина, а София –действителността 27/02/2021\nГладът за ваксини поставя на изпитание морала по света 27/02/2021\nМного е важно да отслабваме постепенно, плавно, с леки ограничения в храненето и да изключим доколкото е възможно високопреработените храни от диетата си. Това каза в интервю за БГНЕС ендокринологът д-р Ангелина Недялкова.\nСпециалистът посочи, че хората, които имат затлъстяване и наднормено тегло, когато и да предприемат стъпки към нормализирането му, никога няма да е късно. „Хубаво е те да имат подкрепата на близките си, на обществото, на лекарите, но ще ги посъветвам да не залитат по крайни диети, които са много рестриктивни, които например обещават да се свалят 10 кг за 5 дни. Обикновено изисква време, за да можем да отслабнем здравословно. Това време е нужно, за да може тялото да няма дефицити, да може обмяната да се настрои на друга честота на работа, да може организмът постепенно да започне да губи тегло, а не рязко примерно 10 кг и след седмица да си ги върне. Много е важно да отслабваме постепенно, плавно с леки ограничения в храненето и да изключим доколкото е възможно високопреработените храни от диетата си. Тези храни при всички положения не са добри за здравето ни, защото съдържат много калории, а пък са бедни на хранителни вещества. Важно е да отбележа, че хората, които имат проблем със загубата на килограми въпреки полаганите усилия, може да имат метаболитни нарушения или заболяване. В тези случаи е добре да се консултират с ендокринолог”, заяви д-р Недялкова.\nТя допълни, че препоръките са загубата на килограми да е до половин килограм на седмица. „Това са общи препоръки за големи групи от хора. Един човек, ако тежи 140 кг, когато премине на по-рационална, оптимизирана диета, когато промени някои от хранителните си навици, той може първият месец да загуби и 20 кг от теглото си, но това по-скоро са изключения. Масовата препоръка е до 0,5 кг на седмица, като при някои хора този темп може да е още по-бавен. Идеята е ние да вървим с малки стъпки към едно здравословно отслабване. Обикновено хората искат много бързо да променят начина на живот, стереотипи, физическа активност – това не работи, защото тялото има нужда от време и от адаптация, за да отслабне”, отбеляза тя.\nСпоред Ангелина Недялкова, особено в днешно време понякога е много трудно да не бъде премината границата по отношение на това кога да спрем да отслабваме. „При нас в кабинета много често идват момичета с поднормено тегло, които за съжаление са пропуснали тази граница и при тях много често има проблеми като нарушения в менструалния цикъл. Така че понякога ние самите губим тази граница, обикновено в такива моменти разчитаме на близките ни и е добре да им се доверим. Те имат поглед над нас и когато ни кажат, че не изглеждаме много добре, че сме отслабнали твърде много, може би тогава трябва да ни светне червена лампичка, че е добре да спрем или да задържим теглото и да не изпадаме в крайности”, каза тя.\nДокторът подчерта, че признати като хранителни разстройства са анорексията и булимията. „Сега едно съвременно е орторексията. Тя още не е призната официално за психично заболяване, но все пак си е вид хранително разстройство. Тя представлява фокусирането в здравословния начин на живот, здравословните храни, които да не съдържат вредни съставки, да са био, веган, да се храним възможно най-чисто, да тренираме много повече, отколкото тялото ни може да понесе. И всъщност това нарушава нашия естествен начин на живот и когато това започва да създава социални пречки, когато започне да ни пречи да си общуваме с другите хора, защото хората, които страдат от орторексия се вманиачават – те започват и да наставляват останалите, фокусират се изцяло върху здравословното хранене и начина на живот. Тогава, когато това пречи на ежедневието им, това е вече на практика едно хранително разстройство”, коментира тя.\nКолкото до това дали трябва да броим калориите, тук д-р Недялкова казва, че ако човек иска да отслабне, има диети, които предлагат вариант на хората, в който те не броят калории. „Но те по един или друг начин, като изключват определени групи храни са си калорийно рестриктивни. Такъв тип популярни диети са тази на Дюкян, нискомазнинната високовъглехидратна диета, високомазнинната нисковъглехидратна. Обикновено при тях хората започват да губят тегло в началото, защото ограничават калориите, проучванията показват, че после резултатът върху теглото е почти сходен от всичките диети. Тоест, ако ние искаме да отслабваме на следващ етап трябва да обърнем внимание и на това какво количеството калории консумираме”, посочи тя.\nД-р Недялкова добави, че физическата активност е един от основните компоненти на загубата на тегло, но основното нещо, което ние трябва да следим е храненето. „Физическата активност има много благоприятно влияние върху здравето на мускулите, на костите, върху тонуса, повишава скоростта на метаболизма. Тя със сигурност допринася за едно добро здраве, но ако не сме професионални атлети съветвам хората да не прекаляват с нея. Тук има и другия момент, че те могат да си докарат извънреден стрес за тялото, който пък не е благоприятен. Така че всичко трябва да е умерено, в рамките на добрите практики и препоръки”, заяви тя.\nВ ситуация на пандемия, когато работим и в условията на хоум офис, заседяваме се повече вкъщи, доктор Недялкова препоръчва домашно приготвена храна, да консумираме колкото е възможно повече сезонни плодове и зеленчуци. „Добре е да са местни. Зимата също има зеленчуци, които могат да консумират – картофи, тиква, всички такива кореноплодни зеленчуци са добри, на пазара има цвекло, моркови. Хубаво е два пъти в седмицата да се консумира риба. Просто хората да изчистят максимално храненето си наистина от вредните храни, с които обикновено се прекалява, когато човек е вкъщи – чипс, други такива опаковани вафлички – колкото е възможно такъв тип неща да ги ограничат. Разбира се, ако човек хапне един чипс веднъж месечно нищо фатално няма да се случи с метаболизма му или със здравето му. Проблем е, когато това е основна част от нашата диета”, заяви д-р Недялкова. /БГНЕС\nдиета, ендокринолог, здраве, храна


Previous Article Продължаващата конфронтация между Киев и Будапеща: възможна ли е дезинтеграцията на Украйна?\nNext Article Възможният компромис между Белград и Прищина и геополитическите му последици\nТой смята, че последните сътресения в глобалната политика и, на първо място, оттеглянето на САЩ от установилия се през последните десетилетия световен ред, откриват пред останалите големи играчи възможности за формиране на нови алианси. Освен това, Юнкер е убеден, че ако ЕС съумее да действа единно и от общи позиции, ще може да постигне стратегическите си цели. Само една силна и единна Европа е в състояние да гарантира сигурността на своите граждани, работните места в глобализирания свят и собствените си представи за това, как следва да бъдат управлявани цифровите технологии, подчерта председателят на ЕК.\nСпоред повечето експерти, изтъквайки подобни аргументи, Юнкер се опитва да убеди гражданите на Европа, че ЕС все още има своето предназначение и призвание, тъй като анкетите сочат, че хората се безпокоят най-вече от нестабилната ситуация в света.\nСпоред председателя на ЕК, последиците от изтеглянето на САЩ от иранската сделка са показали, колко ограничени са в момента възможностите на Евросъюза. Така например, европейските държави се стремят да съхранят споразумението с Техеран, но на практика не са в състояние да направят нищо в тази посока, а заради американските санкции не могат и да продължат търговията си с режима на аятоласите. В тази връзка, Юнкер призова за намаляване на зависимостта на Европа от американските финансови пазари и долара, акцентирайки върху необходимостта еврото да укрепи позициите си като световна валута и "инструмент на европейския суверенитет".\nТова че в момента Европа заплаща 90% от своя газов и петролен внос в долари е "абсолютно безмислено" - смята председателят на ЕК. Ето защо, той призова Брюксел да се опита да убеди основните държави-доставчици да търгуват в евро, както и да се промени сегашното положение, когато повечето въздушни полети се плащат в долари.\nВ същото време обаче, Юнкер смята, че необходимостта от консенсус по такива въпроси, като удължаването на санкциите срещу Русия например, стопира политическия процес и дава възможност на отделни държави да блокират останалите. В тази връзка той предложи занапред въпросите, касаещи санкционната политика на ЕС, както и човешките права, да се решават с мнозинство от гласовете на страните членки.\nОчевидно европейският проект се нуждае от сериозно преосмисляне, особено на фона на новата стратегия, възприета от САЩ, поредицата от кризи (включително мигрантската) продължаващи да разтърсват Съюза и негативните последици от изместването на Европа от центъра към периферията на глобалните събития. В тази посока засега се очертават две основни визии за бъдещето на Стария континент, като носител на едната е оста Париж-Берлин, традиционно смятана за "гръбнака" на ЕС, а на другата - очертаващият се и все още условен геополитически триъгълник Италия-Унгария-Австрия, чиято поява е свързана с възхода на консервативно-популистките сили в Европа.\nОста Париж-Берлин и еволюцията на германската външна политика\nКакто посочва Клер Демесме от немския Институт за външна политика: "След като в течение на няколко години Германия упорито се придържаше към политика на приемане на максимален брой мигранти, в последно време Берлин се връща към логиката, която се споделя от мнозинството държави в ЕС и според която е необходим строг граничен контрол и ограничаване на миграционните потоци". В същото време обаче, германското правителство продължава да настоява за преразпределяне на мигрантите сред останалите страни членки на Съюза, т.е. то не иска да е единственото, което отваря вратите си за т.нар. "бежанци". Канцлерът Меркел все още се придържа към тази политика и очевидно не може да се примири с отказа на държавите от Вишеградската четворка (Унгария, Полша, Чехия и Словакия") да приемат мигранти.\nТоест, в момента Берлин стои близко до стартовата позиция на Франция, според която е необходимо да се вземе решение за контрол на миграционните потоци, като то следва да бъде взето от ЕС, като цяло. Но, докато Макрон следва стратегия на открита конфронтация с с т.нар. "евроскептични правителства" от Централна, Източна и Южна Европа (т.е. отново с Вишеградската четворка, плюс Австрия и Италия), Меркел изглежда не е склонна да налива масло в огъня на противопоставянето и се стреми да поддържа макар и напрегнат диалог с тях, включително с най-радикално настроените Полша и Унгария (към които напоследък се присъедини и Италия). Така, в началото на юли германския канцлер се срещна с унгарския премиер в Берлин, за първи път от почти три години насам. На съвместната си пресконференция с Орбан, Меркел подчерта, че: "ще защитаваме външните граници на ЕС, но не за да се изолираме от всички и да говорим само за затваряне и създаване на някаква крепост".\nКакто посочва в тази връзка Анри Менюдие от Парижкия университет: "Ангела Меркел очевидно се безпокои от факта, че Източна Европа се отклонява от курса на Брюксел. За разлика от нея, Еманюел Макрон вече е взел своето решение и се стреми да мобилизира партньорите си на Запад (срещу консервативно-популистката вълна в Източна и Южна Европа - б.а.). И, обратното, Германия не иска да се отдалечава прекалено от държавите от Централна и Източна Европа. На първо място, защото те са най-близките и съседи. А, на второ място, защото носи определена историческа и морална отговорност пред тях. Освен това те са основния и търговски партньор".\nВпрочем, налице е и известно разминаване в позицията на Париж и Берлин и в чисто политико-партийната плоскост. Макрон очевидно се стреми към нов силов баланс в Европейския парламент, докато Меркел, въпреки всичко, би искала да съхрани формацията на Орбан - Фидес, в групата на Европейската народна партия (ЕНП), защото това би позволило на последната (част от която е и партията на самата Меркел ХДС) да затвърди лидерските си позиции в Европарламента. Към това следва да добавим и бъдещите назначения в рамките на ЕС, които следва да бъдат направени в края на 2018 или началото на 2019. В частност, Германия ще се нуждае от подкрепата на Унгария при назначаването на бъдещия председател на Европейската комисия, дори ако и се наложи да се откаже от претенциите си за Европейската централна банка. Както е известно, в началото на септември 2018 председателят на групата на ЕНП Манфред Вебер (който е член на баварския Християнсоциален съюз, традиционен партньор на ХДС) официално издигна кандидатурата си за председател на ЕК.\nИстината е, че през последните години светът силно се промени и това нямаше как да не се отрази и върху политиката на Германия. Според редица анализатори, тя е станала доста "по-свободна" по източното направление и дори започва да влиза в разрез с интересите на САЩ. Така например, Берлин реши да помогне на Турция в разгара на изключително тежката финансова криза, когато турската валута се срина заради американските санкции. Впрочем, Германия си позволи да се конфронтира с интересите на САЩ и в Украйна, съдействайки за безвизовия режим на страната с ЕС, точно в момента, когато Вашингтон беше заложил на поредната "революция", която да свали станалия неудобен за американците президент Порошенко. Да не забравяме и, че Берлин подкрепя стратегическия проект за газопровода "Северен поток 2", който е основната пречка пред САЩ да започнат да продават своя скъп втечнен шистов газ на европейските пазари. Разбира се, тази еволюция на германската външна политика не беше случайна, но за да бъде разбрана се налага да се върнем малко назад.\nКакто е известно, през 2013-2014 Берлин активно работеше (с помощта на редица германски десни фондации, финансирани от националния бюджет) за откъсването на Украйна от руския интеграционен проект за т.нар. Митнически съюз (създаден през 2010 и трансформирал се през 2012 в Евразийска икономическа общност). И след като това стана факт в резултат от осъществената с пряката подкрепа на Германия и САЩ т.нар. "февруарска революция" в Киев, Берлин си постави като основна задача окончателно да елиминира руското влияние в Украйна, като в същото време "накаже" Москва заради присъединяването на Крим, т.е. изваждането му от евро-американската сфера на влияние. Тоест, германските стратези се стремяха да закрепят успеха си в Украйна. Оказа се обаче, че този успех всъщност не е чак толкова голям, тъй като в света се очертава нова вълна на икономическата криза, противоречията между ЕС и САЩ се задълбочават, Великобритания се ориентира към излизане от Съюза, новите украински власти са корумпирани, неадекватни и слабоуправляеми, а и позитивният ефект от "присъединяването" на Украйна за европейската икономика не е особено значителен. В същото време, в Москва окончателно се убедиха, че политиката на сближаване със Запада и усилията за неговото "умиротворяване" не работи за преодоляването на украинската криза, освен това не гарантира запазването на предишните търговско-финансови отношения с всички западни държави, което принуди руснаците да предприемат съответните контрамерки.\nМеждувременно, сривът на петролните цени през втората половина на 2014 напомни на света, че глобалната криза от 2008 не е приключила. На практика, станахме свидетели на нейната втора вълна, която засегна най-вече пазарите на държавите от БРИКС и в по-малка степен - т.нар. "развиващи се икономики". Пострадаха също някои от държавите, които през 2008 помогнаха на САЩ, разчитайки, че след стабилизирането на американската финансова система ще бъде възстановен и устойчивият растеж в глобален мащаб. Вместо това обаче, Вашингтон започна да нанася целенасочени удари по своите "спасители", като сред тях се оказа и Германия. През 2016 например, американските власти удариха немския автомобилен гигант "Фолксваген" (обвинен, че е подправил данните за токсичните емисии на своите дизелови двигатели в САЩ) и Дойче Банк (защото не е успяла да предотврати съмнителни сделки за 10 млрд. долара).\nОтношенията между Вашингтон и Берлин се влошиха още повече, след като Германия на практика провали плана на Барак Обама са създаването на т.нар. Трансатлантическо партньорство (ТТП), което трябваше да гарантира невиждани привилегии на американските компании в Европа. При това германското ръководство беше наясно, че това неминуемо ще провокира изостряне на противоречията със САЩ, което пък може да доведе до търговски загуби и усложнения в зоната на пряко немско влияние - т.е. в ЕС. На пръв поглед изглеждаше, че този сблъсък между Германия е САЩ ще се окаже пагубен за Берлин. Въпреки това, германците продължиха да играят собствената си игра, в разрез с американските интереси, отлично съзнавайки възможните негативни последици, които започнаха да се проявяват с пълна сила след влизането на Доналд Тръмп в Белия дом.\nВсъщност, в Берлин бяха наясно, че светът навлиза в качествено нова епоха, която мнозина анализатори характеризират като "неомеркантилистка". Това се дължи не само на възникването на множество нови външнотърговски и свързани с тях политически конфликти, но и защото класическата ера на меркантилизма или търговския капитализъм от ХV-ХVІІІ век (приключила с кризата през 70-те години на ХVІІІ век, в резултат от която възниква т.нар. индустриален капитализъм) е отлична илюстрация за единството между националното и международното развитие, в чиито рамки успехът на процеса се обуславя от цялата съвкупност сложно пресичащи се противоречия. В резултат от това, Западът вече не може да се разглежда като единен център на т.нар. глобален капитализъм. Наистина, групата Г-7 формално продължава да съществува, но противоречията в нея стават все по-сериозни, включително тези между САЩ и Германия. В същото време икономическият подем от последните десетилетия и дори последните години на пазарна нестабилност доведоха до появата на нови центрове на развитие, които все по-сериозно влияят върху ситуацията в света. Ето защо днес би било грешка да се разглежда като "полупериферия" (по отношение на западния "център") не само Китай, но и Русия.\nВ Берлин са наясно също, че новите центрове са разположени в съседство със сравнително неголеми държави, където през последните години укрепнаха позициите на националния капитализъм и беше осъзната необходимостта от национална основа за развитие и национална защита на местния капитал. Такива държави са Турция и Иран, както впрочем и Египет, където след т.нар. "арабска пролет" военните успяха да свалят подкрепяните от тогавашния президент на САЩ Обама местни ислямисти.\nЕстествено, германските стратези си направиха необходимите изводи, а немската дипломация стартира нов "поход на Изток", при това напук на американските интереси и в разрез със стратегията на Вашингтон.\nТака например, подписвайки споразумения с Турция и оказвайки на режима на Ердоган определена материална подкрепа (отчасти по линия на миграционната политика), Германия не толкова разчита на бърза икономическа изгода, колкото действа като един от центровете на противопоставяне на САЩ в рамките на Евразия. Към това следва да добавим и очертаващите са различия между Берлин и Вашингтон в рамките на НАТО.\nВ същото време е съвършено ясно, че Германия действа единствено в свой интерес и в своя нов поход на Изток си съперничи с Русия. Впрочем, освен че си съперничи, тя е принудена и да сътрудничи с Москва, осъзнавайки, че стриктно придържайки се към руслото на американската (гео)политика няма как да спре или поне да ограничи китайската експанзия в Евразия. Тоест, Германия очевидно не възприема и Китай като потенциален съюзник. В същото време, макар че действа в разрез с политиката на САЩ в Евразия и се стреми да реализира съвместни енергийни проекти с руснаците (т.е. да купува повече руски газ, който след това да препродава на европейския пазар), Берлин непрекъснота се оглежда към случващото се във Вашингтон, тъй като не без основание се опасява от възможни нови икономически удари от страна на САЩ.\nЗа разлика от Китай или Русия, Германия не разчита само на себе си, а се опира на Европейския съюз, който напоследък изглежда разкъсван от противоречия. В периода 2008-2016 т.нар. "еврократи", зад които стоят най-вече германските елити, изключително твърдо потискаха всички критики и опити за съпротива срещу провежданата от Брюксел политика. Характерен пример за това беше унижаването и разоряването на Гърция. Що се отнася до сблъсъка с Великобритания, той не донесе успех на ЕС - впрочем същото се отнася и за интригите на Лондон срешу германската хегемония в Съюза. Истината обаче е, че тази хегемония беше възможна само при неутралната позиция на САЩ. През последните две години обаче, отношенията между Вашингтон и Берлин се влошиха. Освен това, след влизането на Еманюел Макрон в Елисейския дворец, Франция, изненадващо за някои, демонстрира намерение отново да участва активно във формирането на европейската политика, отказвайки се да бъде безволев партньор на Германия (както по времето на президента Оланд). В същото време, Франция на Макрон не бива да се разглежда и като съюзник на САЩ. При всички случаи оста Париж-Берлин е изключително важна за Германия, тъй като без нея, германците няма да могат да действат активно по източното направление.\nВпрочем, усилията на Берлин да осъществи успешно новия си "поход на Изток" се сблъскват и с редица проблеми от друг тип. Германия е в състояние да предоставя кредити и друга финансова помощ, или пък да участва в реализацията на мащабни съвместни проекти, включителни икономически. Основният проблем на Берлин е, че неговата сфера на влияние не е достатъчно цялостна и се основава на неолибералните правила и норми, които трудно могат да бъдат заменени с нови - протекционистки (които да са в синхрон със съвременните глобални тенденции). Редица държави започват да осъзнават, че влизането в немската сфера на влияние, т.е. в ЕС, не им гарантира автоматично успешно развитие (пример за което са някои страни от т.нар. "Нова Европа" и най-вече България). Една от тях е Турция. За да реши този проблем, Берлин би трябвало да работи за преодоляване на вътрешното неравенство в ЕС, което изглежда изключително трудно, особено предвид факта, че това неравенство се насаждаше изкуствено в течение на десетилетия.\nВ резултат от това - което вероятно се осъзнава в Берлин - е налице реална заплаха от "дезертьорството" на редица държави членки на ЕС, които биха могли да станат част от някакъв друг икономически (а може би и политически) блок на територията на Евразия. Тук не става дума толкова за доминирания от Москва Евразийски икономически съюз например, а по-скоро за еволюцията на такива намиращи се все още в зародиш проекти като Инициативата "Трите морета", полското "Междуморие" или т.нар. "Нова Австро-Унгария".\nИстината е, че в момента Берлин не може да предложи кой знае какво на партньорите си, но за германските компании това засега не е чак толкова важно. За тях е от най-голямо значение да избягват изкуственото изостряне на ситуацията и участието в американските "кръстоносни походи" срещу една или друга държава в Евразия, подкрепяйки ги само на думи. Освен това, Германия не може да си позволи сама да инициира изостряне на отношенията си със САЩ, рискувайки да загуби огромния американски пазар. Именно тези ограничения определят сегашната двулична и непоследователна, но в никакъв случай не и безмислена и алогична, политика на Германия по източното направление. При това в Берлин все още не са наясно, колко далеч ще им се наложи да отидат и доколко тесни контакти ще могат да изградят със своите "източни партньори" (чиито конфликт със САЩ само ще се задълбочава), т.е. колко радикален избор ще им се наложи да направят в крайна сметка. Това, с което са съвсем наясно обаче е, че промените в Европа и Азия са необратими.\nМеждувременно, възходът на консервативно-популистките сили в Европа, закономерно доведе до появата на нов проект за бъдещето на континента. Така, мнозина анализатори оцениха състоялата се в края на август 2018 в Милано среща между вицепремиера на Италия Матео Салвини и унгарския министър председател Виктор Орбан, като "поставяне на основите на нов политически алианс". Както е известно, доскоро между Рим и Будапеща, независимо от идеологическата близост между управляващите там партии, съществуваха известни правни противоречия. Така, италианските власти, недоволни от факта, че след като пресекат Средиземно море, десетки хиляди нелегални имигранти пребивават прекалено дълго в страната, притискат партньорите си от ЕС да подкрепят "разпределянето" на мигрантите, съобразно утвърдените общоевропейски квоти. Унгарското правителство обаче, категорично отказва да приема пришълците от Азия и Африка. Очевидно, тези противоречия не са били от принципно значение и не са попречили на сближаването между Орбан и Салвини.\nПо време на срещата Орбан запозна домакина си с унгарския опит в пресичането на нелегалната миграция както на физическо, така и на правно равнище. На свой ред, Салвини призна, че Будапеща има право да защитава собствените си граници и предложи двете страни да разработят съвместно механизми за затваряне на външните граници на ЕС, с което, според него, ще стартира процеса на коренна промяна на Европа. Освен това, италианският вицепремиер изтъкна успехите на унгарското правителство, съумяло да постигне икономически растеж, без да съкращава социалните си разходи, а най-вече за сметка на инвестиции в ключовите отрасли. Според Салвини, този модел е изключително актуален и за Италия.\nИстината обаче е, че дискусията по проблемите с миграцията и икономическото развитие бяха по-скоро прелюдия към основната тема в разговорите между двамата, а именно възможностите за ефективно противодействие на брюкселската "еврокрация" (т.е. на оста Париж-Берлин). Както изглежда европейските "национал-консерватори" възнамеряват радикално да променят политиката си в тази сфера. Доскоро те се опитваха да противодействат на Брюксел, чрез своите национални правителства и парламенти, т.е. по "британския модел", но сега очевидно се готвят да използват срещу либералната европейска върхушка собственото и оръжие - европейските институции. И макар че официално това не беше основната цел на преговорите в Милано, Орбан и Салвини обсъдиха и евентуалната стратегия за съвместни действия на изборите за Европейски парламента през 2019.\nВ момента много от дясно-консервативните сили в ЕС са част от Европейската народна партия, където от доста време насам доминират откровени неолиберали, макар и използващи дясна реторика, от типа на германския ХДС на Меркел. Ето защо, евроскептичните формации обмислят създаването на нов общоевропейски блок, който да обедини консервативните политически сили, готови да влязат в открит сблъсък с ляволибералния дискурс на транснационално равнище. Целта им е да установят контрол в Европейския парламент за да могат да осъществят радикална трансформация на ЕС. Според тях, в момента Съюзът се е превърнал в глобалистка институция работеща за налагането на фалшивите "европейски" (а на практика т.нар. "общочовешки”) ценности.\nТоест, новата консервативно-популистка десница ще се опита да превърне ЕС в своеобразна политическа лаборатория, в която ще се формулират рецептите за съхраняване на националната самобитност на различните европейски народи.\nТук е мястото да посоча, че формиращият се евроскептичен национал-консервативен "интернационал" разполага с много сериозен потенциал. Десните партии, обявяващи се против сегашния модел и политика на Европейския съюз, участват в управляващите коалиции в Италия, Унгария, Полша и Австрия. Освен това, популярността им взривоообразно нараства в Германия (където "Алтернатива за Германия" вече е втората най-популярна партия), Швеция, Белгия, Холандия, Дания и Испания. Днес в ролята на неформален лидер на европейските неолиберали се изявява френският президент Еманюел Макрон. В същото време обаче, популярността му в самата Франция непрекъснато спада, като според последните социологически анкети той се ползва с одобрението на едва 31% от французите, за сметка на нарастващия рейтинг на политици като Марин Льо Пен или Жан-Люк Меланшон. Както и известно, на президентските избори през 2017 Макрон успя да спечели, привличайки гласовете на много привърженици на левицата, притеснени от евентуална победа на "крайната десница". След като влезе в Елисейския дворец обаче, той открито се конфронтира със синдикатите и стартира реформи на трудовото законодателство, които са изцяло в интерес на едрия бизнес. Тоест, стана ясно, че е излъгал избирателите си, цинично използвайки ги за собствените си цели. А след скандала с един от телохранителите му през май 2018 имиджът му тотално се срина.\nВпрочем, останалите влиятелни европейски неолиберални политици също се сблъскват със сериозни проблеми. Това с пълна сила важи и за водача на тяхното "дясно крило" - германския канцлер Ангела Меркел, като всичко сочи, че това ще е последния и мандат на този пост.\nСъдейки по резултатите от социологическите проучвания и особено след свалянето на правителството на Левия блок в Швеция през септември, ситуацията в тази крепост на левия неолиберализъм също може да се промени. Макар че шведите общо взето са доволни от сегашното си жизнено равнище, това не означава, че са склонни да търпят взривообразния ръст на престъпността и "пълзящата ислямизация", свързани с огромния брой мигранти в страната.\nНо макар че неолибералите губят популярност и все по-често стават герои на мащабни скандали, те все още разполагат с достатъчно мощни ресурси - медиите и парите на свързания с тях едър бизнес. Ето защо, шансовете им съвсем не са за подценяване. Големият въпрос е, дали национал-консерваторите ще съумеят успешно да се конкурират на общоевропейско равнище с подобна сила, която в течение на десетилетия формираше западния политически "мейнстрийм". Отговорът може да стане ясен още през следващата 2019. А, ако тогава станем свидетели на истинска "консервативна революция" в Европа, имената на политици като Орбан и Салвини вероятно ще влязат в учебниците по история на Стария континент.\nПроектът на Банън за "разпадането на ЕС"\nВпрочем, с идеята да помогне за успеха на подобна "революция" в Европа се ангажира още през пролетта на 2018 и бившият главен стратег в администрацията на президента на САЩ Доналд Тръмп - Стив Банън. В края на септември 2018 Банън се появи в Рим, където участва в традиционния младежки фестивал организиран от консервативната партия "Италиански братя" (Fratelli d'Italia), която в момента разполага с 32 депутати и 18 сенатори и се ръководи от Джорджа Мелони - бивш младежки лидер на Италианското социално движение и министър на младежта в четвъртото правителство на Берлускони. Там, в присъствието и на вицепремиера Матео Салвини, той призова всички членове на десните партии в държавите от ЕС "да се обединят в името на победата на здравия смисъл".\n"Всички десни следва да формират мощен юмрук за да спечелят изборите за Европейски парламент през май 2019 - заяви американският политолог, който смята през следващите месеци, а вероятно и години, да работи предимно в Европа - залогът на тези избори е честта на европейците, тяхното самоуважение и правото им самостоятелно да вземат решения".\nСедмици преди срещата в Рим, големите европейски медии с известна тревога коментираха присъствието на Банън, като повечето от тях бяха на едно мнение по въпроса, защо този "велик провокатор, експерт по фалшивите новини и изключително опитен пропагандист" е решил да се пресели на Стария континент. Според тях, "Банън е тук за да разпадне Европейския съюз" (!). При това, мнозина неолиберални анализатори дори твърдяха, че Банън само формално е бил уволнен от Тръмп, а всъщност е бил изпратен от него в Европа именно с тази цел. Ето защо, програмната му реч, произнесена в Рим, не беше изненада за никого. Още повече, че през юли бившият главен стратег на Тръмп публикува в Daily Beast програмата си за действие, включваща създаването на фондация "The Movement" ("Движението"), с чиято помощ да бъде стимулиран ръстът на консервативния популизъм на европейския континент.\n"Националистическият популизъм скоро ще дойде на власт и ще започне на управлява - твърди Банън в Daily Beast - Европейските държави най-сетне отново ще възстановят своята национална идентичност и собствените си граници. Идеята за националната държава е обща черта за всички евроскептични партии и тяхно обединяващо начало".\nСпоред него, "в държавите от ЕС вече се формираха партии и политически движения", за които националното самоопределение на държавите е основна програмна цел". Тоест, както посочва експертът от Carnegie Europe Стефан Лехне: "остава само тези партии да бъдат радикализирани, предавайки им всички знания, които притежава такъв специалист в сферата на политическата стратегия и дезинформация, като Банън".\nВпрочем, тъй като от публикуването на програмата на Банън до срещата в Рим, в медиите липсваха каквито и да било съобщения, свързани с него, това вероятно е накарало представителите на неолибералния европейски елит да се успокоят, предполагайки, че става дума за "буря в чаша вода".\nКакто стана ясно обаче, самият Банън не си е губил времето, макар че очевидно е предпочел да не афишира активността си. Така, той успя да се срещне с основния вдъхновител на движението за излизане на Великобритания от ЕС Найджъл Фараж, както и с новото лице в ръководството на френския Национален сбор (както вече се нарича Националният фронт) Луи Алио, съпруг на Марин Льо Пен. След тези срещи нямаше никакви гръмки декларации, но след случилото се в Рим, стана ясно, че Банън въобще не се е отказал от намерението си, а тъкмо напротив.\nЕвропейските неолиберални елити внезапно си припомниха, че бившият помощник на Тръмп за последен път беше в Италия през март 2018, т.е. точно когато на парламентарните избори там победиха партиите "Движение Пет звезди" и "Лига", смятани от брюкселските "еврократи" и големите медии за "дясно-популистки".\nПритеснените идеологически противници на Банън вече поискаха от своите правителства да задействат всички възможни лостове за борба с неговото "Движение". Като според европейските либерални интернационалисти, печелившата стратегия в случая би била "тоталното отричане на влиянието на американския политически стратег върху настроенията на евроскептичните партии". Както посочва в тази връзка, споменатият по-горе Стефан Лехне: "Трябва непрекъснато да внушаваме през медиите, че европейците не приемат съвети от хора отвъд океана. Следва да заложим на чуството за собствено достойнство на цялото европейско население, включително на популистите и консерваторите, убеждавайки ги, че и без помощта на Банън те вече са постигнали впечатляващи резултати. Защо да следват съветите на един чужденец и да споделят успеха си с него? На този човек трябва да бъде показано, че всички са наясно, защо е дошъл в Европа - тъй като в Америка вече е станал напълно непоносим за американския политически елит, включително за онази негова част, която доскоро го подкрепяше и се възхищяваше от него".\nСпоред самия Банън, европейската консервативна десница би могла да накара европейските правителства да се съобразяват с нея още след изборите за Европарламент през 2014, само че тогава "споделящите близки възгледи и позиции превърженици на Brеxit-а, начело с Фараж, депутатите от "Движението Пет звезди" на Луиджи Ди Майо, Националният фронт на Марин Льо Пен и Партията на свободата на Геерт Вилдерс, просто не съумяха да намерят общ език, отделяйки повече внимание на разговори за намеренията си, отколкото на опитите да ги реализират на практика. Банън твърди, че стоейки отстрани е могъл да види по-добре грешките на споменатите политически лидери и сега е в състояние да им помогне да ги преодолеят.\nПо линия на фондацията "Движението", чиято централа е в Брюксел, американският стратег възнамерява да организира редовни консултации (или по-скоро своеобразни "курсове за повишаване на квалификацията") за политическите лидери на консервативните формации. В интервю за Reuters, помощникът на Банън и втори човек в "Движението" Рахим Кассам (бивщ активист на британската Консервативна партия, а днес - на Партията на независимостта) заяви следното: "Избрах Брюксел, защото това е сърцето на ЕС. Тук се събират всички значими европейски фигури и е по-лесно да се контактува с тях. Освен това, именно тук се е окопала най-пагубната за истинската западна демокрация сила, в лицето на т.нар. ръководни органи на ЕС".\nВ централата на фондацията ще работят десет човека, лично подбрани от Банън, чиято задача е анализът на активността на консервативните и популистки партии и изготвянето на конкретни препоръки за всяка от тях. За успеха на мисията на Стив Банън и неговия екип в Европа работят два фактора. Първият е ниската политическа активност на гражданите на държавите от ЕС по време на изборите за Европейски парламент. Ако се анализара динамиката на изборния процес през последните 40 години, става ясно, че от 1979 насам е налице постоянно понижаване на избирателната активност - от 63% до 43%, през 2014. А според експерти, цитирани от испанския ежедневник La Vanguardia, "колкото е по-ниска избирателната активност, толкова по-високи са показателите на популистите, защото те са по-организирани и се отнасят по-съзнателно и отговорно към изпълнението на гражданските си задължения". Това обаче едва ли е точно така - по-вероятното е, че европейският електорат вече е свикнал с мисълта, че от него нищо не зависи и, че "ако механизмът работи, защо трябва да се променя".\nВторият факт, който улеснява усилията на Банън да обедини съмишлениците си в едно цяло, е повишеното социално напрежение в европейските общества. То възникна и постоянно се усилва благодарение на сегашната миграционна политика на ЕС. В тези условия е по-лесно стимулирането на националистическите настроения, както впрочем и евентуалното организиране на "консервативна революция" против сегашния неолиберален политически елит.\nСпоред Стефан Лехне: "За Бенън няма да е особено трудно да ескалира ситуацията с противопоставянето между коренните европейци и мигрантите. Колкото и да се опитват властите и правоохранителните органи да премълчават престъпленията, извършвани от мигранти от Азия и Африка, информацията все пак стига до хората. На коренните европейци отдавна им е писнало от безнаказаността на пришълците. Търпението им не е безгранично и някой ден натискът на народното възмущение, ще взриви целия "котел". И тогава намесата на полицията ще се окаже безполезна. Между другото, на правоохранителните органи също вече е омръзнало да прикриват ексцесиите с участие на мигрантите. Впрочем, дори ако тези ексцесии не се окажат достатъчни, Банън и хората му лесно могат да ги създадат, тъй като американският политически технолог има огромен опит в производството на фалшиви новини и го използва по наистина блестящ начин" (очевидно Лехне намеква за успешно проведената под ръководството на Банън президентска кампания на Тръмп).\nДействително, в момента притокът на бежанци намалява, но данните сочат, че антиимигрантските настроения и социалното напрежение в Европа продължават да нарастват. Сред доказателствата за това е непрекъснато повишаващият се рейтинг на "Алтернатива за Германия", която вече е втората най-популярна партия в Германия, след ХДС на Меркел.\nКакто е известно, Стив Банън официално беше уволнен от поста помощник на президента на САЩ, възможно е дори вече да не фигурира сред приятелите на Тръмп. Въпреки това обаче, мнозина в Брюксел и не само там, се опасяват, че той просто е "командирован" в Европа в рамките на реализацията на програмата "Да направим Америка отново велика". Защото възстановяването на американското величие може да стане не само чрез укрепването на собствената мощ, но и чрез ерозията на мощта на американските съперници. Дали пък това не е истинската цел на "европейската мисия" на Банън? Впрочем, според самия него: "Моделът на евроинтеграция, утвърдил се в ЕС през последните десетилетия, вече е изчерпан. Потенциалът на новите десни партии е достатъчен за да променят всичко в един прекрасен момент. Когато необходимите сили бъдат концентрирани в достатъчно количество, това няма кък да не се случи, при това ще стане много лесно и бързо".\nКонтраатаката на неолибералния "мейнстрийм"\nЕстествено, контраатаката на неолибералния европейски "мейнстрийм" (т.е. на оста Париж-Берлин) не закъсня. На 12 септември 2018 Европейският парламент гласува т.нар. доклад "Саргентини" (авторката му е холански евродепутат от партията на Зелените) за вътрешната политика на Унгария и по-точно за курса на нейние премиер. Налага се впечатлението, че докладът е бил "поръчан" именно във връзка със старта на четвъртия мандат на Орбан като министър председател, след като опитът той да бъде свален отвътре отново се провали. Според констатацията на Европейската комисия, докладът е получил в Европарламента достатъчно комфортно мнозинство от 2/3 от гласовете за да се върви към основната цел, а именно прилагането срещу Унгария на чл.7 от Договора за ЕС, който първоначално може да я лиши от право на глас, а след това - евентуално - и на достъп до средствата от еврофондовете. Преди това обаче, следва да се произнесе Съветът на ЕС. Само че негов председател до 31 декември 2018 е Австрия, чието правителство споделя сходни възгледи с Орбан по редица проблеми, споменати в доклада на Джудит Саргентини.\nКакто е известно, този доклад беше представен за първи път в Европарламента още през юли 2018, но трябваше да изчака връщането на евродепутатите от летните им отпуски за да бъде активирана атаката срещу Унгария с очевидната цел да се демонстрира международната солидарност на неолибералните сили и решимостта им да наложат собствените си ценности като единствено приемливи за Европа. На практика, ставаше дума да бъде даден своеобразен урок на държавите, приети в ЕС след 2004 (сред които е и България), т.е. през периода на активно разширяване на Съюза на Изток. При това най-консолидираните удари се нанасят именно върху Унгария. Сякаш пред ЕС няма други и далеч по-остри и важни проблеми, отколкото тези, съдържащи се в доклада "Саргентини" - като например изказванията на Орбан срещу Сорос, или отказът контрацептивите да бъдат включени в списъка на безплатните лекарства в Унгария, още повече, че през 2019 Съюзът ще бъде напуснат от такъв ключов донор на европейския бюджет като Великобритания.\nИстината е, че през последната година Унгария направи сериозна "заявка" за ролята на лидер на съпротивата срещу политиката на Брюксел за натрапване на страните от Вишеградската група, на квоти за разселване на мигрантите от Африка и Близкия Изток. Което е разбираемо, защото именно те се оказаха на пътя на мигрантите към основната им цел – Германия и Северна Европа. Впрочем, както заяви самият Орбан на 26 юли 2018 в програмната си реч пред унгарската общност в румънския град Бейле-Тушнад, всяка нация има право да каже "не" на нелегалната миграция". От значение е, че в икономически план тези страни - макар че през последните години демонстрират положителен икономически растеж - все още се смятат за уязвими от гледна точка на възможностите си в сферата на социалната политика. Тоест, претенциите на Брюксел те да приемат и поемат грижата за "бежанците", не улеснява по никакъв начин стремежа им да постигнат конкурентни условия в рамките на ЕС, а на практика отново ги отхвърля към периферията на Съюза, от която отчаяно опитват да се измъкнат във връзка с поредицата от кризи, на чиито фон "ядрото" на ЕС (т.е. оста Париж-Берлин) неизменно демонстрира тенденция към консолидация, забравяйки в тези случаи за "общите ценности".\nСлед Унгария, в конфликт с Брюксел през 2015 влезе и Словакия, чиито тогавашен премиер Роберт Фицо подаде иск в съда на ЕС във връзка с плановете на Съюза за разселване на мигрантите. Чехия и Полша се присъединиха към кампанията на партньорите си от Вишеградската група по-скоро от солидарност, освен това върху тях също се стовари огромен приток на мигранти - само че от Украйна. Тоест, четирите държави от групата се оказаха на своеобразен кръстопът за мигранти не само от Близкия Изток и Африка, но и от постсъветското пространство. В Брюксел съзнателно си затварят очите за този факт, оставяйки Полша, Чехия, Унгария и Словакия сами да се оправят с потока от украински "гастарбайтери" и в същото време - прехвърляйки им отчасти и собствения си проблем с мигрантите мюсюлмани.\nБорбата за правото сами да решават, колко и какви количества мигранти да приемат, все повече сближава държавите от Вишеградската група. Неслучайно чешкият премиер Бабиш заяви, че страната му няма да гласува антиунгарската резолюция. Що се отнася до взаимната подкрепа на управлащите в Будапеща и Варшава, тя стана очевидна още от идването на власт в Полша на консервативната партия "Право и справедливост". Изместването на цяла Централна Европа надясно, най-очевидният пример за което от дълги години насам е именно Унгария, поражда объркване и дори страх у неолибералните евродепутати, особено на фона на вече стартиралата кампания за европейските избори през 2019.\nКакви са шансовете чл.7 да бъде задействан срещу Унгария\nНа първо място, в момента Унгария поддържа много добри отношения с такива ключови държави от ЕС, като Италия и Австрия (която е и председател на Съвета на ЕС). Австрийският (а и германският) бизнес се чувстват отлично в Унгария, освен това Великобритания, която все още не е напуснала Съюза, открито покровителства Орбан в противопоставянето му на Европейската комисия. Що се отнася до гласуването в Европарламента, там нещата опираха да спазването на партийната дисциплина, освен това далеч не всички евродепутати бяха чели доклада „Саргентини”.\nНа второ място, Полша ясно даде да се разбере, че няма да позволи чл.7 да бъде задействан срещу Будапеща. По този повод полското Външно министерство заяви, че е загрижено от решението на Европейския парламент, подчертавайки, че: "Всяка държава членка на ЕС има суверенното право да осъществява вътрешните реформи, които смята за подходящи... Действията, насочени против държавите членки водят само до задълбочаване на разногласията в Съюза, увеличавайки недоверието на гражданите към европейските институции. Ето защо Полша ще гласува в европейските организации против евентуалното санкциониране на Унгария".\nМакар, че Унгария не подкрепи искането на Варшава Доналд Туск да не бъде преизбиран за председател на Европейския съвет, тя се солидаризира с Полша през декември 2017, когато ЕК възнамеряваше да предприеме наказателни мерки и срещу нея.\nНа трето място, следва да си припомним за програмата PHARE, която беше създадена през 1989 именно за да бъдат подпомогнати икономическите реформи в Полша и Унгария. Истината е, че навремето Западът положи огромни усилия - включително и финансови - за откъсването на Полша и Унгария от т.нар. Източен блок, така че днес много трудно би се съгласил да отстъпи и да изостави всичко онова, което му струваше толкова продължителни усилия и гигантски средства.\nОсвен това, на фона на трудностите, които ЕС изпитва във връзка с последиците от т.нар. Brexit, докладът "Саргентини" му създаде още един, при това абсолютно излишен проблем. Всъщност, какво би могъл да направи Съюзът, след като унгарците упорито продължават да гласуват за Орбан, а самият той твърди, че е напълно лоялен към Брюксел и иска от него само да не се бърка във вътрешните работи на страната? Готова ли е Унгария да тръгне след някой друг политически лидер? И, дали въобще има такъв? Мнозина, включително и млади политици се пробват в тази роля, но малцина притежават харизмата и политическия нюх на Орбан.\nБрюксел очевидно се дразни, че унгарския премиер опитва да се нагърби с мисията на защитник на европейските християнски ценности; че не споделя оптимизма на еврократите по отношение на Украйна и открито заявява, че не вижда никаква перспектива за присъединяването и към ЕС; или, че мечтае до 2030 да превърне Унгария в една от петте най-проспериращи държави в Съюза. Всичко това беше обявено в прав текст от Орбан в програмната му реч в Бейле-Тушнад, която - случайно или не - съвпадна по време с разглеждането на доклада "Саргентини" от Европарламента.\nОчевидно за ЕС, т.е. за оста Париж-Берлин, изглежда опасно да оставят Унгария да прави, каквото си поиска, дори при положение, че тя очевидно няма да напусне Съюза, просто защото няма къде другаде да отиде. Впрочем, същото може да се каже и за Полша, само че тя разполага с такъв мощен покровител като САЩ, което и позволява да инициира собствени геополитически проекти, макар и първоначално в рамките на ЕС. Сред тях са Инициативата "Трите морета" или по-реалистичната идея за "новото Междуморие", включвашо, освен Полша, трите прибалтийски постсъветски държави и Румъния. "Междуморието" се разглежда във Варшава като насочено едновременно против руската и германската "експанзия", макар че самият този хипотетичен алианс очевидно има определени аспирации към "буферната зона" между ЕС и Русия, т.е. към Беларус, Украйна и Молдова.\nЗа разлика от Полша обаче, в случая с Унгария ситуацията - от гледна точка на запазването на единството на ЕС - изглежда много по-тревожна. Европейският парламент е основният представителен орган в структурата на Съюза и взетите от него решения определят настроенията в коридорите на властта в Брюксел, докато решенията на Еврокомисията са по-скоро "технически". Освен това, ако в случая с Полша, обвиненията на Брюксел бяха леко завоалирани, сега ЕС се опитва да нанесе удар директно срещу унгарския премиер Орбан, в отговор от пакета закони, приети от унгарския парламент с цел да се попречи на подривната активност на структурите на Джордж Сорос в страната.\nОсвен това, за разлика от принципите на функционирането на полската съдебна система, проблемът за нелегалната имиграция много сериозно вълнува европейското обществено мнение. По този ключов за бъдещето на Европа въпрос, от другата страна на барикадата, т.е. срещу Полша и Унгария, се оказаха Германия и Франция. Както заяви по този повод държавният секретар във френското Министерство на икономиката Бенжамен Гриво: "беше важно да напомним, че страните членки не могат да се ползват от предимствата на членството си в ЕС, от една страна, и да нарушават нашите правила и ценности - от друга. Става въпрос за нашата идентичност".\nУнгария и Полша обаче не възнамеряват да отстъпват. Така, полското Външно министерство квалифицира претенциите на Брюксел към законодателството на страната като "необосновани", препоръчвайки на ЕК в случай, че има някакви съмнения по този въпрос, да се обърне към Европейския съд: "В съответствие с договорите за ЕС, организирането на съдебната система е изключително в прерогативите на държавите членки. Затова определянето на пенсионната възраст на съдиите от Върховния съд не може да се смята за нарушаване на европейското законодателство от страна на Полша, както твърдят от ЕК".\nНе бива да се съмняваме, че в своето противопоставяне на брюкселските "еврократи", т.е. на оста Париж-Берлин, Унгария и Полша ще бъдат подкрепени и от други страни членки на ЕС. При това динамиката на този процес се определя от сериозността на миграционния проблем. Според директора на департамента по бизнес-стратегии на Френския институт за изследване на общественото мнение Жером Фурке, противопоставянето по това направление може да разцепи западната общност: "Ако разглеждаме разделението на Изток и Запад, като разделение между новата и старата Европа, става ясно, че някои исторически членове на ЕС, като Италия и Австрия, стоят на сходни позиции с източноевропейските държави. Напрежението е голямо и може да блокира всеки опит за развитие на европейската интеграция. Това представлява много сериозен проблем за президента на Франция Макрон, който превърна европейската строителство в един от стълбовете на своята политика. На свой ред, федералният канцлер Меркел е изправена пред проблема с усилващото се влияние на "Алтернатива за Германия" и втвърдяването на позициите на ХДС/ХСС по миграционния въпрос. Освен това, обкръжението на Германия - от Полша до Италия и от Чехия до Унгария и Австрия, заема все по-радикална позиция по този въпрос, отдалечавайки се от орбитата на Берлин".\nВсъщност, противоречията в ЕС едва ли ще се ограничат с разминаването по линията Изток-Запад (присъединяването на Италия към оста Виена-Будапеща е сред доказателствата за това). Предвид нарастването на напрежението във връзка с миграционния проблем в самата Германия и постоянният възход на антиимиграционната консервативна партия "Алтернатива за Германия", не може да се изключва, че в определен момент може да се пропука и самият френско-германски алианс.\nНа фона на всичко казано дотук се очертава изводът, че дълбоката криза, поразила ЕС закономерно води до очертаването на няколко различни проекта за бъдещето на т.нар. "Обединена Европа". Единият е този на досегашния "гръбнак" на Съюза в лицето на оста Париж-Берлин. Той предвижда създаването на силна и централизирана "европейска супердържава", формално управлявана от "еврократите" в Брюксел, а реално - от Германия и Франция. Тя ще се развива все по-независимо от САЩ, ще се стреми да поддържа делови и взаимоизгодни икономически отношения с Руската Федерация, но в същото време ще се опита да продължи експанзията си на изток, т.е. в буферната зона между ЕС и Русия, включваща Беларус Украйна и Молдова, а също постсъветските държави от Южен Кавказ и в това отношение ще влезе в пряка конкуренция (и дори сблъсък) с Москва, която с основание разглежда въпросните територии като зона на собствените си жизнени интереси (т.нар. "близка чужбина).\nВторият проект е на все още условния геополитически триъгълник Рим-Виена-Будапеща, който залага на старата идея за "Европа на нациите", т.е. на суверенните национални държави. Той влиза в остър конфликт с първия проект по такива важни проблеми като мигрантския въпрос или европейското държавно строителство. Страните от този триъгълник също се обявяват за откъсване от американската орбита и подобряване на отношенията с Русия, включително за отмяна на санкциите срещу нея, но за разлика от оста Париж-Берлин нямат претенции за експанзия в буферната зона между ЕС и Руската Федерация, тъй като интересите им са насочени по-скоро на юг и, в частност, към Балканите.\nВпрочем, очертава се и трети проект, който обаче е по-скоро периферен. В неговата основа е Полша и нейната стара геополитическа идея за т.нар. "Междуморие". Той е едновременно антигермански и антируски и в същото време (което е напълно закономерно) се ползва и разчита на подкрепата на САЩ. Неговият разширен вариант е Инициативата "Трите морета" (в която, между другото, участват и Австрия и Унгария), но на практика, поне засега, като реални участници в този проект се очертават само балтийските постсъветски държави, Полша и Румъния. Векторът на неговата експанзия също е насочен към "буферната зона", т.е. той се конкурира едновременно и с оста Париж-Берлин, и с Москва.\nЕС\tЕвропейска комисия


ITB: Прогнози за сезон 2021 на най-големите немски туроператори - 21Hoteliers\nИспанският ваканционен остров има ниско ниво на заразени с COVID-19 (под 50 на 100 000 души) и регионалните министри от Балеарски острови заявиха в уебинар на ITB Now, че те се стремят да отворят постепенно Майорка за международен туризъм със строги мерки за здраве и безопасност. Туристическата индустрия се надява германското правителство да отговори, като отмени предупреждението за пътуване за острова през следващите седмици. Понастоящем TUI, DER Touristik, FTI и Alltours се подготвят да изпратят клиенти на Майорка за Великденски празници в кратки срокове.\nГоворейки за ITB Now, изпълнителният директор на TUI Германия, Марек Андришак заяви, че очаква предупреждението за Майорка да отпадне през следващите няколко дни. За други дестинации Андришак каза, че TUI планира да започне полети до Крит, Родос, Кос и Мадейра в средата на април, последвани от полети в Турция най-късно в началото на май.\nПаралелно с това TUI очаква тенденцията към вътрешните пътувания и почивки да продължи и тази година и се надява да предложи почивки в много дестинации в Германия. По отношение на текущите резервации Испания е най-популярната чуждестранна дестинация на TUI, следвана от Гърция, Турция и Италия. С относително ниски нива на ваксинация в Германия, Андришак очаква почиващите да бъдат задължени да правят Covid-19 тестове, преди да пътуват в чужбина тази година. „Бързите тестове и ваксините скоро ще ни върнат отново свободата на пътуване“, заяви той.\nПодобна е картината и в DER Touristik, който отчете нарастващи резервации през последните няколко седмици, включително „процъфтяващо“ търсене на почивки в Германия и най-силно търсене за Турция, Гърция и Майорка сред чуждестранните дестинации.\n„Наред с Турция, Гърция и Турция, Майорка в момента е една от най-популярните летни дестинации“, каза главният продуктов директор на DER Touristik, Свен Шикарски. „Поради добрата пандемична тенденция очакваме тази дестинация да се отвори скоро. Това ще увеличи търсенето, включително за резервации в последния момент.“ Инго Бурместър, изпълнителен директор на DER Touristik Central Europe, коментира: „Убеден съм, че 2021 г. ще бъде година на резервации и решения в последния момент.“\nAlltours също са оптимисти по отношение на перспективите за Майорка, където традиционно има големи обеми от резервации. „Очакваме предупреждението за пътуване за Майорка да бъде отменено през следващите няколко дни и сме решили да реагираме бързо“, каза собственикът Вили Верхувен.\nFTI също разширява портфолиото си от хотели на Майорка и са готови за рестарт на пътуванията. „Веднага щом ситуацията позволи, очакваме голямо търсене за това лято и голям наваксващ ефект за пътуване до любимия ваканционен остров на немците“, каза Мануел Моралес, ръководител на FTI Group за дестинация Испания. Като цяло третият по големина туроператор в Германия заяви, че „не е отписал“ великденските празници и има капацитет, готов за ваканции в Германия, Майорка, Канарските острови, Дубай и Малдивите. Понастоящем търсенето е най-силно за Германия, Гърция и Дубай, с нарастващо търсене на Канарите и Турция.\nМеждувременно всички големи германски туроператори казват, че клиентите очевидно предпочитат да залагат на безопасността в момента и резервират „гъвкави тарифи“, съчетаващи пакетни почивки с гъвкави възможности за анулиране срещу допълнително заплащане. Шефът на TUI Германия, Марек Андришак заяви че 80% от новите резервации са с гъвкави тарифи и каза, че не очаква много анулирани резервации 14 дни преди заминаването това лято.\nТеми: Alltoursder touristikder touristik германияFTI GROUPFTI TOURISTIKTUI GROUPTUI ГЕРМАНИЯTUI ПРОГНОЗИ


Как да направите картина прозрачна в PowerPoint\nПрозрачност на изображения в PowerPoint\nНе винаги в процес на работа с презентация в PowerPoint, всичко върви гладко. Могат да възникнат неочаквани трудности. Например, много често можете да се изправите пред факта, че растеризираната снимка има бял фон, което е изключително затруднено. Например, тя затъмнява важни обекти. В този случай трябва да работите по този недостатък.\nПрочетете още: Как да направите снимката прозрачна в MS Word\nИнструмент за изтриване на фона\nПроцес на премахване на фон на картина\nВ по-ранните версии на Microsoft PowerPoint има специален инструмент за изтриване на бял фон от снимките. Функцията позволява на потребителя да кликне върху заден план, за да бъде изтрит. Беше изключително удобно, но представянето беше безупречно.\nФакт е, че при тази функция е използвана обичайната процедура за наслагване на параметъра на прозрачност върху избрания цветен контур. В резултат на това снимката все още имаше рамка от бели пиксели, много често фонът се изрязваше неравномерно, имаше петна и така нататък. И ако фигурата на снимката няма ясно определена граница, тогава този инструмент може да направи всичко прозрачно.\nВ PowerPoint 2016 те решиха да се откажат от такава проблематична функция и да подобрят този инструмент. Сега се отървете от фон е много по-трудно, но може да се направи много точно.\nЗа да направите чертежа прозрачен в PowerPoint, трябва да въведете специалния режим за изрязване на фона.\nЗа да започнете, трябва да изберете желаното изображение, като кликнете върху него.\nВ заглавката на програмата ще се появи нова секция "Работа с изображения" , а в нея - раздела "Форматиране" .\nТук имаме нужда от функция, която е в самото начало на лентата с инструменти вляво. Тя се нарича - "Премахване на фона" .\nЩе се отвори специален режим на работа с изображението и самата снимка ще бъде отпечатана в лилаво.\nЛилаво означава всичко, което ще бъде издълбано. Разбира се, трябва да премахнем това, което трябва да остане в края на краищата. За да направите това, кликнете върху бутона "Маркиране на зони за запаметяване" .\nКурсорът се променя на молив, който ще трябва да маркира снимките, които трябва да запазите. Примерът, представен на снимката, е идеален, защото тук всички граници на секторите лесно се определят от системата. В такъв случай, достатъчно е да направите леки удари или удари в рамкираните сектори. Те ще бъдат боядисани в естествения цвят на изображението. В този случай бяло.\nВ крайна сметка трябва да се уверите, че само ненужният фон остава във виолетово.\nИма и други бутони на лентата с инструменти. "Маркиране на зоната за изтриване" има противоположния ефект - този молив отбелязва подчертаните сектори в лилаво. И "Изтриване на маркер" премахва преди това изтеглените маркировки. Също така има бутон "Отмяна на всички промени" , когато се кликне, той връща обратно всички промени, направени в оригиналната версия.\nСлед като завършите избора на необходимите зони за запазване, трябва да кликнете върху бутона "Запазване на промените" .\nКомплектът от инструменти ще се затвори и ако се направи правилно, снимката вече няма да има фон.\nПри по-сложни изображения с различни цветове може да е трудно да се разпределят определени зони. В такива случаи трябва да отбележите с дългите удари на "Маркиране на зони за запазване" (или обратно) на най-проблематичните области. Така че фонът няма да бъде премахнат перфектно, но поне нещо.\nВ резултат на това изображението ще бъде прозрачно на изискваните места и ще бъде много удобно да го поставите навсякъде на всяко място на слайда.\nПо същия начин можете да постигнете пълна прозрачност на снимката, без да разпределяте вътрешни зони за запазване или да подчертавате само отделни такива.\nСъществуват и няколко аматьорски, но и работещи начини за справяне с намесата на образа.\nМожете просто да преместите изображението във фонов режим и да го поставите правилно на страницата. По този начин намерените части на изображението ще бъдат запазени, но просто ще бъдат зад текста или други предмети и изобщо няма да се намесват.\nВажно е да запомните, че това работи само в случаи, когато фонът не само на изображения, но и на слайд съвпадат цветно и могат да се слеят заедно. Разбира се, най-лесният начин да се справите с бял цвят.\nВ крайна сметка трябва да се каже, че методът е доста ефективен, но специалистите все пак препоръчват фонът да бъде отрязан в други графични редактори. Това обикновено е мотивирано от факта, че в един и същ Photoshop качеството ще бъде много по-добро. Въпреки че все още зависи от изображението. Ако приближите изхвърлянето на ненужни фонови зони много внимателно и точно, тогава стандартните инструменти на PowerPoint ще работят перфектно.\n← Създайте презентация без PowerPoint\nИзрязване на снимки в PowerPoint →\nКак да запазите презентация в PowerPoint


Времето днес: Очаква ни пореден горещ ден - Novapress - Директните новини Днес\nНачало/България/Времето/Времето днес: Очаква ни пореден горещ ден\nВремето днес: Очаква ни пореден горещ ден\nДнес ще е предимно слънчево и горещо. Около и след обяд над западните райони ще се развива купеста и купесто-дъждовна облачност, на места ще има краткотрайни, временно интензивни валежи от дъжд с гръмотевици, има условия и за градушки.\nЩе духа слаб, в Източна България до умерен югоизточен вятър. Максималните температури ще са между 31 и 36 градуса, по-ниски на места по високите полета на Западна България и по Черноморието.\nНад планините ще е предимно слънчево. Около и след обяд над масивите от Западна България ще се развива купеста и купесто-дъждовна облачност, ще има краткотрайни, временно интензивни валежи от дъжд с гръмотевици. Ще духа до умерен юг-югоизточен, вятър. Максималната температура на 1200 метра ще е около 26 градуса, на 2000 метра – около 19, съобщават от НИМХ.\nКолекторска фирма купува Локо (Пд)! С пари от несъбрани кредити ли ще се издържа клуба?!


Извънредно! Има заподозрян за чекмеджето на Баце, чака се арест и обвинение | Informiran.net\nИма заподозрян за чекмеджето на Баце, чака се арест и обвинение! Това пише в последния си коментар пиар експертът Радослав Бимбалов, установи Narod.bg.\nСпоред него „виновникът”, поставил пачки евро по 500 и кюлчета злато в спалнята на премиера от СИК скоро ще бъде изобличен пред цялото общество и Баце ще блесне целият в бяло.\nЕто и коментарът без никаква редакторска намеса:\nВъпросът дали Мата Хари е напъхала пачките и златото в нощното шкафче на премиера вълнува всички ни. От август насам прокуратурата твърди, че разследва този случай. Самопризнанието от страна на Борисов от онзи ден би трябвало да предизвика мълниеносна реакция от страна на разследващите органи. Само че прокуратурата сякаш не отразява това събитие.\nПросто вече имат заподозрян и подготвят обвинителен акт. Главният прокурор лично ще отиде да го закопчае.\nНа една от снимките се вижда, че премиерът спи. Това категорично прави Сънчо заподозрян. Под наметалото си той спокойно може да скрие пачки, злато и пистолети. Освен това, като летящ социалистически продукт, Сънчо работи като дрон към президенството. Това го прави особено опасен и очаквам да бъде задържан за постоянно.


Последната серия на „Здрач“ ще съдържа секс |\nПоследната серия на „Здрач“ ще съдържа секс\n26.06.2010 in Новини | Tags: Кристен Стюърт, Робърт Патинсън, Стефани Мейър, вампири, книга, новина, хорър\nАко и Вие сте едни от тези десетина човека по света, които не очакват премиерата на „Затъмнение“ с течаща струя лига от устите си, то значи следната новина няма да Ви заинтересова толкова, но аз съм длъжен да я оповестя заради феновете на реалистичната любов между вампири и момиченца. В интервю пред сп. „Хора“, сценаристката на последния филм от тетралогията – Мелиса Розенбърг – е споделила, че в „Breaking Dawn“ зрителите най-после ще се насладят на така очакваната секс сцена между Бела и Едуардо. Тази толкова жадувана сцена на интимни ласки и еротични милувки върху голи тийн тела бе чакана от милиони възбудени фенове, още от първия зареден с предучилищна сексуална енергия поглед, който вампирът Патинсън изстреля по посока на неориентираната бунтарка Стюърт. Скоро, мократа им мечта ще се сбъдне, защото по думите на Розенбърг: „Ще видите секс – да!“ – това звучи като евтина реклама на порноканал за пенсионери, но сценаристката допълва възклицанието си със следните думи: „Взаимоотношенията между Бела и Едуард стигат до края в книгата, така че във филма ще направим същото. Ще видите много повече голота в „Breaking Dawn“ отколкото в предишните филми.“\nБела нетърпеливо очаква да поеме своя партньор в кревата.\nТова е чудесно, си помислих първо аз, след което обаче сивото ми вещество проработи със скърцане и осъзнах, че Розенбърг всъщност не уточнява чия ще бъде голотата – на Стюърт или на Патинсън… или на Лаутнър, който само чака повод да си свали тениската. Но сценаристката продължава с агитацията на пъпчивите си зрители със следните обещания: „Порнографска ли ще бъде сцената? Това не знам.“ – аз обаче знам и ще Ви го кажа директно – не само, че няма да е порнографска, но едва ли и ще покаже нещо повече от голия гръб на Стюърт и хилавите гърди на Патинсън, защото всички отлично знаем какъв ще е рейтинга на филма и той определено няма да позволи показването на бели нянки в кадъра. И сякаш за да отговори на тези съмнения, Розенбърг допълва: „Не знам дали филмът ще трябва да е R-rated, но ще трябва да отговаря на книгата, което означава повече голота… определено ще пиша за повече голота.“ Честито, непълнолетни вампирофилчета – скоро ще можете да видите как любимите Ви герои от любимата Ви книжа се търкалят под чаршафите в изнасилено арт-сцена на забранена любов. Ако това не Ви кара да чакате новата серия от притчата на Стефани Мейър с още по-голямо настървение, то тогава не знам какви фенове сте. Засрамете се!\n27.06.2010 в 13:06\nШит, откога МРАА разрешават хомо-секс в PG-13 филми?\n27.06.2010 в 14:05\nНа кой му пука изобщо за това???????????????????????\nАми все някак трябва да се завъди бебето, така че… секс.\nП.П. Това е една от най-притеснителните за мен сцени от книгите (наред с всички останали). Не знам дали секс с ледено дилдо е някакъв фетиш на авторката, но след като прекара 4 книги в обясняване как Едуард е леденостуден, евентуалният секс между двамата герои би трябвало да докара хипотермия на Бела… или поне да е адски неприятен. (Представям си секс сцената- Бела навлечена в поне пет пуловера, а наблизо набумкани на макс пет радиатора… пфф).\nДопълнително – това е втора серия книги на автор мормон, която намирам за изключително покровителствена и с притеснителни идеи. Не знам дали мормонството е просто случайно съвпадение, но привлича вниманието, определено.\nЕнея, благодаря за мормонското инфо. Сега ще се наложи да злоупотребя с него в ревюто си на „Затъмнение“. 🙂\nЧувал ли си за Орсън Скот Кард и серията му за Ендър Уигин?\nТръгва като невероятно готина история за деца войни… и стига до… вселенски разум, души, изкуствен интелект и прочие такива. И книгите свършват как всички се женят.\n28.06.2010 в 00:47\nТц, тц, а аз си мислех, че ще е между главния герой и върколака! 😀 😀\n28.06.2010 в 14:33\nE, не е късно. Нали ще са два филма 🙂\nКолко расизъм и тъпи стереотипи има пък по тази линия, направо не ми се започва.\nКато забавление, книгите са съмнителни и са просто поредното „шестото клеймо“ на литературния свят. Погледнем ли ги от ъгъл култура, символи, смисъл, послания, концепции… става неприятно.\nДа бъда честна, не мисля, че Стефани Майер е писала книгата си с цел да бъде нещо повече от „шестото клеймо“, ако и твърдението, че „Джейн Еър“ да е било сред вдъхновенията да ме дразни адски много.\nДа се сравнява „Здрач“ с „Шестото Клеймо“ си е направо обида за Дан Браун, да не говорим за Шарлот Бронте /освен ако последната също не е мечтаела за полови актове с приказни същества/. Стефани си е чиста и проста ЖК Роулинг wannabe, а това, че някакви малоумници са й адаптирали мокрите сънища е поредният отчаян ход да се генерира доходоносен франчайз в Холивуд. Имай предвид също, че „Здрач“ се водеше като „американския отговор“ на „Хари Потър“ едно време, така че ако тръгнеш да търсиш символика, смисъл и концепции, наистина ще ти стане неприятно.\nНе знам ама искам да видя сливата на Бела 🙂\nЩе има да почакаш бая…\nУчудвам се, че изобщо някой над 16 се вълнува от тази здрачно-мрачна поредица (признавам, че загледах около 5 мин от тоя бълвоч и ми беше достатъчно, а цялата поредица ня знам кой би си причинил)\nПатката на Паткинсън… много епично звучи, а?\nаз я гледам , може да е тъпа но ме кефи 🙂\nЕее като се заговори за Здрач ще има ли ревю на The Runaways тук?Чудя се дали да го свалям, заради попринцип калпавата игра на Кристен…\nНе чакай ревю на този филм. Дори и аз си имам някакви стандарти.\nАми не щото имаше добри отзиви от критиката пък и беше представен на Сънденс и си мисля, че може да има някакъв потенциал…като гледах трейлърите ме надъха, а сега са го качили в Замунда и се чудех.\nСкротуме, гледай си работата, Runaways е адски сладък филм и Кристен Стюърт играе много прилично. (Може би аз съм пристрастна, но съм голям фен на Джоан Джет).\nИма само един въпрос, който ме гложди… защо в американските филми певците и изпълнителите говорят винаги сякаш самото мислене им представлява усилие? Познавам изпълнители и с някои изключения, си говорят съвсем нормално.\nАве, тоя който е писал тая статия е пълен идиот. Добре като не харесваш Здрач, защо не дадеш на някой, който наистиа разбира от филма да я напише. Освен това кой си ти, че да критикуваш другите какво гледат.\nИ като ви коства такова усилие да изгледате филма, що не земете да гледате друго. Като не ви харесва, каква ви е работата да е ровите за подобни статии и само да ги псувате. Като обиждате филма, няма да накарате феновете да не го харесват и ако малко вникете в истинския смисъл на сагата, ще видите, че е закодирах много повече смисъл, отколкото си мислите!\nСамо едно не разбирам тези които не харесват Здрач защо пишат ….. какво ги интересува тях… на мен нещо като не ми харесва аз не го гледам и не го коментирам…. Съгласна съм с cinemascrotum че не може да се сравнява Здрач със Шестото клеймо ,но и те са си два разлишни типа филми…. Здрач все пак е фантастика искате да няма фантастика във филма ли какво не разбирам….. Докато Дан Браун е написал Шестото клеймо по истински факти, места, скулптури и така нататък…\nНе виждам защо тези които не харесват сагата пишат за нея.\nЕто това сме ние българите замислете се …гледаме само какво да оплюваме.Няма смисъл от това който го харесва да пише който не няма смисъл от това псуване ….\nА на теб като не ти харесва блога защо пишеш в него? 😀\nЧудесен филм…стига сте филосотвали…направете по-добър\nЗащото, мили деца, друго по кината няма, пък авторът на блога е самопровъзгласил е кинокритик.\nКолкото до запознати с филма… аз съм запозната с книгите и с филмите, а ревюто на книгите ми беше също толкова критично и негативно (ако и доста по-добре стилитически представено).\nДопълнително, абсурдно е да заявиш „ми да си чел книгите“, това е филм, той трябва да е ясен и разбираем и за тези, които НЕ са чели 4те романа на Майер, дали защото не са чули за тях или защото не са понесли некадърния й стил на писане (да отвориш речника и да вадиш думички оттам, за да представиш героинята си за уж умна, е много, много тъп похват). Бела е дразнещ герой, да не говорим, че страница, след страница посветени на перфектния Едуард може да докара инфаркт от смях на всеки, който някога е бил в реална връзка.\nНейсе, Нинче, да бъдеш критичен към книги/филми/изкуство не е равно на оплюване. Хубаво е да се разбере най-после.\nНо да приемем, че ако няма какво хубаво да кажеш, по-добре да мълчиш. Тогава ревюто сигурно щеше да изглежда така: „________“.\nКоментираме, защото можем. Който смята, че като не ни харесва нещо да не го коментираме, може да си завре мнението там, дето слънце не огрява.\nПърва част беше откровено нелепа, втора – абсурдна… Сега ще видим и трета… Усещам, че Ташака ще трябва да си носи хапчета против гадене 😀\n05.07.2010 в 20:14\n„Последната серия на „Здрач“ ще съдържа секс“\nТова вече е брутално, Stephanie make them stop 😉\nЧе то няма да е една, ами ще са две серии – ще има достатъчно екранно време за масовки от типа „всеки с всеки“…\nТози сериал има повече епизоди от „Робинята Изаура“, няма ли милост за нас?\nНа който му се гледа интересен вампирски филм препоръчвам освен „Интервю с вампир“, „Носферату“ и Let the right one in. Последният е малко особен филм и може би даже малко претенциозен, но на мен ми хареса. Поне в него вампирът е наистина вампир и филмът като цяло е мрачен, както подобава на този жанр.\n01.08.2010 в 22:13\n1.Какъв,по дяволите,ти е проблема със „Здрач“?\n2.Тая новина феновете (истинските поне) я знаят от както излезе книгата „Зазоряване“.\n« Питър Джаксън ЩЕ режисира „Хобит“\nРевю: „Истинска Измама“ »