Щастието – тая измамна гад\nЧе щастието не е в особено пряка връзка с материалните придобивки вече отдавна е ясно и поговорката, че богатите, видите ли, също били плачели се оказа съвсем вярна.\nОт какво тогава зависи дали човек е щастлив? Защо в една и съща ситуация един е щастлив, а друг – нещастен мърморко?\nБългарите, като нация, според разните му там изследвания, проведени от разните му там мъдри хора без работа, но харчещи разните му там държавни пари, са сред най-нещастните хора на планетата. Демек като процент от населението, повече хора в, да речем Руанда се определят като щастливи от живота си, отколкото у нас, което си е абсурдно, щото там са негри, а ако туй не е повод да си нещастен, здраве му кажи… Тука обаче няма да обсъждам “народопсихологията на българина”, щото това е яко изтъркана тема, която не заслужава да се занимаваме с нея – просто тая информация ме замисли.\nМен лично винаги ме е учудвало, колко много хора около мене са вечно намръщени, нацупени, нещастни, колко много хора мрънкат и само се оплакват. Доколкото, разбира се, аз не мога да пренебрегна изконното им право да обсъждат всеки аспект от живота си, всеки път ме шокира мазохистичният напън, с който те обсъждат и мислят само за негативните страни в ежедневието си, а пренебрегват положителните и не им се радват.\nНещастни по нежелание\nИма, разбира се, една много логична причина за това някой да е нещастен и за съжаление никой, освен добрият фармацевт, не може да направи нищо по въпроса – някои хора просто са генетично по-щастливи от другите. Щастието, смятам знаете, е продукт на няколко прости вещества, които мозъкът изпуска в кръвта, обединени под популярното наименование “хормони на щастието”. И при някои хора просто те са повече, поради което тия хора са по-щастливи от другите. Както капитан Ваймс пък, много хора са родени две малки водки под нормата и затова са по-податливи на депресии и са вечно нещастни.\nЗатова според мен на запад хапчета като прозак и разни доста по-силни антидепресанти са толкова широко разпространени и половината народ ги взема – защото много от хората са взели да осъзнават, че са нещастни не защото има някаква обективна причина за това, не, защото животът им е скапан, а просто мозъкът им не изпуска достатъчно хормони на щастието и те не могат да се радват на това, което имат.\nНещастни по желание\nПоводът да напиша това: днес следобяд бях у нашите. Решили да идат с колата тая вече в София на театър – да видят и те големия град и да попият де що култура намерят там. Ходене в София и на театър – хубаво, разнообразие, весело, нали? Да, ама не и за майка ми – цял следобяд тя се щура из къщи в приготовления. Сандвичи прави, нарежда багаж (?!?), въртя се, сумтя, сума нерви хвърли, сякаш на експедиция на Южния полюс отиват, не на няколкочасова разходка. Вместо просто да седне в колата и да се изкефи на разнообразието, тя веднага намери за какво да се притеснява и как да си развали деня.\nДнес видях и един пример за типичният сблъсък на два свята – Даниел Панев иска да си купи колело, а приятелката му е против – не, защото колелото не й харесва, не защото не могат да си го позволят, а защото, видите ли, с тия пари някои семейства изкарвали една година… И какво? Това, че някой не печели колкото теб е причина да не си позволяваш да си щастлив?!? Както казах, някои хора винаги ще си намерят как да си пречат сами…\nИмам чувството, че много хора не са щастливи, само защото не си го позволяват. Просто не мислят как да си доставят щастие, а само се блъскат като волове без капчица мисъл и после се оплакват от “тоа скапан живот”. Много хора приемат живота като дълг – поредица от някакви неща, които не са приятни, ама трябва да се свършат, защото… така трябва. Трябва да учиш, работиш, да изгледаш децата, всеки ден да готвиш, чистиш там квото трябва и т.н. И после се опакват – ох, колко е тежък живота, всичко е скъпо, ето детето отиде студент, трябва да търсим квартира, тя скъпа, ох, колко ми е трудно, колата я чукнах…\nЗа такива хора изпълняването на тия неща е целта на живота, не нещо друго – и именно затова според мен те не са щастливи. Защото правят без да се замислят това, което си мислят, че трябва, а не това, което им е приятно. Не се замислят как могат да направят живота си по-приятен и по-лесен, а, както казах, просто блъскат като волове и се оплакват. Може би в това намират някакво мазохистично щастие, не знам.\nАз, понякога си мисля, съм направо неприлично щастлив – не стига, че май хормоните на щастието ми са повечко от нормалното, ами и всячески се стремя всичко, което правя, да го правя само и единствено така, че да ми носи удоволствие и в преследване на това понякога съм готов на на пръв поглед странни постъпки. Не е задължително обаче да правите странни неща, за да сте щастливи – понякога е достатъчно просто да помислите малко какво не обичате да правите и как може да не го правите. Примерно, аз отдавна ползвам услугите на чистачка за у нас, щото мразя да чистя, но ми е много важно да ми е чисто. Въпреки, че това е изненадващо евтино и всеки, ама наистина всеки може да си го позволи и да си спести часове чистене, много малко хора биха направили като мен. Чудя се, защо?\nА вие как сте? Правите ли нещата както ви харесва? Или напротив – вършите това, което трябва и се очаква от вас, даже да не ви е приятно? Имате ли се за щастливи?\nМога да отговоря най-точно на въпросите по следния начин –\nДа, върша това, което се очаква от мен, даже и да не ми е приятно. Защото иначе някой друг трябва да го свърши. Някой, който ме кара да се чувствам много, ама много щастлив, когато се усмихва.\nИ, да, аз съм щастлив с това което имам. И ако на моменти започна да забравям какво имам, ми е достатъчно да погледна децата си и жена си. Да си спомня, че си харчим парите за всякакви други неща, но не и за лекарства. И отново съм щастлив.\nМного от хората просто не осъзнават какво имат. И с носталгия си спомнят за “доброто старо време”.\nЩастливите хора мечтаят, гледат напред и кроят планове. Които планове след това най-често се провалят, но и в това има чар – нови планове, ново бъдеще, пак напред…\n17/03/2008 - 10:02\nИ аз съм щастлива.\nПочти толкова, колкото бих била, ако живеех в Света на диска 🙂\nИ защо да не съм? Обичам семейството си и те ме обичат, обичам работата си и тя ме обича. През повечето време правя това, което ми доставя удоволствие – да, има скала, подобна на онази в рекламата на една газирана напитка. Когато се налага да върша неща, които са извън скалата на удоволствието, просто ги правя и не драматизирам.Смятам ,че да си щастлив означава и това – да не позволяваш на някакви нериятни или досадни неща, които трябва да се свършат, да развалят щастието ти. Да намираш удоволствието в най-дребните и дори налудничави неща.\nНапример: сама чистя у дома, но докато правя това досадно нещо слушам любима музика или си мисля за някакви хубави неща.\nОбичам да живея и това ме прави щастлива.\n17/03/2008 - 10:27\nА правите ли разни неща специално и само защото са ви приятни и ви правят щастливи?\n17/03/2008 - 10:30\nЗначи наистина някои хора са генетично по-надарени от към щастие и щастлив съм да кажа че и аз съм от тия. Смея се и се радвам на почти всичко и хората които ме познават могат да го потвърдят.\nНе съм много съгласен с “американските специалисти”, че щастието е генетично обусловено. Американците по принцип страдат от чувство за вина за щяло и нещяло и не случайно най-популярната реплика в американските филми е “It’s not your fault”. Точно поради това се лансира идеята, че чувството за щастие не зависи от тебе, за да не се депресираш още повече.\nЗа мен, щастието е умствена нагласа. Дали съзнателно или подсъзнателно, усещането за щастие зависи изцяло от твоето мислене. Примерът, който даваш, с хора, които постоянно имат нужда да се чувстват нещастни, е много точен. У нас такива хора сякаш за мнозинство.\nИма един много прост начин да започнеш да се чувстваш по-щастлив, но за него се изисква малко напън на волята. Просто трябва да започнеш да си повтаряш хубави неща като мантра. Ставането от сън всяка сутрин трябва да е придружено с мисълта “Днес е един прекрасен ден!”. Вечер, като си лягаш, трябва да си кажеш “Днес беше един хубав ден”. И през целия ден трябва да намираш поводи да отбележиш, че си щастлив човек с това, което имаш. Така постепенно чувството за щастие ще те изпълни.\nРазбира се, това никак не е лесно. Ежедневието ни е постоянно насочено към оцеляването и всеки ден ни предлага огромен куп от проблеми, с които трябва да се разправяме. Това е в състояние да унищожи и малката искрица оптимизъм, която пазим в душите си. Затова повтарянето на мантрата за щастие е упражнение, което трябва да правим с волево усилие, но пък дава невероятен резултат – превръщаме се в щастливи хора! 🙂\n17/03/2008 - 10:33\nЕстествено. Правя и разни неща, за да проверя дали ми носят удоволствие и щастие. Ако да – правя ги пак. И не спирам дотук – опитвам се да въвлека и околните в щастието си.\nНе е ли така с всички?\n17/03/2008 - 10:35\nМайк, значи ти си по-склонен да обясниш липсата на щастие с народопсихология, отколкото с генетика?\n17/03/2008 - 10:56\nЦялата работа е ужасно проста всъщност… Животът е прекрасен по един свой собствен начин, като го разбереш, си щастлив, и това е 🙂\nИначе си е факт, че има хора, които просто искат да са нещастни – щото знаят, че не може да стане много по-лошо, а докато са щастливи, се притесняват, че ще го изгубят (и това им убива цялото щастие). Бе хората са гадна история 🙂\n17/03/2008 - 11:09\nХаха Колев го обясни доста точно в няколко изречения. Иначе и теорията на Майк е интересна но мисля че комплексно и не зависи изцяло от генетиката и психологията а се влияе и от средата. Трудно е на една биологична щастлива единица да е щастлива сред нещастни, те рано или късно я причисляват към общото.\n17/03/2008 - 11:49\nЕее – думите на Надя са извадени от контекста. Кавгата беше за това дали и доколко харча неразумно, а годишната издръжка на едно семейство беше просто пример за онагледяване на едната позиция в спора.\n17/03/2008 - 11:57\nДа де, ама доколкото останах с впечатление, ти можеш да си позволиш това колело – едва ли няма да може да си платите наема ако си го купиш, едва ли ще карате само на спагети следващата година, нито пък ще се наложи да бръкнеш във фонда за колеж на детето 😉\nЩе лишиш ли семейството си (Честито между другото!) от нещо, ако доставиш тая радост на задните си части? Или възражението на благоверната е само принципно, че не бива много-много да си угаждаш, щото… така?\n@Longanlon: По-скоро психология (индивидуална), отколкото народопсихология.\n@Миглен: Прав си за средата – тя по принцип влияе и на психологията на всеки индивид.\nВсъщност, не се опитвам да отрека физиологичните или генетични обяснения, просто не вярвам, че те имат първостепенна важност. Дори и да си генетично предразположен да се чувстваш нещастен, ти можеш да го преодолееш с волята си, така че щастието е изцяло в ръцете (или в ума) на отделния човек.\n17/03/2008 - 12:21\nЕстествено, че правя и неща специално и единствено заради себе си, колкото и егоистично да звучи – в неделя ходя “на риба”. Ама валяли камъни, ама риба нямало там, ама не и бил сезона – аз отивам. Най-важното е да няма хора там, където отивам. Затова и не успявам да хвана – няма хора там, където няма риба. Но аз отивам, хвърлям си въдицата, слагам си столчето, сядам и си нахлупвам шапката. И мога да мълча и да се наслаждавам на тишината с часове. Това си е само моето време, личното. Действа ми като мантрата на Майк Рам – връщам се зареден и готов да боря с реалността.\nИ не ям риба.\nХората, които описваш са ми до болка познати. Когато ги попиташ “Как си?” в най-добрите си дни ще ти отговорят с “Горе-долу”, а ако имат проблем казват “Зле,зле,зле!” и започват да се вайкат. За такива хора казвам, че спят намръщени.\nАко погледнеш лелките в един автобус в градски транспорт, например, ще забележиш, че всички те са си лепнали по една тъжна емотикона на лицето. Просто в един момент устата им сама си стои намръщена. Друга част от лелите свиват устните си на кокошо дупе и гледат презрително и една много малка част са спокойни или усмихнати.\nЗа мен нещастието на хората в България се дължи именно на народопсихологията. Българина не е доволен, че получава толкова, колкото получава, независимо от това, че средствата обикновено му стигат. В момента, в който може да бъде малко по-щастлив той поглежда в паничката на другия и ако там има повече това неминуемо го прави нещастен.\nКогато две лелки се срещнат на междуетажната площадка, те започват да се оплакват една на друга, да се вайкат, нищо че всичко си им е наред. Защото, видите ли, ако някоя от тах се похвали, може е сигурна, че другата ще й завиди.\nКато финал ще кажа, че от едно известно време насам съм много щастлива- гледам хората, гледам себе си и знам, че ако и аз започна да се оплаквам, проблемите ми ще вземат превес над всичко и няма да ми е хубаво. Опитвам се да мисля позитивно и да не отдавам голямо значение на дреболиите. старая се яда да ми минава бързо и се надявам един ден, като остарея да имам ббръчки от усмихване. Най-малкото днес съм на 21, здрава, уча каквото искам, правя каквото искам, срещам се с когото искам и отделям всичкото си свободно време именно ан хобитата си и нещата, които ми доставят дребно незначително удоволствие, като да подреждам дрехите си по цветове или всеки ден да завъртам всички саксии вкъщи, за да растат цветята ми прави, а не изгърбени. Пожелавам го всеки му.\nП.С. А на този, който иска да си вземе такова колело, само ще кажа “Газ към магазина! Преди доста време си взех колело от висок клас и кефа е страшен!”\n17/03/2008 - 12:47\nLonganlon – въпросът не е в това дали можем да си го позволим или не. Според нея не е много разумна идея да дам толкова пари за нещо, което ще стои в гаража и което ще карам 2 часа през уикенда, вместо, примерно, да я заведа до Париж, Мадрид или нещо такова. И не е като да е лишено от логика нейното разсъждение де, ама все пак и аз съм човек, и аз имам нужда от разни дребни удобства в тоя живот. Иначе за какво се бъхтя?\n17/03/2008 - 13:00\nOminaeshi – my point exactly!\nДаниел, тогава те съветвам да си направиш съпоставка как би бил по-щастлив – от новото колело или от доволството на годеницата ти при разходката в Париж (м/у другото, pr01 никак не го е харесал) 🙂\n17/03/2008 - 13:13\nаз като класически интроверт почти винаги виждам чашата полупълна. това си е кофти, но пък ние умеем да мислим преди да говорим, за разлика от “вечно щастливите” екстроверти, имам няколко броя наоколо\nкомунистите и мутрите ни чукат в гъза всички, но някои го примет с усмивка и го забравят, други с кисела физиономия\nLonganlon – аз съм го измислил 😉 Проблемът (за нея) е, че ПЪРВО ще е велосипеда и едва след това – разходката.\nКолкото до Париж – абе не е лош град, има какво да се види, да се поразходи романтично човек. Само че и ние сме запланували посещение на друго място преди това.\nP.S. И да – аз лично се имам за щастлив човек. И спокоен. И усмихнат.\n17/03/2008 - 13:14\nт.е. полупразна 🙂\n17/03/2008 - 13:21\nЛонг, всичко може да се обхване с класическото ‘…на Вуте да му е по-зле’…в БГ да си зле е някакъв извратен снобизъм, примесен с нелогичен страх, че ако кажеш, че си добре, ще те налазят за услуги, заеми, да помагаш….мани, не ти требва, по-добре си казвай, че си зле, никой няма да те закача 🙂\nДаниел, мъжете си остават деца, само играчките им стават по-скъпи с времето 🙂 Купувай смело, качествено колелце е рай за ….продължението на гърба 😛\nАз лично съм от хората, казващи ‘горе-долу’, не за друго, а защото:\n1. винаги може по-добре\n2. суеверен съм – не искам да привличам вниманието на Лошия Късмет, самонадеяно завявайки, че, казано честно, всичко ми е наред 🙂\n3. винаги може по-добре 🙂\nтова прави ли ме мрънкало? 🙂\n17/03/2008 - 13:30\nДо скоро бях типичен пример за човек , които е загубил представа какво е да си щастлив. Какво е да правиш това което искаш , тогава когато искаш и както искаш. 🙂 Но живота поднася изненади. Според мен е много важна нагласата, ако със ставането сутрин започваш да мислиш колко ти се спи , как ще трябва да работиш 8 часа. Как мразиш онова място , как ти е омръзнало от задръстването и още куп гадости. Няма как да си щастлив,затъваш сам в собствената си нагласа. За това спрях да мисля така. Просто ставам с усмивка , бачкам с кеф и ми се случват само хубави неща , защото не обръщам внимание на лошите. Та живота е прекрасен няма време да правиш нещата които не харесваш…\n17/03/2008 - 13:40\nДаниел, какви изводи е трябвало да си направиш относно реакцията на половинката ти, ще разбереш по трудния начин (защото си щастлив, спокоен, и усмихнат). 😉\nКупувай колелото…………..и докато чакаш, разгледай каталозите и на KTM.\n17/03/2008 - 13:53\nАбе хора – аз колелото ще го купя. Всъщност вече да съм му направил първото кръгче, обаче спънката дойде от най-неочакваното място – производителят на велосипедите. Нямат DHX рамки в момента и ще имат чаак в началото на май. Та тая покупка се отложи за тогава…\n17/03/2008 - 14:03\nХристина, ще поясниш ли какво ти се е случило и какво си правила, та си забравила що е то щастие?\nДаниел, от друга страна не забравяй поговорката Happy Wife – Happy Life 😉\n17/03/2008 - 15:22\nАз съм от онези, дето са родени с две малки под нормата. Разведрявам се по метода на капитан Ваймс.\n17/03/2008 - 15:35\nС уиски, пури и сарказъм?!?\n17/03/2008 - 15:54\nС каквото имам под ръка\n17/03/2008 - 17:55\n[16:30:04] NADE says: демек да се съберем тримата с Mарийка – лошото е – щастието за едни е нещасте за друг – е как да си шастлив за сметка на друг?!? Дилема голема!!! Иска ми се да поставя въпроса – количествена или качествена величина е щастието – т.е. може ли да се измерва, или е само има го/няма го?!?\n17/03/2008 - 17:59\nОК, аз съм онази лоша Надя дето не дава на горкото момченце Даниелчо да си купи велосипед. Честно казано – не съм искала никога екскурзия до Париж или до където и да е било (позволявам си да искам почивка, само за нас двамата, ако ще и да е в съседната къща – просто да сме сами).\nКолкото до закупуването на нещо хубаво, но не толкова необходимо съм против поради една-единствена причина – цената не е оправдана. Даниел го е казал по-горе 2 часа седмично.\nКолкото до щастието – мнението ми е, че щастливи хора няма, има само щастливи моменти. Наслаждавайте им се напълно\n17/03/2008 - 18:10\nЖивеех за другите и за работата си. Правех единствено и само неща , които се искаха от мен. Нямаше неща които аз да сикам съобразявах се с другите т.е с това което искат те. Взех се прекалено на сериозно , не се забавлявах. Мислех си че не допускам грешки и че поведението и ивота ми са правилни и точно в това грешах. Малко е объркано 🙂 но мисля , че разбираш основната линия … Нямаше аз !\n17/03/2008 - 18:20\nЛонги, в човешката тиква , често има противоречие между съзнание и подсъзнание. Най-често нещастието идва от това ,че подсъзнанието ни иска нещо, което пък се възпрепятства от съзнанието. Тъпотии от сорта на: “как ще изглеждам, ако направя това?” , “абе аз съм такъв човек-не ща да експериментирам” и прочее. Отделно има друг тип хора, на които им харесва да са мъченици, да хленчат и т.н. Пък и според мен най-висшия смисъл на този живот не е да бъда щастлив (в повечето случай хората, които не мислят много много са щастливи-нали простите неща били в смисъла на всичко-едене, пиине, секс, чалгиика, мерене на полови органи). А на теб ти се чудя как успяваш да съчетаваш щастието с тоя блог, в който сигурно висиш поне 8 часа дневно 😉\nказваш “цената не е оправдана”. Оправдана за какво? Доколкото разбрах, няма никаква реална причина та Даниел да не го купи – нито нещо е кофти колелото, нито вие сте закъсали за пари или има нещо по-важно да се купува. Истината е, че просто на теб тия пари ти се виждат много за колело…\nКоето е и точно смисъла на статията ми. Според мен човек трябва да си позволява да е щастлив и някакви предразсъдъци не бива да му пречат. Ако човекът иска колело и то го прави поне малко по-щастлив, пък даже и само за да си го гледа, какъв е проблемът? Отгоре на всичкото съм сигурен, че ако ти поискаш с тия пари той да ти купи на теб нещо, което ще те направи щастлива, той ще е още по-щастлив да ти го купи и ще се откаже от колелото. Но да си против покупката просто така, от принципни съображения е, според мен, доста погрешно.\n17/03/2008 - 19:59\nДа-кажи Надя-но аз не се сещам какво да си поискам…..а колко добре би било хем аз да намажа, хем да го лиша от колелото.\nА цената би била оправдана, независимо какво е то.\nНали така? 😉\n17/03/2008 - 22:36\nДайте някой да защити момето..аз например\nМи някои хора са родени спестовни..Имат си разни морални принципи и така нататък. Въпроса е щом човека не е про-велосипедист за чии да дава от 3 до 5 хилки, като може да даде хиляда? В крайна сметка , колоезденето не е сред най-големите му мании или греша?\n17/03/2008 - 23:33\nDaymare, ама изобщо не ми я защитавай. 🙂\nЧовека има кинти, може да си го позволи. К’ъв му е проблема?\nПарите са направени за да се харчат.\nНадя хитрее, защото за нея полза от този байк няма. И аз си имам една такава пестелива вкъщи. 😉\nps Колелото е на прилична цена, има далеч по-скъпи:\n18/03/2008 - 00:42\nДомързя ме да изчета всички коментари, първо това да кажа.(Всъщност ако са повече от 10 никога не ги чета)\nДа, аз съм щастлива, имам си блог, където си излизам отрицателната енергия, а на живо съм много положителен и вечно усмихнат човек. Склонна съм да вярвам, че е генетично заложено да си щастлив – аз например обикновено нямам точно конкретни причини за веселостта си – просто намирам живота за прекрасен и за нужно да му се наслаждаваме, кой както намери за добре. Подкрепям хедонизма в най-чистата му форма и изобщо не ги разбирам тия пусти аскети, съставляващи голяма част от населението на България\n18/03/2008 - 01:28\nNO ONE ами дано наистина има…щото аз имам един познат дето не е толкова оборотен, ама все зима маркови дрехи и парфюми, та в един момент почва да взима заеми, за да си поддържа основните нужди…аз на такива гъзари им викам дебили 🙂\nАма подозирам, че Даниел е състоятелен пич и ще си кара с кеф колелото.\nБай Да Уей-на мнение съм, че разликите в класите едва ли са чак толкова големи, освен ако не е планински байк (не че разбирам нещо и от колела) та да ти искат над 5 бона за едно колело…все едно да дадеш 500 лева за тениска на долче и габана (тез гейове 🙂 Демек тия, скъпите стоки са за хора, дето се чудят къде да си харчат парите\n18/03/2008 - 04:24\n“Щастието е като напикаването.Всички го виждат,но само ти можеш да усетиш топлината му.”\n18/03/2008 - 05:53\nИзвинете, че давам скромно мнение за въпросното колело, но удобството на задните части не зависи от качеството (и цената) на същото, а от седалката. Качеството на колелото има значение ако човекът има някакви специални конкретни спортно-планинарски изисквания към него. Но не виждам каква връзка има това колело с щастието на Даниел и Надя. Философията “ще си купя нещо скъпо, защото мога да си позволя и това ме прави щастлив” си е точно женската шопинг-терапия, само че в мъжки вариант.\nНякой по-нагоре казваше, че американците имали вечно чувство за вина и че според тях щастието не зависело от човека. Точно обратното. Американците са имат навика да демонстрират оптимизъм и на редовния въпрос “Как си?” (там, където в България се казва “Долу-горе”) те обикновено винаги отговарят “Страхотно.” Дотам, че предизвика сензация книга, която защитава правото на хората да се чувстват и нещастни:\n18/03/2008 - 10:36\n“Философията “ще си купя нещо скъпо, защото мога да си позволя и това ме прави щастлив” си е точно женската шопинг-терапия, само че в мъжки вариант.”\nедин човек да ме зарадва така в това работно утро 🙂 Усмивка на всички и покана за Лонганлон да избие, каквото още диша!\n18/03/2008 - 10:41\nAми, шпопинг терапията е такава, защото … действа. Освен, че прави човека щастлив, тя подпомага световната икономика (щото консумеризмът е най-хубавото нещо, което й се е случило на тая икономика от изобретяването на акциите насам).\n18/03/2008 - 11:08\nпак много флъд-вам , ама искам да направя едно проучване-като си купиш нещо, за което си мечтал, то за колко време ти писва това нещо?\nЗА икономиката си прав ест.\n18/03/2008 - 12:03\nЗависи от нещото, разбира се 🙂\n18/03/2008 - 16:41\nДейства, действа, но си е лекарство, пораждащо силна зависимост. После става като мои познати, натрупали доста дългове и то от consumer credit.\n18/03/2008 - 17:26\nТакааа, цитат от блога на Дани:\n“Министерството на финасите постанови, че фонд “Дани кара колело” се закрива. Това, че Дани бил човек е грешка на администрацията.”-това от Надя.\nЛоша жена ей. 🙂\n18/03/2008 - 17:37\n“А вие как сте? Правите ли нещата както ви харесва? Или напротив – вършите това, което трябва и се очаква от вас, даже да не ви е приятно? Имате ли се за щастливи?”\nАз, батко ми, се имам за “умерено щастлив” 🙂 От както преди известно време станах почти пълен непукист към лошите неща, които се случват около мен съм си много добре. Един приятел ми каза много готин лаф преди години: “Усмихвай се, казвай YES и той/тя/то ще си отиде” 🙂 Едва ли е осъзнавал тогава колко е бил прав.\nПравя нещата, които “трябва” да правя, но все повече се занимавам с нещата, които аз искам да си правя и все повече разбирам, че няма нито нищо лошо, нито нищо “страшно” в това.\nВсе повече подкрепям тезата, че щастието, както и любовта примерно са по-скоро въпрос на избор отколкото нещо друго.\n19/03/2008 - 07:54\nАбе правя неща, които ми доставят удоволствие, ама няма как – върша и неща, които хич, ама хич! не са ми приятни.Обаче все пак се имам за щастлив – май съм роден две големи водки над нормата. 😀\n19/03/2008 - 09:40\nGAN, но е трудно постижимо. Просто в нашата действителност за мое съжаление, и да достигне човек до така желаното щастие е не само въпрос на избор но и на много търпение и промени. Хората ги е страх от промени , съдя по себе си.\n19/03/2008 - 10:20\nИ аз се имам за щастлива, въпреки че изобщо не ми е розово положението, ако си говорим честно. Обаче не знам защо не се считам за нещастна. Намирам радост в обикновените неща, а най-много се успокоявам и се чувствам добре, когато прегръщам и се глезя с моето дете. Също така се отдавам на хобито си и тогава не мисля. Също така съм оптимистично настроена, вярвам и досега успявам да се справям със ситуацията.\n19/03/2008 - 12:15\nA какво е хобито ти?\n20/03/2008 - 00:00\nто от толкоз щастливи хора в тоя блог ми иде да питам-Петре, за кои хора си писал?Или просто това е сборище на щастливците? Виж колко са щастливи всички. И един, за разнообразие, дето си е казал, че не е.\nОнзи ден написах коментар – компа се спече и уби всичко написано – не бях щастлива.\nОт една седмица съм си уговорила спътник за стоп-днес се прецака работата – не съм щастлива.\nчовекът, с който прекарвах 90 процента от времето си си намери половинка и останах на заден план – не съм щастлива от факта.\nИ това прави ли ме нещастна?\nЗа какво си говорим?За щастие?За задоволяване на потребности?За процентово изчисляване на щастливи и нещастни моменти?\n20/03/2008 - 00:30\nХахах та Паулу Коелю в “Захир” е представил перфектно щастието… Ние за какво говорим, моля ви се УЖАСТ?!? BTW Стойков, страхотен е блога ти… само как звучи, но го казвам,защото го мисля, а не защото другите искат да го чуят!…\n21/03/2008 - 20:14\nЛонг, поздравявам те за тоя текст. Съвсем на време ми идва: преди малко приложих една много проста и изключително ефикасна техника – докато вървях, взех наум да си тананикам песничката “Тръгнал кос”. Просто няма как да ти бъде кофти, ако правиш нещо такова, ама наистина няма как! Само че аз съм ония, дето са се родили депресирани и ни трябват техники разнообразни по вид и род, за да ефикасни, а други, очевидно като теб, са се родили под щастлива звезда и в подходящото настроение. Блазе ти!\nЕй, колко много щастливи хора…радвам се за вас, да си щастлив е готино.\nАз, да си призная, не съм особено щастлива, даже никак. Все намирам за какво да се притеснявам и да се ядосвам… Винаги съм си била такава в някаква степен, ама сега съм тежък, тежък случай.\n24/03/2008 - 10:29\nStana mi interesno da cheta komentarite za shtastieto. Vasnost zashto trjabva chovek da e vinagi shtastliv? Ne e li vsjaka emocija e polezna i ako izpitvash samo shtastie i radost ne si li oshteten? I kak shte razberesh kakvo e shtastie ako nikoga ne si se chuvstval po drug nachin osven shtastliv?\n24/03/2008 - 10:34\nКакво значи, че “всяка емоция е полезна”? Какво е “полезна емоция”? Полезна за какво? Тук засягаш една друга тема, по която възнамерявам да пиша скоро – а именно, каква е целта на живота.\nРазбира се, никой не може да е нонстоп щастлив, но нищо не пречи да се стараем да бъдем, щото това е приятно и хубаво 🙂\n24/03/2008 - 10:38\nAmi da prav si za tova che e hubavo da tarsim prijatnoto vav vsjaka situacija , ama komentarite mi prozvucha mnogo zaharosani edni takiva shatstlivi. Izvinjavj\n24/03/2008 - 10:41\nСподелянето на личното мнение е нещо свещено, за какво се извиняваш?\nКакто казвам горе, има хора, които са по-щастливи от другите принципно – те могат да ти се сторят захаросани именно затова.\n24/03/2008 - 10:47\nA za kakvo sa polezni emociite. Mislja che tochno nachina po kojto vizdame i useshteme nashtata ni pravjat individualnosti. I ako upeja da osmislja tova kak i zashto reagiram na draznitelite ( na neshtata, koito mi se sluchavat) moze bi shte naucha neshto za sebe si, moze bi tova shte mi pomogne da razbera i horata okolo men – taka mi se struva. Emociite sa polezni za da osaznaesh koj si i kade si, zashto si polezen…\n24/03/2008 - 10:51\nА ти искаш да разбереш себе си и хората около теб, искаш да си полезна защото… това те прави щастлива? 🙂\n24/03/2008 - 11:12\nАз пък се научих да не приемам нищо лично и оттогава съм наистина щастлива.\n24/03/2008 - 11:17\nНа тоя свят всичко е лично, мила 🙂\n24/03/2008 - 11:35\nТо затуй щастието е измамна гад! 🙂\n24/03/2008 - 16:02\n“Имам чувството, че много хора не са щастливи, само защото не си го позволяват.”\nТочно така. Щото са българи и са наплашени, че само като се отпуснат малко и ще дойде лошото. И стоят и го дебнат да не ги изненада.\nА що са наплашени – от последните няколко стотин години.\nВсичко е точно и логично\n28/03/2008 - 07:41\nА моето “скромно” мнение след ..почти всичко изчетено тук… до някъде съвпада.. с изказването, че хората са малко наплашени. Страхуват се, че ако се покажат щастливи, някой ще им “завиди”.\nНие с колегите много се смеем в офиса…чувстваме се добре, работим с настроение. Но видиш ли, появява се Големия БИГ бос, и казва “НАСМЯХТЕ ЛИ СЕ?!?”. И в офиса става, тихо и подтиснато. Стои 2 часа, и никои не смее да кихне. Тук някой би попитал: “Че защо работите за такъв човек щом , Ви кара да се чувтвате подтиснати?” Защото 2-та часа, не могат да развалят удоволствето ми от работата. Обичам си я… Но стига толкова относно тиранията…\nИма дни в който самият ти не си на кеф, и не ти се отдава да се правиш на “ШУТ”. Тогава срещаш друг проблем, насреща си виждаш само намусени и писимистично настроени тикви.\nВсеки обяснява колко е щастлив, и как се смее…но не е така. Аз знам, че се чувствам нещастна в този етап от живота ми. Но подяволите, само аз си знам това. Излизам си болката на лист или в блога, но усмивката си ми е на лицето…\nВсяка сутрин ставайки от леглото, детето ми се събужда супер криво, а е само на 6 . Дали човек се разжда с “настроението си” .. Трудно е да се пребориш с това. Аз всяка сутрин ставайки му казвам, “УСМИХНИ СЕ, ДЕНЯТ Е ПРЕКРАСЕН!” :))))…Незнам дали напук или не, но не се усмихва… Но знам, че един ден, това, че съм му казвала тези думи, ще го накарат да се усмихва…ще види някой така крив.. и ще последва примера от детството… Дори мога да кажа, че вече се вижда резултата…..:)))\nмного сложно и много дълго….. извинете ако съм Ви досадила!:)))\n19/06/2008 - 12:47\nАми и аз май съм от тези, които са щастливи. Не щото имам абсолютно всичко, което искам, а просто защото се радвам на това, което имам, то също не е малко.\nОтдавна открих, че секс+ приятна компания след работа+ телефонен разговор с шматкавите ми приятели, няколко пъти в седмицата= усмивка сутрин+ позитивни мисли през целия (може и сив) работен ден.\nПравя неприятните неща първо, оставям хубавите ‘за десерт’, което е готино, щото има какво да те стимулира да свършиш с досадните работи по- бързо. 🙂\nВинаги имам план за деня! Това е много важно, поне според мен- да имаш цел, а пък ако изскочи някое кафе с прител/ка, идеално:)\nНе е толкова много, обаче е достатъчно 🙂\n05/01/2010 - 11:26\nЩастлива съм и още как! Щастлива заради тебе… 😉\n05/01/2010 - 13:01\nПредполагам , че го знаеш , но за всеки случай…\nТая работа – този хормон , дето мозъка произвежда и\nизпразва в тялото ни за ни произведе Щастие и направи Щастливи се казва ДОПАМИН -Dopamin.\nОт там в английския поп-език\n“ДОП” – значи дрога която те прави да се кефиш\nи да се чувстваш “хай”.\n05/01/2010 - 13:28\nмисля, че имаш впредвид ендорфина, а за допамина чета други неща\n05/01/2010 - 13:56\nКоментарът ми е по темата\n” Щастието – тая измамна гад”.\nЕтимологията/ произхода на думата “доп” – наркотик , невротрансмитер на измамното щастие.\n09/01/2010 - 21:29\n“…щото там са негри, а ако туй не е повод да си нещастен, здраве му кажи…”\nПич ти някакъв расист ли си ?\nЗащото теб като те гледам малко ми мургавееш.\n10/01/2010 - 12:36\naз съм от мургавите расисти\n10/01/2010 - 15:20\nМургавее, дръжки! Просто тайно в себе си, иска да е негър… http://kaka-cuuka.com/192 , ама на мен повече ми харесва, като бял! Но, и черен бих го харесвала… 🙂\n14/01/2010 - 06:19\nДълги години наред съм бил “задръстен”. По-точно умен и задръстен, което не е добра комбинация. Колко точно.. без да броя първие ми 8 от рождението, около 18 години след това, а сега съм на 27.\nЗадръстен – това означава чувството, че все едно имаш тапа на главата, нещо което поддържа постоянно напрежение в мозъка, постоянно превърта едни и същи мисли и ограничава полето на виждане. Между другото, зрителното поле също.\nОт само преди малко повече от година мога да кажа, че гледам на света с други очи. Сега ми е по-щастливо от всякога преди. Има начин и това да се случи.\nИ по-скоро не вярвам на това за американците. Тях постоянно ги баламосват, и това вероятно е поредния трик за да си пробутват хапчетата. Американска мечта..\n26/01/2010 - 12:20\nНа мен ми е интересно има ли други привърженици на теорията че може да се постигне пълно щастие (нирвана, самадхи, или там както го наричат по други начини) посредством практикуване на медитация? Накратко според тази теория причината за нещастието са неосъществените ни желания. Успеем ли да се оттървем от тях – ще постигнем щастие. Всичко останало – хапчета, алкохол, пари и други материални удоволствия носят само временно “щастие”, тъй като човек иска все повече и повече.\n26/01/2010 - 13:09\n@Светослав Бацоев понятието за щастие си го определяш изцяло ти. На мен засега не би ми било интересно да постигам такова, защото човек има навика да свиква с хубавите неща-пример-осъзнаваш колко е хубаво да дишаш свободно, чак като настинеш и ти се запуши носа. Но иначе не мислиш за дишането изобщо\nАктуална снимка - ноември 2007


Три четвърти от българите между 18 и 24 г. искат да плащат с мобилния си телефон - Бизнес - Дневник\n13:23, 12 ное 18 , 4033\nТри четвърти от притежателите на банкови карти активните картодържатели в България биха желали да използват своя смартфон за онлайн транзакции чрез мобилни приложения и за разплащания в търговската мрежа, като просто докоснат мобилното устройство до безконтактен терминал.\nТова показва проучване на технологичната компания за разплащания "Мастъркард" (Mastercard), според което най-голям интерес към мобилните разплащания (83%) заявяват потребителите на възраст 18-24 години.\nСпоред данните потребителите в България използват мобилния си телефон главно за обаждания (96%), достъп до социални мрежи (77.1%), сърфиране в интернет (71.9%), чат (59.8%), работа и достъп до електронна поща (58.7%) и снимане (66.8%).\nКогато имат възможността да използват телефона си за плащане, 50% от потребителите биха използвали услугата при пазаруване в супермаркети, 40.7% - за плащане на сметки, 27.3% - за покупки на дрехи и обувки. Всеки пети заявява, че би използвал мобилния си телефон за плащане в ресторанти, кафенета и барове, а всеки шести – за покупка на билети и други транспортни документи.\nВсеки трети българин използва повече от 10 цифрови услуги и прекарва повече от пет часа на ден пред своето мобилно устройство, което поставя България на лидерска позиция в Европа, показват данните от международното изследване на "Мастъркард" (Mastercard Mastercard's Innovation Study), проведено през 2017 г.\nБлизо 18% от възрастните сърфират редовно, 25% никога не са ползвали интернет\nРейтинг: 497 13:26, 12 ное 18 Весело\nЕх, тъкмо прочетох заглавието и си помислих, че 3/4 от българите сме. После прочетох първото изречение и се оказа, че ставало въпрос само за тези, които имат банкови карти. После прочетох отново и се оказа, че не са 3/4 от всички, които имат банкови карти, а 3/4 от тези, които не просто имат банкови карти, ами ги ползуват активно...\nРейтинг: 1556 13:27, 12 ное 18 Весело\n.........интересна рабата./изследване../.....!!!!!?????.......аз като си ги туря под възглавницата/...хартшките/......по-добре спя........СЪНЯ МИ е ПО-ДЪЛБОК и ЗДРАВ......\nРейтинг: 442 13:29, 12 ное 18 Весело\nЩе ви изненадам, но извън банановата република България това се случва отдавна\nРейтинг: 1890 13:31, 12 ное 18 Неутрално\nТака е. Човек да има кешовица, пък оттам насетне е маловажна подробност как ще се разплаща.\nИначе сме много модерни и шик. В крак с времето. :-)\nРейтинг: 497 13:31, 12 ное 18 Весело\nПС, Потретих прочитането и се отказа, че не става въпрос за 3/4 от всички притежатели на банкови карти, които ги ползуват активно, а 3/4 само от младежите с банкови карти, които ги ползуват активно.\nГоляма майтап! Като извадим всичките останали ползуватели на банкови карти и оставим само младежите между 18-24години и вземем 3/4 от тях колко остават всъщност, има ли 500 човека, които се кефят с плащането през мобилен телефон, или са по-малко в тази държава ?\nРейтинг: 1890 13:32, 12 ное 18 Неутрално\nМоже. Това не се е отразило особено на качеството на моя живот, даже хич.\nРейтинг: 453 13:33, 12 ное 18 Неутрално\nВ Китай навсякъде можеш да плащаш с телефона чрез Zhi fu bao. В Русия чрез МИР.\nРейтинг: 1890 13:34, 12 ное 18 Неутрално\nВажното е, че сме хай-тек и напред с кешовицата. :-)\nРейтинг: 7498 13:39, 12 ное 18 Неутрално\nНякой пречи ли им.\n13:42, 12 ное 18\nРейтинг: 330 13:42, 12 ное 18 Неутрално\nНе само. В Русия може да плащаш с Епъл Пей, Гугъл Пей, може да си направиш за секунди цифрова карта през Сбербанк и да плащаш с телефона си. Може да плащаш с телефония си номер и да превеждаш пари. Изобщо, Русия е доста по-напред с онлайн плащанията от България.\nРейтинг: 5372 13:45, 12 ное 18 Неутрално\n"Три четвърти от българите между 18 и 24 г. искат да плащат с мобилния си телефон"\nА 1/2 от тях са безработни\nРейтинг: 1488 13:47, 12 ное 18 Неутрално\nПоредното измислено "проучване" с нагласена извадка, маскиран ПР.\nЗащо точно 18-24? И то притежатели на карти?\nАми защото ако разширят таргета от 18 до 30 например- ще получат само 1/4.\nПак добре - заглавието можеше да бъде - 100% от българите между 18 и 18,5 г. искат да плащат с мобилния си телефон.\nРейтинг: 3080 13:49, 12 ное 18 Неутрално\nпрочети четвърти път и се сети какви доходи и колко харчат 18-24 годишни. бързи кредити\nРейтинг: 279 13:53, 12 ное 18 Неутрално\nЧе не се плаща през мобилния телефон? Предимно кеш ли е?\nРейтинг: 1334 13:56, 12 ное 18 Весело\nОт статия в Капитал: "Проучване на Visa преди две години показа, че най-разпознаваемата финансова институция за българските ученици е... заложната къща. Над една трета от юношите над 15 години пък не могат да пресметнат процент, а повече от половината нямат определение за основни понятия като дебитна карта или инфлация. "\nТия, които преди две години са били "юноши над 15 години", вече са "Три четвърти от българите между 18 и 24 г. искат да плащат с мобилния си телефон".\nОтгледани като консуматори, българските младежи повече се интересуват как най-лесно и бързо да изхарчат парите си, не как да ги опазят.\nРейтинг: 459 14:00, 12 ное 18 Неутрално\nПоредното измислено "проучване" с нагласена извадка, маскиран ПР.Защо точно 18-24? И то притежатели на карти?Ами защото ако разширят таргета от 18 до 30 например- ще получат само 1/4.\n18-24 е стандартна група за статистика. След 24 почват по-сигурна работа (а студентите въобще почват работа), женят се, подписват ипотеки, раждат деца, гледат различни ТВ предавания... въобще не само разходите им се променят като структура, но и интересите им се променят, затова са в друга група 25-34.\nРейтинг: 280 14:24, 12 ное 18 Неутрално\nПлащането с телефон е по безопасно, тъй като този комуто плащаш, не се сдобива с номера на кредитната ти карта.\nРейтинг: 2881 14:35, 12 ное 18 Неутрално\nМобилният телефон е много лесен за крадене.\nВ някои случаи, удобството не е най-важният критерий.\nРейтинг: 2305 14:38, 12 ное 18 Неутрално\nДо такава степен е развито, че някои автомати за напитки не приемат друг вид плащане а за чужденец е малко тегаво да си активира такъв вид плащане и често може да си ходи жаден 😉\nРейтинг: 1223 16:33, 12 ное 18 Неутрално\nИзследването говори много за финансовата и интернет културата на българите в активна възраст. Говори много лошо.\nРейтинг: 1233 16:37, 12 ное 18 Неутрално\nТелефона може и да се заключва, а може и да прави снимка когато се опита да го отвори този който го е откраднал.\nРейтинг: 459 17:27, 12 ное 18 Неутрално\n—цитат от коментар 23 на Гадьо\nА също може и да се отключва, а снимка ще прави, ако не са му закрити обективите. Има програми за локализиране, но за да работят трябва в батерията да има ток.\n450 000 телефона се крадат годишно в Англия. Над 2 милиона се крадат годишно в САЩ, а отделно още 3 млн се забравят и губят. Мислиш ли, че крадците са прости и не знаят как да се оправят с един смартфон?\nРейтинг: 5872 19:50, 12 ное 18 Неутрално\nТочно така :) Затова в Германия използването на кредитни карти и силно ограничено сред хората ...\nРейтинг: 302 21:52, 12 ное 18 Неутрално\nХората предпочитат удобството.\nРейтинг: 1373 21:57, 12 ное 18 Неутрално\nСпоред мен основното послание е че настъпват новите технологии и милениълите ще са първите които ще ползват изцяло цифровите финансови активи, т.нар криптовалути и технологията зад тях - блокчейн. При тях разплащанията между различни точки на света ще се приключват реално за броени секунди, и без проблема на двойното харчене на единица валута. И разбира се няма нужда от портмоне с бала пари да седи у джоба.\nРейтинг: 1787 22:18, 12 ное 18 Весело\nтова като глегаш статистиката на кв Бояна ли е\nРейтинг: 1787 22:24, 12 ное 18 Весело\nлично казано и аз предпочитам да плащам с телефона но на много малко места става или трябва да имам пари - кеш или карта\nизобщо не искам да плащам с пари защото ми връщат едни мърляви банктноки от които ме е гнус или куп стотинки по 1 и 2\nРейтинг: 1645 00:21, 13 ное 18 Неутрално\nИ като е лесен за крадене какво бе, образ?\nЛошо е защото...?\nРейтинг: 1645 00:22, 13 ное 18 Неутрално\nМисля, че не могат да се оправят с приложение за безконтактно плащане.\nРейтинг: 334 07:09, 13 ное 18 Неутрално\nОще едно изследване на Мастъркард как всички искат да ползват услугите на Мастъркад.\nНо къде са изследванията на Нескафе как всички искат да пият Нескафе и изследванията на Мазда, че всички искат да карат Мазда?\nДокога ще ни държат в напрегнато очакване?\nРейтинг: 459 08:20, 13 ное 18 Неутрално\nДо коментар [#24] от "tamada":Мисля, че не могат да се оправят с приложение за безконтактно плащане.\nТо няма специални приложения за безконтактно плащане. Това са същите системи за мобилни разплащания с добавена поддръжка на NFC. Които са хаквани многократно.\nОще през 2005: Хакерите могат да пробият банковите мобилни приложения.\n7 години по-късно: Хакнаха мобилния портфейл на една от най-големите фирми.\nИ откриха дупка в приложението на друга голяма фирма:\n9 години по-късно: Мобилните разплащания са уязвими.\n10 години по-късно: Много от фирмите не осъзнават, че техните приложения създават риск за кражба на информация, включително банкова.\nПак тогава: Инженер демонстрира хакване на телефон през NFC с имплантиран RFID чип.\nСлед още 2 години: Хакнаха ирисовия скенер на друга голяма компания.\nСъщата година: Все още работят простичките средства - троянци и кийлогъри. И продължават да се пишат нови.\nПрез 2018 година: Сложете сигурна парола, инсталирайте приложения от доверени фирми, инсталирайте локализираща програма... но мобилните ви разплащания пак няма да са 100% защитени от хакери.\nОт над 10 години се работи по тия системи и още не могат да ги направят сигурни. Даже няма нужда да крадеш самия телефон - достатъчна ти е информацията от него.\nРейтинг: 1223 09:01, 13 ное 18 Неутрално\nДо коментар [#22] от "Лео":Лошо е защото...?\nЗащото младото поколение е възпитано да получава на момента каквото иска и да харчи пари, които няма. Това пък е съчетано с липсата на ценностна система кое си струва и кое не. От тук нататък се сещай каква "икономика" би могла да развива България...\nРейтинг: 583 09:45, 13 ное 18 Весело\nАааа, по-дрътите... - и ний сакаме също....\nРейтинг: 279 09:55, 13 ное 18 Неутрално\nТова е само по причина, че си мислят че така може и да не платят.\nРейтинг: 5 10:56, 13 ное 18 Любопитно\nГледам много мнения има за сигурността. Аз ползвам мобилния портфейл на phyre от няколко месеца и това, което със сигурност мога да ви кажа, ама със сигурност - при плащане с телефон сигурността е минимум 2 пъти повече.\nне за друго, ами помислете - ако загубите картата си - всички нейни номера и атрибути - валидност, свв и тн са на нея. Ако изгубите телефона си, първо трябва този, който го намери/открадне -да го отключуи, а после да знае и ПИН кода ви за плащане с Phyre...\nИначе всеки си има мнение, но скоро всички ще плащаме директно с телефона, няма мърдане.\nРейтинг: 459 11:31, 13 ное 18 Неутрално\nАко изгубите телефона си, първо трябва този, който го намери/открадне -да го отключуи, а после да знае и ПИН кода ви за плащане с Phyre...\n—цитат от коментар 37 на Veselin Georgiev\nАми десктоп компютрите отдавна ги хакват и без да се губят. Що си мислиш, че с телефоните е различно?\nРейтинг: 608 12:36, 13 ное 18 Неутрално\nНека си помисли човекът, лошо няма.\nРейтинг: 678 15:21, 13 ное 18 Неутрално\n"Всеки трети българин използва повече от 10 цифрови услуги и прекарва повече от пет часа на ден пред своето мобилно устройство ..."\n... Повече от пет часа на ден ?!?!?!?! Абе, тези кога работят ... или говорим за социално слаби с Айфони ???\nРейтинг: 8 09:01, 14 ное 18 Неутрално\nНе сте много запознат явно.\nРейтинг: 225 13:33, 14 ное 18 Неутрално\nКрайно време е мобилнтие плащания да влезнат в Българкия. В Западна европа хората забравиха какво е кеш :)\nЗа читателите на коментартие, под секрет ви давам един промокод за phyre, ako искате да пробвате: PHYREPROMO2 ;)


НАШАТА ПОЛИЦА ЗА КНИГИ: "Абагар" on the top\n"Абагар" on the top\nДокато сме на вълна История на книгата, какво се намери във "фамилната библиотека" хехе - фототипно издание на "Абагар" ("Народна просвета", 1979). Може и да сме го гледали в Университета или Народната, защото ми е много познато, но естествено аз подобни неща не помня.\nПоздрави и успех на учещите, ще се видим на 16 :)\nЕтикети: история, История на книгата, книги\nМила 14 юни 2008 г., 6:29 ч.\nВ Народната го гледахме. Било супер рядко, разграбено едва ли не, ала бала. И като стана дума за 16ти, в колко почваме?!


Сричко: Редя срички и съставям думи - 📕 книга - store.bg\nКниги Детски книги Книжки за малки деца Занимателни книжки ... Сричко: Редя срички ...\nДетски книги-игри - Сричко, Думичко и Математичко\nДумичките, които пишем и изговаряме, са съставени от една, две или повече срички. Сричките са "тухличките", изграждащи думите. Сричко е подбрал за вас някои от най-използваните думи с по две и три срички. Ориентирайте се по картинките и с помощта на картончетата намерете техните думи. Освен това можете да комбинирате сричките и да изпишете новополучените съчетания на изтриваемото поле.\nЗа да оцениш книгата "Сричко: Редя срички и съставям думи", избери цифрата отговаряща на твоята оценка по десетобалната система:\nМатематичко: Броя и смятам от 1 до 10\nАнубис 7 клас учебна тетрадка\nИзползваните в представянето на детска книга "Сричко: Редя срички и съставям думи" текстови, графични и други материали са собственост на носителите на авторските им права.


Финансов консултант: "Бурканбанк" не запазва стойността на парите! Влагайте ги!\nАвтор: Екип Blagoevgrad24.bg 17:14 / 16.11.2021 Коментари (3) 163\nПарите, вложени в консервативен фонд, носят повече доход, отколкото ако ги държим в буркан. Съветите са на Ралица Григорова, финансов консултант в дружество за управление на взаимни фондове.\nНали знаете, че ако-то Цсп гащите!\nа пък ако беше купил ши*а ино за 1000 лв сега щяха да са 50000\nА ако инвестирате 1000 лв в крипто щяхте да имате 6000лв за една година!!!!!


Новият албум на George Ezra – ‘Staying at tamara’s’ – излиза на 23 март\nMar 14, 2018 Няма коментари by Katia Dimitrova\nНа 23-ти март излиза дългоочакваният нов албум на британският изпълнител и композитор – George Ezra! „Staying At Tamara’s“ е вторият студиен проект за Ezra, който излиза на физически носител (CD & Vinyl) и в дигитална версия от Columbia Records. У нас албумът ще бъде издаден в деня на световната премиера от Вирджиния Рекърдс/Sony Music.\n„Staying At Tamara’s“ излиза три години след премиерата на дебютния албум на George Ezra – Wanted On Voyage. Албумът оглави британската класация за продажби и стана 4 пъти платинен на Острова. Сега Джордж Езра се завръща с колекция от „песни за бягство, сънища, тревоги и любов“. Звученето на пилотния сингъл от албума “Paradise” визуализира до голяма степен атмосферата в предстоящия проект.\nПочина народната певица Кичка Савова\n4Magic вече са № 1 в официалната еърплей класация с “Together (Вечерай, Радо)”\nNo Responses to “Новият албум на George Ezra – ‘Staying at tamara’s’ – излиза на 23 март”


Сагата продължава - Част 2, глава 1 — Нашето детство\n12-03-2009, 01:58 | Автор: eli | Категория: Специални проекти / Велика книга\n~ ЧАСТ 2, ГЛАВА1 ~\nЖълтият портал бе висок почти колкото камионетката. В единия край винкелите бяха захванати за стената на склада, в другия за скърцащата врата за "пешеходци", вяло охранявана от потен дневален. След осеяната му с обелки от слънчоглед беседка започваше алея портрети на ястребинчета и ремсисти, после солидната ограда на спортната площадка, отсреща плац, градинки, нова ограда и...\nКоето в момента изглеждаше далечно почти колкото преди седмица в София.\n– Тебе, чичо Данчо, те познавам, караш доматите в стола - важно провлачи вторият дневален, високо момче с крива усмивка. – Камиончето ти е в списъка и всичко. Ама тия двамата, не ги знам.\nШофьорът, който още от Бургас мечтаеше за студената бира на домакинчето, сумтейки се почеса под потника. Е това става, като им отпуснеш края на хлапетиите. От него да зависеше, всичките ще ги строи на плаца, да си пазят Михаля колко щат. Ама на припек, не като тоя, скрил се на сянка да философства, а на бат ти Даньо доматите да ги пече слънцето и да му ги прекарат пак второ качество.\n– Виж сега, малкия – почна уж благо. – Момчетата ви ги пращат от Мичурин, дет’ се вика, първо качество, софиянци.\n– Ама не сме ги искали – усмихна се още по-криво дневалният. – Тука пише, камион и домати. Не пише софиянци. Софиянският лагер е по-надолу по пътя, след капанчето.\n– Знам го къде е – сопна се бат Даньо.\n– Ами, карай ги там. Аз не съм... пълно, пълно...\n– Упълномощен – подсказаха измежду щайгите с домати отзад. – А аз като не съм софиянец, може ли да вляза?\nБат Даньо облещи очи и за малко да се прекръсти, напук на партийната си книжка, дето един Господ я знаеше къде бере праха в TKЗС-то.\n– Абе, малките, що така бе? – проплака. – Аз план гоня, домати имам да разнасям на още три лагера, а вие сте седнали да си играете на войници. После чичо ви Даньо ще е крив, като ви е увехнала салатата. Ама пада ви се, до края на смяната домати с ориз да нагъвате.\n– Те без друго не са ти много пресни доматите – обади се определено софийски глас отзад. – К’во бе, що се ръчкаш такъв? Аз домат да не би да не съм виждал, като не съм от село?\nТук Бат Даньо не издържа, с пуфтене скочи от раираната седалка и свали двете раздорни личности от камионетката си. Да не бяха печално увисналите им от жегата червени връзки, щеше да хване оня дребния и за ушите, ама така някак не вървеше.\n– Аз услуга му правя, то ще се ми заяжда с доматито – изръмжа. – Тука стой, къде хукна пак?\n– Ами, към софийския лагер.\n– Умрели там за тебе. Тука стой – кресна, този път на дневалния. – И ми го разкарай тоя халваджийски тефтер от физиомутрата. Ще разпиша, друг път. Отивам да се разправям с началник лагера. Не ви е срам, да ме разкарвате в тая жега, на белите ми коси...\nИ всъщност плешивият бат Даньо нещастно пое по напечения асфалт към администрацията.\nТрите момчета едва изчакаха да се скрие зад ъгъла и прихнаха.\n– Ама голяма терца е тоя чичо Данчо – подхвърли високото момче. – С домати с ориз ще ме плаши.\n– Че к’во му е лошото? – за пръв път се обади вторият дневален от беседката. – Вчерашната мусака да не беше кой знай к’во. И закуските им не струват, трети ден кашкавал и кисело мляко със захар, ще почна да муча вече...\n– Ти си подложи, Красенце, със семки и от глад няма да умреш – успокои го презрително високия и облегнат на бариерата, вече открито огледа новодомците. – А вас за какво ви изгониха от Мичурин?\nПоследна редакция: 12-03-2009, 01:58\nСтраницата е видяна: 3 019 пъти\nID на статията: 1472\n№1 от: admin (12 март 2009 05:20)\nЕ, що пък намесваш тук админ? Аз съм ехееееееееееееее... Държа си само на 13-тото място (ако ли не 113-тото)\nНо иначе имам въпрос, който бе задаван и преди: няма ли да се намери и илюстратор? Много по-интересно ще е!\n№2 от: zaharisa (12 март 2009 10:47)\nТъй да е, в Мичурин можеха да направят сал и да ги гонят граничарите по Резовската река\nИ все си мисля, че нещо ще ги върне в Странджа\nА как ми се приядоха тогавашни слънчеви домати...\n№3 от: Cvetan (12 март 2009 11:21)\nКалпазани такива! Какво ли са"забъркали в лагера в Мичурин? Как ли е минало пътуването до Равда заобиколени с толкова щайги домати...\n№4 от: gamina (12 март 2009 11:25)\nАма трябва пак да ги съберем с Юлия и Станислав... ако някой не го направи - аз ще се погрижа като ми дойде реда. А какво ли правят родителите им... малеее, горките\n№5 от: isi (14 март 2009 13:31)\nАбе тези двамата дали пък не са излъгали чичо Данчо за това, че са "командировани" за Равда? Пак нещо "пионерско" може да са пробутали, а той, както благоговее пред пионерските връзки, да ги е натоварил сред доматите... Май са намислили нещо...\n№6 от: Надя (23 април 2009 16:55)\nЦецо ще пишеш ли? Домъчня ми за наш Венци\n№7 от: Cvetan (24 април 2009 09:45)\nПиша,пиша.До няколко дни ще разберете Венци и Камен в какво са се забъркали.А семейството на Венци,как ли си карат почивката?


Апартамент Голдън Бийч — Rezervaciq.com\nСозопол , м. Герени, Хасиенда Бийч\nАпартамент Голдън Бийч се разполага в Созопол , м. Герени, Хасиенда Бийч, на 2.6 км. по права линия от главен площад Созопол. Апартамент Голдън Бийч се разполага на 330 м. от плаж при къмпинг Златна рибка, а централен плаж Созопол е разположен на 2.6 км. по въздух. Препоръчваме Ви да намерите време за замък Равадиново на 2 км., археологически музей Созопол на 2.6 км. и най-вече музеен комплекс Южна крепостна стена и кула на 2.9 км. по права линия. Нашите потребители са харесали следните близкоразположени опции за настаняване – Лагуна Бийч Курорт и СПА на 150 м., Санта Марина Вилно Селище - Созопол на 680 м. и Апартхотел Византия на 880 м. по права линия.\nМястото за настаняване е оценено с 1 звезда. Обектът разполага с наличен басейн. Посетителите на обекта могат да ползват бар. Апартамент Голдън Бийч дава на своите клиенти безжичен интернет навсякъде - безплатен. По време на престоя си децата ще имат възможността да се възползват от една от следните възможности басейн (деца) и детска площадка в обекта. Пристигането се извършва след 12:00 часа, а отрегистрирането трябва да е преди 10:00 часа. Клиентите с автомобили ще харесат предложението за паркинг на улицата.\nфитнес зала/кът, плаж, пешеходни турове, гмуркане/шнорхелинг извън обекта,\nна 2.32 км от 55 лв\nвъншен басейн, фитнес зала/кът, градина/зелена площ, площадка за деца, басейн за деца, паркинг (охраняем), бар в обекта, тераса/веранда, стаи за непушачи, асансьор в обекта, плаж, английски език, руски език, климатизация, безплатен безжичен интернет навсякъде, домашни любимци - забранени, пешеходни турове, възможно паркиране на улицата, други, басейн в обекта, за непушачи, външна/градинска мебел, плитка зона на басейн, паркинг на място (частен) възможно е да е платен, гмуркане/шнорхелинг извън обекта,


Skillet Скариди Fajitas - Рецепти\nизмиване на кърпи с оцет челен товарач\nдомашен котешки шампоан за сърбеж на кожата\nкак да се направи паширано яйце на препечен хляб\nSkillet Скариди Fajitas\nSkillet Скариди Fajitas са супер лесни за сглобяване и преливащи от вкус.\nНаправено с домашно приготвено подправка фахита и обвити в тортили, тези бързи фарита със скариди са идеалното хранене през седмицата!\nколко време да се готви хляб с шунка\nКак да си направим скариди Фахитас\nЕй там! Това е Рича от Моята история за храната и очевидно все още не съм приключил мексиканското си преяждане. След миналия месец Супа от пилешко тако , Представям ви тези невероятно лесни скариди от скариди Fajitas.\nДокато някои рецепти правят скаридите почернени за фахитас или за приготвяне на сос от фахитас от скариди, това е ястие с един тиган, което започва с приготвянето на собствена подправка за фахита и именно това прави тези фарита от скариди вкусни! Правя си сам, като комбинирам червен пипер, чипотъл на прах, лук на прах кимион и риган. Наистина е лесно да се направи, ако имате под ръка всички съставки. Ако нямате чипотъл на прах (който обичам, защото добавя вкусен опушен вкус), просто добавете сос от адобо.\nСлед като сте подправили фахита, чушките и лукът се приготвят с чесън в голям чугунен тиган. Предпочитам да използвам чугунен тиган, защото тежкото дъно запазва топлината. Това гарантира равномерно готвене и готви чушките и скаридите доста бързо.\nВеднага след като чушките се сварят, просто ги премествам отстрани на тигана и варя скаридите в същия тиган. Или ако нямате достатъчно голям тиган, винаги можете да извадите чушките и да сготвите скаридите.\nЗа тази рецепта можете да използвате средно големи или големи скариди. Уверете се, че сте приготвили скаридите и ние също предпочитаме да свалим опашката. Това улеснява консумацията, когато се увие в тортила. Кинза е абсолютно задължителна, защото добавя свежест към ястието.\nКакво сервирате със скариди Фахитас?\nМожете да сервирате тези скариди Fajitas, увити в тортили, или да ги поднесете с ориз и боб. Винаги сме отгоре или скариди, или Пилешки фахитас с купчина гуакамоле или заквасена сметана също.\nСкариди Фахитас наистина са Tex-Mex храна и кой не обича Tex-Mex? Ние правим мексиканска храна поне няколко пъти седмично, защото е толкова лесно да се сглоби и има толкова много вкус. Като тези тиган скариди, които отнемат по-малко от 30 минути. Скаридите се готвят много бързо и не е необходимо да бъдат предварително подправени или мариновани. Така спестявате време и там.\nкак да направите шоколадови къдрици за декориране на торти\nНека просто кажем, че следващия път, когато се чудите какво да приготвите за вечеря и имате гладен куп хора, които да ви гледат, тези фахита от скариди от тиган ще бъдат идеалният вариант! Те са бързи, лесни и толкова вкусни!\nНадявам се да ги обичате толкова, колкото и аз!\nВреме за подготовка10 минути Време за готвенепетнадесет минути Общо време25 минути Порции4 порции АвторРича гупта Skillet скариди Fajitas са направени с домашна подправка fajita и са готови за по-малко от 30 минути, което ги прави идеалното хранене през нощта. Печат ПИН\n▢две супени лъжици червен пипер\n▢1 чаена лъжичка чипотъл на прах\n▢1 ½ супени лъжици кимион на прах\n▢1 супена лъжица сушен риган\n▢1 супена лъжица лук на прах\n▢½ чаена лъжичка сол или на вкус\n▢две супени лъжици растително масло\n▢3 чаши камби нарязан, използвах червени и жълти чушки\n▢1 паунд големи скариди обезсърчени и обелени\n▢кориандър вар, заквасена сметана и гуакамоле за топинг\n▢тортили за сервиране\nСмесете заедно червен пипер, чипотъл на прах, кимион на прах, риган, лук на прах и сол в купа, за да направите подправка от фахита.\nДобавете половината от подправката към скаридите и разбъркайте, докато се покрие добре. Заделени.\nЗагрейте супена лъжица масло в голям чугунен тиган и добавете лука и чушките. Сотирайте 4-5 минути, докато зеленчуците леко омекнат. Добавете останалата подправка и разбъркайте добре. Плъзнете зеленчуците от едната страна на тигана.\nЗагрейте останалото масло в тигана и добавете скаридите. Гответе скаридите 3-4 минути, докато станат розови и се сварят.\nСервирайте в тортили с любимите си заливки.\nХранителната информация включва само пълнеж от скариди и пипер. Топингите и тортилите не са включени.\nКалории:248,Въглехидрати:14.ж,Протеин:25ж,Дебел:9ж,Наситените мазнини:6ж,Холестерол:285mg,Натрий:2646mg,Калий:529mg,Фибри:5ж,Захар:6ж,Витамин А:5420IU,Витамин Ц:149.8mg,Калций:2. 3. 4mg,Желязо:5.8mg\nКлючова думалесни фахитас, скариди фахитас, тиган фахитас, тиган скариди Разбира сеВечеря, основно ястие ВарениМексикански, текс мексикански© SpendWithPennies.com. Съдържанието и снимките са защитени с авторски права. Споделянето на тази рецепта се насърчава и оценява. Копирането и / или поставянето на пълни рецепти във всякакви социални медии е строго забранено. Моля, вижте моята политика за използване на снимки тук .\nЗапечатайте тази изискана рецепта за тиган\nОбяд за приготвяне на пилешко Фахита\nколко време отнема пилешките бутчета да заврят\nВегетариански такос с гъби Портобело


Утре гледат мярката на шофьора, убил Мартин\nАвтор: Екип Varna24.bg 17:33 / 13.09.2018 Коментари (1) 1752\nУтре в 10:30 ч. се очаква да бъде гледано искането на Варненска окръжна прокуратура за определяне на мярка за неотклонение на шофьора, който блъсна Мартин. До края на днешния работен ден ВОП не беше внесла искането.\nШофьорът Петър Здравков го очаква присъда от 3 до 15 години.\nАко тоя боклук не получи 10г затвор МИНИМУМ бате ще си замина от тая държава и няма да се върна никога повече !


Защо младите не искат да притежават къща и кола\nБГ и свят Защо младите не искат да притежават къща и кола\nНай-сетне някой да каже добра дума за милениалите\n© Creative Vix\nУспехът вече не се измерва в притежаване на скъпи вещи\nУспехът се измерва с множество критерии, но едни от най-устойчивите - притежаването на собствено жилище и автомобил, търпят ревизия. Нарастващ брой млади хора в развития свят не се стремят да ги имат и отказват да ги купуват.\nПоколението на т.нар. милениали (millennials, букв. "хора от новото хилядолетие"), които днес са на възраст между 30 и 35 години, рядко купуват имоти, още по-рядко коли. На практика те не харчат за скъпи вещи, а в САЩ ги наричат "поколение на наемателите".\nНякои социолози казват, че причините са във финансовата криза. Младите и без друго са обременени от високи студентски заеми и не искат да влизат в още повече дългове.\nСпоред други обаче същинската причина е друга: днешните млади се различават от по-възрастното поколение. Те имат други ценности.\nМладите преразглеждат представите за успех. Възгледите им могат да бъдат обобщени така:\n- Успешните хора не купуват собственост, те наемат.\n- Ако искаш да си успешен, инвестирай в преживявания и опит: пътувай, практикувай екстремни спортове, измисли нов бизнес.\nИдеята е, че днешните млади не искат просперитет и стабилност (твърдение, върху което може да се спори) - те искат гъвкавост, финансова и географска независимост.\n- Хората днес не се интересуват от материални неща.\nЗащо да купуваш кола, като можеш да се качиш на такси? То е почти като личен автомобил с шофьор. А и на финала не излиза по-скъпо от изплащането на собствен автомобил. Защо да купуваш къща в някое красиво кътче на планетата, като чрез услуги като Airbnb вече можеш да отседнеш в почти всяко кътче на планетата? И ако вече не се налага да плащаш за вила, същото се отнася и за недвижим имот в собствения ти град:\n- Не знаеш колко време ще останеш там, където живееш сега.\n- Можеш да теглиш заем за дом и да го изплащаш 40 години или просто да приемеш факта, че ще прекараш живота си в къщи под наем.\n- Вероятно ще смениш работата си в следващите няколко години. Ако живееш под наем, нищо не ти пречи да се преместиш по-близо до новия си офис и да ходиш на работа пеша или с колело.\nСпоред сп. "Форбс" днешните млади сменят работното си място приблизително на всеки три години.\n- Концепцията за собствеността като ценност вече не е валидна.\nКолумнистът в сп. "Атлантик" Джеймс Хамблин обяснява феномена така: "В последното десетилетие психолозите направиха голям брой изследвания, които сочат, че щастие и добруване се постигат повече, като харчиш пари за различни преживявания, отколкото като купуваш нови вещи. Първото носи повече радост."\n- Преживяванията ни помагат да печелим нови приятелства\nОбщуването между хората, социалните връзки са от съществена важност, когато определяме дали някой е щастлив. Когато говорим с повече хора и имаме повече приятели, сме по-щастливи. Но какво биха предпочели хората да слушат, когато им разказваме: как сме прекарали година на някое диво място или колко имота сме купили?\n"Оказва се, че хората не са склонни да слушат какво притежава някой, а са по-склонни да го слушат, когато им разказва сцени от "Младият папа".\nПомнете, че дори лошият опит може да се превърне в добра история. Материалните неща не могат.\n- Притежаването на вещи ни прави тревожни\nИ още: Нещата, които притежаваме, особено ако са скъпи, ни карат да се притесняваме за опазването и поддръжката им. Ако си купите скъпа кола, ще подскачате всеки път, когато чуете аларма. Ако купите голяма къща, натъпкана със скъпи вещи, постоянно ще се притеснявате да не ви оберат. Да не говорим, че тя може да бъде одраскана или да се повреди - и това да ви вкара в нови разходи. Новият плазмен телевизор може да се развали малко след изтичането на гаранцията. Но никой не може да ви вземе прекрасните преживявания.\n- Цената на вещите спада с времето\nРодителите ни не са имали толкова възможности да пътуват, колкото нас. Не са имали и толкова възможности да започнат свой бизнес. Затова са инвестирали в коли и къщи, а ние не го правим. В края на краищата стойността на всяка вещ, ако не е къща или апартамент, пада с времето. А и във време на криза цената на имотите също пада стремително.\n- Преживяванията са единственото, което си струва: тяхната стойност не пада и никой не може да ги открадне от нас.\nРедактор Емилия Балканска 27 ноември 2016, 10:00\nКлиматът се променя твърде бързо за мног…


Исканият вот на недоверие от БСП е лишен от основания, смята вицепремиерът Валери Симеонов – Радио Велико Търново\n„Това е естествен политически ход на всяка опозиция. Друг е въпросът, че както и предния път беше и сега е лишен от основания. Много смешно звучи – ще искаме вот на недоверие, но след една седмица ще измислим по какъв повод и защо. Научих вчера, че поводът за искането на оставка на правителството ще бъде депозиран след една седмица. За мен това е достатъчно показателно за липсата на сериозни аргументи”, каза Симеонов.\nСпоред вицепремиера поисканата от лидера на партия „Воля” оставка на военния министър заради авиоинцидента край Крумово е ненавременна и необоснована. „Не могат да се приписват на Красимир Каракачанов, който от една година е на поста, всички неблагополучия, които са резултат от нерешени проблеми вече 30 години”.\nВ коментар за българското европредседателство Валери Симеонов заяви, че то е много успешно. „Българското европредседателство е за шест месеца и не могат да се очакват някакви супер и грандиозни мега цели да бъдат реализирани. Няма как да стане това. Такива очаквания са свръх оптимистични, но председателството мина много добре. България се възползва от домакинството, за да популяризира себе си като европейска държава, позициите ни, нашата стабилност. Най-голямата заслуга е възможността да придвижим процеса на присъединяване на Западните Балкани към Европейския съюз. Не мога да кажа, че са извършени някакви чудеса, но във всички случаи председателството беше много успешно”.\nВалери Симеонов е във Велико Търново за участие в международна научна конференция, посветена на 75-годишнината от спасяването на българските евреи през 1943 година. Вицепремиерът е патрон на форума.\nЦветанов: Президентът показа, че се заиграва като политически опонент\n14.08.2018 Галя Бояджиева\n„Президентът на БСП Румен Радев вече показа, че се заиграва като политически опонент, а не като държавен глава, който трябва да е обединител на нацията. Това е човек, който с неговия военен манталитет иска да покаже, че не зачита правовия ред в държавата”. Това заяви народният представител от ГЕРБ и зам.-председател на партията Цветан Цветанов […]\nВлади Ванков след националния приз „Най-резултатен играч” – „Желая да живеем в по-добър свят”\nЗадържаха трима апаши, опитали да откраднат кабели за 4 440 лв.


хотел | Туризъм и места за почивка\nСтатии с етикет ‘хотел’\nИгра с награди от хотел “Премиер”\n10.04.2014 до 10.05.2014 Скъпи Гости и Клиенти на хотел „Премиер“, изненадите по случай 10 годишнината на нашия – Ваш хотел продължават! Възползвайте се от възможността да се включите в игрите с атрактивни награди, а ние ще се погрижим да Ви зарадваме с оригинален подарък. Станете част от нашия празник! Моля прочетете настоящите правила много внимателно. […]\nБаза за отдих Гнездото на орлите\nБаза за отдих и туризъм “Гнездото на орлите” се намира в с. Триград.Базата е с капацитет на легловата база до 50 легла.Ресторант с възможност до 100 места.Уютна механа с камина и голяма тераса, на която се приготвя родопско чеверме.\nХотел Лазур 1 се намира в красивия български град Кюстендил.Разположен е в тиха част на града, в непосредствена близост до центъра на града.Напълно обновен хотелът разполага с 5 стаи и 3 апартамента. Помещенията са луксозно обзаведени.


Какво се случва с гърдите, ако жената не носи сутиен?преди 1 минута\nСемейна подкрепа! Мелания се включва в предизборната кампания на Доналд Тръмппреди 9 минути\nМладите български астрофизици със световен успехпреди 15 минути\nРолята на Русия е голяма заблудапреди 19 минути\nЗеметресение в Благоевградскопреди 22 минути\nПубликувана: 27 Юни, 2019 12:01\n14 КОМЕНТАРА | ВИДЯНА 3983\nУкраинското правителство разшири списъка на забранени за внос руски стоки, съобщава РБК. От 1 юли на територията на страната няма да могат да се внасят леки коли, мотоциклети и трактори, произведени в РФ.\nВ момента в Украйна се продават автомобилите на Lada и УАЗ, Chevrolet Niva, Volkswagen Polo, Kia Rio, Hyundai Accent (Solaris) и Creta. Камионите на ГАЗ и КамАЗ и автобусите ПАЗ също имат добър пазар.\nДоскоро украинското правителство се канеше да въведе само допълнителни мита за превозните средства, внасяни от Русия. Крайното решение обаче налага много по-строги ограничения.\nПо данни на AUTO-Consulting руските и сглобени в Русия автомобили заемат 5.1% от украинския пазар. В лекотоварния сегмент делът на "Газель" е още по-голям и достига 9.4%. През 2018 г. вносът на превозни средства от Русия в Украйна е бил на стойност $50 млн. (€44 млн.) с ръст от 1.6% спрямо предходната година.\nима ли още хора, които си купуват руски бангии ?\nИ много добре са решили украйнците!\nНамери някой дето не срича, за да ти прочете горната статия.\nИ тук трябва да ги забранят,това са обществено опасни мпс-та.\nТо и ти си обществено опасен ама ......\nУредиха се украинците. Сега само кадилаци ще карат.\nВикаш Volkswagen Polo, Kia Rio, Hyundai Accent (Solaris) и Creta са опасни? Да не говорим за калининградските БМВ и Мерседес. Ти си просто промит мозък.\nНе промит мозък а:\nАмерикаска подлога е той!\nОказа се,че укритие са рядко срещани тъпаци!\nДишайте 30 годишните дизелаци от Европа, пък после псувайте руските коли\nЩо не забранят газа великите хохли\nАко не сте ходили скоро в Русия, нямате право да говорите. 80-90% от колите в Москва и големите градове са западни: Мерцедес, Волво, БМВ, Форд, Опел, Рено, Пежо, японски и корейски. Само по селата и дълбоката провинция Альоша още търкаля скапани Москвичи, Жигулита и Запорижци\nГОЛЯМ ПРАЗ!ЩЕ КАРАТ ЗАЗ/т.н.Запорожец/АМА ОТ ПЪРВИТЕ!ОНИЯ С ПАНТИТЕ ОТВЪН!А!!ЗАБРАВИХ ЗА КЛЕЧКАТА ОТЗАД!!Дето турчина ги питал:"АБЕ КОМШУ ТИ ЛИ ГО ПРАВИ САМ ИЛИ НЯКОЙ ТИ ПОМАГА"!!\nА пък точно за тея калининградските БМВ-та от двама човека собственици знам как на второта година са със сериозен проблем в двигателя.


Гъби шийтаке | merudia.bg\nАзиатска, Рецепти за пости\nГъбите шийтаке са познати в Япония и Китай от хиляди години. Гъбата шийтаке още я наричат императорска гъба, гъба жен-шен, еликсир на живота. Тя расте по дървесината на повалените дървета. Гъбата шийтаке вирее и у нас върху някои дървесни видове. В последните десетилетия тя се култивира в целия свят, както и у нас.\nШийтаке има много специфичен екзотичен вкус. Може да се намери както изсушена, на прах, така и маринована в буркани. У нас могат да се намерят вече и био гъби шийтаке. Продават се изсушени, в разфасовки от 50 грама в Биомаг.\nКак да приготвим гъби шийтаке?\nЕто една идея как да направите ориз по китайски с шийтаке.\nСушените азиатски гъби се накисват 2 – 3 часа във вода и след това се кипват за няколко минути, отцеждат се и се използват за ястието, което приготвяте. В същата вода може да се свари ориз (но предварително се уверете, че във водата няма песъчинки или някакви други замърсявания; най-добре прецедете през марля). После оризът се запържва лук, моркови, грах, прибавят се гъбите и ориза и се овкусява със соев сос.\nШийтаке може да бъде алтернативен заместител на другите гъби. С тях може да се приготви супа с гъби, суши, гъби в гювече; може да се добавят към различни салати (ако са сухи, първо ги попарете във вряла вода). Гъбите шийтаке може да се използват при приготвяне на сосове за паста. В тази рецепта тук например, можете да замените печурките с гъби шийтаке.\nГъбите шийтаке служат за пълнеж на баници и други тестени изделия. Ето няколко идеи, в които можете да замените гъбите и да използвате шийтаке:\nТриъгълни банички с гъби, праз сушена чушка и кори Harmonika\nПицетe с гъби\nГъбите могат да се овкусят с черен пипер, магданоз, чесън, лимонов сок, доматено пюре, босилек, сметана, пармезан.\nЕдно от менютата, които се предлага на пътниците френската авиокомпания Air France включва и гъбите шийтаке.\nТрадиционната азиатска медицина я използва от векове като лекарствено средство. Тя има анти-туморно действие, намалява лошия холестерол, усилва имунната система.\n13/03/2013 /2 коментара/by sheytanova\nЕтикети: гъби шийтаке\nhttp://merudia.bg/wp-content/uploads/2013/03/gabi_shiitake.jpg 457 610 sheytanova http://merudia.bg/wp-content/uploads/2020/04/Logo.png sheytanova2013-03-13 06:48:262013-04-07 09:34:35Гъби шийтаке\nЧервена леща с гъби шийтаке\nГеоррги Атанасов says:\n26/12/2013 at 21:23\nимам нужда от гъбите шийтаке\nможе ли да ги закупя онлайн с\n28/12/2013 at 16:40\nДа, може да си закупите гъби шийтаке. Ето тук се продават – http://shop.biomag.bg/shijtake-suha-50g\nЗапеканка с картофи, пушена сьомга и червен... Мащерка


5 ястия, задължителни за българската домакиня\n5 ястия, задължителни за българската домакиня...\nКато чуеш българска кухня, ти изникват в съзнанието поне няколко твои любими ястия на баба, които те връщат в детството и предизвикват слюноотделянето ти. А като някой спомене българската жена домакиня, вече си си представил традиционната картинка, която всички български мачовци си представят – прибираш се вкъщи след дългия осемчасов работен ден, на масата ракийка, жената довършва шопската салата и е в готовност да те изпрати до масата, а по телевизора предвидливо е пуснала днешния футболен мач.\nСамо че не може само на салатка и ракийка. Трябва си и манджа. И тъй като обществото е наложило стереотипа жената да прави всичко вкъщи, а мъжът да носи парите, произхождайки от това, тук подбираме топ 5 на предпочитаните ястия, които се очаква една българска жена да може да готви за мъжа си.\nМакар че по произход не е от традиционната ни българска кухня, гледката на мусака, в българския ѝ вариант – кайма, картофи, яйца, брашно и т.н., на рафта в хладилника, винаги би била повече от достатъчна, за да разтопи сърцето на средностатистическия български съпруг. Особено, ако се доближава до тази „на мама“, но това е друга тема ...\nБаницата е перфектна, каквато ѝ да я направите – точени кори, яйца, кисело мляко, сирене, малко олио и хлебна сода... чудничко. Няма как без баница, тя си е традиционно българско ястие.\nНикога вече домакиня!\n5 знака, че се превръщате в лелка\nБългарите най-убедени в Европа, че жената трябва да е домакиня


Световният шампион във Формула 1 Люис Хамилтън обясни, че не би променил нищо в атаката си към Макс Верстапен в първата обиколка на Гран при на Великобритания, след която двамата се удариха и Макс отпадна. Британецът дори уточни, че в сходна ситуация в битката между двамата отново би атакувал по същия начин. След инцидента на\nСветовният шампион във Формула 1 Люис Хамилтън обясни, че не би променил нищо в атаката си към Макс Верстапен в първата обиколка на Гран при на Великобритания, след която двамата се удариха и Макс отпадна. Британецът дори уточни, че в сходна ситуация в битката между двамата отново би атакувал по същия начин.\nСлед инцидента на „Силвърстоун” Хамилтън беше наказан с 10 секунди, но въпреки това спечели състезанието. Вчера стюардите на Формула 1 отхвърлиха искането на Red Bull за преразглеждане на инцидента.\n„По отношение на изпреварването бих постъпил по същия начин като миналия път – коментира Хамилтън. – С оглед на опита ми и анализа, който направих на ситуацията, а аз вече имам сериозен опит с годините – не бих променил нищо.”\nНа „Силвърстоун” стюардите решиха, че Хамилтън носи основната вина за инцидента. Той получи и две наказателни точки към лиценза си.\nПреди старта в Унгария обаче Хамилтън демонстрира нежелание да обяснява отново случилото се в първата обиколка в Гран при на Великобритания, като този инцидент беше коментиран от почти всеки, сядал някога в състезателна кола, включително и бивши световни шампиони във Формула 1.\n„Определено мога да обясня, но няма да го направя – заяви Хамилтън. – Състезавам се от 20 или Господ знае колко години. Знам какво трябва да правя в завоите, знам как да изпреварвам, така че няма да си хабя енергията в такива обяснения. Определено на хората ще им е трудно да разберат напълно ситуацията.”


Страхотии от едно време ! :: ПОРЕДИЦИ ИСТОРИИ НА СРЕД НОЩНОТО ОБЩЕСТВО " СТРАХОТИИ " ДЯВОЛСКИ ПИКНИК. . . !?\nНека ви разкажа една история за едно момче и неговия брат . Единия се казвал Делин , другия Аугустин . Двамата братя се имали много , не можели един без друг , били неразделни като дупе и гащи . Не много далеч от тяхното село имало гъста и тъмна гора . Двамата братя обичали да ходят там всяка вечер , по този начин те се разтоварвали от дневните си задачи . Една вечер братята отново отишли там . Решили да си направят пикник през вечерта . Пеели нощни птици , омайни вечерни славейчета и щурци , луната греела ярко , всичко блестяло насреща .\nДелин и Аугустин решили да спрат до една река близо до един голям , стар и вековен дъб . Клоновете на дъба били толкова стари , че чак излизали от пръста . Дървото било вековно ! Момчетата наклали огън с които да се топлят и предпазват от дивите зверове . Аугустин опънал палатката , Делин слязал до реката та да улови нещо за вечеря . Момчето хванало 4 риби и се върнало при брат си . Аугустин опънал палатката където да спят през нощта . Седнали братята един до друг . Хапнали , пиинали си водица ! След вечеря младежите решили да се разходят , та да им олекне от вечерта . Разхождали се вървели наблизо до палатката та да не се изгубят . Изведнъж отнякъде из дърветата видели мост , момчетата решили да пресекат за да стигнат по пряко до палатката им . Тъкмо пресекли и от нейде се чуло глас .\n*** Кои сте вие бе деца , какво правите тук на моя мост през нощта . ***\nМомчетата се уплашили , но замълчели .\nАугустин попитал : Кой е там !?\nГласът повече не се обадил .\nМостът бил близо до реката и палатката им Аугустин казал на брат си : Да си лягаме товае някакъв касетофон , някой си прави шеги ...\nДелин : Не брат не мисля че е шега , но да си лягаме пък ще видим какво ще да е това ...\nAугустин : Да !\nДелин : Не мислиш ли , че е странно ... Никога до сега не сме чували тоя глас .!? Това е нашата гора , трябва да я пазим ...\nАугустин : Да дошли сме тук на пикник за една нощ .\nДелин : А освен това е и твърде красива вечер .\nАугустин : Да си лягаме !\nДелин : Добре !\nДвамата братя тръгнали за своята палатката , стигнали до нея , но чувството за този глас не ги напускал . Влезли те вътре , наместили си се те , легнали , завили се . Опитали се да заспят , но още чували гласа по близо , по близо и по близо . От един глас станали двама , от двама на трима , от трима на четирима . Делин и Аугустин тъкмо били заспали , когато от силните гласове Аугустин се събудил . Видял че Делин спи и чул разговор на дяволите , които всяка вечер се събирали на място където била палатката им .\nЧетиримата дяволи се събрали в кръг около палатката тогава единия рекъл ...\n***Какво е това тука !? ***\n*** Другия се обадил и казал _ *** Личи си , че са палили огън дето се събираме всяка вечер тука , тия кои са и какво дирят тук !?\n*** Третия рекъл _*** Всяка вечер проверявам рибите в реката една по една . Но тази нощ 4 липсват ... Сигурно тия младежи са ги изяли .\n*** Втория се обадил _*** Това са хорски чеда нарушават реда тука . Палят огън , ловят ценна риба , спят на нашето място , какво ще ги правим Тея тука ...\nАугустин се събудил от говорите на дяволите и разбрал от къде идват гласовете . Обърнал се леко та да не го забележат , видял , че са дяволите , уплашилп се момчето но не посмяло да мръдне . Обърнал се видял , че Делин още спи . Било 2:50 сутринта ...\n*** Първия дявол _*** се обадил и казал . По рано аз им проговорих , но не им се показах , казах им тука е моят мост , казах им , че веднъж ще ги пощадя - втори не ... А те ме питаха """ Кой си ти """ !?\nЗа смели се другите трима дяволи , ХАХАХАХА , ХАХАХАХА ! Седнали дяволите гледали палатката ! Чудили се мая ли се , да пощадят ли двамата братя накрая\n*** Втория казал _*** Ти нали си им казал , че ще ги пощадиш ...\n*** Първия дявол _*** Казах им !\n*** Третия обадил _*** По лицата им си личеше , че бяха уплашени ! Е как няма да са чува глас , А няма никой от срещата .\nАугустин продължаваал да слуша дяволския разговор , по едно време брат му се събудил и рекъл да му обади нещо . Брат му направил знак на мълчание да не се обажда , Делин разбрал , че става нещо !\nДо късна сутрин дяволите обсъждали своите сметки и планове , чудили се мая ли се как по това време две момчета са сами в гората . Минало се не минало дошла ранната утрин било 5:30 сутринта !\n***Един от дяволите обадил *** _ Вии не мислите ли , че тия олигофрени не спят имам усещането , че слушат от как сме тука !\n*** Четвъртия рекъл ***_ Ами бе спат като заклани ...\n*** Третия измърмори ***_ Абе ти що му каза , че ще да го пощадиш !? Отдавна мили мой не сме хапвали човешко месце. Тука има мръвка за четирима , А тоя казал веднъж ще пощадят , втори не . Ти нормален ли си бе !?\n*** Първия се обърнал и казал ***_ Дошли са една вечер тука дайте да ги пощадим , гората е наша ние я пазим . Липсват 4 риби , наклан огън може да е пожар , палатка на нашето място , е има 3 нарушени правила утре няма да са тука ....\nАугустин и Делин чули всичко : Дошло утрото грейнало яркото слънце , отишли дяволите да спят , излезли братята от палатката . Прибрали си нещата и поели към бащината къща . Оцелели благодарение на единия дявол !\nСнимали се за последно в гората и от как чули разговора повече не стъпало там ...!?\nТагове: дяволски пикник,\nДжендъри взеха главата на лекар-християн...\nПОРЕДИЦА ИСТОРИИ НА СРЕД НОЩНОТО ОБЩЕСТВО СТРАХОТИИ ! В ГРОБИЩЕТО НА ВСИ СВЕТИЙ ...!?


Минеков гони ГЕРБ от НДК, от партията го обвиниха в политическа репресия - Informiran.net\nМинистърът на културата Велислав Минеков обяви, че ще помоли „учтиво и настойчиво“ ГЕРБ да напуснат централата си в НДК, където заемат два етажа, и да си намерят друг имот, защото не плащат наем.\nНа свой от ГЕРБ отговори на Минеков, че те не са собственост на НДК и са им предоставени от държавата, от 2010 г. плащала наем на областната управа и определи искането му като политечска репресия.\n„Ще помоля ГЕРБ да напуснат централата си в НДК и да си намерят друг имот“, заяви “ служебният министър на културата в кабинета „Янев 2“ – Велислав Минеков тази сутрин пред bTV. По думите му преди години партията на Бойко Борисов е „превзела със сила“ два етажа от сградата.\nПо думите му преди години партията на Бойко Борисов е „превзела със сила“ два етажа от сградата.\n„НДК е към министерството. Тогавашният областен управител Данаил Кирилов прави така, че обявява двата етажа като „отпаднала полза“ и ги дарява на партията. От там няма нито лев наем. Тези два етажа мисля да ги върна на НДК, тъй като и без това съсипаха НДК за тези години, дълговете са невъзможни“, каза Минеков.\nСпоред него съдебната реформа е ключова, защото всеки ден открива корупция в Министерството на културата. Минеков обясни, че ще поиска помощта на ДАНС за изясняване на финансирането за реставрацията на паметника на Цар Освободител в столицата. По думите му там са изчезнали 1,8 млн. лв.\n„Не знаем откъде са дошли, кой ги е похарчил, няма обществена поръчка. Реставрацията е дадена на неграмотно лице“, каза още Велислав Минеков.\nМинистърът на културата обясни, че все още се установява от кого е отдаден под наем хотелът на ведомството. „Аз виждам подписи, виждам какво се е случило, но за съжаление се надявам на действаща прокуратура. Няма начин иначе. Това, което е с евросредства – обръщам в посока Европейска прокуратура, не става въпрос само за „Ларгото“, има и още, например „Яйлата“, „Квадрат 500“, допълни Минеков.\nГЕРБ: Минеков лъже, това е политическа репресия\n„Крайно време е служебният министър да прочете Закона за политическите партии. Етажи 16 и 17, предоставени от държавата за Централа на ПП ГЕРБ, не са собственост на Министерството на културата. Мястото е собственост на държавата и е предоставено на ПП ГЕРБ в изпълнение на чл. 31 от Закона за политическите партии„, посочват от партията.\n„Очевидно след като ерата на изчегъртването на ГЕРБ приключи неуспешно, е дошло време на изкъртването. В развитите демокрации това се нарича политическа репресия“, коментират от ГЕРБ.\nПартията отправя и няколко въпроса към президента Румен Радев: „Вие ли издадохте нареждането ГЕРБ да бъде изгонена от Централата си? С политически гонения и репресии ли искате да бъде запомнен и вторият Ви служебен кабинет? Г-н Радев, почтено ли е?“\nВАР влезе в действие на мача „100 години Марица“ – Още спорт – Други спортове


Здравейте, отче! Въпросът ми е: редно ли е да се причастяваме на всяка литургия, според призива "с вяра, любов и страх Божи пристъпете" или е по-правилно да се причастяваме само четири пъти годишно след постите? И за да не ме разберете погрешно - знам, че е нужна подготовка преди причастие, просто се питам какъв е смисълът от участието ми в литургията, ако няма да мога да пристъпя към Чашата! Да се моля мога и у дома, а песнопения слушам достатъчно - пак там. Ако е заради общата молитва в храма - хорът отговаря на свещеника, вместо нас, така че никак не е ясно колко е обща "общата" ни молитва. А има и друго, което ме смущава - децата се причастяват всяка седмица, а на нас, поне в нашия храм тук, не ни е позволено извън постите. Добре, но те ще пораснат и ме страх да попитам какво ще им кажат, когато това стане и им забранят да се причастяват на всяка литургия, а те попитат - защо?!\nРедактор: На въпроса отговаря о. Василий Шаган:\nБлагодаря Ви за Вашия въпрос. В него има питане за цялата Литургия, която като общо дело е тайнство на благодарението като приобщаване с Господа.\nВ Литургията се намира смисълът на човешкото битие, което е възможно само в пълното единство с Бога. Тя е като извора на жива вода, от който, ако не пием, ще умрем, и ако пием, от нас ще потекат реки от жива вода /Иоан 7:38/. Тя е като трапезата с насъщния хляб, Който слиза от небето и дава живот на света /Иоан 6:33/. Това означава, че Литургията е тайнство, в което ни се връща животът, променя се най-тежкото последствие на грехопадението – разривът на общия живот на човека с Бога.\nНе е позволително да считаме Литургията за символична трапеза и хляба на нея - за символ. Основното свещенодействие по време на Литургията се извършва върху реална маса, която ние наричаме Жертвеник. На него Христос се принася в жертва за нашите грехове, което се случва в момента на освещаването на предложените хляб и вино – вместо образи на тялото и кръвта Христови.\nСама разбирате, че това е опит по най-краткия начин да кажем за основното в тайнството Евхаристия - Литургия. За което се казва, че е тайнство на тайнствата. Ако в другите тайнства има нещо непознаваемо за човешкия ум, то в тайнството Евхаристия всичко най-важно излиза извън рамките на човешката разсъдителна способност. За възприемането на Евхаристията е необходим подвиг на вярата. Както казва св. Кирил Йерусалимски: „вярата да те утвърждава”.\nКогато свещеникът призовава народа да се причастява, той призовава хората да пристъпят със страх Божий, вяра и любов. Това означава, че не бива да пристъпваме по традиция, без вяра, със съмнения, без подготовка и благоговение, а с вяра, в която се превъзмогва всякакво човешко разсъждение. Както казва св. Николай Кавасила: „ Съзнавайки достойнството на Светите дарове – тъй като те предоставят на причастниците вечен живот, - с вяра да пристъпваме към тях”. От това разбираме, както казва нашият митрополит, че е „ важно не колко, а как се причастяваме”. Това, смея да твърдя, не означава, че ние не трябва да дръзваме да се причастяваме често, както децата, например. Работата е там, че дръзновението, за което всъщност се молим по време на самата Литургия, трябва да идва от нашето неистово желание да се съединим с Христос и да унаследим Неговия живот. Това на свой ред предполага както подвиг във вярата, така и дела на покаяние и молитва.\nДа, всички сме призвани за общение с Господа, но в своето малодушие, непостоянство в делата на вярата в своето отчаяние, ние сме в постоянното оправдание, че сме недостойни или че сега не е време, понеже не сме постили. Но това, че не сме постили и че не сме достойни, не е ли е повод за покаяние? А в покаянието към кого да се устремим, ако не към Господа? На това казвате, че можете и в къщи да се молите и да слушате песнопенията. Но покаянието предполага изкупване и умиване на греховете ни, а изкупителната жертва се принася в тайнството Евхаристия, тя е „за опрощаване на грехове”. /Мат. 26:26-28/.\nЗнаете ли, има един интересен момент в Литургията. След като свещеникът изнесе даровете и призове хората да се причастяват, народът или хорът от името на народа, пее: „Благословен, който иде в името Господне! Господ е Бог и ни осия.” /Пс. 117:26, 27/. А в Евангелието от Иоан /5:43/ се казва : „Аз дойдох в името на Моя Отец, и Ме не приемате; но, ако друг дойде в свое име, него ще приемете”. Това ме навежда на мисълта, че животът на вярващия трябва да е постоянна подготовка за приемане на Христос – Идещия в името Господне. И Литургията, както виждаме от цялото последование на молитвите, славословията, песнопенията и възгласите, в нея е тайнството на Причастието. Да, ние не сме достойни дори да присъстваме на това тайство, но осъзнаването на нашето недостойнство е начало на удостояването, начало на покаянието. Затова е необходимо да се радваме на детската чистота, поради която децата имат благословение да се причастяват често, и да се стараем да станем като децата. Това е подвигът на християнския живот по призива на Христос и по мярката на неговото изпълнение ние също можем да получим благословение за Причастие. За да не им се случи на децата разочарованието, за което предупреждавате, те трябва от най-ранната си съзнателна възраст да бъдат подготвяни за живота на християните, който винаги е причастност с Христос. Осъзнаваме, че е много трудно да опазваме своята чистота, но трябва да признаем, че е възможно, ако пазим своето достойнство и чест от малки.\nПрепоръчвам по въпроса за Вашето участие в Литургията и Причастието да се обръщате към Вашия изповедник, ако нямате такъв - опитайте най-напред да се обърнете към Вашия енорийски свещеник. Честото причастяване е високата летва, към която сме призвани да вървим, но всеки от нас е на своя стадий.\nЩо се отнася до пеенето в храма, то трябва да знаем, че традицията вместо народа да отговаря хор, е много стара. Тя обаче изобщо не противоречи на идеята, че народът може да отговаря на свещеника, а не хор вместо народа. Още повече, че всяко едно богослужение има своите особености и песнопенията за тях са доста разнообразни и на различни гласове, няма как народът винаги да ги изпълнява в симфония с цялата тържественост на службите. Но не би било проблемно народът да изпълнява основните песнопения, които във всяка църковна общност могат да бъдат внимателно подбрани и разучени. Например – Господи помилуй, някой от антифоните, Святий Боже, Символа на вярата, Отче наш, тропарите на големите празници и на храмовия светия и др. Но всичко отново опира до нашето постоянство. Не е лъжа, че ние не сме постоянни както в личните си молитви, така и в обществените богослужения и в подготовката за тях. Подготовката, според св. Василий Велики, е траела цяла седмица от Литургия до Литургия.\nМного е важно да изследваме Светата Божествена Литургия като тайнство на нашия живот. И по мярката на усвоената благодат да напредваме към Царството Божие.\nО. Илия Попов