Категория: Имена Публикувана на Понеделник, 06 Декември 2021 11:57 Посещения: 1959\nДругата ми баба, майката на моята майка, е починала много млада. Мама е сираче, като баща ѝ е починал още по-рано, през войната в 1912 г. Тя е от Жеравна и носеше хубавото име Санда. Трудила се е от малка, но имала късмета все пак да попадне у добри хора, които се грижели за нея. (Мамината къща в Жеравна беше на хубаво място, точно до къщата на Йовков, но то ни бе отнето по несправедлив начин и къщата съборена, вероятно за да си построи някой вила. Да е жив и здрав.)\nКъщата на дядо, татковия баща, в която съм родена и израснах, беше в квартал „Комлука“ – беден работнически квартал. Но пък хората бяха почтени, с чувство за взаимопомощ. Улицата ни тогава се казваше „Чаталджа“, после стана „Петър Андонов“, а сега върна старото си име. Вратите не се заключваха, а дворовете бяха много красиви – потънали в зеленина и цветя.\nДядо ми Панайот почина рано, бях десетинагодишна и по него време семейството ни живееше в Ямбол. Причината за това е, че баща ми, Никола Панайотов Янев, като много добър стругар бе командирован в предприятие в съседния град. Беше обявен за един от най-добрите в професията си в трите съседни окръга – Сливенски, Ямболски и Старозагорски, и го изпратиха да предава опита си. Живяхме там около година и нещо, но се случи и баща ми, и аз да се разболеем от малария. Междувременно се роди брат ми. Аз всекидневно и доста силно се друсах от това заболяване, а хининът, с който то се лекува, по него време трудно се намираше. Родителите ми взеха решение да се върнем в Сливен, при баба.\nФамилията ни беше скромна, бедна, работлива. Ние сме две деца. (За съжаление брат ми, който, както споменах, е с десет години по-малък от мен, от 1982 г. е покойник. Имаше сериозно заболяване.) Казах вече, че баба бе основният фактор в семейството – беше поела абсолютно всички грижи за бита, тъй като майка ми работеше на три смени в плетачно предприятие. Но ние не сме били лишавани от нищо – баба ни поемаше сутрин, приготвяше ни закуска, обяд, вечеря, изпращаше ни и ни посрещаше от училище. До такава степен се грижеше за нас, че когато вече станах лекар и ме изпратиха на работа в Сборище, тя дойде с мен, за да осигурява битовите ми потребности. Нашите я изпратиха, защото, като едно обгрижвано и недорасло по тази причина дете, знаеха, че няма да се оправя сама.\n– Били сте бабино детенце...\n– Да. Тя дойде в Сборище и стоя два-три месеца, докато видя, че лека-полека почвам да се справям.\n– С какво сте запомнили Сливен от Вашето детство, с какво той е различен от днешния град? С какво децата тогава бяха по-различни?\n– Както казах, повечето хора в квартала ни бяха работници и децата им не са се занимавали много с науки – двама-трима бяхме, дето залягахме повече над учебниците. Единият беше Марин Калинков, който стана професор по астрономия. (Проф. д.ф.н. Марин Калинков р. 07.06.1935 в Сливен, поч. 02.11.2005 г. в София, спечелва световна известност с изследванията си в областта на извънгалактичната астрономия и космология: откривател е на „свръхкупове“ от галактики и съавтор на един от най-големите каталози на свръхкупове с повече от 900 обекта. –www.zarata.info , рубриката „Българска гордост“) Другата беше Янка, която завърши агрономство и по-сетне по мъж прие фамилията Пецанска.\nАз бях затворено дете. И тъй като дворът ни беше огромен – с много цветя, с много дървета, в топлите сезони времето си прекарвах горе на една голяма смокиня. На дървото си учех уроците. Не съм контактувала с много деца, освен с Маринчо и Янка, с които бяхме съседи. Повечето време прекарвах вкъщи, като отивах само до библиотеката на кварталното читалище „Христо Ботев“ за книги, а като поотраснах, почнах да слизам и до центъра, до библиотеката на читалище „Зора“.\nУчих в началното училище, което се казваше „Петър Андонов“ (Училището е съществувало до 1975 г., а понастоящем там е детска градина „Калина“ – б.а.) Оттам продължих в Първа прогимназия „Хаджи Мина Пашов“. Но като изкарах една година в това училище, решиха да строят нова сграда – разрушиха старата и всички, които бяхме там, ни прехвърлиха във Второ основно училище „Христо Ботев“.\n– Спомняте ли си някои от учителите или съучениците си?\n– Във Второ училище особено ме впечатляваше с артистичните си участия в училищните празници съученикът ни Николай Бинев, по сетнешният изявен актьор. Беше и голям певец. Година по-късно обаче той замина с родителите си за София.\nСредното си образование завърших в девическата гимназия „Георги Кирков“. По мое време все още имаше две гимназии, мъжка и девическа. Бяхме доста разнороден клас. По едно време например дойдоха две момичета, които се открояваха от другите – високоинтелигентни, с изискани маниери, владееха чужди езици. Идваха от колеж. Но бяха изключително смирени, може би потиснати. Бяха деца на бивши сливенски фабриканти. Едната беше Лина Калова, другата беше от фамилията Комитови, които също имаха предприятие – на мястото на по-сетнешното военно окръжие, където пък сега е частна поликлиника. Комитова завърши медицина, вече е покойница, за Лина Калова не зная нищо.\nОт преподавателите винаги съм отличавала трима – математикът Герасков, който имаше академични знания, но беше академик и по възпитание и държание. Сериозен човек, но с чар. Другата беше водевилната, артистичната Вяра Еврова. Освен литераторката ни, тя ни беше и класна ръководителка – пееше, танцуваше, рецитираше и ми е оставила неизличими спомени. Третият беше Шопов. Преподаваше ни дескриптивна геометрия. Той също беше чаровник.\n– Излиза, че повечето от любимите Ви учители са били математици... Но пък и медицината е точна наука.\n– Така е. Към края на гимназията вече у мен се оформи желанието да следвам медицина или фармация. Как се оформи ли? Доста наивно като че ли тръгнах към тази професия. Четейки много книги, доста се впечатлявах от тях, особено от руската литература, и така прочетох романа на Антонина Коптяева „Иван Иванович“. В него се говори за една жена хирург, която пътува из Съветския съюз и оказва помощ на всички нуждаещи се. Знам, че е наивно, но тогава, в юношеството си, съм живяла с тези книги, съпреживявала съм ги и съм се поставяла на мястото на героите в тях. И оттам тръгна това ми желание, все още мечта – да бъда като тази лекарка.\nМоите гимназиални години, като на повечето тогавашни гимназисти, бяха бедни. Готвех се да следвам, моите родители нямаха нищо против (но пък смятаха, че няма да ме приемат). Условието беше, че за да има някакви пари за кандидатстването, следва да се откажа от харчове по абитуриентски бал. Не съм ходила на бал, но това за мен не беше проблем. Учех за кандидатстудентските изпити, които за тези специалности, освен химия и биология, включваха и български език.\nПриеха ме и майка ми беше, която застана твърдо зад мен. Беше много прогресивна жена и макар че баща ми беше скептично настроен, тя каза, че ще поеме издръжката ми. Впоследствие, разбира се, и баща ми е помагал, но нека пак кажа, че годините бяха много скромни, харчове за излишни неща нямаше.\n– Т.е. това са хората, на които дължите благодарност... Но освен скромни, какви още бяха студентските Ви години? Следвате в Пловдив, който е един доста по-аристократичен град, запазил велелепието си дори в годините на ранния социализъм.\n– Да, да. Усещаше се това. Там бяхме двама-трима сливналии. Иначе медицина от моя гимназиален випуск завършиха трима-четирима човека – Маргарита Савова и Блага Ненчева. По него време на мода бяха агрономството, математиката, химията.\nА студентските ми години все пак бяха хубави, групата ни в университета беше много задружна, макар че в нея имаше по-възрастни хора, в смисъл – доста по-възрастни от нас, току-що завършилите. Бяха стабилни, семейни хора, по-смирени. Доколкото се разбра, системата ги е спирала в първите години след Девети септември да следват. От нашата група доста станаха професори, като например по-сетнешния ендокринолог Боян Лозанов, мой много добър приятел, който все още продължава да работи.\nИмали сме интересни моменти, като например първото ни влизане в дисекционна зала. Беше голяма травма за всички, една от колежките ни дори напусна.\n– А на Вас как Ви се отрази?\n– Винаги е неприятно отначало, стресира се човек. Но постепенно се свиква с това състояние на човешкото тяло, нормално е. Пък и асистентът ни беше много добър, въведе ни в нещата.\n– Очевидно сте приели геройски посещенията си в дисекционната зала, след като после ставате хирург... Защо тази специалност си избрахте?\n– Както знаете, лекарите завършваме обща медицина, а след три-четири години се явяваме на изпити за специалност. А по мое време, като завършим, всички минавахме през селата...\n– Добре, нека кажем най-напред за това. Знам, че първата Ви работа е като участъков лекар в село Сборище. Какви трудности като млад специалист срещахте? А как през днешния Ви поглед и на фона на липсващото днес селско здравеопазване изглежда онази организация на работа, доколко ефективна беше тя?\n– Да, ще Ви кажа за организацията. Всичко беше канализирано. Лекарката, която е работила в селото преди мен, е била от София. Вършила си е работата добре и хората много съжаляваха за нея. Когато поех участъка, ме приеха с недоверие. Аз бях едно 50-килограмово човече и както вече Ви казах, отидох там с моята баба.\nДве години и шест месеца работих в Сборище. Селото имаше две хиляди жители, а към мен беше и съседното село Оризаре, което също трябваше да обслужвам. В здравната служба освен мен имаше акушерка и санитарка. Отделно в селото имаше санитарен инспектор, бай Мартинов – човек без специално образование, но много съвестно си вършеше работата. Неговата задача беше да следи за чистотата в селото. Минавали сме с него и с кмета бай Неделчо, един амбициозен човек, който много ми помагаше – проверяваха се тоалетните, оборите, даваха се указания за по-добра хигиена, на по-добре уредените дворове раздавахме табелки „Образцов дом“ (които още стоят по някои врати – б.а.), даваха се указания в стола на ТКЗС-то и другаде как да се съхраняват продуктите. Така беше – освен с лечебна дейност, лекарите трябваше да се занимаваме и с хигиената в селото. Сега тази дейност я няма, а особено в ромските квартали има голяма нужда от хигиенен надзор.\nЗдравната служба в началото беше в една невзрачна стая, но много скоро се направи хубава нова сграда, с родилен дом на втория етаж. Да се намали детската смъртност, тогава беше въпрос номер едно. Имала съм инфарктни случаи с едно умиращо дете, което в последния момент изпратих в Сливен. Работата наистина беше много и се вършеше с усърдие. Сега просто се чудя как съм се справяла.\nКакто казах, в началото ме посрещнаха с недоверие. Преди да отида, селото е било известно време без лекар. Имаше местен фелдшер, до когото прибягваха, гледаха го с упование, вярваха му. Той работеше към болницата в Твърдица, но живееше в селото и всички ходеха при него. При мен идваха по необходимост – да напиша бележка-талон за консултация в Сливен или София, за болнични листи. Отчайваща работа. Взех да си викам, от мен доктор няма да стане. Като започнах, беше месец септември. А през януари на 1959 г. започна един страхотен грип. Бях се превърнала в летящия холандец да обикалям домовете по две села. Амбицирах се да не допусна в тези села да има някой починал от грип. Всичко това ми костваше много, още повече че условията бяха трудни. Осветление в селото нямаше. Идваха посреднощ хора, закачулени с ямурлуци, събуждаха ме и ме водеха някъде. Аз все още не ги познавах. Грипът тогава лекувахме с хинин, аспирин, пирамидон... Към антибиотици рядко прибягвахме. Но нямаше смъртен случай. Преглеждах, изпращах в Сливен по-тежките случаи, а с транспорта да не Ви казвам какви ядове имах. Линейка, разбира се, нямаше. При много спешни случаи използвахме един човек, който имаше „Волга“. Но тъй като в селото имаше гара и влакът спираше там, беше някакво решение. Обикновено придружавах болните. Когато не мога, изпращах за придружител санитарката кака Недялка, но понеже пък от циганския квартал в селото бяха свикнали да пътуват без билети, плащах и билетите. След това нещата някак се прекършиха, хората погледнаха на мен с други очи, почнаха да ми имат доверие, да ми съдействат. Направихме кръжоци, в които изнасяхме беседи и аз, и учителите (по него време в училището имаше единайсет учители, все сериозни хора) – събирахме жените и ги образовахме по отношение на хигиената, здравословното готвене, отглеждането на децата и пр. Помагаше ми и кинооператорът в селото, който правеше прожекции на здравни филми и беседи. И след две години обявиха здравната служба за първенец в окръга, а мен ме обявиха за Отличник на Министерството на народното здраве. Наградата за службата беше 2600 лева, с които купихме перални и други неща за родилния дом.\n– Виждаме сега по селата останки от болници, от здравни и родилни домове. Вярно, че в миналото нашите села са били по-многолюдни, но нещата са и свързани – липсата на здравеопазване, училище и различни социални услуги води до отлива на население. Разкажете обаче как от село Сборище се озовахте в Окръжната болница в Сливен.\n– Награждаването ми и една проверка на Здравната служба, която потвърди добрите резултати, явно определиха пътя ми по-нататък. Групите, които извършваха тези проверки, включваха интернист, хирург, инфекционист, представител на Здравния отдел на Окръжния народен съвет. Сред проверяващите бяха началникът на вътрешното отделение на болницата в Нова Загора, шефът на хирургията в Сливен д-р Рохов, д-р Павлов от отдела „Народно здраве“. Да не се хваля, но установиха, че документацията ми е изрядна. Тогава новозагорският лекар каза: „Аз ще взема това момиче при мен, защото виждам, че ще ми върши работа.“ А д-р Рохов му отвърна: „Ти, Саръиванов, може да си правиш сметките, но първо я попитай тя какво желание има.“ А моето желание беше да работя хирургия. Д-р Любозар Рохов знаеше това много добре, понеже повечето от стажовете си бях карала в хирургията. И тъй като имаше място в това отделение на Сливенската болница, ми дадоха възможност да кандидатстам за него и ме взеха.\nСъс селото аз се разделих със смесени чувства – бях свикнала там, но така или иначе предстоеше да се върна в града, а още повече щом отивах на желано място. Беше 1961 г., когато започнах работа в хирургията като ординатор.\n– Кои бяха лекарите, които заварихте в хирургичното отделение на Сливенската болница? Кой от тях припознавате като свой учител?\n– Когато постъпих на новата си работа, заварих единайсет солидни мъже, все високи към един и осемдесет, утвърдени хирурзи. По него време освен д-р Рохов, който беше началникът на отделението, работеха д-р Стефан Камбосев, д-р Михаил Попов, д-р Петър Хадживасилев, д-р Стефан Гавазов, д-р Михаил Михайлов. Особено се впечатлявах от д-р Камбосев – от ерудицията му, от начина на провеждане на визитациите. Вероятно сте чували тази фамилия – те са имали частна клиника, а той беше немски възпитаник, учил е при Бьолер (Лоренц Бьолер, известен австрийски хирург, един от създателите на съвременните хирургични методи, ползвани при аварии и нещастни случаи – б.а.). Д-р Камбосев беше ненадминат хирург и само като го гледа, човек можеше да научи много неща. Съжалявам, че само една година работих с него, след това той се пенсионира, а и заболя много тежко.\n– Доколкото разбирам от автобиографията Ви (Д-р Мария Тодорова, „Нашето медицинско поколение“, алманах, 2019 г., с. 280-281), за нуждите на хирургичното отделение сте изпратена на курс по анестезиология и реанимация. Това означава, че първо сте работили като анестезиолог и реаниматор?\n– Да. Когато постъпих в хирургията, за нуждите на отделението следваше да се подготви един анестезиолог. Тогава специалността беше все още нова, анестезиолозите в цялата страна бяха 26-ма, много дефицитни. В отделението, разбира се, че се ползваха упойки, но „упойкаджии“, грубо казано, бяха двамата санитари Иван и Коста. Те поставяха на лицето на болния една специална маска и наливаха етер. През 1961 г. изкарах шестмесечен курс в ИСУЛ (Институт за специализация и усъвършенстване на лекарите – б.а.) с ръководител проф. Стоян Саев, след което положих изпит, за да получа правото да работя като анестезиолог. Така станах първият анестезиолог на територията на Сливен. Въведената съвременна реанимация и ендотрахеалната анестезия позволяваха да се извършват разширени оперативни интервенции, понякога на няколко органа едновременно.\nОбаче, защо ли, желанието ми беше да работя хирургия. И казах на д-р Рохов: „Упойки ще давам винаги, но искам да съм хирург.“\nА тогава нашето отделение беше като един малък „Пирогов“ – всичко идваше там, работеше се денонощно. И по това време вече всички свикнаха да оперират с обща анестезия. Работех това, но от време на време извършвах и операции.\n– Предполагам, че упойките тогава са били различни от сегашните...\n– Съществена разлика няма. Медикаментите са абсолютно същите, техниката на въвеждане е същата. Но да, съвременната анестезиология е много напреднала, има някои различия. Аз много уважавам тази професия и прекланям глава пред анестезиолозите, защото, ако има „богове“ в нашата професия, това са те – те могат да върнат човек, за който някой смята, че е „заминал“, към живота. Но това са истинските анестезиолози, които са много малко.\n– За нас, дилетантите, също е ясно, че в една операция са важни колкото хирургът, толкова и анестезиологът...\n– Изключително важен е анестезиологът.\nПо него време, когато работех като анестезиолог, нямаха такъв специалист във Военната болница и са ме викали и там да давам упойки. И не знам кой дявол ме накара да не се явя за специалност анестезиология, а да си настоявам за хирургията.\n– Така е трябвало да бъде, а и сте изпълнили детската си мечта. Предполагам, че не съжалявате сега?\n– Не съжалявам, но това ми е коствало много.\n– Сигурно уменията Ви и като анестезиолог, и като хирург, се съчетават по добър начин и това Ви е помагало в професията...\n– Да, така е. А и обучих една сестра, Маргарита Славова, която беше много добра в работата си и когато трябваше да правя някаква интервенция с обща упойка, първо въвеждах болния в интубация, след което сестрата поемаше обслужването на системата, като по време на операцията ѝ давах указания.\nРаботих двете неща около две години, но реших, че повече така не може, и през 1965 г. се явих на изпит за специалност по хирургия. След което на мястото ми дойде д-р Симонов, който нямаше специалност, но беше обучен да дава упойки. После анестезиолог стана д-р Алова, която стана и началник на разкритото вече анестезиологично-реанимационно отделение.\n– Споменахте, че още преди да вземете специалност, са Ви поверявали да извършвате оперативна дейност. Помните ли първата си самостоятелна операция?\n– Е, винаги се започва от малкото. Много съм наблюдавала моите колеги, които наистина бяха вещи в професията си – кой как гипсира, как шие, как реже. От всеки съм си купувала по нещо.\n– Т.е. идваме на думата на старите майстори, които казвали, че занаят се краде...\n– Точно така е. Първите ми операции бяха различни инцизии, т.е. цепвания на абцеси и пр., после преминах към апендектомии, което беше голямо щастие за мен, после хернии и други по-големи операции.\nМеждувременно в болницата станаха много реорганизации, случиха се и неприятни неща – например най-добрият хирург д-р Попов напусна и отиде в ТЕЛК-а. Но в една работа винаги има и приятни, и неприятни неща.\n– А имаше ли конкуренция между хирурзите? Поне във филми са ни показвали такава – ако не завист, то едно съревнование между хирурзите от една болница „Кой е по-по-най“...\n– Не, не – завист нямаше. Поне в колектива, в който работех, не съм забелязала такова нещо. Всеки си вършеше работата. Както Ви казах, тогава хирургията беше обща – гипсиране, операции и ортопедични, и урологични, и всякакви. Като дойде сутрин д-р Рохов, правеше петминутно събиране и казваше: „Ти си за гипсовъчната, ти отиваш в Първа поликлиника, ти – във Втора и т.н. Тогава имаше четири поликлиники, в които обслужвахме кабинети. И отделението водеше добър колективен живот. Д-р Рохов умееше да ни организира. Случвало се е, излекуван болен е донесъл едно агне за благодарност. Д-р Рохов казва: „Всички отиваме на „Изворите“ в Котел, където ще изядем агнето. Обаче някой трябва да остане в отделението. Кой, кой – Панайотова, тя нито пие, нито пуши. Добре. И по някое време пристигат едновременно двама с кървящи язви. Тогава те се оперираха по консервативен път и имаше много усложнения от това заболяване. Все още ги помня по имена. Започнахме с кръвопреливане, с реанимация, но в един момент стана ясно, че трябва да се оперират. Имах на разположение само един хирург, д-р Светиев, който беше на повикване. А в болницата бяхме на полеви условия, тъй като малко преди това беше станал пожар – сигурно сте чували. Той започна от покрива и понеже операционните са на последния етаж, точно над тях всичко изгоря, не бяха използваеми. За нуждите на отделението бяхме приспособили две стаи – реанимационна и операционна. Всъщност операциите извършвахме в днешната манипулационна стая на хирургията. Светиев дойде, оперирахме двамата един след друг и слава богу, успешно. Моите колеги на сутринта доста се чудиха, че съм успяла да се справя. Разказвам Ви това като пример колко драматизъм има на моменти в нашата работа.\nНо все пак дойде едно време, когато се породиха началнически настроения – всеки искаше да се създаде отделение, на което да бъде началник. И може би беше правилно – знаете, сега работата е профилирана. Най-напред се отдели ортопедията, с началник д-р Михаил Попов. После се отделиха неврохирургията, урологията и хирургията остана със септичен и асептичен сектор.\n– Явно по времето, когато започвате работа, хирурзите са имали не съвсем тясна специализация, а по-широкообхватна. Все пак, Вие в коя част от човешкото тяло се чувствахте най-сигурна?\n– Най-сигурна съм се чувствала в „меката“ хирургия – стомах, черен дроб, жлъчка, щитовидна жлеза. И друго съм оперирала, но силата ми беше в операциите на тези органи. Пък и изкарах два курса в ИСУЛ точно в тази област на хирургията – по жлъчно-чернодробна хирургия (при доц. Станчев, който е специализирал във Франция, а иначе е родом от Сливен и баща му е бил добър лекар терапевт) и по стомашно-чревна хирургия (с ръководител проф. Дереджян).\n– Много хора от по-старото поколение сливенци Ви припознават като един от най-добрите хирурзи, които е имал нашият град. Как смятате, кои Ваши качества са Ви позволили да се изградите като специалист?\n– Ръководила съм се преди всичко от това – да бъде възможно най-добре на пациентите ми. Всеотдайност, ако искате, го наречете.\nСлучи се да разговарям с две жени, оперирани от д-р Панайотова, и това, което ме впечатли най-много, е, че и двете се просълзиха, докато си спомняха премеждието, преминато благодарение на събеседницата ми.\nДенка Терзиева от Самуилово споделя, че два пъти – през 1983 и през 1996 г., животът ѝ е зависел от д-р Панайотова; и двата пъти тя се е преборила за нея. Първия път я оперирала сполучливо, а втория път, когато вече не работела в Окръжната болница, направила всичко, за да я оперират навреме.\nНиколина Брънкова била оперирана през май 1989 г., когато д-р Панайотова вече работела във Военната болница. Разказва, че доста време чувствала коремни болки, без да знае какво да прави, докато медицинска сестра я насочила към известната по това време хируржка. Все още си пази десетина големшки камъка, които тя извадила от жлъчката ѝ, и се чуди на твърдостта им. „Хванала съм явно последния момент, преди жлъчката да се спука. И си мислех, че кой знае колко ще лежа след операцията, а то на втория-третия ден още бях добре. Толкова сполучлива беше операцията и си казвам, че ако майка ми ме е родила, то д-р Панайотова ми даде втори път живота. Така съм възхитена от нея – не само като лекар, а като човек, който те предразполага, чувстваш го близък, не се притесняваш от него. Тя е хем образована, хем културна, има у нея доброта и съчувствие към пациента.“\n– Със сигурност работата на хирурга е напрегната, изискваща пълно отдаване...\n– Много напрегната. Дежурствата бяха умопомрачителни. Тогава нямаше частни болници, всичко идваше в Окръжната.\n– И сега, въпреки многото болници, по-тежките случаи и заболяванията по слабоплатени клинични пътеки отиват пак в МБАЛ „Д-р Иван Селимински“...\n– Така е и все пак има някакво преразпределение на пациентите. А в единственото тогава хирургично отделение се оперираше денонощно. Особено тежко е било положението при някоя авария в мините, каквито ставаха често. Водеха по пет-шест души на куп, обгазени, изпочупени, изгорени, омазани и очернени тъй, че не се различава човек ли е. Това беше най-тежката патология.\n– Нашите мини бяха известни с наличието на газ гризу...\n– Миньори ни водеха на конвейер. Тогава модерни апарати за обдишване нямаше. А повечето от тези пострадали идваха с дихателна недостатъчност – закрепяли сме ги директно за кислородна бутилка, за да ги обдишваме с дни наред. Дори не мога да допусна, че в съвременната медицина такова нещо може да стане.\nНо все пак смея да кажа, че нещата тогава бяха добре. Те се влошиха, когато почна разделението на лекарите по различни болници, като мнозина отидоха в чужбина...\n– Разказахте за Вашите учители, но и Вие сте имали добри ученици. Д-р Михаил Жечков (1942 – 2020 г.) споделя в интервюта, че като млад лекар в Сливенската болница е имал шанса да работи с отлични хирурзи, сред които споменава Вашето име...Него самия сливенци ще запомнят като отличен хирург. Имали сте възможност да проследите лекарския му път – с какво сте го запомнили?\n– Много добър хирург, а беше и много фин човек. Дойде в отделението съвсем млад – едно много възпитано, много уважително момче. Изгради се като отличен специалист. За него мога да кажа само хубави неща, а и много добре се разбирахме. След като стана началник на отделението, много пъти се е случвало да водим задушевни разговори – споделял е неща, които му тежат, които не може да реши. Добър човек беше и разговорите с него сега ми липсват. Много ми е мъчно, че несправедливо беше обвиняван от някои, че взема пари от пациентите. Говореше се това, но никога не беше доказано. Да, появиха се търговци между лекарите, но доколкото при нас е имало такива, те минаха между капките, а Мишо обра негативната енергия. За него аз такова нещо не мога да допусна. Той беше и религиозен човек. Само добро мога да кажа за него. Отделно че беше всестранно развита личност и много се интересуваше от съдбата на Сливен.\n– Мисля, че хората в крайна сметка са го оценили и са запомнили от него само добрините, които им е сторвал. Това пролича и от поклонението, когато той почина. Такова струпване на хора Сливен е виждал само при погребението на Мишо Тодоров и на Георги Данчев... Но нека се върнем към Вашето житие-битие. Предполагам, че сте имали възможност да напуснете Сливен и успешно да се развивате другаде, но не го правите – защо?\n– Когато завърших курса по анестезиология, методичната ми ръководителка Маринова казваше: „Ти си най-голямата глупачка, ако се върнеш в Сливен.“ Тогава имаше вакантно място за анестезиолог в ортопедичната клиника на проф. Чоканов в ИСУЛ. (Кръстьо Чоканов, р. 1906 г. във Велико Търново, завършва специалност „Живопис“ в Художествената академия в София, а по-късно и Медицинския факултет на Софийския университет. Специализира ортопедия, хирургия и травматология. Той е доцент в ИСУЛ и дългогодишен преподавател, професор по пластична анатомия в Художествената академия в София – б.а.). Маринова много ме агитираше за това място. Даваше ми пример със себе си – как от Котел е отишла на специализация в ИСУЛ и останала. Е, аз не можех да направя това. Знам, че в Сливен ме чакаха да се върна, че бях необходима за операциите. Може би съм била глупава – вероятно животът ми щеше да протече по друг начин, може би щях да съм с някакви академични титли. Но чувствах тази привързаност – освен към болницата, също и към града и другото ми се струваше като предателство. Не съм желала никъде другаде да ида да работя.\n– Предполагам, че има у Вас чувство на удовлетвореност...\n– Да. Аз съм благодарна на професията си, въпреки трудностите и напрежението, които тя носи. Имало е много моменти, когато животът на пациента зависи от следващата минута, когато сърцето ти прескача и си мислиш, „До тука беше“. Или когато сме в операция, и дойдат и съобщят, че болният, който сме извели преди малко, не диша... Как мислите, се отразява това? Отиваш и правиш всички реанимационни процедури и никой не гледа какво е твоето състояние.\nНо колегите ми бяха и много духовити. И в най-напрегнатия момент ще намерят нещо, с което да те разсмеят и окуражат. Помня как цяла нощ сме оперирали, утрепани сме от работа и вече на разсъмване колега отваря прозореца и вика към зората: „Съмна се, бульо, съмна се“ – и почва да пее. В такива моменти човек забравя умората.\nНаблюдавам сега младото поколение лекари, вече и като пациент, и си мисля, че намесят ли се парите, става лошо.\n– Има ли куриозни случаи във Вашата практика? Намирали ли сте например нещо необичайно в корема на пациент?\n– Имаше един толкова куриозен случай, че всички в болницата бяхме учудени как е възможно. От затвора докараха младо момиче – дребно, около 45-килограмово, на което цял час сме вадили от стомаха метални предмети – болтове, гайки, цели вилици и лъжици... Гълтала ги е в продължение на дълго време с цел да влезе в болница, да ѝ дадат отпуск. Беше много зле, когато дойде при нас.\n– Съпругът Ви, д-р Петко Катевски, също е хирург. За какво си говорят вкъщи двама хирурзи?\n– Разговорите ни са като на всяко семейство – по-малко за работата, повече за битови проблеми.\n– Но как се събрахте двама души с една специалност?\n– Запознахме се покрай работата. Петко най-напред беше лекар в Танковата бригада, но имаше аспирации към хирургията и идваше на обучение в Окръжната болница. Идваше, участваше в операции, оперираше – това беше лично негово желание.\nОженихме се през 1963 г.\nА аз през 1980 г. се прехвърлих във Военна болница. Направих го, за да се облекча малко – работата ми в Окръжната болница беше изключително много, изключително натоварваща. Това беше причината. Военната болница беше като един оазис на спокойствието за мен. Отидох като волнонаемен служител, не съм имала чин, като някои колеги. Но не предвидих, че може би няма да се погледне с добро око на това, че и съпругът ми работи там.\nВъв Военната болница по него време също имаше осем-девет хирурзи – и те все едри мъже. Началник на клиниката беше доцент Милков. Когато отидох, бях вече утвърден хирург, познаваха ме, още повече че и съм ходила там да давам упойки. Но останах с впечатлението, че не бях добре приета. Усещах скованост, отчужденост в отношенията. Нямаха ми доверие като че ли. Началникът ми разпределяше все хернии, апендицити, кисти... като на начинаещ хирург. Постепенно, постепенно можах да мина към по-сложни неща.\n– Да не би да са се страхували от конкуренция?\n– Може би го имаше това. Още повече, като ни виждат двама души от едно семейство, може да са смятали, че ще завземем болницата. Но мина и това. Постепенно се наложих, започнах нормална оперативна дейност. Но и там беше тежка работата.\n– След повече от петдесет години лекарски стаж как смятате – в кои години българското (и сливенското) здравеопазване отговаря най-добре на потребностите на населението? Сега Сливен е градът с най-много частни болници на глава от населението – това хубаво или лошо е?\n– Да, набират ми се повече от петдесет години, защото аз се пенсионирах през 1989 г., след което работих още двайсет и две години. Първо завеждах хирургичния кабинет в Трета поликлиника, а след няколко месеца се разкри място за хирург в ТЕЛК-комисията. Неин председател тогава беше д-р Пенков. Доста години работих като член на тази комисия. Още нямаше частни болници, но д-р Пенков ми казваше: „Направи си така сметката, че като направя един ден частна болница, да дойдеш за хирург в нея.“ И всички се смеехме на тези му думи – ние ги приемахме несериозно, но той явно е бил много сериозен. И ето че това стана. Спомням си, че тъкмо се бяхме върнали от почивка през лятото – имаме една вила в Габровския балкан (от него край е родът на съпруга ми) – и още докато разтоварваме багажа, Пенков пристигна вкъщи и вика: „От утре си на работа в частната болница.“\nКогато почнах там, болницата още се устройваше – базата ѝ беше в подножието на Сините камъни, във високата сграда, в която се помещаваха тогавашното радио „Бимако“ и още други офиси. Там отидохме двама-трима хирурзи – д-р Кършев (възрастният) беше, от гинеколозите д-р Денчева, педиатърът беше д-р Пенкова, както и Пенков работеше като невролог. В една от стаите се устрои лаборатория. По едно време се разкри и операционна, дойде и д-р Режев от Военна болница, стана анестезиолог. Бяха устроени стаи за болните и почнахме да правим операции. От тази сграда се прехвърлихме в бившето военно окръжие в центъра на Сливен, където условията бяха много по-добри. Но болничната и поликлиничната дейност се разшириха. В стария битов комбинат (зад детската стоматология) беше разкрито отделение за лежащо болни, направиха се и операционни. Работата беше доста, правехме много операции, оперираше включително покойният д-р Начев, Бог да го прости. В това време се строеше новата сграда, в която и понастоящем е болницата, и когато тя стана готова, всички вкупом се преместихме там и работих чак до 2011 г.\nА относно Вашия въпрос... Сливен сега е с шест болници, но това не е добре. То е едно голямо консумиране на пари от здравната каса, но не подобрява здравеопазването. Пациентите се лутат от една в друга болница... Това не може да продължава.\n– Имам наблюдението, че пациенти, приети в частна болница, ако развият усложнение, веднага биват препращани към държавната болница... Там, където обикновено е основната работа на повечето добри специалисти.\n– Така е. Но има и друго – всеки се пази от тежки случаи, да не говорим от смъртни случаи. Да вземеш пътеката – прекрасно. Но тежката патология? Напълно ясна ми е психологията на частните болници да искат да се отърват от тежките случаи. За тях пак остава Областната болница.\nИ сме свидетели на много грешки в ръководството на здравеопазването, включително в Сливен, като сриването на тринайсететажния корпус на започнатата болница, който щеше да побере всички дейности.\n– Оптимистка ли сте за българското здравеопазване? Кое е най-доброто и най-лошото в него?\n– Трябва да признаем, че здравеопазването дръпна много напред по отношение на технологии, прилагане на нови методи – присаждат се сърца, слагат се стендове, правят се магнитни резонанси. Разви се ендоскопската хирургия – ние и не сме допускали, че през четири дупки ще оперират органи. Но това се случва в големите добре оборудвани болници. А нека си го кажем, има частни болници, които са само „про форма“.\n– Т.е. да разбирам ли, че е по-добре усилията да се концентрират на едно място – да се развива Областната болница, а останалите болнични заведения да се специализират в долекуване и различни помощни дейности?\n– Да, мисля, че е добре основните ресурси – специалисти, апаратура – да се концентрират на едно място, а пък частните болници да решат какво да правят – да станат хосписи или да се съсредоточат върху определени клонове на медицината.\n– А какво ще кажете за онези Ваши колеги, които работят на няколко места и ако работят навсякъде пълноценно, би следвало да им се набира 24-часов работен ден...\n– Не мога нищо да кажа. Това е някаква магическа работа. Не мога да приема, че се грижиш за болния, тичайки от болница в болница и оттам в частния кабинет. Ние, старите лекари, имаме друго мислене... И като пациентка усещам на гърба си недостатъците на здравната система, при това сигурно съм привилегирована като здравен работник, пък и дълги години съм преподавала в Медицинския институт, така че половината град ме познава.\n– Споменавате за преподавателската си работа в Института за медицински сестри, както преди години наричахме това учебно заведение в Сливен...\n– Почти всички от по-възрастните медицински сестри ме познават от там. Имам хубави спомени от този институт. Момичетата, които идваха, бяха много земни, много старателни, част от тях бяха и по-улегнали – семейни, с деца. Въобще сериозни жени и до днес тези от тях, които все още работят, макар и вече като пенсионерки, могат да служат за пример. Младите се обучават при по-хубави условия, образоват ги хора от висши институти и би трябвало да са по-образовани, по-обучени, но не е така.\n– Имате син и внук, пое ли някой от наследниците Ви професията?\n– Не. Синът ми има някакъв допир, той е зъботехник, а внукът ми учи в Техническия университет в София. Не са пожелали да се насочат към медицината, вероятно след като са видели какво е дереджето в нашето семейство на двама хирурзи – единият се връща, другият излиза, единият спи, другият е на дежурство. Наситени и преситени са от лекари. И аз никого не съм агитирала за тази професия. За да се насочиш към нея, желанието трябва да е много силно, да си готов за несгодите в живота, които тя ти носи. Липсата на истинска почивка изтощава човека. Ние например с Мишо Жечков, след като сме оперирали някого, непременно след обяд отивахме „на поклонение“, както си му викахме, т.е. да го видим, да проследим състоянието му. И бяхме единствените, които го правеха.\nРазговорите ми с някогашни пациенти на д-р Панайотова допълват споменатото от нея – тя не просто се интересува от състоянието на оперирания, но често поема и част от сестринските задържения.\nСтамен Демерджиев например разказва с подробности за запознаването им, станало в резултат на неприятен здравен проблем, но пък довело до спасяването на живота му и до дългогодишно приятелство. През 1973 г. му предстояло пътуване за Москва, но часове преди полета получил кръвоизлив от язвата. В реанимацията лекарка му казала: „Ако искаш да живееш, настоявай да те оперира д-р Панайотова. В момента тя е най-добрият коремен хирург.“ Не само го оперирала, а десет дни поред лично сменяла превръзките му. „Единият ден беше празник, Първи май може би – спомня си възрастният човек. – Иванка Панайотова дойде преди манифестацията, направи ми превръзката, отиде да манифестира и после пак се върна да ме види как съм. Всеотаен лекар! Цял живот съм ѝ благодарен“.\nЗа чудесната лекарка и чудесен човек разказва при всеки удобен случай и Пенка Георгиева. Д-р Панайотова не просто оперирала щитовидната ѝ жлеза, но била съпричастна на всички последващи нейни здравни проблеми, насочвала я към подходящи лекари в София, напътствала я как да постъпи.\nДори и сега, когато нейното собствено здраве не е добро, телефонът на д-р Панайотова често звъни, търсят я за съвет – и не само свързан със здравето.\n– Д-р Панайотова, как, според Вас, Сливен би могъл да се развива по-добре в бъдеще, но и да остане със свой собствен облик сред останалите български градове?\n– Няма я промишлеността, която крепеше Сливен в челото на българските градове, няма ги и военните. Къде отидоха тези хубави предприятия и защо сега не може да има промишленост в такъв мащаб? Аз чета доста за историята на Сливен и знам, че той винаги е бил работнически град. Макар че е имал и много силна интелигенция. А сега всеки, който напредне в някоя сфера, изчезва от града. При това изтичане на младите хора няма на какво да разчитаме. Аз не виждам изход, докато не се появи стабилно производство, осигуряващо трудова ангажираност на всички. Хората са важни и докато не намерим начин да ги задържим тук, едва ли ще има напредък за града.\n– Сигурно сте пътували по света – кое е мястото, което Ви е впечатлило най-много и с какво?\n– Има наистина знаменити градове – Петроград, Будапеща... Много хубави места има по света. За съжаление, не мога да пътувам вече. Малко внимание съм обръщала на собственото си здраве и сега си плащам.\n– Моят град.\n– Добри Чинтулов, Хаджи Димитър – това са личностите, пред които се прекланям.\n– Научила съм, че човек трябва много добре да премисли най-напред какво иска да прави, и второ, да го прави само ако е убеден, че ще постигне резултат. В противен случай уроците са много горчиви.


Ирак предупреди, че ще редуцира и дълга към България - Mediapool.bg\nИрак предупреди, че ще редуцира и дълга към България\nИракското преходно правителство изцяло признава задълженията на предишния режим по външния дълг към България, но очаква той да бъде редуциран. Това стана ясно след срещата на министъра на външните работи Хошияр Зебари с вицепремиера Пламен Панайотов и министъра на финансите Милен Велчев.\nИрак признава дълга си, но според възможностите си, заяви след срещата Велчев, цитиран от БНР. Той директно заяви, че едва ли Багдад може да изплати задълженията си изцяло и в кратък срок.\nЩе се търсят начини за преструктуриране, разсрочване и евентуално редуциране, каза Велчев и допълни, че българската страна е изразила интереса си да получи възможно най-голяма част от вземането. Според последното споразумение между България и Ирак, сключено с бившия режим на Саддам Хюсеин, Багдад дължи 1.7 млрд.долара с лихвите.\nНа срещата с вицепремиера Панайотов иракският външен министър е декларирал готовността да се обсъждат възможностите за погасяване на дълга в бъдещи периоди. Според министър Зебари, е необходимо да се изяснят параметрите на иракския дълг към България на експертно ниво поради натрупаната времева дистанция, съобщиха от кабинета на вицепремиера Панайотов след срещата.\nЗебари е заявил, че на този етап е много трудно Ирак да погаси едни или други ангажименти, тъй като общия дълг на страната е близо 120 млрд. долара. Очакваме тази цифра да бъде съществено редуцирана в процеса на изграждането на новата иракска държава, допълнил той.


Новини - Познаване на опаковъчни материали: Разберете характеристиките на хартията, подобрете качеството на опаковката и печата\nРезюме: Хартията е най-често използваният материал за печат на опаковки. Физическите му свойства имат пряко или косвено влияние върху качеството на печат. Правилното разбиране и овладяване на природата на хартията, в съответствие с характеристиките на продукта, разумно използване на хартия за подобряване на качеството на печатните продукти, ще играе положителна роля при популяризирането. Тази статия за споделяне на характеристиките на съдържанието, свързано с хартията, за справка на приятели:\nВсеки от различни видове печатна хартия, който има специфични свойства, в зависимост от метода на печат.\nХартия, специално използвана за печат. Според употребата могат да се разделят на: вестникарска хартия, книги и периодични издания, хартия, корица, хартия за ценни книжа и така нататък. Според различните методи за печат могат да бъдат разделени на хартия за хартиен печат, хартия за дълбоко печатане, хартия за офсетов печат и така нататък.\nОтнася се за теглото на хартията на единица площ, изразено в g / ㎡, т.е. грамовото тегло на 1 квадратен метър хартия. Количественото ниво на хартията определя физическите свойства на хартията, като якост на опън, степен на скъсване, херметичност, твърдост и дебелина. Това е и основната причина, поради която високоскоростната печатна машина не е добра за количествената хартия под 35g / ㎡, така че е лесно да се появи необичайна хартия, не се допуска надпечатване и други причини. Следователно, в съответствие с характеристиките на оборудването, количественото разположение на печатащите части, съответстващо на неговите характеристики, може да бъде произведено, за да се намали по-добре потреблението, да се подобри качеството на продуктите и ефективността на печата на оборудването.\nЕ дебелината на хартията, мерната единица обикновено се изразява в μm или mm. Дебелината и количеството и компактността имат тясна връзка, като цяло дебелината на хартията е голяма, количествено съответстваща висока, но връзката между двете не е абсолютна. Малко хартия, макар и тънка, е равна или надвишава дебелината. Това показва, че плътността на структурата на хартиените влакна определя количеството и дебелината на хартията. От гледна точка на качеството на печат и опаковка, еднаквата дебелина на хартията е много важна. В противен случай това ще повлияе на автоматичното подновяване на хартията, налягането на печата и качеството на мастилото. Ако използвате книги с различна дебелина на хартия, ще направите значителната разлика в дебелината на готовата книга.\nОтнася се за теглото на хартията на кубичен сантиметър, изразено в g / C㎡. Плътността на хартията се изчислява чрез количеството и дебелината съгласно следната формула: D = G / D × 1000, където: G представлява количеството хартия; D е дебелината на хартията. Плътността е мярка за плътността на хартиената структура, ако прекалено стегната, крехка хартиена пукнатина, непрозрачността и абсорбцията на мастило ще бъдат значително намалени, отпечатването не е лесно да се изсуши и лесно да се получи явление на лепкаво дъно. Следователно, когато печатате хартия с висока плътност, трябва да се обърне внимание на разумния контрол върху количеството мастилено покритие и избора на сухота и съответното мастило.\nЕ производителността на устойчивост на хартия на компресия на друг обект, но също така груба производителност на хартиените влакна. Твърдостта на хартията е ниска, може да се получи по-ясна маркировка. Процесът на висок печат обикновено е по-подходящ за печат с хартия с ниска твърдост, така че качеството на печатарското мастило е добро и степента на съпротивление на печатащата плоча също е висока.\nОтнася се до степента на удара на повърхността на хартията, единица за секунди, измерима. Принципът на откриване е: при определен вакуум и налягане, определен обем въздух през стъклената повърхност и повърхностната пролука на пробата между времето, взето. Колкото по-гладка е хартията, толкова по-бавно се движи въздухът през нея и обратно. Отпечатването изисква хартия с умерена гладкост, висока гладкост, малка точка ще се възпроизвежда вярно, но пълният печат трябва да обърне внимание, за да се предотврати залепването на гърба. Ако гладкостта на хартията е ниска, необходимото налягане за печат е голямо, разходът на мастило също е голям.\n6 степени на прах\nПо отношение на примесите на повърхността на хартиените петна, цвета и цвета на хартията има очевидна разлика. Степента на прах е мярка за примесите върху хартия, изразена с броя на праховите области в определен диапазон на квадратен метър хартиена площ. Прахът от хартия е висок, печатарското мастило, ефектът на възпроизвеждане на точки е лош, мръсните петна влияят на красотата на продукта.\n7 Степен на оразмеряване\nОбикновено хартиената повърхност на хартия за писане, хартия за покритие и хартия за опаковане се формира чрез оразмеряване на защитен слой с водоустойчивост. Как да приложите оразмеряване, често използвана патешка писалка, потопена в специално стандартно мастило за няколко секунди, начертайте линия върху хартията, вижте максималната ширина на нейното неразпространение, непропускливост, единицата е mm. Оразмеряването на повърхността на хартията е високо, яркостта на слоя печатарско мастило е висока, по-малко консумация на мастило.\nТова е способността на хартията да абсорбира мастило. Гладкост, оразмеряване на добра хартия, абсорбцията на мастило е слаба, слоят мастило изсъхва бавно и лесен за залепване мръсен печат. Напротив, абсорбирането на мастило е силно, печатът е лесен за изсушаване.\nТой се отнася до посоката на организацията на организацията на хартиените влакна. В процеса на производство на хартия влакното преминава по надлъжната посока на машината за хартия. Може да се разпознае по острия ъгъл на мрежовите марки. Вертикално спрямо вертикално е напречно. Стойността на деформация при надлъжен печат на хартиени зърна е малка. В процеса на напречен печат на хартиени зърна варирането на разширението е голямо, а якостта на опън и степента на скъсване са лоши.\n10 Степен на разширяване\nТой се отнася до хартията в абсорбцията на влага или загубата на влага след размера на вариацията. Колкото по-мека е влакнестата тъкан на хартията, толкова по-ниска е плътността, толкова по-висока е степента на разширение на хартията; И обратно, колкото по-ниска е степента на мащабиране. В допълнение, гладкост, оразмеряване на добра хартия, степента на разширяване е малка. Като двустранна хартия с покритие, стъклена карта и офсетова хартия и др.\nКато цяло, колкото по-тънка и по-малко стегната е хартията, толкова по-дишаща ще бъде тя. Единицата за способност за дишане е ml / min (милилитър в минута) или s / 100 ml (секунда / 100 ml), което се отнася до количеството въздух, преминало през хартията за 1 минута, или времето, необходимо за преминаване през 100 ml въздух. Хартията с голяма въздухопропускливост е склонна към двойно засмукване на хартия в процеса на печат.\n12 бяла степен\nТой се отнася до яркостта на хартията, ако цялата светлина, отразена от хартията, невъоръжено око може да види, че е бяла. Определянето на белотата на хартията, обикновено белотата на магнезиевия оксид е 100% като стандарт, вземете хартиената проба чрез облъчване със синя светлина, белотата на малка отражателна способност е лоша. Фотоелектричният измервател на белотата може да се използва и за измерване на белотата. Единиците за белота са 11 процента. Хартия с висока белота, печатарското мастило изглежда тъмно и лесно се произвежда чрез феномена.\n13 Отпред и отзад\nПри производството на хартия целулозата се оформя чрез филтриране и дехидратация чрез залепване към стоманена мрежа. По този начин, тъй като страната на мрежата поради загубата на фини влакна и пълнители с вода, така че оставяйки следи от мрежа, повърхността на хартията е по-дебела. А другата страна без мрежата е по-фина. Гладко, така че хартията образува разлика между двете страни, въпреки че производството на сушене, светлина под налягане, все още има разлики между двете страни. Блясъкът на хартията е различен, което пряко влияе върху усвояването на мастилото и качеството на печатащите продукти. Ако в процеса на високия печат се използва хартиен печат с дебела задна страна, износването на плочата ще се увеличи значително. Предната страна на натиска върху хартията е лека, разходът на мастило е по-малък.\nВреме за публикуване: юли-07-2021


Спрейове от фарингит - Antritis\nВ днешния свят има много начини, по които можете да излекувате студа. Лекарствата от фарингит се продават във всички аптеки. Те се различават по отношение на цената, състава и фармакологичните свойства. За да изберете правилното и достъпно лекарство, препоръчително е да получите съвет от лекар. Лекарите препоръчват използването на спрейове с фарингит. Те имат локален антибактериален и противовъзпалителен ефект. Някои спрейове съдържат анестетичен компонент. Лекарствата от фарингит помагат да се справим с възпалено гърло, дискомфорта, който пациентите изпитват при преглъщане.\nВ сравнение с други лекарствени форми, спрейовете имат няколко предимства. На първо място, това удобство в употреба. Използвайте спрей за гърлото може да бъде навсякъде. Можете да го вземете със себе си, за да работите, да посетите и т.н. Друг важен плюс е местните действия. Лекарствата падат директно върху възпалената лигавица. В резултат на това те нямат системни странични ефекти върху тялото. Непосредствено след пръскането на спрея се образува филм върху повърхността на лигавиците, което помага да се предотврати навлизането на нови патогени и да се спре възпроизвеждането на вече съществуващи бактерии.\nАнтисептичните лекарства под формата на спрей включват много съвременни лекарства. Всички те са търсени, тъй като всяко лекарство има антимикробни свойства. Някои спрейове са известни на потребителите от съветските времена. Други - се появиха наскоро, те се различават по състав и цена. Основните действия на спрея в тялото са:\nМуколитичен (разреждащ) ефект.\nАнтисептичният ефект се усилва от добавянето на вещества като мента, евкалиптово масло, ментол. Тези компоненти осигуряват локален анестетичен ефект. Някои спрейове съдържат по-силен аналгетик, например лидокаин.\nВ зависимост от количеството на активните вещества, еднокомпонентните и комбинираните лекарства се изолират от фарингит. Първата включва всички известни лекарства Lugolit, Miramistin и Ingalipt. В състава им има само едно активно вещество. В първия случай - това е йод, а вторият - стрептокок. Тези средства са качествени антисептици. Те имат антимикробен ефект. Недостатъкът на еднокомпонентните спрейове е, че те трябва да се използват с други лекарства (хапчета за възпалено гърло, антибиотици, антивирусни лекарства).\nЛекарството Mirastimin се различава по това, че може да се използва не само за бактериални и гъбични патологии, но и за вирусни инфекции. Предимствата на лекарството са: липса на мирис и вкус, минимална вероятност от алергични прояви.\nСпрей Хлорофилипт се отнася до еднокомпонентни лекарства от ангина. Той е ефективен само при откриването на определен бактериален агент - стафилокок. Предимството на спрея е, че има висока ефективност в борбата с този патоген. Активното вещество на лекарството е евкалипт. Смята се, че той унищожава дори тези видове стафилококи, които са устойчиви на широкоспектърни антибиотици. Лекарството е противопоказано за употреба от бременни и кърмещи жени, деца и пациенти с чернодробни заболявания.\nДруг еднокомпонентен агент е спрейът Orascept. Лекарството е ефективно при ангина на различни етиологии. Не е разрешено обаче във всички страни. Основното активно вещество е фенол, който има токсичност. Няма точни данни за вредните ефекти на Oracept. Не се препоръчва употребата му по време на бременност и педиатрична практика.\nКомбинираните лекарства се състоят от 2 или повече активни вещества. Такива препарати включват Sprays Geksoral, Cameton, Yoks, Stopangin, Tantum Verde и други. Те се състоят от антисептичен и анестетичен компонент. При някои спрейове има антибактериални и муколитични агенти. Предимството на тези лекарства е, че не е необходимо да добавяте други лекарства за местно приложение към лечението.\nПодобни при състава на лекарствата са спрейове Stopangin и Geksoral. Те нямат практически никакви противопоказания.\nДруг комбиниран спрей е Novosept. В допълнение към антибактериалното и аналгетичното действие, той се използва като имуномодулатор. Това лекарство се предписва на хора, които имат инфекции в гърлото няколко пъти в годината. Тя ви позволява да намалите честотата на обостряния на тонзилит. Като част от Novosept има широкоспектърен антибиотик, така че има противопоказания за употреба.\nХарактеристики на спрей Hexoral\nЕдин от ефективните медицински спрейове е Geksoral. Лекарството се основава на веществото - хексетидин. Принадлежи към група мощни антисептични средства. Хексетидин помага да се елиминират различни видове бактериални микроорганизми и гъбички. Бактерицидният ефект на спрея се повишава от метил салицилат. Лекарството има лесен аналгетичен ефект. Предоставя се от растителните компоненти на лекарството. Сред тях - евкалипт, анасон, мента и карамфил.\nПоказания за употребата на Hexoraal са такива заболявания като:\nГъбично възпаление на гърлото.\nПредотвратяване на постоперативното възпаление на органите за ОНГ.\nДоброкачествени туморни процеси в устната кухина.\nСпреят помага за облекчаване на подуване на сливиците и лигавицата на гърлото, намалява болката, насърчава излекуването на ерозии и язви. Своевременното използване на лекарството може да предотврати развитието на кашлица. Това лекарство не е разрешено за употреба в детска възраст, тъй като съдържа алкохол. По време на бременност и лактация спреят може да се използва според указанията на лекар.\nВсички спрейове за гърлото се използват по подобен начин. Преди да напръскате лекарството, трябва да изплакнете гърлото си. Това е необходимо за премахване на слуз и почистване на лигавицата. При отсъствието на вискозна секреция лекарствените вещества ще действат по-добре. Препоръчително е да използвате спрейове след хранене. Тъй като не можете да ядете 30 минути от времето на прилагане.\nЗа правилното капене на наркотика, трябва да отворите широко устата си. Тръбата трябва да се завърти към палатинните сливици и фаринкса, след което да натисне пръскачката 3-4 пъти. Поглъщането на слюнката в рамките на няколко секунди след употребата на спрея не се препоръчва. Напръскайте лекарството по време на забавяне на дишането. В резултат на това лекарствената субстанция се разпределя правилно на лигавиците и не влиза в долните дихателни пътища.\nОсновното противопоказание за употребата на всяко лекарство е непоносимостта към един или повече от компонентите, които съставляват лекарството. Повечето спрейове от фарингит не могат да се използват за лечение на деца под 3-годишна възраст. Това се дължи на опасността от развиване на асфиксия при дете.\nДругите противопоказания за употребата на лекарства са:\nБолести на сърцето в остър стадий.\nПатологии на щитовидната жлеза, свързани с повишени концентрации на хормони.\nАлергични патологии, изразени спазъм на мускулите на бронхите.\nТези противопоказания са относителни. Всичко зависи от състава на спрея и сериозността на соматичната патология. За да знаете точно какво можете да използвате за лечение на фарингит спрей или не, трябва да се консултирате с специалист. Някои лекарства не могат да се използват по време на бременност и лактация. Те включват спрейове, които съдържат синтетични анестетици и антибиотици.\nНежеланите реакции включват алергични реакции, които се появяват при пръскане на спрея. Сред тях - задушаване и понижаване на кръвното налягане, развитие на едем, уртикария. За да избегнете странични ефекти, трябва предварително да се запознаете със състава на лекарството. Едно от опасните условия е алергия към йод. Тя може да се развие чрез пръскане на Лугол.\nВ детска възраст рискът от алергични реакции е по-висок, отколкото при възрастните. Въвеждането на спрей може да доведе до рефлексно спиране на дишането. По-трудно е да се избере лекарство за фарингит за дете, отколкото за възрастен пациент. Лекарствата, които могат да се използват за деца, включват спрейове Tantum Verde и Teraflu Lar. Те имат локално противовъзпалително и аналгетично действие. Антибактериалният ефект при тези лекарства е слабо изразен, затова те трябва да се използват в комбинация с други лекарства за простуда. Тези лекарства се разрешават на жени по време на кърмене, както и на бременни пациенти.\nНе се изключва употребата при детски спрейове Cameton, Ingalipt и Lugolit. Те се назначават от 5-годишна възраст при липса на противопоказания. Ако детето може да задържи дъха си сами, лекарствата се използват преди. Въпреки това, поради изразения силен вкус на мента и ментол, употребата на лекарства до 5-годишна възраст е нежелателна.\nСпрей форми на лекарства за фарингит се считат за най-популярни. Те са лесни за използване и достъпни. Всички средства са ефективни при лечението на фарингит. Въпреки това, преди да изберете конкретно лекарство, си струва да се консултирате с лекар или опитен фармацевт. Те ще ви помогнат да изберете правилното лекарство в зависимост от конкретната ситуация. Изборът на спрей зависи от етиологията на възпалителния процес, наличието или отсъствието на противопоказания и паричните възможности на пациента.\nКой спрей е по-добър за гърлото с фарингит\nСуха кашлица, силна болка при преглъщане, усещане за постоянно потене, понякога придружено от треска - симптоми на възпаление на лигавицата на фаринкса. Фарингитът се придружава от подуване, което води до болезнени усещания. Използването на спрейове с фарингит може да излекува заболяването, без да прибягва до други лекарства.\nОсновната положителна особеност на аерозола пред другите местни лекарства е приемането на лекарството в зоната на възпаление. Терапевтичният ефект започва веднага след прилагането. Лилипсовете и разтворите нямат такъв ефект, защото те попадат по горната стена на фаринкса, без да падат на долната и страничната му част. Съставът на спрея от фарингит включва антибиотици, аналгетици, антисептици.\nСпрей-бутилката се вкарва в устата и с помощта на дозатор насочва струята лекарство към фаринкса. За да се постигне терапевтичен резултат, трябва да се спазват следните правила, преди да се използва аерозол:\nизплакнете устата си с вода;\n3-4 минути не поглъщайте слюнката;\nне яжте и не пийте за половин час.\nЗоната на излагане постоянно се измива със слюнка, поради което гърлото спрей с фарингит има редица недостатъци.\nОсновният недостатък на спрейове с фарингит е физиологичната характеристика на фаринкса. Слюнката, водата, хранителните продукти измиват аналгетичния и антисептичния филм. Продължителността на действието при напояване на лигавицата е по-кратка от тази на таблетките, инжекциите, бонбоните.\nВеществата, които съставят инхалатора, имат противопоказания от общ характер, в зависимост от състава. При дихателна недостатъчност, киселини в стомаха и детство до 3-годишна възраст тази терапия не може да се използва.\nБронхоспазмът е опасно усложнение, ако използвате разпръсквател по време на бронхит. Малките деца не знаят как да задържат дъха си и могат да нарисуват спрей в белите си дробове. Това е опасно, защото заплашва да спре дишането. Киселини се появяват с повишена киселинност на стомаха. Съставките на лекарството, удрящи със слюнка в стомаха, ще доведат до увеличаване на възпалителния процес.\nИзберете спрей от фарингит\nОбхватът на предлаганите спрейове е много широк. В зависимост от тежестта на заболяването, възрастта и състоянието на пациента, можете да изберете най-подходящото лекарство.\nЕтеричното масло създава защитен филм върху възпалената част на ларинкса, левоментол помага за анестезия. Терапевтичният резултат трае до 12 часа. Доза - веднъж или два пъти на ден. Хексорал за фарингит се определя като помощно лекарство. Активното вещество е хексетидин. Допълнителни компоненти:\nТакъв състав позволява дезинфекциране на Грам-положителни, Грам-отрицателни бактерии и гъбички.\nЛекарството се инжектира едновременно в устата и носа. Честотата на инхалациите е 3-4 пъти на ден, за бременни жени - 2 пъти. Camleton е ефективен като спрей за лечение на фарингит.\nЦелта зависи от степента на заболяването:\nс тежка форма - инхалация 3 пъти на ден;\nсредно - 2 пъти;\nот 5 до 12 години - 1 път.\nНежеланите реакции може да са алергична реакция към левоментол и камфор, проявена като сухота в гърлото и носа, обрив.\nBactericidal, антивирусен, противогъбичен спрей Octenisept е широкоспектърен аерозол. Не използвайте други антисептици. Няма противопоказания, с изключение на алергиите към основната съставка.\nОсновните компоненти на гърлото са:\nантисептичен хлорхексин биглюконат.\nПрополис, който е част от прополис спрей, има омекотяващ и лечебен ефект. Използва се за прояви на язви на лигавицата на гърлото, но при отсъствие на кървене. Задайте от 12 години. Процесът на лечение е 3-7 дни. Интензивността на напояването намалява с разпадането на възпалителния процес: от 2-3 пъти на ден до 1-2. Курсът може да се повтори.\nИма странични ефекти под формата на:\nкожни реакции (зачервяване, сърбеж, дерматит);\nсухота и изгаряне в устата.\nТова е смес от растителни масла, които притежават бактерицидни свойства, излекуване на раните, успокояващи и имуномодулиращи свойства. Основната цел на Olephar е да помогне за възстановяване на мукозата на ларинкса.\nЕднократното лечение с фарингит при възрастни и деца над 12 години е 250 mg, което се постига чрез двойно натискане на спрей главата. За възраст от 6 до 12 години - един спрей.\nМорският зърненце съставлява 50% от целия състав, невен - 30% и канела с чаено дърво - 10% всяка. Маслото от морски зърнастец съдържа голям брой каротеноиди, провитамини-А, които имат регенеративно, антиоксидантно качество.\nНе се препоръчва за бременност, кърмене до 6 години.\nНестероиден противовъзпалителен инхалатор. Ефективно облекчава болката. В допълнение, Tantum Verde има бактерицидни и антимикробни свойства. При остри форми се използва при комбинирана терапия.\nЕжедневна употреба съгласно инструкциите:\nвъзрастни и деца на възраст над 12 години 4-6 инжекции 2-4 пъти;\nот 6 до 12 години 4 инхалации 2 пъти;\nот 3 до 6 години, частта се определя въз основа на телесното тегло (1 напояване на 4 кг, дневно количество - 4).\nПродължителността на прилагане на Tantum Verde е не повече от 7 дни.\nНежелани реакции: Възможно е фоточувствително действие.\nЦелта на IRS-19 е превенцията и терапията на ОНГ заболяванията. Характеристика на приложението: той се инжектира в носа.\nДневни дози в възпалителния процес в гърлото:\nзапочвайки от 3 месеца до 3 години - 1 доза във всяка ноздра 2 пъти;\nот 3 години - 1 доза във всяка ноздра 2-5 пъти.\nИзисквания за напояване: кутията трябва да е в изправено положение, главата не трябва да се изхвърля назад. Преди да използвате IRS 19, е необходимо да почистите носната лигавица.\nСпрей и разтвор на Лугол\nЛуголът с фарингит е доказан, ефективен, евтин педиатричен антисептик. Основният компонент на разтвора на Lugol е йод, който притежава бактерицидни и противовъзпалителни свойства.\nLugol спрей има същите качества, стават по-удобни за използване на всяка възраст. Вдишването трябва да се извършва 4-6 пъти на ден.\nМеталните протези при лечение на Лугол могат да се окисляват и да станат неизползваеми.\nСпрей с фарингит е лекарство, което ви позволява бързо да премахнете синдрома на болката, да бъдете излекувани в началната фаза на заболяването. Като спомагателно лекарство в комплексната терапия допринася за възстановяването на лигавицата на ларинкса, като укрепва имунитета. Основата на много аерозоли е естествени съставки, които нямат странични ефекти и противопоказания. Ограничението за децата се дължи на неспособността на детето да задържа дъха си, което е необходимо за лечение.\nНяма човек, който поне веднъж в живота си не е имал симптоми на фарингит. Болката при преглъщане, възпалено гърло, суха кашлица са основните й симптоми.\nСпрей с фарингит може значително да облекчи проявите на заболяването, дължащи се на неговия състав. Повечето от тях включват болкоуспокояващи, антисептични и противовъзпалителни средства. Някои от тях съдържат и овлажняващи, омекотяващи, лечебни вещества.\nСъвременната фармацевтична индустрия предлага много разновидности спрейове. За да не се объркате в момента на избора, е полезно предварително да проучите информацията за тях.\nПлюсове и минуси на използването на спрейове\nПри възпаление на фаринкса, дозировката няма толкова плюсове, колкото аерозола:\nблагодарение на специалната дълга "настилка", лекарството стига директно до дестинацията - на гърба на фаринкса;\nдействието започва няколко секунди след прилагането;\nс навременното лечение, спреят е способен самостоятелно да спре растежа на патогенната микрофлора, като по този начин спира развитието на болестта;\nдействието на лекарството на местно ниво помага да се избегне появата на усложнения;\nаерозолните частици са много малки и лесно проникват в гънките на възпалената лигавица на фаринкса;\nсъдържанието на балона е херметически затворено, така че няма опасност от замърсяване на лекарството;\nвъзможността за точна дозировка на лекарственото вещество;\nКакто и при всеки медикаментозен агент, съществуват и минуси:\nкратка продължителност на действие (филмът, който лекарството създава на мястото на възпаление, се измива, когато яде, приема течности, преглъща слюнката);\nСпреите са противопоказани при лица с респираторна недостатъчност и страдащи от заболявания на хранопровода, стомаха и дванадесетопръстника;\nс повишено внимание трябва да се използва при пациенти с хронична сърдечна недостатъчност;\nповечето от спреите имат неприятен вкус;\nобилна слюнка след пръскане, понякога може да се появи усещане за парене;\nнякои лекарства не се препоръчват при бременни и кърмещи жени;\nса забранени за употреба при деца на възраст под три години.\nНа фона на активността на патогенните микроорганизми се развива възпалителна реакция в фарингеалните тъкани. Пациентът започва да се оплаква от възпаление при преглъщане, "pershenie" в гърлото и суха, непродуктивна кашлица. Спрей е инструмент, който ще ви помогне бързо да се отървете от симптомите на заболяването. И като част от сложната терапия ще допринесе за пълното излекуване на пациента.\nПри пръскане на аерозол се разграничават няколко етапа:\nНаркотикът навлиза в мястото на лезията. В този случай точността на приложението зависи от самия пациент.\nЛекарството започва да действа незабавно, без да влезе в системното кръвообращение.\nЗа да изберете най-подходящия спрей за фарингит, си струва да знаете колкото е възможно повече.\nВ сравнение с други лекарства за фарингит, спрейните в гърлото имат две основни предимства:\nПърво, това е много удобна форма на наркомание - бързо и незабелязано можете да използвате спрея навсякъде;\nВторо, "прицелване" ефект на активното вещество - лекарство, се разпръсква директно върху болното лигавицата на гърлото и образува защитен филм там, предоставяща противовъзпалително и бактерицидно действие.\nСпреите от фарингит се основават на антисептици, антибиотици и етерични масла. В допълнение, те обикновено включват компоненти, които:\nимат локална упойка и обгръщащо действие,\nпредотвратяване на растежа на бактериите и развитието на възпаление,\nСпреите за гърлото на фармакологичния пазар са много популярни, така че те са представени от няколко десетки имена. Помислете за най-популярните от тях и се опитайте да разберете дали има "идеален" спрей за лечение на фарингит.\nInhalipt е вътрешен аерозол за борба с инфекциозни заболявания на гърлото. Той има антибактериални, противовъзпалителни и аналгетични свойства. Основното активно вещество - стрептококи - блокира ензимите на патогенните микроорганизми, което води до тяхната смърт и допринася за ранното възстановяване. Ingalipt съдържа също лекарствени вещества като тимол, евкалипт и ментово масло, сулфатиазол и глицерол. Терапевтичният ефект на Ingalipt при фарингит се основава на неутрализирането на патогенните микроби и на намаляването на възпалителните промени в лигавицата на гърлото. Прегледите на клиничните експерти позволяват на Ingalipt да се счита за хипоалергенно лекарство, което има леки странични ефекти.\nАко фарингитът е треска, антиппитичните средства задължително се добавят към комплексното лечение.\nHexoral се предлага и под формата на спрей за гърлото. Той е активен срещу повечето бактерии - патогени на фарингит и тонзилит, както и гъбички. Основната активно вещество Geksoral - hexetidine - има антисептично действие и повишаване на антимикробната действие на лекарството такива лекарствени компоненти като етерични масла от мента, анасон, карамфил, евкалипт и левоментол и метил салицилат. Geksoral има ясно изразени локални ефекти в резултат на което са болки в гърлото, кашлица намалява, намалява подуване на лигавицата. Geksoral много ефективна за болки в гърлото при възрастни, но това лекарство не се препоръчва за употреба при деца поради високото съдържание на етанол и други токсични вещества.\nМного от нашите хора са свикнали да използвате с фарингит и други инфекциозни и възпалителни заболявания на устната кухина и гърлото, под формата на Лугол гърло за решение обработка. Въпреки това, през последните години на Лугол спрей се появи в аптеките, които значително опростени лечението на тези фини средства. Тя се основава - молекулярна йод, който има антисептично, бактерицидно и локално дразнещо действие. Lugol не само ефективни срещу бактерии, но също патогенни гъбички и продължителна употреба е в състояние да инхибира стафилококови флора. Голяма част от положителна обратна връзка дава индикация за високата ефективност на Лугол в лечението на заболявания на гърлото, включително деца. И цената му също насърчава patsientov.Odnako за всички предимства на това лекарство в Lugol, като повечето лекарства, има противопоказания (чувствителност към йод, бременност, аденом, туберкулоза, нефроза, различни кожни заболявания), и нежелани странични ефекти под формата на алергични реакции,\nCameton е комбиниран препарат за лечение на възпаление на органите за ОНГ. Основното му активно вещество - хлорбутанол - има ансизиращ, противовъзпалителен и антисептичен ефект. Камфор и левоментол, повишаващи кръвния поток на мястото на приложение, имат локално дразнещ ефект. Евкалиптовото масло, което влиза в Camenthon, дразни мукозните рецептори и има стимулиращ ефект. От противопоказания за това лекарство - деца под 5-годишна възраст и индивидуална непоносимост на компоненти. Коментарите на пациентите говорят за ефективността на Kamenton в началните етапи на заболяването, но не премахват силно възпаление и няма да унищожат инфекцията. Ето защо се препоръчва употребата му в комбинация с антимикробни средства.\nTantum Verde е нестероиден противовъзпалителен агент за локално приложение при заболявания на устната кухина и органите на ENT. Активното вещество - бензидамин - има аналгетичен, противовъзпалителен и слаб антибактериален ефект. Понастоящем Tantum Verde се използва широко за лечение на деца и бременни жени поради липсата на сериозни противопоказания и нежелани странични ефекти. Въпреки това, клиничните проучвания и прегледите на пациентите показват, че това лекарство е подходящо за симптоматично лечение на орофарингеални заболявания, но не се препоръчва за употреба като монотерапия поради ниски бактерицидни свойства.\nХарактеристики и правила за употреба на спрейове в гърлото\nЗа най-добър ефект, преди да използвате спрея, препоръчваме да изплакнете гърлото с топла вода;\nНапръскайте лекарството, като държите дъха си;\nСлед напояване на гърлото, препоръчително е да не поглъщате слюнката и да се опитате да съхранявате лекарството в устата в продължение на три минути. Също така около половин час трябва да се въздържате от ядене и пиене;\nСпрейове за гърлото са забранени за деца под 4-годишна възраст поради риска от ларингоспазъм (рефлексно спиране на дишането).\nИма много видове спрейове от различни заболявания на гърлото, включително фарингит. Проучихме най-известните: Ингалпит, Джексорал, Лугол, Калман, Тантум Верде. Всеки от тях има своите плюсове и минуси. И наркотикът, който дойде при един пациент, може да причини нежелана алергична реакция в друга. Защото всички ние сме невъзможни! И за съвет относно какъв вид спрей е подходящ за лечение на фарингит за определен пациент, трябва да се свържете с фармацевт фармацевт, но с компетентен лекар по ОРО. Тогава болестта ще се оттегли бързо и без последствия!\nОще един друг средства, използвани за заболявания на горните дихателни пътища, които, за разлика от по-горе спрейове, естествени съставки - билки и минерали от региона на сибирски Алтай, пчелни продукти и природен малахит, описани в следващото видео.\nСпрейове на гърлото с фарингит\nПодутото, "сърбящо" гърло, кашлицата предизвикват значителен дискомфорт. Такива признаци са типични за много заболявания, включително и фарингит. Всеки пациент иска да облекчи страданията си, за да се отърве от болестта възможно най-скоро. Средствата за местно приложение помагат да се справим с това. Едно от най-добрите решения е спрей с фарингит.\nФарингитът в медицината се нарича възпаление на фарингеалната лигавица. Симптомите на заболяването са:\nболка, по-тревожна от обичайното преглъщане на слюнката ("празна глътка"), отколкото при ядене;\nусещане за кома в гърлото, изпотяване;\nнепродуктивна (суха) кашлица.\nПонякога това е придружено от общо неразположение, леко повишение на температурата (37-38 ° C). Ако възпалението оказва влияние върху страничните възглавнички на органа, болката може да се излее в ушите.\nВизуалното изследване на фарингит се характеризира със зачервяване на задния фаринкс, палатинна дъга (гънки на страничните стени на фаринкса). Така палатинните сливици не са възпалени (даден симптом е типичен за възпалено гърло). И с палпиране на шията, лекарят ще открие болезненост, увеличение на горните й лимфни възли.\nВ 70% от случаите на фарингит те се провокират от вируси ("палмово дърво" принадлежи към риновирусната инфекция, поради която сме болни от ARVI). В допълнение, болестта може да бъде причинена от бактерии, гъби, алергии, наранявания, дразнещи фактори (студ, горещ, замърсен въздух, тютюнев дим, химически вещества). Хроничната форма често се причинява дори от такива привидно несъвместими неща като кариес, метаболитни нарушения.\nСпрейове с фарингит, сред другите лекарства и процедури, лекарите предписват на пациентите да облекчат хода на заболяването, възстановяват гърлото обратно до нормалното. Такива лекарства имат редица сериозни предимства:\nудобство, компактност, лекота на използване;\nнасочено действие - лекарството е директно върху възпалената лигавица.\nДнес фармацевтичният пазар представя различни аерозолни лекарства - от тествани по време до нови разработки:\nЛугол. Наркотик, чиято ефективност е оценена за няколко поколения. Преди това се произвежда само под формата на разтвор, а процедурата за смазване на жлезите е неприятна. За смазване на засегнатата област са били помолени да буквално "тече" в пръст на устата, увити с превръзка, напоена и медицина, или да използвате дървена пръчка. Напоследък това означава за удобството на пациентите да започнат да произвеждат и под формата на спрей. Благодарение на лечебните свойства на сърцевината на активното вещество - молекулното йод - получаване има антибактериално, антисептично действие, локално дразнещо действие (т.е. притока на кръв към възпалената областта подобрява, намалява болката). При фарингит, спреят Lugol се използва два до шест пъти на ден, в зависимост от тежестта на заболяването. След напояване се препоръчва да се въздържате от ядене и пиене за половин час.\nIngalipt. Това лекарство се използва повече от четири десетилетия. Това е една от първите препарати на местно производство, произведени под формата на спрейове. Благодарение на многокомпонентния състав (стрептокок, сулфатиазол, тимол, евкалиптово масло и мента) осигурява антисептичен, дезинфекциращ ефект. Възпалената лигавица се лекува три до четири пъти на ден. Близо до състава на спрейове са по-скоро "късно" Novoingualpt, Ingalipt-N.\nTantum Verde - спрей с аналгетичен ефект.\nАко говорим за спрейове с аналгетично действие, способни да премахнат предпродуктивната болка в гърлото, тогава в тази серия са представени тантово зеле и терафлур. Двете лекарства имат противовъзпалителен ефект, приятен мирис на мента, са показани с фарингит.\nТерафът премахва болезнените усещания при поглъщане, дължащи се на съдържащите се в ледения крем тон Верде - бензидамин хидрохлорид. И двете лекарства имат антимикробни свойства.\nКой спрей трябва да предпочитам да победя фарингит? Възрастните могат да използват всички представени лекарства (след като са прочели анотацията за противопоказания, след като се консултират с лекаря). Децата трябва да изберат лекарството много по-внимателно.\nПо този начин, в съответствие с инструкциите и прегледи на лекарите на производителя, малките пациенти на Лугол спрей да зададете вече шест месеца ingalipt - от три години, Theraflu Лар - с четири kameton - с пет Joks - осем години. Аерозолната форма на херорала от фарингит може да се използва за деца на тази възраст, когато вече могат да задържат дъха си в момента на инжектиране на лекарството.\nПротивопоказания за употреба при деца и възрастни в повечето случаи е индивидуалната непоносимост към компонентите на лекарствата. Някои от тях не могат да се използват за бременни и кърмещи жени, както и за някои заболявания. Така че е по-добре веднага да проучите линейката, да се консултирате с специалист, за да избегнете неприятни последствия.\nДисперсионните частици се разпределят равномерно върху фарингеалната повърхност, създавайки защитен филм. В рамките на няколко минути наркотикът е засмукан в кръвта.\nВажно! Едновременното използване на няколко опаковки е забранено поради възможната несъвместимост на съставките.\nКаметон дължи свойствата си на хлорбутанол хемихидрат, който е добър аналгетик и антисептик.\nГръчката няма противопоказания. Използва се като спомагателно и профилактично средство за сухота в гърлото. Напояване 4-6 пъти дневно в зависимост от състоянието.\nВажно! Не използвайте Propofsol едновременно с други антисептици и мед.\nПреди употреба флаконът трябва да се разклати. Използвайте след хранене 3 пъти на ден, като избягвате предозиране.\nНестероидните лекарства имат противопоказания за пациенти с бронхиална астма, бременни, кърмещи, с повишена чувствителност към ацетилсалицилова киселина.\nТерапията се извършва до пълно възстановяване. За предотвратяване на инхалацията се препоръчва 2 пъти дневно в продължение на 2 седмици.\nВажно! Противопоказан при тиреотоксикоза, алергии към йод, бъбречно и чернодробно заболяване в стадия на обостряне. Не се препоръчва по време на бременност и лактация. Дразнене на стомаха, което може да причини стомашно кървене. Дозата от 300 mg е летална.\nИзпитани по време спрейове\nСпрейове с фарингит\nФарингитът е доста сериозно възпалително заболяване на фаринкса, което изисква навременна терапия. Болестта се придружава от подуване на лигавиците, болка при преглъщане и говорене, повишаване на температурата. Много е трудно да се избере правилното лекарство от определена форма на освобождаване и дозировка сред различни лекарства.\nТрябва ли да купя спрейове от фарингит?\nПри фарингит, третирането спрей е подходящо поради няколко причини. Първо, съвременните препарати под формата на аерозол съдържат всички необходими антибактериални вещества в комбинация с противовъзпалителни средства. Производителите се опитват да постигнат максимална ефективна концентрация на активните вещества с минимални странични ефекти. На второ място, при натискане на дозатора се създава микро-мъгла, чиито частици се утаяват на повърхността на цялата засегната мукоза. Благодарение на дългата дюза, лекарството може да достигне до най-недостъпните места и да има бърз локален ефект върху възпаления орган.\nНо, както всички дозирани форми, аерозолите имат малък брой недостатъци:\nПоради голямата доза на лекарството не се препоръчва спрей за фарингит при деца, тъй като има голяма вероятност от усложнения. Но производителите работят по този въпрос и започват да произвеждат специализирани лекарства с определена доза за лечение дори на най-малкото дете;\nМного често лекарството оставя неприятен послевкус в устата;\nНякои аерозоли работят само за кратък период от време, така че използването им е доста неудобно. Към такива групови лекарства от последните генерации се отнася. Например, Ingalipt с фарингит сега се използва от много малко хора, тъй като се появяват по-модерни аналози;\nВ сравнение с таблетната и течната форма, спрейове са по-скъпи;\nЗАБЕЛЕЖКА: Въпреки многобройните недостатъци, спрей с фарингит и ларингит е идеалната дозирана форма, с помощта на която процесът на възстановяване се ускорява няколко пъти.\nИма цяла група аерозоли, ефективността на фарингита се тества не от едно поколение:\nЛугол. Използва се като разтвор с добър антисептичен ефект. Но процедурата за смазване на сливиците беше доста неприятна. Сега фармацевтичните компании за удобство произвеждат препарат под формата на спрей за лечение на фарингит. Активното вещество на Lugol е йод в свободната му форма. Той е в състояние във високи концентрации, за да унищожат микроорганизмите, и да действа дразнещо на тялото на малки капиляри, че значително подобрява кръвообращението и увеличава локално защитен отговор. В зависимост от степента на развитие на заболяването, лекарството се използва три до пет пъти дневно в продължение на седем дни. След употреба не трябва да ядете и пиете за един час. Противопоказна при лица с непоносима йодна непоносимост;\nIngalipt. В състава си, предимно растителни и биологични компоненти под формата на масла от евкалипт и мента, стрептококи, тимол и така нататък. Сега търсенето на Ingalipt с фарингит е заспало, въпреки че ревютата за лекарството са винаги само положителни. Прилагайте за предпочитане около четири пъти на ден. Не се препоръчва за хора с тенденция към алергични реакции;\nЗАБЕЛЕЖКА: Поради най-често срещаните биохимични елементи, съдържащи се в Lugol и Ingalipt, тяхната цена е няколко пъти по-ниска в сравнение с лекарствата с по-сложен състав.\nЕфективността на лекарството се характеризира с широк спектър от действия. Тази характеристика има модерен Bioparox. Тя включва фусафунгин, което на практика не се абсорбира в кръвния поток и действа единствено за напояване. Bioparoks с фарингит е необходимо, защото бактерии могат да унищожават не само гърлото, но също така и в носа от допълнителни дюзи, което намалява риска от повторна поява на заболяването. Многократното приемане е две. Продължителността на курса не трябва да надвишава една седмица. Въз основа на получената информация за прилагането на Bioparox за възпалено гърло може да се заключи, че той е в състояние да унищожи дори и най-резистентните щамове, в сравнение с други антибиотици. Но основният недостатък е цената, понякога е преувеличена. Какво да заменим с Bioparox с фарингит?\nCameton е мазна течност от масла, ментол, камфор и т.н. Той намалява интензивността на кашлицата, дезинфекцира мукозната повърхност на сливиците. Каметон с фарингит може да се използва само през първите два дни, така че причиняващият агент на болестта образува устойчивост към активните вещества;\nЙок се състои от три активни компонента: повидон-йод, алантоин и левоментол. Тя е в голямо търсене не само за ОНТ патологии, но и за стоматология. Той е активен срещу някои протозои, няколко бактерии. Йокс не се препоръчва при фарингит при лица с нарушена функция на щитовидната жлеза, както и при бременни и кърмещи майки;\nОбща турски лекарство действа Forteza, осигуряване на фарингит главно симптоматично лечение, тъй като съставът съдържа нестероидно противовъзпалително средство - бензидамин. Премахва подуване, признаци на възпаление на фаринкса;\nOctenisept рядко се предписва за фарингит, но се използва широко като разтвор при хирургични операции. Среща се с грам-положителни и грам-отрицателни инфекции. Има горчив вкус;\nПрофоал с фарингит. Аерозолът се състои основно от растителни компоненти, които включват феноли, глицерол, органична киселина, и смоли комплексни витамини като ретинол, токоферол, тиамин и така нататък. Това означава, че лекарството има имуномодулиращи свойства и се използва не само като спрей от възпалено гърло;\nПанавир се използва за фарингит, причинен от херпесен вирус. Той не само разрушава микроорганизма, но също така намалява размера на херпесните везикули върху мукозата;\nNAZONEX често се използва във фарингит глюкокортикоид, стероиден препарат за локално приложение. Противопоказан при хора с нарушена ендокринна система;\nСпециално място заемат инхалаторите за лечение на фарингит. За аерозолна терапия са създадени специални устройства за повторно използване. С устройствата можете самостоятелно да контролирате концентрацията в приемливи граници. В този случай, най-често използваните флумимицил, способни да лекуват фарингит в рамките на шест дни. Множеството от процедурата е от два до четири пъти. С цел разширяване на лумена на бронхите е възможно да се използва билка, която улеснява дишането със силен фарингит.\nЗАБЕЛЕЖКА: Всеки спрей е ефективен при хроничен фарингит. Но лекарите препоръчват да се редуват помежду си, тъй като зависимостта може да се развие.\nОсновното оплакване в патологията е болезнена болка, утежнена от кашлица, преглъщане, произнасяне на звуци. За да се премахне синдромът на болката, е необходим сериозен антибиотик в комбинация с анестетик.\nСъщо така е добра комбинация на наркотици се счита Geksoral действа за болки в гърлото на всяка кауза, така че той унищожава гъбични и бактериални и вирусни микроорганизми. Hexetidine основна съставка е в състояние да спре по-нататъшното болка и отстраняване на оток на лигавицата. Преглед на Geksorale с фарингит говорят за пълното удовлетворяване на изискванията на клиентите, които използват лекарството, най-често те говорят за минималния брой на прием и бързо въздействие върху гърлото. В допълнение, спрей е подходящ за възпалено гърло за деца от три години, тъй като тя има приятен аромат на мента. Напоявайте сливиците два пъти дневно за целия курс на лечение;\nАналогът на предишната подготовка е Hexaspre, лекуващ фарингит на всеки етап. Въпреки подобно име, лекарството е рязко различно активно активно вещество. Основният недостатък е неприятният послевкус, така че ревютата за Hexasprae с фарингит са по-малко позитивни;\nСтопангин се използва при фарингит, тъй като лекарството има антисептични, хемостатични и противогъбични ефекти. Съставът е същият като Hexoral, само в по-висока концентрация, така че е противопоказан за деца под осем години;\nТантум Verde с фарингит е в състояние бързо да премахне болката и подуването на мукозната кухина на фаринкса;\nЗАБЕЛЕЖКА: Когато приемате анестетичен спрей за гърлото с фарингит, симптомите трябва да изчезнат в рамките на двадесет минути. Ако това не стане, препоръчваме да промените лекарството на аналогов.\nПовечето от спрейнията на фарингит се прилагат от 3-годишна възраст. При липса на предразположение към неочаквана алергична реакция и развитие на бронхиална астма, някои лекарства могат да се използват от две години, но във всеки случай си струва да се консултирате със специалист.\nАквамарис с фарингит може да бъде предписван не само за терапевтични цели, но и като превенция. Съставът включва само минерални соли и вода, което значително намалява подуването. Той е показан в присъствието на сухота в задната фарингеална стена;\nDerinat се използва с фарингит при деца на възраст под две години, като се прави само един спрей. Като се започне от втория ден от прилагането, честотата трябва да бъде намалена до три пъти дневно;\nСпециален в състава си 19 години, способен на фарингит, да активира имунната система на детето поради комплекс от бактериални лизати;\nЗАБЕЛЕЖКА: В тези три препарата, съставки само от растителен и минерален произход, така че рискът от странични ефекти е сведен до минимум.\nСпрейове от фарингит при възрастни могат да причинят тази или онази реакция, която е свързана с индивидуалната непоносимост на лекарството. Това е първото и най-важно противопоказание. Не се препоръчва използването на аерозоли при бременни и кърмещи майки, както и при остри или хронични заболявания като:\nреспираторна или сърдечна недостатъчност и т.н.;\nларинготрахеит - възпалително заболяване с комбинирани лезии на ларинкса и трахеята, което е причинено от появата на вирусна или бактериална инфекция. Клиничната картина се характеризира с нарушена laringotraheita глас функция, кашлица с храчки муко-гноен, дискомфорт и болка в гърлото и гърдите, регионален лимфаденит.


Да се предпазим от кибератаки - EU Reporter\nИнтернет се превърна в гореща точка за кибератаки със средно 26000 XNUMX атаки на ден. Интернет се превръща в опасно място и всички ние сме мишени.\nЗа щастие има начини да се защитим и най-хубавото е, че не е необходимо да сме част от ИТ отдела, за да ги направим. В тази статия обсъждаме какво да внимавате и какво можете да направите, за да се предпазите.\nНаличието или използването на същата парола може да ви изложи на риск. Ако използвате една и съща парола за всеки акаунт като вашия Gmail, Facebook и така нататък, за хакерите е по-лесно да получат достъп до вашите акаунти.\nЗа да избегнете хакване, опитайте се да използвате различни пароли. Опитайте се да избягвате смислени пароли и да ги сменете с произволна, но запомняща се парола. Така че, да приемем, че отваряте сметка в онлайн казино. Може да искате да опитате и да намерите парола, различна от тази за Gmail.\nИма много съвети и трикове в интернет, които могат да ви помогнат с вашата парола. Понякога Google може да предложи или генерира парола за вас. Това също може да бъде друг начин да получите сигурна парола.\nВсички ние използваме софтуера на нашите лаптопи или мобилни устройства. Нашите браузъри могат да станат уязвими за нападатели. Те могат да използват тази възможност, за да откраднат лична информация.\nЗа да се борят с този проблем, разработчиците редовно актуализират софтуера си. Ето защо е важно редовно да актуализирате софтуера си.\nВсички сме се сблъсквали с тези съобщения, които ни поздравяват за това, което току-що спечелихме. Ние дори намираме тези съобщения в нашите имейли. Ако не сте кандидатствали за нов мобилен телефон или не сте играли на лотарията, тогава най-добре е да оставите връзките на мира.\nЩракването върху тези връзки може да ви направи уязвими за атаки, защото някои от тях се използват за получаване на достъп до вашия компютър или мобилен телефон. Те използват тези връзки, за да крадат информация.\nИзтеглете проверен софтуер\nВ по-голямата си част бихме искали да смятаме, че софтуерът, който изтегляме на нашите компютри и мобилни устройства, е проверен; обаче това не е така. Част от софтуера е снабден с източници, които са предназначени да откраднат нашата информация.\nТрябва да сме бдителни с всичко, което изтеглим или намерим в интернет, защото това може да е точното приложение, което краде информацията ни.\nОпцията инкогнито е много полезен инструмент, ако искате да скриете информацията си. Това е настройка, която няма да съхранява историята на вашия браузър или лична информация. Това може да ви бъде много полезно, когато използвате публично устройство, защото няма да запази вашата информация.\nМного неща в интернет ни оставят уязвими. Можем да предприемем мерки, за да се защитим и да гарантираме, че нашата информация е безопасна и не е компрометирана. За щастие, тези съвети и трикове могат да се правят лесно и са безплатни.\nСвързани теми:кибернетични атакиинкогнитоинтернет безопасностпроверен софтуер\n#NATO Стреми войски да възпре #Russia по източната граница\nРезултати от гласувания от сряда (27 май) в Брюксел пленарна\nВ Русия и Украйна конфликт: Cyber и информационната война в регионален контекст\nDigital икономика52 преди\nПолитика в областта на убежищетоПреди 6 часа\nобразованиеПреди 11 часа


New Black Stone Hotel, Дубай\nРазположен на 5 минути пеша от метростанция Rigga, хотел Black Stone се намира в бизнес центъра на Дубай. Международното летище Дубай и Международният изложбен център Дубай са на 10 минути път с кола от хотела. Всяка стая тук ще ви осигури плоскоекранен телевизор, климатик и минибар. С душ, самостоятелна баня има вана и сешоар. Екстри включват сателитни канали. В хотел Black Stone ще откриете фитнес център. Другите съоръжения, предлагани в хотела, включват помещение за съхранение на багаж и молитвена зала. Основният ресторант, разположен във фоайето, предлага закуска на шведска маса и богат избор от ястия от цял свят за всеки вкус. Хотелът е на 5 километра от гара Световен търговски център и на 5 километра от Международния конгресен и изложбен център в Дубай. Международното летище Дубай е на 4 километра. Ние говорим вашия език!\nНасладете се на класиката на разнообразната гастрономическа кухня. Нашето меню ще ви позволи да откриете местни и международни кулинарни вкусове.\nДължина = 55.319583 Ширина = 25.264188


Историята на дрифта - "Дрифтът не е най-бързият начин, но е най-забавният!" - Мъжката Библия\nРазглеждате:»Мъжки свят»Историята на дрифта – „Дрифтът не е най-бързият начин, но е най-забавният!“\nИсторията на дрифта – „Дрифтът не е най-бързият начин, но е най-забавният!“\nПо-голямата част от феновете на дрифта за първи път чуват за този спорт от „Бързи и Яростни: Токио Дрифт“, но вярвате или не той е далеч, далеч по-стар. Няма как да не отбележим приноса на филма за този тип култура и макар филмът да беше изпълнен с редица грозни и безполезни модификации, като например неон, много неон, той ни разказа и нещо за историята на дрифта! „Първите дрифтъри са започнали в планините“ – малко, но от сърце!\nТочно кога е започнало всичко е много спорен въпрос, но за баща на дрифта се смята Кунимитсу Такахаши. Такахаши има невероятна кариера, той е участвал в множество дисциплини, включително и формула 1, както и MotoGP, а след инцидент именно на две колела в невероятно тежкото „Isle of Man TT“ се насочва към автомобилите.\nХората започнали да забелязват изключителната техника, която използва Кинимитсу за да се пребори с липсата на сцепление и лошата аеродинамика съпъствала автомобилите от това време. Той подхождал към завоите с голяма скорост, а за да влезне в пътя използвал голям ъгъл на завиване и с помощта на газта приплъзвал колата в правата на пистата. Това зрелище се харесвало на автомобилните фенове и бързо започнали да изучават техниката на Такахаши…\nНяма как да пропуснем Кеичи Тсучия или по известен като Dorikin(Кралят на дрифта).\nЗа разлика от повечето професионални състезатели в Япония, Кеичи е започнал като уличен състезател. Тсучия имал изключително странен стил на каране, изграден предимно от атакуване на завоите по планински пътища и той не останал незабелязан. През 1977 година той получил покана за „Fuji Freshman series“.\nЛегендата на Тсучия продължава с всяко изминало нелегално състезание, а след това той записва и видеото „Plupsy.“, което до ден днешен е вдъхновение за много дрифтъри. Във видеото можем да видим перфектната работа на Кеичи и неговата Тойота AE86. Заради видеото или многобройните нарушения и нелегални състезание, Тсучия губи своята книжка, а при завръщането му той вече се състезава на писта. Японската Формула 3, 24 часа на Льо Ман и проби за Наскар са само част от постиженията на Кеичи Тсучия.\nСлед завръщането си, Кеичи започва инициатива за спиране на ‘нелегалните планински състезания’ и преориентиране на спортистите към пистата.\nСемето на дрифта, което Такахаши е засадил, а Кеичи отгледал, вече жъне голям успех.\nПървото официално дрифт състезание е през 1988 година, а в днешно време вече имаме дори Формула Дрифт!\nЕстествено за медиите и масите, дрифта ще си остане само „джигитски изпълнения“, а всяка млада репортерка ще нарича всяко поднасяне „опасни дрифтове“.\nНие ви съветваме да последвате примера на Кеичи Тсучия и да се насочите към пистите, което силно ще навреди на бизнеса на пътната помощ, особено зимата около „Алеко“.\nЕто защо уличните гонки никога няма да спрат – „ЦЪК“\nPrevious ArticleБрад Пит по-щастлив след раздяла с Анджелина!\nNext Article Най-яките мацки в Instagram част – 108


Осъдиха мъж, който се изкашлял върху полицайпреди 3 минути\nДве съмнителни проби за коронавирус сред депутатитепреди 9 минути\nНикола Спасов: Ситуацията ускори напускането ми, това е моят жест към клуба в кризатапреди 12 минути\nВ САЩ кацна руски самолет с медицинска помощпреди 22 минути\nСнеговалежите спиратпреди 25 минути\nЗапалянковците започнаха да обиждат Али Коч, а той им налетя\nПубликувана: 24 Февруари, 2020 19:34\nСтрашен скандал съпътства дербито между турските грандове Фенербахче и Галатасарай (1:3) снощи.\nВ края фенове на домакините започнаха да обиждат президента на клуба Али Коч и да искат оставката му, който не издържа, изскочи от ложата и отиде при тях, за да се саморазправя. За щастие на боса, охраната му се намеси и не се стигна до сблъсък с разбеснелите се фенове.\nКоч пое властта през 2018 година от Азис Йълдаръм, управлявал клуба цели 20 години, но под негово ръководство Фенербахче не се представя никак добре. В момента тимът е шести с три загуби и равенство в последните си четири мача.\nСлед 20 г Фенербахче загуби срещу Галатасай на свой терен\nPower of the horde....\nСъщите като събратята им от шекер маала...\nМного гаден тоя език.Защо не го смените с български ,гръцки или руски.\nТурския е един от най мелодичните езици