Kurkistus maaliskuun Bette Boxiin + arvonta! - Bette Beauty\nKurkistus maaliskuun Bette Boxiin + arvonta!\nKirjoittaja Bette Beauty | tammi 30, 2017 | Bette Box, Blogi | 264 |\nOn koittanut se aika vuodesta, kun ilmestyy yksi suosituimmista teemaboxeista. Maaliskuussa Bette Boxiin pakataan nimittäin bloggaajien suosikkeja! Vuodesta toiseen tämä teema on tilaajiemme suosikki, joten toteutamme sen teille mielellämme myös Bette Boxina. 🙂 Tällä kertaa mukana on viisi upeaa naista, jotka bloggaavat kauneudesta, hyvinvoinnista ja lifestylesta. Mukana on yksi pitkäaikaisimmista yhteistyöbloggaajistamme sekä neljä uutta tuttavuutta. Bloggaajat paljastetaan yksitellen blogissamme piakkoin, joten kannattaa pysyä kuulolla. Seuraavaksi vihjaan hieman mukaan tulevista tuotteista, joten nyt on aika poistua, jos et halua tämän tarkemmin kurkata maaliskuun boxin sisältöön. 😉 Oletko jo tutustunut Bettebeauty.fi:n meikki-osioon, josta löydät paljon vinkkejä ja inspiraatiota? Lue lisää tästä!\nBloggaaja boxiin pakataan niin ihonhoitoa, meikkiä kuin hiuskosmetiikkaa. Boxissa on mukana mielenkiintoinen hiustuote Biozellilta, jonka tuote äänestettiin viime vuoden top 10 suosituimman boxituotteen joukkoon. Nyt pääsemme tutustumaan merkin bestselleriin – jes jes jes! Mukaan pakataan myös toinen hiustuote yhdeltä tilaajien suosikkimerkiltä. Tämä tuote sopii erinomaisesti suomalaiselle hiukselle ja hektisen päivän tueksi. Tuote mahdollistaa yhden hiustenlaittorutiinin skippaamisen – mitä helpompaa hiustenlaitto on, sen parempi!\nMiltä kuulostaa meikkituote, jossa yhdistyy monta ominaisuutta täydellisen lopputuloksen saamiseksi? Boxista löydät tällaisen meikki-ihanuuden täysikokoisena! Ja jotta meikkaaminen olisi mahdollisimman helppoa, boxiin pakataan yllättävä monitoimituote, jonka nimeen kauneusbloggaajat ovat vannoneet jo vuosia. Tätä tuotetta et välttämättä tulisi kokeilleeksi, mutta tulet varmasti yllättymään ja ihastumaan.\nBoxiin sujautetaan mukaan vielä tunnetun merkin luonnonkosmetiikkatuote, jolla saat luonnollisen kauneutesi hehkumaan.\nAika monipuolinen kattaus tiedossa, vai mitä? Kaikki bloggaajat paljastetaan yksitellen blogissamme ja jokainen bloggaaja antaa vielä pienen lisävihjeen suosikkituotteestaan. Seuraa blogiamme ja saat kuulla ekojen joukossa, ketkä ovat mukana maaliskuussa! Muistathan tilata oman boxisi ajoissa, sillä bloggaajaboxeja ei ole koskaan riittänyt kaikille halukkaille. Maaliskuun boxit tullaan myymään nopsaan loppuun, joten varmista omasi tästä.\nLoppuun vielä arvonta! Kerro, miten juhlistat ystävänpäivää, ja olet mukana arvonnassa, jossa voit voittaa itsellesi ja ystävällesi maaliskuun Bette Boxit! Arvonta päättyy 9.2.2017. Onnea arvontaan! EDIT 14.2.2017: Onnea voittajalle Tarja Honkaselle!\nEdellinen15 ideaa mattakynsille!\nSeuraavaNäillä tuotteilla Hollywood-tähdet hoitavat kauneuttaan\nHelppo niskanuttura ranskanletistä\nHempeyttä ja puhtautta helmikuun boksilla!\n10 upeaa kesäkampausta lyhyille hiuksille\nSmokey Eyes By Nude\nKevään ja kesän 2019 kuumimmat kauneustrendit\nSyksyn kestävin mattahuulimeikki + arvonta!\nHENNAj\t30.1.2017 klo 15:07\nLuultavasti käymme vanhan ystäväporukan kanssa kahvilla jossain 🙂\nLeena\t1.2.2017 klo 19:31\nYstävien kanssa kahvittelua ja yhteisiä hetkiä 🙂\nsandi österlund\t30.1.2017 klo 15:12\nkaksi parasta ystävääni viettää ystävänpäivän lisäsi myös syntymäpäiviänsä, joten tuplajuhlat plus ystävänpäivän viettoa tiedossa!!vietämme tänä vuonna kakkukahvien merkeissä ystävyyttämme sekä synttärit samalla!<3!\nParsk\t30.1.2017 klo 15:21\nLuulen, että menen ystävieni kanssa johonkin mukavaan paikkaan syömään 🙂\nSanna\t30.1.2017 klo 16:31\nYstävänpäivä menee töiden merkeissä.\nNimetön\t6.2.2017 klo 00:07\nItsellä ystävänpäivä menee ulkomailla auringon alla\nKati\t30.1.2017 klo 16:43\nPäivä kuluu ihanien työystävien kanssa töissä. Illalla varmaan jotain hemmotteluruokaa miehen ja tyttären kanssa.\npiitu\t30.1.2017 klo 16:55\nKäyn korkeintaan kahvilla ystävän luona.\nKaisa\t30.1.2017 klo 16:57\nLeivon herkkuja ja kutsun ystävät kahville\nsannak\t30.1.2017 klo 17:08\nIhana dinneri parhaiden tyttökavereiden kanssa jossain keskustan raflassa toimii aina! 🙂\nKia\t30.1.2017 klo 17:30\nYstävänpäivänä leivon perheelle ja muistutan ystäviä viestillä kuinka tärkeitä ovat <3.\nMelina K\t30.1.2017 klo 18:39\nYstävänpäivä menee perheen kanssa. Lapset saavat tehdä kavereilleen toivotuksia ja aikuiset toivottaa somessa. Ehkä jotain sydämmiä ja vaaleanpunaista totta kai suklaa kuuluu ystävänpäivään.\nKirsi\t30.1.2017 klo 18:41\nLähetän jokaiselle ystävälleni pienen yllätyksen.\nAsumme eripuolilla Suomea, joten valitettavasti ei ehditä näkemään kaikkien kanssa.\nMieheni kanssa käymme syömässä.\nLAVJUUEVERYBODY!\t30.1.2017 klo 19:08\nVietän juuri talvilomaani silloin, joten ehkäpä kun on aikaa, tulee kerrankin leivottua jotain ja yllätettyä avopuoliso! (:\nAnne B.\t30.1.2017 klo 20:00\nHiisukas\t30.1.2017 klo 21:10\nLähetän ystävänpäiväkortteja ja tapaamme muutaman ystävän kanssa.\nSonja\t30.1.2017 klo 21:10\nTodennäköisesti käyn työkavereiden kanssa lounaalla, jossain kivassa ravintolassa ja töiden jälkeen kaverin tai kavereiden kanssa voisi mennä kahville.\nSuvi\t30.1.2017 klo 21:40\nTöissä menee: ) voitto piristäisi 🙂\nNinni\t30.1.2017 klo 21:43\nYstäviä muistetaan arkena, joten ystävänpäivä on joka päivä 🙂\nMinna\t30.1.2017 klo 22:32\nYstäviä muistan korteilla, mutta ystävänpäivän vietän perheen kanssa, ehkä keksin jotain extraa illaksi\nIina\t30.1.2017 klo 23:00\nOlen ollut viimeiset kolme vuotta täysin yksin ystävänpäivänä. Toivon, että ehtisimme rakkaan ystäväni kanssa skypettää jossain välissä vaikka aikaero ja valtameri erottavatkin.\nHenna\t30.1.2017 klo 23:11\nTöissä menee, mutta työkaverit on ystäviä myös ja vietän heidän kanssaan mielelläni päivän!\nJansku\t30.1.2017 klo 23:16\nMenemme siskoni ja ”puoli siskoni” (joka on kuin täysin oma sisko ja boxin tilaaja ) katsomaan fifty shades of greyn ja syömään hyvää\nDindin\t31.1.2017 klo 02:07\nManna\t31.1.2017 klo 08:11\nNimetön\t31.1.2017 klo 08:12\nTylsänä ihmisenä vietän sen maailman parhaimpien ystävien ELI LEMMIKKIEN kanssa 🙂\nAnnika\t31.1.2017 klo 08:15\nÄsken unohin nimen joten sanon toisen kerran vietän sen MAAILMAN PARHAITTEN YSTÄVIEN ELI LEMMIKKIEN KANS.\nElise H.\t31.1.2017 klo 08:17\nEn juhlista erityisemmin ystävänpäivää, kun en ole siihen tottunut. Melko uusi juttu kuitenkin Suomessa tuo ystävänpäivä.\nNimetön\t31.1.2017 klo 08:19\nRakkaan kanssa syömään 🙂\nEllinoora\t31.1.2017 klo 08:21\nNiin ja nimimerkki unohtui, mutta vietän ystävänpäivää oman Rakkaan kanssa syömällä jossain hyvässä ravintolassa ::\nmaria johansson\t31.1.2017 klo 08:24\nKahvittelun merkeissä ei sen kummempaa 😀\nKristina\t31.1.2017 klo 08:26\nJuhlistan ystävänpäivää hieman etukäteen sitä edeltävänä viikonloppuna, kun menen mieheni kanssa hotelliin sekä keikalle kuuntelemaan rakkausballadeja. Myöskin kihlapäivää vietetään samalla. 🙂\nTiina\t31.1.2017 klo 08:27\nJuhlan täyteinen viikko tulossa. Puolison synttärit, ystävänpäivä ja tyttären ensimmäiset nimpparit Ystävänpäivän kunniaksi voisin yllättää ystävän puhelinsoitolla. Mailien, tekstarien ja whatsuppien maailmassa puhelut, muilta kuin puhelinmyyjiltä, ovat harvassa.\nNimetön\t31.1.2017 klo 08:28\nEn ole vielä päättänyt, mutta joko ystävän kanssa kakkukahvien merkeissä tai järjestän ystävänpäivän kakkukestit ☺\nTIina rautakoskk\t31.1.2017 klo 08:31\nJärjestämme yhdessä ystävien kanssa brunssin!\nsatu\t31.1.2017 klo 08:31\nYhdessäoloa ystävien kanssa <3 kotona tai kaupungilla 🙂\nMirde\t31.1.2017 klo 08:37\nTöissähän se menee.\nNimetön\t31.1.2017 klo 08:37\nJotain pientä herkkua ystävän kanssa.\nklaara\t31.1.2017 klo 08:38\nYstävien kanssa juhlistetaan päivää yhteisellä päivällisellä-\nCarita\t31.1.2017 klo 08:40\nKäymme mieheni kanssa syömässä ulkona 🙂\nHande\t31.1.2017 klo 08:48\nTöis taidan olla tollon aika tiiviisti joten eipä mitää ihmeempiä juhlintoja ehdi 🙂\nTaija\t31.1.2017 klo 08:50\nAjattelin yllättää poikaystäväni brunsilla 🙂\nKrishna\t31.1.2017 klo 08:58\nMuistan ystäviä jollain kivalla pikku yllätyksellä 🙂\nTintsh\t31.1.2017 klo 08:58\nTöissä taitaa mennä. Ehkä siellä tehdään jotain kivaa.\nsinzu\t31.1.2017 klo 08:58\nVielä en ole suunnitellut, miten viettäisin ystävänpäivää. Sehän on aivan kulman takana. Aika rientää. Olisi kyllä ihana nähdä yliopistokavereita, joita en ole pitkää aikaan nähnyt 🙁\njaana\t31.1.2017 klo 09:07\nlasten kanssa askarrellaan ystävänpäiväkortteja ja tavataan hyvällä ystäväporukalla viikonloppuna ennen ystävänpäivää\nida\t31.1.2017 klo 09:15\nKiittämällä ystäviäni ja mahdollisuuksien mukaan myös vietän aikaa heidän kanssaan 🙂\nHanna\t31.1.2017 klo 09:18\nKakkukahvit oman miehen seurassa ystävänpäivän kunniaksi 🙂\nCarita\t31.1.2017 klo 09:22\nYstävien kanssa keilaamaan ja tehdään hyvää ruokaa!\nPauliina Hakamäki\t31.1.2017 klo 09:25\nSilloin olen vapaalla elo kotona perheen kanssa, kahvia ja herkkuja, varmaan illalla käy muutama ystävä\njuju\t31.1.2017 klo 09:27\nyleensä annan kortteja ystäville ja usein itse tehtyjä ja joidenkin kanssa käydään vielä kahvilla ja joskus vaihdetaan joku pieni lahja\nJuuditti\t31.1.2017 klo 09:40\nJuhlistan sitä ystävän kanssa herkuttelemalla kahvipöydän ääressä, rupatellaan mukavia ja nautitaan vaan toistemme seurasta 😀\nElina\t31.1.2017 klo 09:48\nKäyn näillä näkymin syömässä poikaystäväni kanssa ja nautimme toisistamme 🙂 Siskoni kanssa vietän varmasti myös aikaa 🙂\nJaana\t31.1.2017 klo 09:53\nYstävänpäivää juhlistetaan miehen kanssa kotona ja sitten seuraavana viikonloppuna parhaan ystävän kanssa Tallinnassa kera hemmottelun 🙂\nSALLA\t31.1.2017 klo 09:55\nTaitaa itsellä olla työpäivä, mutta jos kortin laittaisin ystävälleni . Itsestäni on kiva saada ihan oikeaa postia,eikä aina vain tekstiviestejä.\nAnna\t31.1.2017 klo 10:28\nLuultavasti jotain kivaa pitää keksiä kavereiden kanssa 🙂 vielä ei oo tarkkoja suunnitelmia!\nSanna\t31.1.2017 klo 10:28\nHyvää ruokaa kynttilänvalossa miehen kanssa 🙂\nPetra\t31.1.2017 klo 10:37\nAinakin olen avokin kanssa, ehkä käydään syömässä ja elokuvissa, nähdään vanhoja ystäviä 🙂\nMarsu\t31.1.2017 klo 10:37\nainakin ystävänpäiväkortteja tulee lähetettyä, ei ole vielä tarkempia suunnitelmia muuten tuon päivän suhteen 🙂\nNoora\t31.1.2017 klo 10:40\nYstävänpäivänä keksin jotain kivaa tekemistä kavereiden tai poikaystävän kanssa ja töissä pidämme lasten kanssa ystävänpäivä diskon.\nSirpa\t31.1.2017 klo 10:44\nKortteja ystäville ja miehelle leivon jotain herkkuja iltapalalle\nEve\t31.1.2017 klo 10:45\nYstävänpäivänä olis tarkotus mennä ekana poikaystävän kanssa illalliselle ja sen jälkeen viettää ystävien kanssa leffa-ilta. Suunnitelmissa ois käydä katsomassa uus fifty shades darker !\nAila\t31.1.2017 klo 10:56\nKäyn mieheni ja tyttäreni kans syömässä ulkona. Mut sitä ennen käydään tyttäreni kans hieman shoppailemassa 🙂\nSiiri\t31.1.2017 klo 11:03\nYstävänpäivää vietetään tänä vuonna hieman etukäteen, koska asumme nykyään eri paikkakunnilla. Mutta nautitaan hyvästä seurasta, ruuasta ja juomasta ☺\nrmen\t31.1.2017 klo 11:10\nLeivon suklaisia herkkuja 🙂\nHeidi sivonen\t31.1.2017 klo 11:24\nKahvittelua ja herkkuja\nTarja Honkanen\t31.1.2017 klo 11:48\nKoirien kanssa ulkoilua ja ystävänpäiväkahville Pyynikin näkötornille 🙂\nBette Beauty\t14.2.2017 klo 15:02\nOnnea, Tarja, voitit itsellesi ja ystävällesi maaliskuun boxit. Olen sinuun yhteydessä sähköpostitse. 🙂 -Sofia\nseija utriainen\t31.1.2017 klo 12:09\nYstävänpäivä on jokapäivä\nmervi\t31.1.2017 klo 12:45\nkäymme ravintolassa syömässä\nKoo\t31.1.2017 klo 13:20\nKokoonnumme porukalla herkkujen ääreen 🙂\nMinna\t31.1.2017 klo 13:32\nKakkukahveilla ja antamalla pienen lahjan 🙂\nMindi nurMISTO\t31.1.2017 klo 13:34\nYstävänpäivänä menen illalla töiden jälkeen ystävieni kanssa ulos syömään ja juomaan lasilliset viiniä. Mikäs sen parempaa! 🙂\nJenni\t31.1.2017 klo 13:35\nKäyn kaverin kanssa kahvilla ja elokuvissa 🙂\nhenski\t31.1.2017 klo 13:36\nTeemme koko perheen voimin hyvää ruokaa 😀\nheli\t31.1.2017 klo 13:37\nLeivon jotakin ja kutsun ystäväni kahville 🙂\nminna\t31.1.2017 klo 13:38\nLuultavasti kyläilen ystäväni luona\nAP\t31.1.2017 klo 13:55\nLeivoskahvit suunnitelmissa ☕\nMarja-Leena\t31.1.2017 klo 13:58\nNukkumalla yötöiden loputtua, eli tuskin jaksan sen ihmeemmin juhlistaa.\nGena\t31.1.2017 klo 14:13\nEiköhän sitä oman murun kanssa syömässä käydä!\nMarsa\t31.1.2017 klo 14:19\nYstävien kanssa kokoonnumme kahvilaan viettämään leppoisaa päivää 🙂\nmaisamiisa\t31.1.2017 klo 14:19\nTöissä menee ystävänpäivä mutta kivoja kavereita löytyy sieltäkin 🙂 kauempana asuville ystäville voisi lasten kanssa askarrella kortit.\nEini\t31.1.2017 klo 14:24\nLaitan ystävänpäivänä viestiä Facebookin kautta ystäville.\nSisko\t31.1.2017 klo 14:42\nJuhlin ystävänpäivää menemällä leffaan ystävän kanssa ja tietty annan pienen ystävänpäivälahjan.\nMervi\t31.1.2017 klo 15:00\nÄiti täyttää vuosia edellisenä päivänä,joten juhlistamme molempia perheen kesken. Hyvää seuraa ja hemmottelua äidille. ❤\nTeija\t31.1.2017 klo 15:26\nKahvittelemalla miehen kanssa.\nNoora\t31.1.2017 klo 15:54\nJos löydän hyvä erikoiskahvi ja herkku – tarjouksen niin käyn kaupungilla.\nHanna\t31.1.2017 klo 16:06\nYllätän kiireisen ystäväni lämpöisillä kirjoneulevillasukilla jotka neulon hänen lempiväreillään.\nSari\t31.1.2017 klo 16:25\nJuhlistan ystävänpäivää halaamalla parasta ystävääni ja antamalla hänelle kauniin kukkakimpun. Rakkaani kanssa voimme nauttia vaikka herkulliset leivokset iltatee kera\nTessu\t31.1.2017 klo 16:41\nJuhlistan Ystävänpäivää olemalla paras ystävä ihan vaan itselleni ja arvostamalla itseäni enemmän sen voin tehdä!\ntiiu\t31.1.2017 klo 17:30\nEhkä leivon jotain herkullista!\nNooraeevee\t31.1.2017 klo 18:06\nEipä ole vielä suunnitelmia ystävänpäivälle, mutta nyt kun tuli puheeksi pitääkin järjestää jotain. Dinneri hyvässä seurassa, luonnolliesti.\nAnnatee\t31.1.2017 klo 18:10\nMuistan ainakin korteilla! 🙂\nAnna\t31.1.2017 klo 18:19\nYstävänpäivää vietän oman rakkaan kanssa, mutta mitään tarkempia suunnitelmia ei vielä ole.\nHk\t31.1.2017 klo 18:29\nEläin näyttelyssä taidan taidan viettää tämänkin ystävänpäivän jo kolmatta kertaa 🙂 Sellaisten ihmisten ympäröimänä, jota ei tule välttämättä muuten hirveästi näkemään <3\nHenna\t31.1.2017 klo 19:09\nKäyn luultavasti kahvilassa ystävieni kanssa 🙂\nSannamarianna\t31.1.2017 klo 19:22\nTavataan ystävien kanssa mun luona. 🙂\nKIRSI L\t31.1.2017 klo 21:51\nTöiden jälkeen herkuttelua miehen ja kissan seurassa!\nSatu\t31.1.2017 klo 22:06\nHyvällä ruualla ystävien kansss\nNimetön\t31.1.2017 klo 23:08\nAijon lähettää parille sydän ystävälleni pienen omatekoisen lahjan ja kortin. Muuten vietän päivän parhaan ja tärkeimmän ystäväni, mieheni rinnalla. Teemme siitä taas ikimuistoisen.\nTrina\t31.1.2017 klo 23:11\nMarjatta\t31.1.2017 klo 23:42\nLähetän muutaman ystävänpäiväkortin ja voisin leipoa työkavereille jotain hyvää.\nMilla K\t1.2.2017 klo 11:21\nAion yllättää kaverini pienillä kosmetiikkalahjoilla 🙂\nanna s.\t1.2.2017 klo 12:44\nLuultavasti vierailen ystävien luona ja teemme yhdessä jotain kivaa 🙂\nMerja\t1.2.2017 klo 13:21\nYstävänpäivää vietän opiskeukavereiden kanssa (toiseksi viimeinen yhteinen kokoontuminen) ja kotona odottaa ihana tyttö ja mies, joille varmasti keksin myös jotain ystävänpäivän yllätystä.\nNedime\t1.2.2017 klo 13:28\nHelmikuussa minulla ei ole montaa vapaapäivää, mutta ystävänpäivänä onneksi on. Siskoni opiskelee parturi-kampaajaksi, joten aamulla pääsen hiusten haudehoitoon, rentoutumaan ennen uutta 7 päivän työputkea. Iltapäivällä pyrin tapaamaan kavereitani, oli se sitten leffan tai kahvikupposten äärellä\nVeera\t1.2.2017 klo 14:05\nYstävänpäivänä käyn tyttöporukan kanssa lounaalla ja illan vietän poikaystäväni kanssa 🙂\nanne\t1.2.2017 klo 14:29\nKutsun ystävän kahville\nAnastasia\t1.2.2017 klo 17:01\nLuultavasti en juhli erityisesti ystävänpäivää.\nVirpi louet\t1.2.2017 klo 17:39\nEhkäpä tarjoan leivoskahvit 🙂\nKatja\t1.2.2017 klo 17:52\nKahvittelen ystävän kanssa\nSilja\t1.2.2017 klo 18:56\nHyvän ruoan parissa 🙂\nMilla\t1.2.2017 klo 19:12\nMenemällä leffaan ystävän kanssa 🙂\nMinttu-Maaria\t1.2.2017 klo 19:40\nJuhlistan ystävänpäivää sushilla ja viinillä parhaimpien ystävieni kanssa 😉\nNiina\t1.2.2017 klo 19:47\nMenen lapseni kanssa hänen hyvän ystävänsä synttäreille, lapsen ystävän äiti on minun hyvä ystäväni, joten siinä on Ystävänpäivää meille kerrakseen ystävineen ja herkkuineen ❤\nTerhi\t1.2.2017 klo 21:03\nJuhlistetaan mieheni syntymäpäiviä!\nSanna\t1.2.2017 klo 21:34\nLeffaan ystävän kanssa.\nMandylor\t1.2.2017 klo 21:36\nMenen ystäväni kanssa Kämpiin iltapiväteelle.\nTanja\t1.2.2017 klo 23:06\nMenemme salille yhdessä treenaamaan. Päälle infrapunasauna. Ja minulla yllätyksenä mukana tummaa suklaata ja skumppaa.\nSonja\t2.2.2017 klo 00:37\nYstävänpäivä menee töissä, mutta siellä on monta hyvää ystävää, joten juhlistamme varmadti ystävänpäivää herkuilla tms. ❤\nJonsku\t2.2.2017 klo 01:14\nLaitan Facessa jonkin kauniin runon ja kuvan.\nSirpa\t2.2.2017 klo 06:00\nPerheen kanssa nauttien hyvästä ruoasta\nMaikkis\t2.2.2017 klo 08:12\nAjattelin ostaa Fazerin vaaleanpunaisen berliininmunkkirasian, jossa on 2 munkkia ja jokin hauskan ihana tervehdys paketin kyljessä. Munkin ajattelin herkutella puolisoni kanssa.\nKatja\t2.2.2017 klo 12:23\nMuistan lähimpiä ystäviä pienellä itsetehdyllä yllätyksellä.\nJenni\t2.2.2017 klo 12:23\nKäydään kavereiden kanssa syömässä ja juoruamassa ❤\nEmmi\t2.2.2017 klo 13:40\nAion yllättää miehen hyvällä ruualla ja jollain pienellä lahjalla.\nVeera\t2.2.2017 klo 14:36\nKeräännymme parhaiden kavereideni kanssa yhteen viettämään laatuaikaa yhdessä pelaillen lautapelejä ja nauraen typerille alias-selityksille. Luultavasti päädymme kokkailemaan jotain tämän hetken hittiruokaa, ehkä Buddha-bowleja, ja jälkiruuaksi luottoherkkua: vadelma-suklaabrownieseja.\nMinni\t2.2.2017 klo 15:26\nPerheen kanssa herkutellen.\nAnna\t2.2.2017 klo 15:40\nRieti\t2.2.2017 klo 15:54\nJuhlin ystävänpäivää äidin kanssa! 🙂\nNeiti R\t2.2.2017 klo 15:55\nYstävänpäivän vietän parhaan ystäväni ja kaasoni seurassa!\nNoora mäkinen\t2.2.2017 klo 16:17\nMeillä Ystävänpäivää vietetään perheen parissa, koska vuonna 2005 sain parhaan lahjan….vanhimman poikani nimittäin\nHeidi\t2.2.2017 klo 16:37\nYstävänpäivää vietetään kavereiden kesken mahdollisimman isossa porukassa, ruokaa tehden ja mahdollisesti elokuvaa katsellen. Tärkeintä on yhdessäolo! 🙂\nIsabella\t2.2.2017 klo 17:28\nKavereiden kanssa ollaan, ja sitten ollaan sovittu että kaikki sanoo 3 hyvää asiaa hänestä! Ollaan vaan ja hengaillaan, parhaat ystävät <3\nTarja\t2.2.2017 klo 17:34\nKavereiden kesken shoppaillen ja kahvitellen. 🙂\nJansku\t2.2.2017 klo 17:41\nKahvitellen ystävien kanssa jossain kivassa paikassa\nhanna\t2.2.2017 klo 18:34\nYstävänpäivää voisin juhlistaa esimerkiksi menemällä illalliselle johonkin kivaan ravintolaan mieheni kanssa.\nJenna O\t2.2.2017 klo 19:31\nJuhlistan ystävänpäivää ravintolaillallisella ystävieni kanssa 🙂\nMaija\t2.2.2017 klo 21:20\nLeivon varmaankin jotain herkkua ja herkutellaan yhdessä mieheni kanssa\nLea\t2.2.2017 klo 21:50\nJuhlistan ystävänpäivää leivoskahvilla.\nMinni\t3.2.2017 klo 01:01\nJuhlitaan porukalla jo edeltävänä viikonloppuna. Syödään ja juodaan hyvin\nMinski\t3.2.2017 klo 03:37\nKortein, viestein, pienin yllätyksin ja hyvää seuraa 😉\nMussu\t3.2.2017 klo 08:01\nKokoonnumme hyvän ruuan äärelle❤\nElla\t3.2.2017 klo 08:38\nJosko ehtisi kahvittelemaan parhaiden ystävien kanssa Olis ihan parasta!\nmarie\t3.2.2017 klo 11:23\nMennään tyttöporukalla leffaan ja syömään 🙂\nJaanaK\t3.2.2017 klo 12:12\nOman mussun kans leffailta ja rakkaimpien ystävien kans käydään kaffella.\nSaara V\t3.2.2017 klo 12:41\nEi varmaan mitään kovin ihmeellistä tule tehtyä ystävänpäivänä, ehkä poikaystävän kanssa kehitellään illalla jotain spesiaalimpaa ruokaa tms. 🙂\nEnnI\t3.2.2017 klo 14:44\nHyvää ruokaa ja seuraa\ninkeri\t3.2.2017 klo 14:54\nKutsun ystävän luokseni kahvittelemaan, tarjoan itse tekemääni katkarapupiirakkaa ja valkosuklaalimejuustokakkua.\nLaura\t3.2.2017 klo 18:35\nTehdään vuosittainen ystävänpäivä brunssi miehen kanssa ja nähdään ystäviä 🙂\nMimppu\t3.2.2017 klo 20:17\nLähetän vanhanaikaisesti muutaman kortin\nNekku\t3.2.2017 klo 23:38\nYstävänpäivä osuu arkipäivälle, joten olen ajatellut hemmotella itseäni uudella Fifty Shades leffalla. 🙂 Viikonloppuna sitten jotakin kivaa tekemistä kavereiden kanssa, herkuttelua ja juoruilua ainakin. 😀\nhenna6\t4.2.2017 klo 03:10\nJuhlistan ystävänpäivää osallistumalla sitä edeltävänä viikonloppuna tanssiaisiin, jossa näen monia ystäviä.\nSuvi\t4.2.2017 klo 08:49\nViemällä lapseni leffaan\nSanna\t4.2.2017 klo 11:12\nJuhlimme ystävänpäivää kavereiden kesken viettämällä mukavan illan mm. syömällä hyvin ja menemällä konserttiin.\nhilkka\t4.2.2017 klo 12:05\nVietämme ystävien kanssa porukalla iltaa 🙂\nMiiu\t4.2.2017 klo 15:02\nTaidan mieheni kanssa ostaa herkkuleivokset ja viettää kahdenkeskistä aikaa\nHanna\t4.2.2017 klo 15:21\nYstävien kanssa elokuviin!\nLumikki\t4.2.2017 klo 16:23\nLeipomalla kakun ja tapaamalla ystäviä!\nKikaltsu\t4.2.2017 klo 18:56\nVoisin muistaa ystäviäni jollain kivalla herkulla 🙂 (pitääkin lähteä metsästämään reseptiä…)\nJezba\t4.2.2017 klo 19:18\nTuskin tulee erityisemmin juhlistettua kun mä ja tuttavapiiri ei sitä mitenkään erikoiseksi päiväksi koeta. Ehkä ostan mulle ja miehelle jotkut ällömakeen söpöt leivokset. 🙂\nKirsi i.\t4.2.2017 klo 20:58\nParhaat ystävät asuvat kauempana, joten ystävänpäivää vietämme miehen kanssa kaksin – hyvää ruokaa ehkä jotain herkkujakin 🙂\nELina\t4.2.2017 klo 23:04\nJohanna\t5.2.2017 klo 00:54\nIhaninta olisi saada kaikki ihanat ystävät koolle, mutta koska asumme eri puolilla Suomea niin ystävänpäivänä se ei ole mahdollista. Leivotaan ehkä lasten kanssa jotain herkkua ja vietetään perheen kesken ystävänpäivää ♥\nNoora k\t5.2.2017 klo 10:28\nVarmaan muutaman tyttökaverin kanssa tehdään jotain hyvää ruokaa ja katsotaan leffaa.\nMira-susanna\t5.2.2017 klo 14:14\nYstävänpäivää tulee juhlistettua viettämällä laatuaikaa kihlatun kanssa. Aion myös lähettää muutamalle parhaalle kaverille etanapostilla kortit 🙂\nSarkku\t5.2.2017 klo 14:33\nYstävänpäivä menee töissä, mutta työkaverit on niin mukavia, että ei edes haittaa!:)\nMarja\t5.2.2017 klo 16:59\nJuhlistan ystävänpäivää varmaan kutsumalla ystäviä kylään ja keitellään ystävänpäivän kunniaksi kakkukahvit. 🙂 Ja myös jonkun kivan elokuvan voisi katsoa.\nJennika\t5.2.2017 klo 19:42\nMiehellä on synttärit, niin päivä menee varmasti kakkukahvien merkeissä ja pitää varmaan viedä hänet elokuviinkin.\nVeera\t5.2.2017 klo 19:45\nystävänpäivä menee parhaan ystävän kanssa lontoossa 🙂\nkaisis\t5.2.2017 klo 20:51\nystävänpäivänä soittelen ystäville\nJenna\t5.2.2017 klo 20:55\nYstävänpäivän vietän järjestämällä rakkaimmille ystävilleni ja poikaystävälleni jotain mukavaa ohjelmaa ja hyvää ruokaa! Ystävänpäivä on välittämisen ja rakkauden osoittamisen päivä! 🙂\nJatta K\t5.2.2017 klo 22:27\nMennään poikaystävän kanssa joku leffa katsomaan ❤\nSara\t5.2.2017 klo 22:36\nVietän aikaa ystävieni kanssa ja muistutan heille, kuinka tärkeitä he ovat!\nKAISA laitila\t6.2.2017 klo 00:39\nYstävänpäivänä käymme töiden jälkeen ala-asteelta asti yhdessä olleen kaveriporukkamme kanssa kylpylässä rentoutumassa\nInka\t6.2.2017 klo 02:59\nLapsuudenystävän kanssa ruuanlaittoa ja elokuvamaratooni ❤\nK.L.\t6.2.2017 klo 08:26\nLeffalla ja illallisella poikaystävän kanssa\nanna s.\t6.2.2017 klo 12:55\nYstävien kanssa teemme porukalla jotain kivaa 🙂\nKATJA l\t6.2.2017 klo 13:16\nPoikaystävän kanssa käydään syömässä 🙂\nmichaela\t6.2.2017 klo 13:58\nEmme ole aiemmin oikeen viettäneet mieheni kanssa ystävänpäivää, mutta nyt olisi korkea aika juhlistaa rakkautta ja pian 10 vuoden yhdessäoloaikaamme vain nauttimalla toistemme läsnäolosta. Ystävänpäivään kuuluu tietysti herkut, hemmottelut ja vain hetkeksi pysähtyminen!\nPatricia\t6.2.2017 klo 14:13\nLeni\t6.2.2017 klo 14:14\nJuhlistamme sitä omien lasteni sekä ystäväni ja hänen lastensa kanssa vaihtamalla pienet ystävänpäivälahjat, syömällä lounasta yhdessä ja leikkimällä paljon. Tämä on ollut tapana jo ainakin kolme vuotta.\nSonja\t6.2.2017 klo 14:14\nMeillä on ainejärjestön kesken kahvittelua ja saadaan syödä leivonnaisia! Seuraavana päivänä me pidetään ystävänpäiväbileet baarissa muutaman ainejärjestön kesken. 🙂 Hyvin kaverintäyteinen ystävänpäivä tiedossa siis. 🙂\nEmpsu\t6.2.2017 klo 14:27\nMeillä tiedossa ystävien kanssa hengailua jonka jälkeen ystävänpäivä teemaiset bileet\nMaiju\t6.2.2017 klo 14:33\nMuistetaan ystävien kanssa toisiamme puolin ja toisin, duunipaikalla tyttöjen kanssa käydään ulkona syömässä ja miehen kanssa muistetaan toisiamme jotenkin pienesti. 🙂\nSAr\t6.2.2017 klo 14:38\nOi tämä arvonta olisi ihana voittaa. Ystävien kanssa tulee viestiä lähetettyä, läheisimpien kanssa varmaankin skoolataan meillä juhlapäivänä.\nkikkakoo\t6.2.2017 klo 15:07\nSkumppaa ja kakkua ystävien kanssa.\nVTV\t6.2.2017 klo 15:12\nleffaan kavereiden kanssa 🙂\nTinde\t6.2.2017 klo 15:20\nSyntisellä suklaakakulla ja hyvällä kahvilla\nHanna\t6.2.2017 klo 15:21\nPerheen kanssa kotona ❤\nJohanna\t6.2.2017 klo 16:02\nEmmi\t6.2.2017 klo 16:06\nLapsena ja nuorena meillä oli ystävien kanssa tapana vaihtaa ystävänpäiväkortit, nykyään päivän tarkoitus tuntuu kaveripiirissä olevan enemmän pariskuntapainoitteinen. Itsekin ajattelin tänä vuonna ilahduttaa puolisoa leipomalla hänelle jotain makeaa ystävänpäivän kunniaksi! Todennäköisesti saan vastalahjaksi kukkasia, kuten aikaisempinakin vuosina.\nSalla\t6.2.2017 klo 16:57\nLeikin koirien kanssa extrapaljon ja annan heille luut <3\nNimetön\t6.2.2017 klo 17:06\nYstävän kanssa leffaan katsoon Fifty shades darker.\nKristiina\t6.2.2017 klo 17:08\nLeivon jotain hyvää ja juhlistan päivää perheeni kanssa. <3\nTarja\t6.2.2017 klo 17:43\nEn usko, että tulee erityisesti juhlistettua ystävänpäivää, ehkä leivon perheelle jotain extraherkkua.\nJenna\t6.2.2017 klo 18:22\nLeivon ystäville rakkausjuustokakun, koska he ovat olleet korvaamaton tuki viime kuukausina ja osoittaneet pyyteetöntä huolenpitoa! Rakastan heitä❤\nnea\t6.2.2017 klo 18:27\nMennään parhaan kaverin kanssa leffaan, tästä on alkanut muodostua jo monivuotinen perinne 🙂\nJohanna\t6.2.2017 klo 18:36\nToivottavasti näen ystävääni ja käymme kahvilla tai syömässä.\nMummo ja koira\t6.2.2017 klo 18:37\nKahvit herkkujen kera.\nKaisu\t6.2.2017 klo 18:46\nVietän ystävänpäivän parhaan ystävän kanssa illallisella!\nHanna latvus\t6.2.2017 klo 18:58\nMulla on pirun vaikea tentti ystävänpäivänä, johon mun nytkin pitäisi lukea eikä surffailla meikkisivuilla 😀 et happy valentines to me 😀\nOutiS\t6.2.2017 klo 19:20\nMiehen kanssa käydään kahvilassa leivoskahvilla. Ystäville laitan viestit.\nTaapero\t6.2.2017 klo 20:03\nToimtan leipomani leivonnaiset lapseni luokan discoa varten. Sitenen itse koulun penkille.\nViestejä varmaan lähetän.\nJutta\t6.2.2017 klo 20:24\nMenemme pitkästä aikaa jääkiekkopeliin poikapuolisten kavereiden mukana. Kiva ilta siis tiedossa. Bette boksit piristäisi varmasti tuttujani. Antaisin boksit parhaalle ystävälle ja äidille, sillä he eivät tilaa boksia\nHeidi\t6.2.2017 klo 20:28\nTöissä menee päivä työkavereiden kanssa. Illalla sitten kotona rakkaan kanssa herkuttelua <3\nLinda\t6.2.2017 klo 20:41\nHerkuttelua ja elokuva\nMea\t6.2.2017 klo 20:50\nVietämme ystävien kanssa leffaillan ja katsomme Antoinette-elokuvan, leffaeväinä on herkkuja ja kuohuvaa!\nKukka\t6.2.2017 klo 21:08\nOon menossa ystävän kanssa lounaalle 🙂\nLaura\t6.2.2017 klo 22:18\nVietän ystävänpäivän perheeni kanssa Balilla lämmöstä nauttien. 🙂\nNoora\t6.2.2017 klo 22:43\nMukavasti kotona ollen ja herkkuja syöden kera kahden kissani 🙂\nJulia\t6.2.2017 klo 23:15\nKotona lämpimän viltin alla leffoja katsellen.\njänö\t7.2.2017 klo 03:00\nTöissähän tuo ystävänpäivä menee, eli ei mitään erikoista. Voisihan sitä toki tehdä työpäivästä vähän erityisemmän, ja vaikka leipoa sinne vietäväksi jotain hyvää 🙂\nEmmi\t7.2.2017 klo 05:12\nYstävänpäivä menee yksin kotona kun mies on työreissulla pari päivää pitää varmaan pitää hemmottelu hoito itsekseen, esim tehdä kasvonaamio ja lakata kynnet ja juoda lasi viiniä\nHenni\t7.2.2017 klo 07:19\nAjattelin pyytää nykyisin naapurissa asuvaa lapsuudenkaveria lenkille ja saunomaan!\nLeena\t7.2.2017 klo 08:04\nMuistan ystäviäni toivottamalla hyvää ystävänpäivää.\ntytti\t7.2.2017 klo 09:23\nLeivon jotain herkullista koko perheelle.\nMrs viola\t7.2.2017 klo 09:52\nEnsin ystävän kanssa raikkaan reipasta ulkoilua ja päälle lämpimät kaakaot ja itse tehdyt pullat. <3\nLaura\t7.2.2017 klo 10:15\nLähetän kortteja 🙂\nT.H\t7.2.2017 klo 11:23\nLähetän samoin kuin joka vuosi ystävilleni postitse omat paketit, joissa on pientä hemmottelua ja herkkua. Emme valitettavasti asu samalla paikkakunnalla, mutta paketti on aina kivempi saada yllätyksenä, samoin kuin ihana bettebox, ikinä et tiedä mitä siellä on! Vietän ystävänpäivänä myös mieheni kanssa 8. vuosipäivää <3\nOona\t7.2.2017 klo 11:53\nYstävänpäivänä menen joka viikkoiselle tanssitunnille ja tapaan ystäväni, jonka yllätän ystävänpäivälahjalla 🙂\nAmanda\t7.2.2017 klo 13:57\nYstävänpäivä on aina ollut minulle päivä, jolloin (erityisesti) saan ilahduttaa läheisiäni pienillä yllätyksillä. Suunnitelmissa on ystävänpäiväaamiainen rakkaalleni ennen töitä, ja yllätyskahvittelu viimeisimmillään raskaana olevan ystävän kanssa. Hälle muuten lahjoittaisin sen toisen boxinkin. Ystävänpäivänä kuorollamme sattuu olemaan vuosikokous, ja olen kuoron hallituksen varapuheenjohtajaksi ehdolle asettumisen lisäksi päättänyt ottaa kuoron sisäisen, viikottain kvaihtuvan kahvitarjoilun omalle vastuulleni, joten iltapäivä kuluu leipoessa ja kahvia keittäessä. Tunnen, että on vuoroni auttaa, ja kaikki sattuu juuri oikealle päivälle!\nYstävänpäivä tulee olemaan kiireinen, mutta toivon ilahduttavani mahdollisimman monta ystävää päivän mittaan.\nLauraP\t7.2.2017 klo 14:36\nParhaan ystäväni eli puolisoni kanssa arjesta nauttien. <3\nsarita\t7.2.2017 klo 15:03\nOlen töissä joten tuskin kovin erityisesti juhlin. Pari korttia aion tosin lähettää kauempana asuville ystäville.\nBIKKE\t7.2.2017 klo 15:06\nMäpäs laitan parille tosi ystävälle jotka mun kanssa syöpä matkaa tekevät niin vuohelman ruusumaito huulihoidetta postiin ja leivon tietty herkkuja koska oottelen ystiksiä poikkeemaan <3 ilman kutsua!\naanav\t7.2.2017 klo 15:14\nParhaimman ystäväni kanssa käymme skumpalla, emme tosin silloin tiistaina vaan vasta viikonloppuna! 🙂\nLULLE\t7.2.2017 klo 15:18\nYleensä ei ystävänpäivää tule millään tavalla juhlittua, mutta tänä vuonna päätimme parhaan ystäväni kanssa repäistä ja käymme ottamassa yhdessä pienet tatuoinnit. Ihan niin villi meno ei ole, että ottaisimme samat kuvat mutta pitkää ystävyyttä on kiva juhlistaa tekemällä asioita yhdessä.\nToffeetiikeri\t7.2.2017 klo 16:46\nLeivon jotain ihanaa ihanille ystävilleni 🙂\nkaija\t7.2.2017 klo 18:27\ntänä vuonna soitan vaan, sillä olen sairastellut\nansu88\t7.2.2017 klo 19:55\nMeinattiin käydä ystävän kanssa syömässä.\nmari\t7.2.2017 klo 20:23\nJuhlistan ystävänpäivää poikaystävän kanssa syömään menemällä, viettämällä puhelitonta päivää ja viettämällä kahden keskistä aikaa oikeasti yhdessä 🙂 <\nTiina\t7.2.2017 klo 21:06\nLähetän yllätyspaketit läheisimmille ystäville ja odotan heidän kommentteja paketeista.\nViltsu\t7.2.2017 klo 22:17\nParille huipputyypille lähetän omatekemäni kortit ja inspiroivat iloa tuovat lahjat. Vaimon vien leivoskahville ja pojalleni lähetän jotain kivaa myöskin. Hänen toiveistaan.\nminnis\t7.2.2017 klo 22:43\nYstävien kanssa mennään illalla ulos syömään!\nJuli\t8.2.2017 klo 00:27\nKäymme tyttöjen kanssa syömässä sekä shoppailemassa päivästä! Ja illasta sitten menemme mieheni kanssa juhlistamaan vuosipäiväämme kiva päivä siis tiedossa\nheidil\t8.2.2017 klo 10:49\nKäydään kavereiden kanssa ulkona syömässä!\nTeijaH\t8.2.2017 klo 11:12\nJuhlistan tapaamalla ystävän, jonka kanssa näemme harvakseltaan kerran vuodessa tai parissa aina ystävänpäivän tienoilla 🙂\nKaro\t8.2.2017 klo 12:17\nYstävänpäivää aion viettää poikaystävän kanssa\nJonna\t8.2.2017 klo 12:22\nTapana on ollut tehdä kortit läheisimmille ystäville ja viedä kukkia suklaan kera omalle äidille. Ajattelin myös leipoa kahvipöytään jotain hyvää.\nHenna\t8.2.2017 klo 14:40\nAamupäivä menee englannin yo-kuuntelussa, mutta iltapäivällä kahvittelua ystävien ja rakkaan kanssa 🙂\nMarjo\t8.2.2017 klo 15:28\nSiskonpoikaa täytyy onnitella, ystävänpäivänä hänen syntymäpäivänsä. Muutoin ollaan ihan perheen kesken.\nninni\t8.2.2017 klo 16:44\nKavereiden kanssa keksitään jotakin kivaa\nM\t8.2.2017 klo 18:02\nJuhlistan ystävänpäivää kakkukahveilla perheen sekä läheisten kesken, koska olen syntynyt ystävänpäivänä joten synttäreitä viettäessähän se menee 🙂\nMarjut m.\t8.2.2017 klo 18:44\nPoikkean katsomassa vanhempiani. Iltasella avopuolison kanssa varmaan vaan löllitään kotona ja sanotaan toisillemme kauniita asioita kuten ”teenkö sulle voileivän”. 😀\nMinna k.\t8.2.2017 klo 19:14\nTöissä kahvitellaan ja herkutellaan työkavereiden kanssa!\nk\t8.2.2017 klo 20:34\nPoikaystävän ja perheen kanssa oloa, esim. leipomista ja leffan katsomista!\nNina feili\t8.2.2017 klo 22:12\nTutustuin hieman yli vuosi sitten seinänaapuriini, josta on sittemmin tullut rakkain ystävä. Muuttivat kuitenkin perheen kesken rivitaloon alle muutama kuukausi sitten. Vietämme ensimmäistä ystävänpäivää yhdessä siis heidän tupareita viettäen nyt tulevana lauantaina olisi ihanaa hemmotella ystävää boksilla! Ja saisipahan tekosyyn laittautua nätiksi ja lähteä vain kahden ihmisten ilmoille pitkästä aikaa.\nTaina lindh\t8.2.2017 klo 23:31\nYstävän kanssa yhteistä aikaa ja molemmille tärkeää rentoutumista hyvän ruoan ja juoman merkeissä\nRosa\t8.2.2017 klo 23:53\nVarasimme ystävän kanssa viikonlopuksi kylpyläloman ystävänpäivän ja 20 vuotta kestäneen ystävyyden kunniaksi\nTia\t8.2.2017 klo 23:55\nLaskiaispullan kera! Vaikka ei juhlaan kuulukkaan, mutta koskaan ei voi olla liikaa laskiaispullia! Ystäville myös!\nJuulia\t9.2.2017 klo 00:58\nYstävänpäiväksi ei ole sen kummempia suunnitelmia kuin kirjotukset ja koulua! ;Dd\nhilkka\t9.2.2017 klo 05:39\nJotain pientä kivaa keksimme yhdessä 🙂\nAnna\t9.2.2017 klo 07:42\nYstävien kanssa elokuviin tai syömään. Tai vaikka molemmat! 😉\nSannis\t9.2.2017 klo 11:02\nLähetän kortit/kirjeet etukäteen, kun melkein kaikki läheisimmät ystävät asuvat väh. 50 kmn päässä. Ystävänpäivänä nähdään lasten kanssa ystäväperhettä. 🙂\nNimetön\t9.2.2017 klo 16:41\nItselläni ystävänpäivä alkaa työn merkeissä ihanien kolleega ystävien kanssa, pinkkejä sydän ystävänpäiväkortteja jakaen! <3 Iltapäivällä pidän ystävänpäivätreenit voimistelijoilleni. Mutta loppuillasta näen myös ystäviä sekä rentoudun mieheni kanssa 🙂\nHenna\t9.2.2017 klo 16:41\nItselläni ystävänpäivä alkaa työn merkeissä ihanien kolleega ystävien kanssa, pinkkejä sydän ystävänpäiväkortteja jakaen! <3 Iltapäivällä pidän ystävänpäivätreenit voimistelijoilleni. Mutta loppuillasta näen myös ystäviä sekä rentoudun mieheni kanssa\nYstävä\t9.2.2017 klo 17:21\nEi olla vielä suunniteltu mutta todennäköisesti tehdään miehen ja pojan kans jotain hyvää ruokaa ja ollaan vain kotona 🙂 Minulla on kaksi hyvää ystävää joiden luona ajattelin käydä tässä viikonloppuna kylässä ja ehkä jotkut ihanat ystävänpäivälahjat vien heille 🙂\nMari\t9.2.2017 klo 18:35\nLasten kanssa herkutellen =)\nEEVA K.\t10.2.2017 klo 13:33\nTuskin mitään ihmeellistä tulee tehtyä, ehkä voisi parilla käydä ulkona miekkosen kanssa 😀\nNimetön\t10.2.2017 klo 17:07\nYstävien kanssa hyvään raflaan ja elokuviin! 🙂\nSara\t10.2.2017 klo 17:08\nMiehen kanssa rentoa yhdessä oloa ja ravintolaan syömään 🙂\nSandi\t12.2.2017 klo 10:37\nMona\t12.2.2017 klo 21:38\nOdotan jännityksellä, minne poikaystävä minut ystävänpäivänä vie 😉\nElisa\t13.2.2017 klo 08:27\nKäymme rakkaan kanssa leffassa ja sen jälkeen testaamassa uuden ravintolan! 🙂\nBloggaajaboxissa mukana Ida Jeminan suosikkituote! | Bettebeauty - […] kaikki esitellään blogissamme. Jos haluat kurkistaa ennakkoon maaliskuun boxiin, lue lisää täältä. Ensimmäinen paljastettava maaliskuun bloggaaja on kokonaisvaltaisen hyvinvoinnin…\nMiten niin liikaa? -blogin Elisan suosikki mukana bloggaajaboxissa! | Bettebeauty - […] aika paljastaa maaliskuun bloggaajaboxin toinen bloggaaja, joka nautii täysin sydämmin sukeltamisesta kosmetiikkameressä. Miten niin […]\nStay Fresh mukana maaliskuun bloggaajaboxissa! | Bettebeauty - […] Maaliskuun bloggaajaboxiin pakataan energisen kaunottaren, Stay Fresh -blogin Mariannen suosikki. Blogissa liikutaan lifestylen, hyvinvoinnin, muodin ja kauneuden parissa. Marianne on…\nGlitz & Glamin suosikkituote maaliskuun boxissa – arvaatko mistä tuotteesta on kyse? | Bettebeauty - […] maaliskuun boxiin on valinnut yksi pitkäaikaisimmista yhteistyöbloggaajistamme, upea kauneusalan rautainen […]\nMaaliskuun boxiin pakataan Essie´s-blogin Essin suosikkituote! | Bettebeauty - […] Maaliskuun bloggaajaboxi loppuunmyydään aina hurjan vauhdikkaasti. Boxeja ei riitä kaikille halukkaille, joten varmistathan, ettet jää ilman! Omasi voit tilata tästä. […]\nLeave a Reply to Inka Peruuta vastaus


Mustaa valkoisella: ”Kerron sinulle kaiken” – ei kuitenkaan kerro\n”Kerron sinulle kaiken” – ei kuitenkaan kerro\nNaistenpäivän aamuna Jonni Rontti kirjoitti Twitteriin pienen huomion: ”Tänäkin aamuna olin iloinen, että heräsin aamuerektion kanssa, en vaginan”. Naistenpäivän iltana kävin katsomassa elokuvan Kerron sinulle kaiken, jossa omaan aamuunsa herännyt mies ei ollut tyytyväinen, koska ei tuntenut itseään mieheksi, vaan halusi olla nainen. Mies muuttikin itsensä naiseksi, jota elokuvassa hienosti esittää Leea Klemola – sopii rooliin erinomaisesti jo senkin takia, että hänen äänensä on maskuliinisen matala, vähän käheäkin.\nElokuvan nimi viittaa siihen, että Martista Maaritiksi muuttunut henkilö kertoo avoimesti kaiken Samille (Peter Franzén), johon rakastuu. Katsojille elokuva ei nimittäin kerro kaikkea, ei oikeastaan mitään siitä, miten muutos miehestä naiseksi varsinaisesti tapahtuu. Homma ei ole sillä selvä, että äijä vetää maalia huuliinsa.\nKoska Maarit ja Sami rakastelevatkin normaalin näköisesti, tarkoittaa tämä sitä, että Maaritilta on leikattu kikkeli pois. Tällainen ei varmasti ole mikään läpihuutojuttu, ei henkisesti eikä fyysisesti. Ensin tarvitaan henkilön kivenkova vakaumus operaation tärkeydestä, sen jälkeen vaaditaan kastraatiolupa Terveydenhuollon oikeusturvakeskukselta ja sitten HYKSin plastiikkakirurgian leikkausjonoon – tai jos kiire on, niin Tallinnaan tai Thaimaahan.\nTranssukupuolisen naisen muuttaminen mieheksi on vastaavanlainen operaatio. Tissit poistetaan ja alapäässä tehdään sellaiset operaatio, että päästään esteettisesti ja toiminnallisesti tyydyttävään tulokseen.\nMitään näistä asioista ei Simo Halisen elokuvassa edes sivuta. Yhden syyn tähän Halinen myönsi tämän päivän Helsingin Sanomissa, jossa kerrottiin elokuvia tehtävän nykyisin ennätystahtiin, ja nopeus näkyy laadussa. – ”Tekijät ja tuottajat elävät usein kädestä suuhun. Siksi pitää pyörittää nopeasti uusia juttuja, eikä aina ehditä kirjoittaa tarpeeksi pitkään.”\nKerron sinulle kaiken on sinänsä mukiinmenevä tarina suurta murroskautta elävästä Maaritista ja ihmisistä hänen lähellään. Vihdoin elämä on alkanut maistua omalta, mutta hänen on kuitenkin avattava menneisyytensä solmut päästäkseen eteenpäin. Maarit myös haluaa rinnalleen jonkun, jonka kanssa jakaa onnenhetket, juoksulenkit ja vuoteensa. Kun kohtalo heittää Maaritin tielle Samin, näyttää kaikki olevan mahdollista.\nLapsellisia kohtia elokuvassa on muutamia. On pitänyt sellainenkin yhteensattuma juoneen väsätä, että kun Maarit aikoinaan miehenä ollessaan on pelannut jalkapalloa Pietarsaaren Jarossa, niin hupsista keikkaa että Sami on pelannut Kuusysissä ja vielä hellanlettas sentään, kun he muistavat pelanneensa vastakkain Suomen cupissa 1992. Täysin tarpeeton satuilu.\nElokuva tällaisesta asiakokonaisuudesta sinänsä puolustaa paikkaansa. Onhan näitä tapauksia tullut viime vuosina julkisuuteenkin, esimerkiksi Imatran kirkkoherran muuttuminen kirkkorouvaksi (Maija-Sisko Aalto). Ruotsalainen Cris Owen puolestaan muuttui naisesta mieheksi ja osallistui 1989 Eurovision laulukilpailun Suomen-karsintaan kappaleella Vad finns kvar.\nStakesin työryhmän arvion mukaan Suomessa olisi satoja leikkaushoidosta hyötyvää transseksuaalista henkilöä. Aivan suitsait ei leikkaukseen kuitenkaan pääse. Ensin yritetään hormonihoitoa, minkä jälkeen jos potilas käytännön testin jälkeen edelleen haluaa sukupuolensa korjausleikkauksia, hänen asiaansa käsitellään leikkaavan yksikön työryhmässä, johon kuuluvat plastiikkakirurgi, gynekologi ja psykiatri. Eli kuten sanottu, Halisen elokuvassa jää koko tämä iso ruljanssi kokonaan käsittelemättä.\nSitten yksi kummallinen asia: elokuvassa on kaksi kohtausta, joissa replikoidaan englanniksi, mutta ne on valkokankaalle käännetty vain ruotsiksi, ei suomeksi.\nYritysveron alentaminen pelastaa meidät\nKirjallinen jännityselokuva: Vieras talossa\nKarita Mattilan kanssa keikalla\nKommunismin kriisi ohi, nyt vuorossa sama juttu ka...\nJuutinen tekee Lappeenrannassa taidetta, mutta sii...\nKaksi lentää yli käenpesän\nPerussuomalaisten tulee olemaan vaikea matkustaa L...\nJyväskyläläiset voisivat tulla järjestämään Salpau...\nNico Rosberg oli testien nopein, mutta ei ole voit...


Piraattipuolueen eurovaaliehdokas pidätetty kansainvälisessä operaatiossa - Kotimaa - Ilta-Sanomat\nPiraattipuolueen eurovaaliehdokas pidätetty kansainvälisessä operaatiossa\nPeter Sunde sai Piraattipuolueen ehdokkaista eniten ääniä vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa. (KUVA: Kalle Koponen)\nJulkaistu: 1.6.2014 0:39\nPiraattipuolueen eniten ääniä saanut eurovaaliehdokas, The Pirate Bayn taustahahmona tunnettu Peter Sundehttp://www.is.fi/haku/?query=peter+sunde on pidätetty kansainvälisessä poliisioperaatiossa.\nAsiasta tiedotti Piraattipuolue myöhään lauantai-iltana.\nSunde on ollut Interpolin etsintäkuuluttamana vuodesta 2012 lähtien. Hänet tuomittiin kolmen muun kanssa The Pirate Bayn ylläpitämisestä ehdottomiin vankeustuomioihin Ruotsissa. Muista tuomituista Gottfrid Svartholmhttp://www.is.fi/haku/?query=gottfrid+svartholm on jo istunut vankilassa tämän ja muiden tuomioiden johdosta.\nSunde on Suomen ja Norjan kansalainen.\n- Uusien poliittisten liikkeiden aktivistit ovat aina joutuneet viranomaisten hampaisiin. Tästä on nytkin kyse. On mielenkiintoista, että verkkopalvelun ylläpitäjästä on tehty näin korkean luokan etsintäkuulutettu, pohtii Piraattipuolueen varapuheenjohtaja Ahto Apajalahtihttp://www.is.fi/haku/?query=ahto+apajalahti.


Tuolin ja näppäimistön välistä: Verkostoituminen 2010\nTunnustan, etten pidä itseäni mestariverkostoitujana. En kuulu tähän ihmislajiin, joka maireasti hymyillen ja kevyesti rupatellen pujottelee ihmisiä täynnä olevan tilan läpi onnistuen samalla hävittämään käsissään olevan käyntikorttipakan ja keräämään itselleen toisen mokoman vaihtareiksi. Ja sopimaan samalla tapaamisia kuukausiksi eteenpäin. Minulla on suoraan sanoen ollut negatiivisia mielikuvia verkostoitumisesta ja se on huolestuttavaa, koska verkostoituminen on yrittäjän elinehto.\nPäätin taannoin tutkia onko negatiivisille mielikuvilleni perusteita, sillä ihmisen mielikuvat asioista eivät läheskään aina perustu järkisyihin. Ainakaan mielikuviini vaikuttaneita malleja ei tarvinnut pitkään muistella: Muistan yhdenkin yrittäjätapaamisen, jossa minua kaksi kertaa isompi ihminen survaisi kyynärpäänsä palleaani ja suurin piirtein kiipesi ylitseni voidakseen lykätä käyntikorttinsa ja esitenippunsa toisella puolellani istuvalle ihmiselle, jota ilmeisesti piti minua parempana kontaktina. No olihan toisella puolellani oleva titteliltään toimitusjohtaja ja työllistää muistaakseni kaksi ihmistä, joista toinen on peräti kokopäiväinen. Minä olen vain yksin puurtava ammatinharjoittaja.\nTein retken kirjastoon ja yritin selvittää mitä viisaammat ovat kirjoittaneet verkostoitumisesta. Oli paljon liikkeenjohdon jargonia ja myös Markku Silvennoisen teos Löydä aarteesi – verkostoidu! (Tammi 2008). Takakannessa oleva katkelma toimitusjohtaja Marko Parkkisen kirjoittamasta kirja-arviosta kuvaa hyvin minunkin tuntojani:\n”Verkostoitumisessa on terminä amerikkalaisvastenmielinen ihmisten hyväksikäytön sävy, vaikka ihminen on ihminen vain ihmisten joukossa. Markku Silvennoinen luo nerokkaasti suomalaisille sopivat käsitteet ja toimintamallit ihmiskasvoiselle verkostoitumiselle.”\nSilvennoisen teos olikin suuresta pinosta ensimmäinen, jota suosittelisin esimerkiksi aloittelevalle yrittäjälle.\nJoskus tuntuu siltä, että elämän sattumat ovat jotenkin johdateltuja. Nimittäin pian kirjastoretkeni jälkeen törmäsin aivan erilaisia asioita selvitellessäni artikkeliin, jossa hahmoteltiin uudenlaista verkostoitumisen käsitettä. Herrojen John Hagel III ja John Seely Brown blogipostaus Networking Reconsidered on erittäin rohkaisevaa luettavaa sille, joka haluaa nähdä verkostoitumisen muunakin kuin lipevänä itsensä tyrkyttämisenä ja voittopuolisesti omaa etua tavoittelevana kontaktien riistokalastuksena.\nArtikkelin kirjoittajat lähtevät siitä, minkä me kaikki tiedämme: Sosiaalinen verkostoituminen on yhä tärkeämpää sekä yksilöille että organisaatioille. Jotta verkostoituminen olisi laadultaan hyvää, se tulisi nähdä toisella tavalla kuin puhtaaseen hyöytyajatteluun perustuva ns.perinteinen malli, jota esimerkiksi monet omista mielikuvistani selvästi heijastivat. Kirjoittajien mukaan perinteistä näkemystä vastaava tapa ei tue hyvän verkoston kehittymistä, koska siinä vuorovaikutus jää varuillaan olevaksi teeskentelyksi osapuolten pyrkiessä esittäytymään toisilleen mahdollisimman suotuisassa valossa. Luottamuksesta on turha puhua, tai puhua siitä voidaan, mutta todellisuudessa sitä ei ole.\nNopeasti muuttuvassa maailmassa arvokas verkosto on sellainen, joka edistää jäsentensä oppimista. Näin Hagel III ja Seely Brown:\n”Tärkeää ei ole se, kenet tunnet. Tärkeää on se, mitä opit niiltä ja niiden kanssa, jotka tunnet ja jotka kuuluvat verkostoosi.”\nKontaktitietokannoilla ja käyntikorttikasoilla ei ole suurtakaan merkitystä, ellet pääse osallistumaan tiedon jalostamiseen ja tuottamiseen. Artikkelin kirjoittajat korostavat verkoston merkitystä hiljaisen tiedon siirtotienä. Tälle vastakkainen käsitteellinen tieto voidaan aina julkaista toisten luettavaksi, mutta kokemuksiin perustuvan hiljaisen tiedon välittäminen muille vaatii luottamukseen perustuvia pitkäaikaisia suhteita ja syvällistä yhteistä kontekstia.\nVerkostoituminen oli artikkelissa esitetty tavalla, joka minun on helppo hyväksyä – sopii idealistiseen ajattelutapaani, sanoisi joku. Minun ei todellakaan tarvitse kävellä toisten yli saavuttaakseni tavoitteeni. Uudenlaisissa verkostoissa voi pärjätä vastavuoroisuudella ja avoimuudella. Niissä ei ole mahdollista päästä pitkälle kaikkitietävän roolia esittäen ja tässä moni asiantuntijuuteensa rakastunut joutuu epämukavuusvyöhykkeelleen, koska perinteisten näkemysten mukaan vain kaikkitietävä on pätevä. Uuden ajattelutavan mukaisesti pätevä onkin se, joka kykenee muuntumaan ja oppimaan.\nMielenkiintoinen, mutta jo oman postauksensa arvoinen aihe olisi ammatillinen verkostoituminen ja sen ylläpitäminen yhteisöpalveluiden välityksellä. Tätä postausta luonnostellessani luin mm. Anja Alasillan artikkelin Piiri pieni pyörii. Anja huomauttaa yhteisöllisen median vaikuttajien sisäänpäinlämpiävyydestä, josta itsekin olen joskus tehnyt vastaavia huomioita. Voisiko tästä siis päätellä, että yhteisömedia onkin tarkoitettu valmiiden verkostojen keskustelufoorumiksi? Saman pihan lapset leikkivät mieluiten keskenään? Jotkut kokemukset yhteisömediassa viittaavat kuitenkin aivan toiseen suuntaan. Eihän koko ilmiössä olisi mitään järkeä, ellei yhteisömedian palveluiden käyttöön sisältyisi edes pienen pientä mahdollisuutta ennestään toisilleen outojen ihmisten kohtaamisista. Minäkin täällä kirjoittelisin edelleen sähköposteja omalle pienelle piirilleni.\nKirjoittanut outi.lammi klo 20.38\nTunnisteet: oppiminen, yhteisöllisyys, yrittäjyys\nEn nyt muista missä ja kuka, mutta jossain joskus joku vanha viisas myyntimies kiteytti myyntityön olevan pohjimmiltaan vain ja ainoastaan luottamuksen rakentamista. Vähän samaa olen taipuvainen ajattelemaan verkostoitumisestakin. Kun luottamus osapuolien välillä on kunnossa on helppo tehdä asioita yhdessä ja jos se puuttuu ei minkäänmoiset kikkakuutoset auta pitkällä tähtäimellä.\n12 tammikuuta, 2010\nHei Timo ja kiitos kommentista. Myös Silvennoinen mainitsemassani kirjassa kirjoittaa paljon luottamuksesta, mitä itsekin pidän yhtenä verkostoitumisen kivijalkana. Verkostoituminen pitänee jopa nopeiden muutostenkin keskellä nähdä pitkäaikaisena prosessina, jonka kuluessa kyllä käytännössä testataan luottamuksen laatu, onko kyse muusta kuin puheesta.\nKun tenttasin tätä samaa asiaa mieheltäni, joka työssään on mukana pitkissä projekteissa alihankkijoiden ja kumppaneiden kanssa, hän korosti juuri tuota pitkäjänteisyyttä. Hän sanoi, että nopeatempoinen tuttavuuksien haaliminen, jona verkostoituminen joissakin yhteyksissä esitellään on hänen mielestään vasta alku, josta verkostoituminen voi suotuisissa oloissa lähteä kehittymään.\n13 tammikuuta, 2010


Caralia foorumi • katso viestiketjua - Ei ilmaa tuulikello enää haravoi\nKirjoittaja Rosadum » 23. Joulu 2013 01:15\n// Syystä tai toisesta oli pakko ottaa otsikko Kaija Koon tuotannosta, tällä kertaa kappaleesta Tuulikello. Sachi + kenet haluat lisätä tänne! //\nVesipisarat tipahtelevat omaan tahtiinsa puiden lehdiltä maahan, jotkut onnistuvat kastamaan myös minun turkkini. Ne ärsyttävät, mutten viitsi kiinnittää niihin mitään huomiota, sillä ajatuksillani on täysi työ nykyisen tilanteeni sulattelussa. Yritän kehittää tulevaisuudelleni suuntaa, mutten ole vielä onnistunut siinä.\nMaailmani on nykyisin paljon sinisempi kuin ennen. Entisessä kodissani valo oli keltaista, vaikka minä näin kyllä usein kauniin okran sijaan punaisen eri sävyjä - satulavyö, kuolaimet, kannukset, ne kaikki saivat näkökenttäni punaiseksi. Olin käynyt kovan koulun tässä asiassa, mutta lopulta opin kestämään kaiken. Vaikka silmien takainen maailma muuttui punaiseksi, en enää tehnyt asioille mitään. Ehkä kuolaimet saisivat edelleen aikaan samanlaisen vaikutuksen, mutta tässä oli uuden kotini, Caralian, paras puoli. Minun ei tarvitsisi enää koskaan tietää, mitä tapahtuisi, jos kannukset painuisivat kylkiini liian kovasti. Minun ei tarvitsisi enää koskaan nähdä mitään hiton kannuksia, piste. Tunnen helpotusta harvoin, mutta tämä tieto kieltämättä keventää mieltä.\nTätä maailman sinisyyttä lisää varmasti myös se, että hetki sitten satoi, ja kohta varmasti sataa taas. Ei sade varsinaisesti haittaa minua, mutta täytyy myöntää, että se saa olon tuntumaan yksinäisemmältä kuin aurinkoinen sää. Kohtaamani hevoset ovat olleet ystävällisiä, mutta myös melko harvasanaisia, kuin ankea sää olisi hiipinyt osaksi heidän mielensä maisemaa. Kukaan ei ole tarvinnut minua hetkeen. Huomaan ajatuksen kasvattavan onttoa tunnetta rinnassani. Se hyvä puoli Espanjassa oli - minulla oli tehtävä, jonka suorittamiseen saatoin käyttää kaiken aikani. Nyt olen yksin ajatusteni kanssa, eikä se ole kaunista tai mukavaa.\n'Raks.' Ja uudelleen. 'Raks.'\nRikkoutuvan luun ääni on kummitellut mielessäni jo vuosia, mutta se jaksaa aina jatkaa toistoa siitä, missä omat ajatukseni jättävät hiljaisen hetken.\nHuokaan, ja samalla kun pyöräytän korviani, huomaan jotakin. Jokin seuraa minua, tunnen katseen selässäni. Jähmetyn hetkeksi paikoilleni. Sitten peruutan hitaasti kohti lähintä puuta ja täräytän sitä nopeasti takajalkojen potkulla. Virnistän itsekseni, kun säikähtänyt orava putoaa pari metriä alemmalle oksalle ja alkaa selvästi kirota minua oravien kielellä suoraan sinne, missä ei aurinko paista.\nVoi olla, että oravien pudottelu puusta on jonkinlainen hulluuden esiaste, mutta vielä hullummaksi kaikki käy, jos annan hiljaisuudelle ylivallan. Sitä paitsi, yksin ollessaan hevonen lienee täälläkin vapaa tekemään suurin piirtein mitä outouksia haluaa.\nJätän oravan rauhaan ja siirryn tutkimaan metsänpohjan ruokatarjontaa. Ihmisten hoidossa ruoka tuli mukavasti nenän eteen toisin kuin täällä, mutten kyllä vaihtaisi tätä uutta vapaata elämääni enää pois. Paitsi tietysti, jos kyseessä olisi jonkun toisen puolesta uhrautuminen. Se nyt olisi ihan eri asia.\nTuskin se tulevaisuuden suunta ruohon ja varpujen seastakaan löytyy, mutta täydellä vatsalla ajattelu lienee helpompaa.\nRe: Ei ilmaa tuulikello enää haravoi\nKirjoittaja Siuri » 23. Joulu 2013 16:06\n[Katsotaanpas, mitäs tällä hahmolla tulee.. en oikein ole vielä otetta saanut, joten ehkä on aika :)]\nOn talvi. Tai ainakin pitäisi olla; olen syystä tai toisesta päätynyt lehtimetsään, eikä täällä ole tietoakaan talvesta. Maa on jäinen ja märkä, lunta löytyy sieltä tai täältä paikoista, johon auringon lämpö ei ole jostain syystä päässyt, ja puut pudottavat vettä. Pisaroiden iskeytymisen maahan voi melkein kuulla, jos on aivan hiljaa.\nMinä en kuuntele. Kävelen raskain askelin eteenpäin polkua pitkin, josta näyttää olevan kulkenut hevonen jos toinenkin.\nIlma ei tunnu kylmältä. Pieni tuulenvire kasvoillani tuntuu oikeastaan mukavan viileältä ja virkistävältä. Olenhan kuitenkin kävellyt tasangon läpi tänne asti lepäämättä.\nKavioni alta kuuluu rasahdus, kun se painautuu ohuen jääpinnan päälle. Jään alla ei onneksi ole vettä, ilmaa vain.\nKatselen rauhassa ympärilleni. Metsä on melko aution näköinen, puut huokuvat tyhjyyttä - ovathan ne tiputtaneet lehtensä jo aikapäiviä sitten. Aurinko yrittää paistaa pilviverhon takaa, mutta pilvinen taivas luo sekin tunnelmaa tyjästä metsästä.\nIhan yksin en sentään ole. Pysähdyn sillä samalla sekunnilla paikoilleni, kun huomaan vasemmalla puolella vähän matkan päässä tumman hevosen, joka näyttää hamuavan syötävää maantasolta.\nKatson tätä oria hetken etäämmältä enkä oikeastaan tee elettäkään lähestyäkseni häntä. En minä ehkä uskalla. Tai ehkä minua ei kiinnosta. Toinen on kyllä minun korkuiseni mutta muuten kooltaan minua reilusti isompi.\nIhan kun minä pystyisin pakoon juoksemaan, jos tuo meinaisi päälle hyökätä.\nJostain kumman syystä lähden kuitenkin hitaasti kävelemään kohti tähtipäistä oria. Salaa toivon, ettei se huomaisi minua, mutta miksi ihmeessä olen sitten lähestymässä häntä.\nJollain tapaa minua kuitenkin kiinnostaa tuo ori.\nPysähdyn taas paikoilleni. Ori ei toivottavasti ole vielä huomannut minua.\nMitä minä oikein kuvittelen. Että saisin juttuseuraa? Tai että edes haluaisin sellaista? Samanlainen tuo on kuin muutkin. Ei se minusta välitä kuitenkaan.\n"Hei?" huudan varovasti hyvän matkan päästä.\nÄh, mitä ihmettä minä oikeasti teen..\nKirjoittaja Rosadum » 24. Joulu 2013 01:19\n[No mutta, katsotaan!^^]\nOravan säksätys huvittaa minua edelleen, vaikka sisimmässäni tiedän, että tyhmäähän se oli. Kiusata nyt viatonta luontokappaletta tällä tavalla vain siksi, että se sattuu tuijottamaan kohti... Silti, otuksen pitämä meteli tällaisesta pikkuasiasta tekee siitä vieläkin hauskempaa, oli tekoni oikea tai väärä. Se tuo mieleeni eräänkin kerran, kun vaalea, vanhempi tuntihevosystäväni Lexi luuli saaneensa liian vähän kauraa, kun oli vahingossa mennyt shetlanninponi Condan kupille, ja siitäkös...\nHuuto katkaisee ajatukseni, ja käännän toisen korvani nopeasti äänen suuntaan. No jopas jotakin, orava ei ehkä sittenkään ollut ainoa, jonka katseen tunsin selässäni! Pienen heiluhännän toilailut olivat kuitenkin harhauttaneet ajatuksiani tehokkaasti. Ehkä liikaakin; tapanani oli pitää tarkempaa vahtia ympäristön muutoksista.\nKäännän rauhallisesti päätäni niin, että huutelija näkyy silmäkulmastani. Tämä näyttää vielä nuorelta, mutta mikään varsa ei missään tapauksessa ole kyseessä. Ehdottomasti tamma, eikä hän näytä kovinkaan vaaralliselta. Miksi se noin kauhean kaukaa huutelee..?\nNostan päätäni vielä hieman ylemmäs varvikosta ja käännyn hieman, sivuttain uuteen tulokkaaseen nähden. Tarkastelen vielä hentoa olentoa päästä varpaisiin rauhallisin ilmein.\nHuutokin oli aika hiljainen. Jos punaisena läiskänä tummaa metsätaustaa vasten erottuva tamma ei olisi juuri tervehtinyt minua, olisin täysin varma, että hän on lähtemässä pakoon minua.\nMinun käy heti sääliksi nuorta hevosta. Joutua nyt pelkäämään minunlaisiani täällä kylmässä ja märässä metsikössä! Mitähän tuollaiselle pitäisi sanoa? Hylkään heti ensimmäisen ajatukseni, 'ei hätää, ei minua tarvitse pelätä', koska niin sanoisivat vain vanhat, hyvin ikäviä mielikuvia päässään hautovat orit. Koska aikaa ei ole paljoa hukattavaksi, valitsen seuraavan mieleeni tulevan vaihtoehdon, ja korotan syvää ääntäni mahdollisimman ystävälliseen huutoon:\n"Hei vain. Voinko olla jotenkin avuksi?" Sydämeni vuotaa verta, sillä teitittelisin niin mielelläni kaikkia vastaantulijoita. Tämä punaruunikko olento on vain kerta kaikkiaan liian nuori teititeltäväksi; iän tuomia haittoja tämäkin. Lyhyen tauon jälkeen päätän vielä lisätä:\n"Nimeni on Makil. Voit tulla lähemmäs, minä en pure."\nKirjoittaja Siuri » 28. Joulu 2013 19:56\nOri kuuli huutoni. Hän seisoo hetken paikoillaan ja katsoo minua. Toivoisin, että hän jatkaisi syömistään ja unohtaisi minut, niin minäkin voisin vain jatkaa matkaani ilman välikohtausta.\nSitten hän avaa suunsa ja tervehtii. Kysyy, voiko olla avuksi. Avuksi? En minä minkäänlaista apua tarvitse!\nEnnen kuin ehdin esittää kieltävän vastauksen, hän esittäytyy. Ei kuulemma pure. Niinhän ne kaikki sanoo; varsinkin ne, jotka todella sitten purevat.\nLähden kävelemään pusikon ja rämeikön läpi lähemmäksi oria, kunnes olen omasta mielestäni tarpeeksi lähellä - noin kahden viiva kolmen hevosenmitan päässä.\n"Moi", sanon nyt uudestaan. Ei toinen oikeastaan pelottavalta näyttänyt. Päinvastoin, oikein ystävälliseltä.\n"Mä olen Titania", esittäydyn.\nTänään oli joko pakko olla hyvä päivä tai sitten olen saanut huomaamatta jonkun aivohalvauksen. Kuka idiootti nyt toisille menisi tuosta vain puhumaan.\nKatson oria hetken ja lasken sitten pääni maantasalle. Ruoho maistuu täällä melko pahalta, mutta kyllä se paremman puutteessa menee. Ei sitä talviaikaan meinaa oikein muualta löytyäkään. Tasanko on täynnä kuivaa sellaista, mutta jos vehreää haluaa, niin olisi mentävä sademetsään.\n"Oletko sä tasankohevonen?" kysyn toiselta, kun olen nostanut pääni maasta. En tiedä miksi edes kysyn, eikä minua edes kiinnosta, mutta jollain tasolla olen miettinyt, että tässä elämänvaiheessa olisi hyvä alkaa hieman harjoitella sosiaalisia suhteita. Äiti sanoi, että ei kannata, turhaa se joka tapauksessa on, mutta riippuu niin kovin hevosesta, haluaako hänen kanssaan jutella. Tämä on melkein jopa siedettävä hevonen, ei ollenkaan päällekäyvä.\nSe näyttää kyllä tosi vanhalta.\nKirjoittaja Rosadum » 30. Joulu 2013 00:46\nNuori punaruunikko ei vastaa ensimmäiseen kysymykseeni, mikä on sääli. Elämäni olisi ollut heti helpompaa, jos tamma olisi ladellut pitkän listan ongelmia, joihin voisin nyt etsiä vastauksia. Toisaalta, harvoinpa hevoset - tai varsinkaan ihmiset - osasivat heti päättää, mihin he apua tarvitsivat. Pitää vain jaksaa olla kärsivällinen. Ehkä lopussa kiitos seisoo.\nIlmeeni sulaa jälleen astetta ystävällisemmäksi, kun nuori neitihevonen päättää ensin tulla hieman lähemmäs ja sitten vielä esitellä itsensä. Vähän kauashan tuo vieläkin jäi seisoskelemaan, mutten valita; hän ei ehkä näytä enää niin paljon siltä, että aikoisi juosta heti pakoon minua. Tyydyn siihen ilomielin. Otan tältä hieman säikyn oloiselta otukselta suurena kohteliaisuutena sen, ettei hän keskity vain tuijottamaan minua, vaan uskaltaa jopa laskea katseensa heinikkoon. "Hauska tutustua, Titania-neiti," vastaan mietiskeltyäni hetken tilannetta ja katseltuani nuorta tammaa vielä vähän lähempää, tietysti vaivihkaa ja sivusilmällä. Tämä oli todella piristävä ilmestys ankeassa metsässä, vaikkei ehkä ollutkaan luonteeltaan kovinkaan aurinkoinen. Ainakaan ensivaikutelma ei todella puhunut minkään Neiti Päivänsäteen puolesta. Sen sijaan tämä punarautias vaikutti erikoiselta, ja erikoisuus oli aina mielenkiintoista.\nSiinähän saattoi piillä oiva mahdollisuus avun tarjoamiseen!\nJa oli asia niin tai näin, tämä toinen hevonen oli ehdottomasti parempaa seuraa kuin puista tippuvat vesipisarat.\nTitania-neidin esitettyä toisen kysymyksensä päätin minäkin rentoutua taas ja jatkaa vihreimpien ruohonkorsien etsimistä siitä lukuisten harmaanruskeiden joukosta, joka peitti puiden juuristoa. Ehkä ujon oloinen nuori hevonen uskaltaisi lähemmäs, jos en katsoisi lainkaan häntä kohti? Minulla ei ainakaan olisi mitään sitä vastaan. "Yritän kovasti tulla sellaiseksi," vastaan neidin kysymykseen lopulta, "- mutta olen käsittänyt, että minun pitäisi tavata ensin lauman johtaja, enkä taida edes tietää hänen nimeään. En taida vielä olla oikein mitään. Pidän kuitenkin saaresta, vaikka vähän harmaata täällä kyllä on." Sanat putoilevat suustani rauhalliseen tahtiin, ja lauseiden välissä nostan katseeni onnettomasta kasvillisuudesta korkeintaan vilkaistakseni keskustelukumppaniani. "Entä sinä, nuori neiti? Oletko koskaan asunut muualla kuin tällä saarella?" Olen vahingossa maistaa jonkinlaista ruskeaa sientä, mutta ehdin onneksi huomata erehdyksen ajoissa ja siirryn kuin huomaamattani askeleen lähemmäs toista hevosta, hamutakseni sienen sijaan ihan normaalia ruohoa suuhuni.\nKirjoittaja Siuri » 02. Tammi 2014 03:26\nNeiti. Sana kuulostaa korvissani todella hassulta, sillä kukaan ei aiemmin ole kutsunut minua tuolla nimellä. Joko vain oikealla nimelläni, tai joillekin olen ollut vain tuo. Mutta että ihan neiti! Tässähän melkein punastuu!\nMinusta ei sitäpaitsi ole ollenkaan hauska tutustua. Enintään kiva jakaa saman paikan ruohot sinun kanssasi. Tai ehkä mielummin pitäisin nekin itselläni...\nOri ei sanonut suoraan kuuluvansa tähän laumaan, mutta kertoi, että haluaisi olla tasankohevonen. Mikäs siinä, kaipa me molemmat tänne alueille mahdutaan. Ori ei kuitenkaan vaikuta siltä, että kovin paljoa alkaisin hänen kanssaan viettää kallisarvoista aikaani.\nJa pah, merkityksetöntä aikaa tämäkin on. En minä tällä tee mitään. Ei ketään kiinnosta vaikka kuolisin pois.\n"Joo", totean vain kun toinen alkaa kertoa elämänkertaansa. Vai että ei tiedä saaresta mitään. Hmm, tästähän voisi tulla ihan hauskaakin.\n"En. Äitinikin on tasankohevonen. Jos satut näkemään punertavaa hevosta nimeltään Roll, joka on aivan itseään täynnä oleva kusipää, niin kerro ihmeessä terveisiä rakkaalta lapseltaan", sanon orille nostaen pääni ruohikosta ja hymyillen oikein leveästi. Hymyni kuitenkin hyytyy kun lasken pääni takaisin maan pinnalle.\nIhan hyvää ruohoa.\n"Mitä sinä oikeastaan edes tiedät saaresta?" kysyn orilta. Ihan perustiedot laumoista lähtien? Vai todella jotain isompaa?\n"Kai olet kuullut siitä tappajahevosesta, joka pyörii tasankohevosten alueilla?" kysyn orilta yrittäen vaikuttaa hieman järkyttyneeltä.\n"Sitä kannattaa tosiaan varoa. Se on musta ja ainakin kaksi kertaa sinun kokoisesi", kerron sitten ihan totisin kasvoin orille.\nEn edes tiedä miksi. Kai minun tekee mieli pitää oria pilkkanani. Siitäs saatte kaikki, jotka olette minuakin kohdelleet kaltoin!\nKirjoittaja Rosadum » 05. Tammi 2014 02:15\nTitania-neidin sanat äidistään yllättävät minut, ja olen tukehtua syömiini heinänkorsiin. Yritän kuitenkin naamioida hämmästykseni kohteliaasti. Selviän säpsähdyksestä ilman sen suurempia liikahduksia kuin muutama ylimääräinen silmänräpäys ja syvä nielaisu. Katseeni kääntyy kuitenkin väkisinkin nuorta hevosta kohti, kun tämän hymy hyytyy ja hän jatkaa korsien evästämistä. Mielessäni käy säälin haikea pistos.\nMeillä taitaa olla tämän Titanian kanssa enemmän yhteistä, kuin uskoin. Hän tuskin ymmärtäisi sitä vielä, vaikka nyt kertoisin omasta menneisyydestäni hänelle, joten päätän pysyä vaiti. Sanon vain hyvänpäiväntuttujen kanssa käytettyä äänensävyä tavoitellen: "Selvä, teen niin."\nSilti... Ehkä ymmärrän uutta tuttavaani nyt hieman paremmin kuin vielä äsken.\nOlen iloinen Titania-neidin rikkoessa hiljaisuuden. Alan pohtia lyhyttä ja kattavaa vastausta siihen, mitä tiedän uudesta kodistani, mutta nuori mustaharja ehtii jatkaa puhettaan ensin. Menen ensin halpaan ja kuulen Titania-neidin äänestä vain huolta ja järkytystä.\n"Tappajahevonen?" toistan nostaen vakavana turpani ruohikosta. Vasta nyt huomaan, että nuori tamma leikkii kustannuksellani. Toinen puoli mielestäni jatkaa vanhasta tottumuksesta pohdintoja siitä, mitä tällaisen tappajan olemassaololle pitäisi tehdä, tai miten voisin suojella esimerkiksi tätä nuorta neitiä tuon olennon kavioilta. Toisaalta alan kuumeisesti pohtia, miten minun pitäisi reagoida siihen, että minua vedätetään ihan sata-nolla.\nJestas, olen tainnut kalkkeutua edellisen elämäni aikana pahan kerran, kun ei edes sanallista vastaiskua löydy saman tien...\nPidän kasvoillani saman, valppaan mutta rauhallisen ilmeen, kun lopulta vastaan. En tietenkään katso kohti Titania-neitiä, vaan jonnekin pensaikkoon juuri hänen vieressään.\n"Onpa tosiaan hyvä, että kerroit minulle, koska tämä oli aivan uutta tietoa. Ei sillä, että tieto muuttaisi elämääni erityisesti. Minä tiesin vain pääntaudista ja suljetuista rajoista, ja ne ovat haasteita, joista minunlaiseni vanhemman ja vihreämmän tulokkaan on vaikea selviytyä, mutta tämä tappajahevonen..."\nÄkkiä vatsanpohjassani käy ikävä kouraisu ja kulmani kurtistuvat hämmennyksestä, kun se iskee tajuntaani: minä olen myös tappajahevonen. Miksi ajatus ei aiemmin tullut päähäni, en tiedä, mutta nyt se kiusaa minua loputtomasti. Käännän katsettani vielä hieman enemmän sivuun, mutta jatkan roolisuorituksen kunnialla loppuun, säilyttäen ääneni tasaisen sävyn:\n"-Kokemusteni mukaan ei se ole mustat hevoset, joita pitää varoa, vaan valkoiset. Tuskin tästä mitään vaivaa tulee olemaan. Se hevonen varmaan katsoo hetken arpiani ja juoksee sen jälkeen kirkuen toiselle puolelle tasankoa, ainakin jos on yhtään viisas."\nJoudun vetämään henkeä kootakseni ajatuksiani, ja vaihdan levottomasti painoa jalalta toiselle. Tämä nuori tamma tuskin on kiinnostunut ainakaan vielä kuulemaan minusta hirveän paljon faktaa - nuoret hevoset vain ovat sellaisia - joten nyt täytyy terästäytyä ja kulkea roolissa loppuun asti. Vilkaisen Titania-neitiä ja otan kasvoilleni huolestuneen ilmeen.\n"Sitä minä kuitenkin ihmettelen, miten sinä voit tällaisessa tilanteessa liikkua yksiksesi? Arvostan todella rohkeuttasi, mutta jos minä olisin Titania-neiti, pysyttelisin joukossa. Ah..." Olen saavinani loistavan idean, tosin ilmaisen asian omiin tapoihini sopivasti melko hillittyyn tyyliin. "-Onpa kerrassaan erinomaista, että polkumme kohtasivat. Sillä välin kun minä suojelen sinua muilta tappajahevosilta..." Huomaan lipsahdukseni liian myöhään, ja jatkan nopean hengenvedon jälkeen arvellen, ettei nuori tamma todennäköisesti huomaa mitään, "-voisit ehkä kertoa jotakin tästä saaresta. Minulla ei ole ollut hetkeen hyvää juttuseuraa, eikä opasta."\nNäytelmäni jälkeen keskityn suurella mielenkiinnolla heinikkoon hieman sivummalla Titanian katseesta.\nKirjoittaja Siuri » 29. Tammi 2014 20:34\nOri lupaa viedä terveiset perille, jos sattuu törmäämään. Ihan kiva vaan, eipä tarvitse minun jutella äidilleni, kun joku muu vie terveiset puolestani.\nMaistaessani ruoho tajuan, kuinka äärettömän pahalta se tässä kohtaa maistui. Äsken se vielä oli hyvää mutta nyt tuli todella paha maku. Niinpä nostan pääni taas maasta ja jään katsomaan oria.\nOri näyttää järkyttyvän, kun kerron täsät keksimästäni mustasta hevosesta. Hän hiljenee aluksi täysin ja vasta hetken päästä vastaa minulle. Heh, toinen taisi tosiaan uskoa tämän. Pääntaudin lisäksi meillä olisi siis tällainen ilkeä hevonen tällä saarella, just joo. Mutta toinen silti uskoi sen!\nSitten vähän hämmennyn, kun toinen alkaa puhua ihan yhtäkkiä jotain valkoisista hevosista. Mitä ihmettä se nyt selittää? Ja sitten se alkaa puhua arvistaan, joita en oikeastaan edes huomioinut ennen kuin nyt, kun se itse sanoo niistä.\nSiis hä, onko joku valkoinen hevonen nyt sitten saanut nuo arvet aikaan? En nyt ihan pysynyt kärryillä, toinen puhuu niin aikuismaisen tylsään ja ikävystyttävään sävyyn.\nMiksihän minä ylipäätään jäin tänne hänen seurakseen? No ei se pieni sosiaalinen hetki ketään tapa. Eikä tämä nyt loppujen lopuksi niin kauheaa ole. Katsotaan nyt, turha ihan heti lähteä pois kun ei kiinnosta.\nSitten se kysyy minulta kysymyksen, jota en oikeastaan edes ehtinyt miettiä vielä. Apua! Yritän keksiä päästäni mahdollisimman nopeasti jotain vastauksia. Nämä olivat niitä huonoja puolia, kun ei miettinytkään asiaa ihan loppuun asti.\n"Mä olen itseasiassa paljon nokkelampi kuin arvaatkaan!" vastaan orille hieman ylpeillen.\n"Lähdin äidin luota jo pienenä ja olen pärjännyt ihan yksin tosi hyvin! Pärjään tilanteessa kuin tilanteessa", kerron, mikä on ihan fakta. Mihin minä muka muita oikein tarvitsisin? Holhoamaan ja asettamaan vain rajoja, kertomaan mitä saa ja mitä ei saa tehdä. Ei se olisi sellaista elämää mitä minä kaipaan, kaipaan vain vakauksia ja sitä että saa tehdä juuri niin kuin itse tahtoo.\nOri jatkaa puhumistaan ja pyytää sitten kertomaan jotain saaresta. No mitä ihmettä minä nyt kertoisin? Tiedän ihan liikaa koska olen asunut täällä koko elämäni. Mitä toinen nyt tietää?\n"No tota.. Mitä sä ylipäätään haluat tietää?" kysyn orilta nyt ihan ääneen.\n"Mä tiedän niin paljon asioista, että tarkenna vähän niin osaan kertoa oikein", sanon hieman nenäkkäästi mutta yritän silti olla jopa hieman ystävällinen. Ihan kun toinen sitä edes tarvitsisi, hän varmasti saikin ystäviä ihan vain olemalla, toisin kuin muut...\nHuokaisen pienesti mutta kokoan jälleen itseni.\nKyllähän minä ystäviä saisin, mutta niitä ei vain ole koska minä itse en niitä halua!\nKirjoittaja Rosadum » 12. Helmi 2014 01:46\nVilkaisen sivusilmällä punertavaa nuorta neitiä lähelläni. Vaikken olekaan mikään mielen asiantuntija, eivätkä toisten ajatukset minua yleensä erityisemmin kiinnostakaan, Titaniasta huokuu ulospäin niin suurta hämmennystä, etten oikein pysty jättämään sitä kokonaan huomiottakaan. Tietysti hän sanoo olevansa vahva, ja näyttääkin siltä, mutta juuri siksi minä hänen todellista vahvuuttaan epäilenkin.\nIkävä kyllä en voi tehdä asialle mitään, vaikka mieleni tekisikin. Ihan viimeiseksi mustaturpa kaipaisi minunlaiseni varjoihin sulautujan sääliä, siitä olen melkein varma.\nJatkan ruohon mutustamista, vaikka se maistuu lähinnä pahvilta.\n"No olkoon sitten", totean lopulta, "-kai minun täytyy siis luottaa siihen, että pidät huolen itse itsestäsi. Nyt kun tarkemmin katson, neiti näyttää juuri sellaiselta hevoselta, joka tulee toimeen omillaan. Ehkä jopa minua paremmin." Äänensävyni pysyy lämpimän ystävällisenä, sillä en halua alkaa haastaa riitaa toisen kanssa. Satun vain olemaan - ainakin melkein - samaa mieltä asioista hänen kanssaan. Pienen pohdinnan jälkeen keksin myös, mistä haluaisin tietää lisää.\n"Jos sattuisit tietämään jotakin vaikka tämän lauman johtajasta, kuuntelisin mielelläni. Olen myös etsiskellyt jo jonkin aikaa turvallisinta yöpymispaikkaa, mistä kuulisin myös mieluusti sinun mielipiteesi."\nMinusta tuntuu, että aikani tämän nuoren tamman lähellä on käymässä vähiin, ja huomaan olevani pahoillani siitä. Siksi yritänkin parhaani mukaan venyttää sitä aikaa, minkä vielä voin viettää toisen hevosen seurassa. Uudella saarella yksinäisyys on niin kurjaa, ja lisäksi haluaisin onnistua edes hetkeksi auttamaan Titania-neidin ulos kuorestaan. Tiedän kokemuksesta, että mielen panssareiden sisällä jopa hengittäminen käy usein raskaaksi.\nKuopaisen kaviollani epämääräistä ruohikkoa, haistan sitä varovasti ja tuhahdan hiljaa. "Jaa-a, se siitä syömisestä sitten", mutisen puoliksi itselleni, puoliksi Titanialle.\nKirjoittaja Siuri » 19. Helmi 2014 21:58\nLauman johtaja? No voi hyvänen aika, pitääkö tälle nyt asiat selostaa ihan kädestä pitäen? Selvä sitten.\n"Öö..", aloitan ja alan miettiä. Mitä minä oikeastaan tiesin johtajasta? Enpä oikein mitään. En ollut koskaan itse nähnyt häntä.\n"Se johtajatar on kai harmaa ja sen nimi on Cleojoku", kerron tälle miettien yhä itsekin.\n"En oo ihan varma kun en ole nähnyt sitä koskaan itse", sanon sitten ihan suoraan tälle isommalle. Hmm... On kyllä loppujen lopuksi outoa, että kaksi vuotta saarella olleena en tiedä silti juuri mitään.\n"Ihan oikeasti. Synnyin tällä saarella ja äiti ei tykännyt muista hevosista niin ei myöskään nähty niitä. Eikä se jaksanut koskaan kertoa johtajasta, en edes tiedä, onko se itsekään nähnyt sitä. Johtajilla kun on vähän tapana vaihdella täällä - toiset hukkuu vaan ja toiset kuolee", selitän ihan arkiseen sävyyn. Niinhän se oikeastaan oli, aina välillä saa kuulla naapurilauman vaihtuneesta johtajasta. Jännnä kyllä...\nAiniin, se kysyi jotain yöpymispaikastakin.\n"Ja niin... No kantsii nukkua melkein metsässä. Jossain puun alla tai kivien lähellä. Täällä on jonkun verran jotain isoja kissaeläimiäkin, mutta tuskin ne ihan tällaisessa metsässä on. Kuitenkin onpahan ainakin turvallista olla", kerron orille. En taaskaan osaa sanoa, miksi yhtäkkiä toinen ei ollutkaan niin epämiellyttävä. Ei minun enää tehnyt mieli kertoa hänelle satuja. Ehkä voi johtua osittain siitä, että minusta tuntuu suoraan sanottuna vähän tyhmältä, kun en tiedä tuollaisia laumaan liittyviä asioita, vaikka itse olenkin osana sitä. Mutta toinen ei tosiaan saa alkaa nauraa! Ei se onneksi alkanutkaan. Ei tämä mies ollutkaan niin ikävä kun yleensä muut. Eikä se enää edes kutsu minua neidiksi. Sainpas sen hyvin koulutettua vain muutamassa minuutissa!\nOri tokaisee jotain ruohikosta. En ihan ehtinyt mukaan siihen, mitä hän sanoi, joten jään vaan tuijottamaan maata.\nMitäs nyt? Pitäisikö lähteä? Saiko ori tietää jo kaiken, mitä se halusi? No olipas tärkeä tapaaminen taas... No jaa, eipä kukaan pakottanut minua tänne edes tulemaan.\n"Mistä sä muuten tulit saarelle?" kysyn sitten siirtäen katseeni suoraan oriin. En tiedä kiinnostiko minua ylipäätään, mutta kait sitä voi edes yrittää. Toinenkin yritti.\nKirjoittaja Rosadum » 25. Helmi 2014 13:26\nKoska minun ei enää tee mieli syödä sitä epämääräistä jäkälää, jota jalkojeni juuresta löytyisi, keskitys kuuntelemaan Titania-neidin puhetta muka oravia puiden latvustosta etsiskellen. Enhän minä nyt, hyvänen aika, voi toista kohtikaan katsoa. Ties vaikka saisin tamman hermostumaan, jos sillä lailla tuijottaisin. Ei puiden latvoissa kyllä mitään mielenkiintoista näy, mutta silti...\nPunaruunikon taas mainitessa äitinsä en kuitenkaan voi pienelle, sivusilmän kautta suoritetulle vilkaisulle mitään, ja huomaan taas kerran säälin pistoksen. Lisäksi mielessäni käy muisto kaukaa omasta nuoruudestani, ja tunnen pientä syyllisyyttä siitä, miten aikoinaan kohtelin omaa äitiäni. Hän oli sentään kiltti ja hyvää tarkoittava hevonen, mutta minä en ymmärtänyt mitään siitä, mikä olisi ollut itselleni parasta. Pieni, mutta raskas huokaus pääsee karkaamaan huuliltani, kun katseeni jälleen palaa latvustoon.\nKuuntelisin Titania-neidin tarinoita mielelläni vielä pidemmänkin tovin, jos hän suostuisi jäämään.\nSe, mitä nuori tamma kertoo johtajattaresta, sopii hyvin jo keräämieni tiedon hippusten jatkeeksi, ja samoin etenee myös yöpymisehdotus - kunnes Titania-neiti mainitsee kissaeläimet. Sana saa minut nopeasti terästäytymään, ja huomaankin pian katsovani puunlatvojen sijaan nuoren tamman mustaa turpaa ja punaruskeita kasvoja.\n"Sanoitteko-... tarkoitan, sanoitko, että täällä on kissapetoja?" kysyn uteliaaseen, mutta myös hieman järkyttyneeseen sävyyn. "Kukaan ei ole sattunut mainitsemaan niistä minulle mitään, kun olen sattunut juttelemaan muiden vastaantulijoiden kanssa. Onko täällä jotakin muutakin yhtä epäoleellista, joka voisi viedä minulta hengen?"\nVakavasti kysyttyä kysymystä seuraa pian kevyt hymy, sillä en ole vihainen tai kanna kaunaa kenellekään niistä hevosista, jotka ovat jättäneet pedot mainitsematta. Ehkä heille ei vain tullut sellainen asia mieleen, jos kerran petoja on melko vähän.\n"Ehkä johtajien vaihtuminenkin johtuu ainakin osittain siitä, että joku on unohtanut vain varoittaa heitä saaren vaaroista", esitän ehdotuksena Titania-neidille. Pian katseeni lähtee kuitenkin harhailemaan, ja vajoan lyhyeksi hetkeksi ajatuksiini. Tuuli viuhuu hiljaa paljaassa oksistossa.\nTitanian kysymys menneisyydestäni herättää minut ja saa katseeni palaamaan jälleen häntä kohti.\n"Olen syntynyt Espanja-nimisessä ihmisten maassa", vastaan empimättä, mutta sitten hiljenen taas hetkeksi. Käymämme keskustelu on avannut joitakin arkoja muistikuvia, enkä ole varma, voinko jakaa ne Titania-neidin kanssa.\nTuulen jatkaessa puhinaansa latvuksessa päätän, että kysyn suoraan, kuinka paljon nuori tamma on valmis kuulemaan.\n"Siellä oli aina kesä. Ihmiset olivat yleensä ärsyttäviä, mutta he olivat keksineet yhden hyvänkin asian. Heillä oli sellaisia laitteita, jotka roikkuivat narun päässä ilmassa, ja kun tuuli osui niihin, ne kilisivät kuin veteen tippuvat kastepisarat. Tuulikello, se taisi olla niiden nimi. Pidin niistä. Mutta, tuota..." En ole varma, onko kannattavaa sanoa seuraavia sanoja, mutta sanon ne kuitenkin.\n"Sinä et taida hirveän paljon pitää äidistäsi, vai mitä, Titania? Minä tulin ajatelleeksi, että jos haluat, voin kertoa miten minä tulin oman äitini kanssa toimeen. Toisaalta, se on aika pitkä tarina. Voin minä kertoa jotain muutakin, vaikka siitä, miten päädyin Caraliaan."\nKirjoittaja Siuri » 06. Kesä 2014 11:46\nOri taitaa hämmentyä hieman kissapedoista. Miten se nyt tuolla tavalla säikkyy? En minäkään ole sellaiseen koko pitkän elämäni aikana vielä törmännyt.\n"No petojahan on nyt vähän kaikkialla", sanon ja katson oria kuin vähäjärkistä. Kai se nyt sen tietää?\n"Sademetsissä voi ilmeisesti olla myrkyllisiä kasveja, jotka voivat viedä hengen tai sokeuttaa tai jotain. Kantsii syödä vaan tuttuja ruokia, niin välttyy vahingolta", kerron orille. Mitäs muuta vaarallista täällä on?\n"Sitten on myös siellä sun täällä sellaisia suo-paikkoja, mihin voi jäädä jumiin. Kannattaa olla varuillaan, kun kävelee siellä. Ethän halua kuolla nälkään jumissa mudassa?" kerron myös soista. Ei ne onneksi minulle ole koitunut vaarallisiksi.\n"Mutta muuten pitäisi olla ihan turvallista. Paitsi ai niin! Caraliassa on kuulemma ollut joskus joku Jokeri-niminen hevonen, joka tykkäsi tappaa muita hevosia - ihan oikeasti! Sen takia yksi johtajistakin kuoli. Jos et usko niin voit kysyä keneltä vaan!", kerron innostuneena.\nNyt kyllä vaan taisin ehkä jäädä kiinni valehtelusta aiemmin? Äh, eipä täällä tällä hetkellä murhaajaa ole, vaikka semmoinenkin on joskus ollut.\n"Muuten täällä on ihan turvallista asua", kerron, mutta painan kuitenkin pääni nopeasti kohti maata.\n"Mutta kun äsken kerroin sinulle siitä pelottavasta hevosesta, niin.. saatoin ehkä keksiä sen", sanon katsoen hieman häpeissäni maata. En kuitenkaan pyydä anteeksi - ei minua ole koskaan opetettu tekemään niin.\n"Mutta sellaisia täällä on ollut - usko tai älä!" kerron taas nostaen pääni ja korvani pystyyn kohti taivasta.\nTämä vieras mies alkaa sitten kertoa, mistä hän on tullut. Espanja on paikan nimi - ei kuulosta tutulta. Mutta paikka alkaa kuulostaa kyllä kivalta, kun se kertoo että siellä on aina kesä. Ihmisistäkin se kertoo - niistä minä en paljoa tiedäkään. Äiti kertoi sen verran, että ne nappasivat äidin ja veivät laivaan.\nTämä isompi kertoo myös jostain laitteesta nimeltään tuulikello. Se kuulosti itseasiassa ihan jännältä - ei tämä ori nyt niin tylsä ollutkaan kuin luulin. En kuitenkaan reagoi ilmeelläni millään tapaa orin sanoihin.\nSitten se esittää minulle kummallisen kysymyksen. Tosin se jatkaa vielä. Tarinoita? Minulle ei ole kukaan koskaan kertonut tarinoita. Äiti ei koskaan puhunut juuri mitään ja muut vain kysyy että olenko eksynyt ja että missä äitisi on.\n"En pidä yhtään. Se oli ihan typerä. Voit vaan kuvitella millaista on kävellä päivät pitkät jonkun kivikasvon perässä joka ei puhu sanaakaan ja yrittää kaupitella minua ensimmäiselle vastaantulijalle!" sanon hieman aggressiivisesti mutta olen kuitenkin rauhallinen.\n"Mutta hei", jatkan ja katson oria.\n"Musta olisi kiva kuulla vaikka molemmat tarinat", sanon ja kysymättä laskeudun maahan makaamaan.\nAurinko paistaa kivasti puiden takaa. Katson oria odottaen, että hän kertoisi minulle satuja. On ihan kiva kuulla, millaista elämä merten toisella puolen onkaan.\nKirjoittaja Rosadum » 17. Kesä 2014 19:01\nTitania-neiti selittää kärsivällisesti kaikki saaren vaarat, ja huomaan ihailevani tämän nuoren tamman kypsyyttä. Kyllähän punaruunikko on aikuistunut aivan liian nuorena ja täynnä pyhää vihaa äitiään kohtaan, mutta hänessä tuntuu olevan myös hyvällä tavalla aikuismaisia piirteitä, kuten sitkeyttä ja rauhallisuutta. Toivon vain, etteivät ne jäisi ihan niin paljon huonojen puolien peittoon.\nEn kyllä kaikesta selittelystä huolimatta voi sanoa, että tamman viimeiset sanat Muuten täällä on ihan turvallista asua vakuuttaisivat minua erityisesti. Otan vaikeudet kuitenkin mieluummin haasteena kuin esteenä rauhalliselle elolleni tällä saarella, ja hei, jos oikein hyvin käy, voin ehkä joskus auttaa jotakuta hevosta selviytymään kaikista tämän saaren vaaroista.\nJokaisella pilvellä on kuin onkin hopeareunus.\nKallistan lievästi yllättynyt ilme silmissäni päätäni, kun näen sivusilmällä, että Titania-neiti laskeutuu makuulle. Hänen sanansa saavat kuitenkin lämpimän, hieman yllättävän hymyn nousemaan hetkeksi huulilleni. Itsellänikin menee hetki ymmärtää, että hymyilen tämän kypsän ja itsenäisen tamman lapsenmielisyydelle. Hyvässä mielessä.\nVaikka hymy saakin pian väistyä hieman vakavamman tarinankerrontailmeen tieltä, innokkaan kuulijan löytäminen lämmittää mieltä. Lisäksi se helpottaa kummasti puhumista aiheesta, josta olen yleensä ollut mahdollisimman hiljaa.\nYskäisen, miettien hetken, mistä ihmeestä aloittaisin. Samalla kuopaisen epämääräistä sammalmätästä edessäni. Kyllä avautuminen on vaikeaa... mutta toisaalta, Titania on itsekin kokenut äitinsä kanssa perhetragedian, joten hän jaksaa kyllä kuunnella. Ja ehkä ymmärtääkin.\n"Minun täytyy ehkä aloittaa kertomalla isästäni. En ole koskaan nähnyt häntä, mutta kuulin kertomuksia hänestä. Muut hevoset ja ihmisetkin katselivat minua, ja kun ne luulivat, etten kuule, alkoivat tarinat.\nIsäni ei ollut mikään mukava tyyppi. Säästän sinut karmeimmilta kuulemiltani jutuilta, mutta joka tapauksessa voin sanoa, että hän... hän ei ilmeisesti kunnioittanut kenenkään omaa tilaa. Tai ylipäätään kunnioittanut. Mitään. Paitsi ehkä itseään. Hänen elämänsä oli kuulemma ollut pakko lopettaa kesken, koska hän oli hyökännyt muiden hevosten ja ihmisten kimppuun ilman mitään järkevää syytä.\nMinua pelättiin ihan pienestä asti, koska olin isäni poika. En minä kuitenkaan ollut paha varsa, mutta kasvoin kyllä rooliin, joka minulle annettiin."\nHuomaan alkaneeni kävellä rauhattomasti ympyrää, ja vilkaisen pahoitellen Titania-neitiä. Vedän henkeä ja astelen kuuntelijani läheisyyteen. Varoen edelleen katsekontaktia tamman kanssa laskeudun myös makuulle, ja jatkan tarinaani korvat luimussa.\n"Sinähän tiedät, miten varsoja syntyy? No, isäni oli siis tavannut henkilökohtaisesti myös äitini, ja äiti oli... suoraan sanottuna, enkä haluaisi tarkoittaa tätä pahalla, mutta äitini oli heikko. Isäni oli onnistunut säikäyttämään hänet niin pahasti, ettei hän koskaan toipunut siitä. Kun minusta alkoi kasvaa samanlainen, äiti yritti varoittaa minua, mutta minä olin liian sokea hänen hiljaisille merkeilleen, että olisin ymmärtänyt. Äidin piipitys ärsytti minua. Minut erotettiin muita varsoja nopeammin äidistä, koska aloin purra ja potkia häntä.\nTiedätkö... Näen nykyisin painajaisia siitä, miten äitini seisoi paikallaan, puolustautumatta, ja vain kesti tekemäni kiusan. Silloinhan se ei tuntunut miltään.\nMutta elämä vei minut lopulta paikkaan, jossa ymmärsin lopultakin, mitä äiti oli yrittänyt sanoa."\nLopetan hetkeksi, kun muistan, etten puhunutkaan itsekseni. Vilkaisen jälleen Titaniaa.\n"Meidän äitiemme tarinat ovat varmasti hyvin erilaisia. Ehkä sinun on parempi olla oppimatta liikaa äidiltäsi..."


Naistenpäivä: tasa-arvon haasteet ovat globaaleja - Demo Finland\nEtusivu » Ajankohtaista » Naistenpäivä: tasa-arvon haasteet ovat globaaleja\n13.3.2017 Suomi, Uutiset\t#Demo #naisten osallistuminen #Sambia #seminaari #tasa-arvo #ulkoministeriö #vaalit #ZNWL\nNaistenpäivä: tasa-arvon haasteet ovat globaaleja\nMiksi poliittiset johtajat ovat yleensä miehiä? Miten politiikan haasteet eroavat Sambiassa ja Suomessa? Miksi naiset ovat aliedustettuja kunnallispolitiikassa? Nämä ja muut kysymykset tasa-arvosta ja politiikasta puhuttivat Naistenpäivän kunniaksi järjestetyssä seminaarissa Säätytalolla keskiviikkona 8.3. Seminaari ”Women, elections and campaigning” järjestettiin yhteistyössä ulkoasiainministeriön kanssa, ja puhujakaarti oli vaikuttava sekä kansainvälinen – Demon sambialaisen yhteistyöjärjestön Zambia National Women’s Lobbyn puheenjohtaja Beauty Katebe toi mukaan näkökulmia Sambiasta, ja presidentti Tarja Halonen inspiroi osallistujia esikuvana.\nTilaisuuden avasi tasa-arvosuurlähettiläs Anne Lammila. Hän korosti, että Suomen kehitysyhteistyössä ja ulkopolitiikassa painopisteenä ovat naiset ja tytöt. Lammilan on yksi maailman viidestä sukupuolten tasa-arvosuurlähettiläästä, ja hän kehottikin pitämään lippua korkealla puolustaen sukupuolten tasa-arvoa.\nEduskuntatutkimuksen keskuksen erikoistutkija Mari K. Niemi lähestyi tasa-arvokysymyksiä tutkijan näkökulmasta: miksi näitä asioita vieläkin tutkitaan, miksi me edelleenkin puhumme näistä asioista? Perusteluiksi hän esitti faktoja: Kahdella puolueellamme ei ole koskaan ollut naisjohtajaa, naisehdokkaita on vaaleissa aina alle 40 %, ja naisia kuullaan paljon vähemmän asiantuntijoina mediassa kuin miehiä.\nNäkökulmia ja haasteita Sambiasta\nBeauty Katebe Zambia National Women’s Lobbystä puhui haasteista, joita naisehdokkaat kohtasivat viime vuoden vaaleissa, mutta myös heidän onnistumisistaan. Kampanjoinnin kulujen ja ehdokasmaksujen ollessa korkeita naisten kampanjointi on taloudellisesti haastavaa. Taloudellinen valta on maassa pääasiassa miehillä. Tähän liittyy myös korruptio, joka on suuri ongelma Sambiassa. Poliittinen kulttuuri on lisäksi konfliktiherkkää, eikä väkivallaltakaan ole vältytty.\nKatebe oli kuitenkin positiivinen: Zambia National Women’s Lobby on työskennellyt naisten puoluerajat ylittävän yhteistyön ja politiikassa olevien naisten resurssien puolesta, ja hän uskoo, että Sambia voi kehittyä tässä asiassa.\nBeauty Katebe puhui Sambian tilanteesta\nPolitiikassa tasa-arvo ei ole valmis\nSamanlaisia kokemuksia ja globaaleja teemoja löytyy niin Sambiasta kuin Suomestakin, totesi presidentti Tarja Halonen 40 vuoden kokemuksella. Hänkin nosti esille taloudelliset resurssit: Halonen itse lähti kampanjoimaan puolella siitä budjetista, mikä mieskilpailijoilla oli.\n”Olet aina liian nuori tai liian vanha, liian lihava tai liian laiha, liian kaunis tai liian ruma, ja jos olet sopiva, et ole politiikassa”. Näin presidentti Halonen kuvaili kummallisia odotuksia, joita naisille politiikassa asetetaan aiheuttaen yleisössä huvittuneisuutta. Tästä huolimatta Suomi on satavuotisen itsenäisyytensä aikana onnistunut rakentamaan hienon valtion, ja yhtenä tekijänä on hänen mielestään juuri se, että Suomessa on ollut koko ajan tavoitteena pyrkiä kohti sukupuolten tasa-arvoa.\nSeminaarin kiinnostavaan ja ajatuksia herättävään paneelikeskusteluun osallistuivat Beauty Kateben lisäksi kansanedustajat Silvia Modig (vas) sekä Tiina Elovaara (ps). He kertoivat omista kokemuksistaan ja näkemyksistään. He kaikki korostivat sitä, että politiikassa on tasa-arvon saralla vielä paljon työtä. Tiina Elovaara huomautti valiokuntatyöskentelyn olevan vieläkin hyvin sukupuolittunutta. Silvia Modig oli samaa mieltä: naisille annetaan yhä helposti tietynlainen rooli politiikassa. Beauty Katebe kertoi, että naispoliitikot Sambiassa joutuvat kasvattamaan paksun nahan: politiikka ja media kohtelevat naisia julmemmin kuin miehiä.\nKunnallispolitiikassa naisten osallistuminen on vähäisempää kuin valtakunnan tasolla, ja panelistit uskoivat syynä olevan palkkatyön, kotitöiden, lastenhoidon ja kunnallispolitiikan muodostaman yhtälön mahdottomuuden. Naisten välisen yhteistyön merkitystä korostavat kaikki, mutta sen aikaansaaminen ei muun muassa edellä mainittujen syiden vuoksi ole ollut helppoa. Myös Katebe korosti yhteistyötä ja naisten verkostoitumista: naisten pitäisi kokoontua epävirallisiin illanviettoihin keskustelemaan politiikasta!\nAnu Juvonen (vas.), Tiina Elovaara, Mari K. Niemi, Beauty Katebe, Juliet Chibuta, Tarja Halonen, Eva Biaudet ja Silvia Modig.\nIntersektionaalisuus osa nykypäivän tasa-arvokeskustelua\nYleisökysymysten aikana panelistit haastettiin pohtimaan myös maahanmuuttajien roolia ja näkyvyyttä politiikassa. Modig korostikin, että näkyvää edustusta tarvitsevat kaikki: naiset sekä seksuaaliset, etniset ja muut vähemmistöt. Presidentti Tarja Halonen nosti esiin myös iän yhtenä teemoista, joka risteävät sukupuolten tasa-arvon kanssa. Seminaarin aikana todettiin useaan kertaan, että tasa-arvon saavutusten ei pidä antaa sokaista: työtä on edelleen paljon jäljellä.\nOsa Demon strategiaa on luoda naisille turvallisia tiloja: Demo on luonut puoluerajat ylittäviä yhteistyöryhmiä ja keskusteluforumeita, korosti Demon puheenjohtaja ja kansanedustaja Eva Biaudet loppuyhteenvedossaan. Hän myös huomautti, että hänen ensimmäisestä parlamenttivuodestaan 1991 asiat eivät ole kehittyneet huimasti. ”Demokratia ei voi toteutua täysin ilman tasa-arvoa”.\n20.2.2017 Euroopan unioni, Suomi, Uutiset\nSuomea tarvitaan EU:n demokratiatalkoissa


Mikon kanssa ajelulla\nOlin palannut poikakaverin luota kotiin, ja kävin juuri ulkoiluttamassa koiraa kun puhelimeen tulee viesti. ”Oletko kotona, voitaisiin käydä vähän ajelulla. Olen vartissa sun luona, jos kyyti kelpaa”, viesti on Mikolta. Kelpaa tietenkin, vastaan, ja mietin samalla, olisinko pyytänyt Mikkoa tulemaan käymään vaikka olisin ollut vielä poikakaverin luona, olisihan Mikko voinut heittää minut kotiinkin.\nMenen tien varteen ja Mikko tuli hetken päästä hakemaan minut autolla. Näin heti, että sillä seisoo kun ei meinaa kulli mahtua housuihin… Istun sen viereen ja saan turvavyön just kiinni kun se vetää mun käden housuilleen. ”Panettaa ihan sairaasti”, Mikko sanoo, ja pyytää mua hieromaan sen kullia housujen päältä kun ajeltaisiin syrjemmälle. Minua panettaa myös ihan järkyttävän paljon, koska tietäisin millainen kulli siellä housuissa on, ja tunnen kuinka kovana se on sillä hetkellä.\nAjomatka ei kestä kauaa… tekee niin mieli ottaa Mikon kulli suuhun. Mikko ajaa johonkin pikkutielle, metsän laitaan. Pysäyttää auton ja avaa samantien housut... Mikon kulli nousee samantien kohti kattoa, ja minä otan sen suuhun kiimaisena. Riisun itseltäni samalla housuja, ja tunnen kuinka pillunesteet valuu reisille kiimasta. Mikko laittaa kätensä mun pilluun ja runkkaa samalla kun imen sen kullia.\nLopetan imemisen ja Mikko siirtää penkkiä taaksepäin. Nousen sen syliin istumaan ja kulli uppoutuu helposti mun pilluun. Se menee niin syvälle kuin pystyy ja laukean samantien kiimasena. Mikko liikuttaa itseään mun sisällä, ja laittaa kädet paidan sisään. Hieroo tissejä ja nännejä. Nousen pois Mikon kullin päältä ja avaan oven. Sanon, että tulee pois, ja että haluan että se panee kullinsa mun peppuun.\nMikko työntää mua autoa vasten, levittää vähän jalkoja ja työntää kullinsa helposti mun peppuun.\nEnsin hitaasti, mutta sitten lisää vauhtia, ja minusta tuntuu, että mulla on joku kestolaukeaminen. Mikko puristelee pakaroita ja huokailee miten tiukka peppu on, ja panee. Tunnen kuinka Mikon kulli on ihan kivikova, ja samantien työntää kullin niin syvälle kuin mahdollista ja ruiskii spermat minun sisälle.\nMikko työntelee vielä hetken kunnes ottaa kullinsa pois mun pepusta, ja spermat valuu pitkin reisiä. Odottelen hetken, että pystyn liikkumaan, ja katselen samalla kun Mikko pyyhkii kulliaan talouspaperiin. Sitten hypätään autoon, ja Mikko vie minut takaisin kotiin.


Sopeutuminen | julkaisut.hel.fi\nIlmastonmuutokseen sopeutumisella tarkoitetaan keinoja, joilla vähennetään muuttuvasta ilmastosta aiheutuvia haittoja ja hyödynnetään etuja. Kaupunkistrategian mukaan: ”Helsinki on toimiva, turvallinen ja viihtyisä kaupunki.” Osa turvallisuutta on varautuminen muuttuvan ilmaston aiheuttamiin suoriin ja välillisiin vaikutuksiin.\nHelsinki on arvioinut kaupunkia koskevat sää- ja ilmastoriskit. Kaupungin keskeisiä ilmastoriskejä ovat rankkasateen aiheuttamat hulevesitulvat, vesistötulvat, liukkaat kelit, äärimmäiset ja poikkeavat talviolosuhteet, pimeyden aiheuttamat kaamosoireet, helleaallot, kuivuus ja Itämeren rehevöityminen.\nKuva 5. Hulevesirakennelma Honkasuolla, kuvaaja Pertti Nisonen.\nIlmastonmuutokseen sopeutumisen linjaukset keskeinen ohjelma ilmastoriskien hallinnassa\nKeskeinen ohjelma kaupungin ilmastoriskien hallinnassa on Helsingin ilmastonmuutokseen sopeutumisen linjaukset 2019–2025, jonka kaupunginhallitus hyväksyi toukokuussa 2019. Linjausten visiona on “Ilmastonkestävä Helsinki vuonna 2050”. Sopeutumisen toimenpiteet sisällytetään kaupungin suunnitteluun ja ohjaukseen muun muassa kaavoituksessa, varautumisessa ja valmiussuunnittelussa, hulevesiohjelmassa sekä viheralueiden kehittämisen, luonnonsuojelun ja -hoidon ohjelmissa.\nHelsingin ilmastonmuutokseen sopeutumisen linjauksien 2019–2025 edistyminen vuonna 2020\nHelsingin Hulevesiohjelman keskeisiä lähtökohtia on ilmastonmuutokseen sopeutuminen. Useat Hulevesiohjelman toimenpiteet edistävät osaltaan sopeutumista. Näistä muun muassa hulevesitietojen hallinnan ja suunnittelun työkalujen sekä hulevesiä koskevien kaavamääräysten kehittäminen ja valuma-aluekohtaiset hulevesisuunnitelma etenivät vuonna 2020.\nViherkerroinmenetelmän avulla luodaan vihreitä, viihtyisiä ja ilmastonkestäviä tontteja tiivistyvään kaupunkirakenteeseen, mikä edistää myös kaupunkialueiden sopeutumista ilmastonmuutokseen. Tonttikohtaista viherkerrointa käytetään laajasti asemakaavoituksessa. Alueellisen viherkertoimen tarkastelut on tehty Hermanninrannan ja Malmin keskustan alueille.\nVuonna 2020 tehtiin seuraavat selvitykset ilmastonmuutoksen vaikutuksista ja niihin varautumisesta: Sosiaali- ja terveystoimialaa koskeva selvitys rakennusten jäähdyttämisestä ja kaupunkiympäristön toimialan teettämä selvitys ilmastonmuutoksen vaikutuksista tulevaisuuden lumitilanteeseen Helsingissä.\nSyksyllä 2020 valmistui seudullinen maanpeiteaineisto, jonka luokitus jakaa pääkaupunkiseudun ja Kirkkonummen maa-alueen vettä läpäisemättömään pintaan, viherpintaan, avokallioon, paljaaseen maahan ja vesialueiksi.\nLisäksi syksyllä valmistui pääkaupunkiseudun yhteinen paikkatietopohjainen selvitys hiilinieluista ja -varastoista, jossa koottiin yhteen myös tietoja seudun viherrakenteesta.\nHelsingin ilmastoteot -sivut otettiin käyttöön. Sivuilla sopeutuminen on omana osanaan.\nVirtuaalivehreä-hanke päättyi keväällä 2020. Hankkeessa luotiin kaavoitukselle uusia vihreän infran työkaluja, joilla voidaan yhteensovittaa kaupungin ja kaupunkilaisten tarpeita.\nB.Green-hanke jatkaa osin Virtuaalivehreä-hankkeessa aloitettua työtä ja luo myös uusia vihreän infrastruktuurin ratkaisuja ja niihin liittyviä digitaalisia työkaluja kaupunkisuunnittelun tueksi. Hankkeessa luodaan osallistavan kaupunkisuunnittelun toimintamalli, jonka avulla vihreän infrastruktuurin ratkaisuja voidaan soveltaa laajasti.\nCHAMPS-hankkeessa päivitetään vuonna 2015 pääkaupunki-seudulle tehtyä ilmastolähtöisestä sosiaalisen haavoittuvuuden kartoitusta. CHAMPS-hanke käynnistyi syksyllä 2020.\nOsana Sitra Labin Luontopohjaiset ratkaisut -ohjelmaa tehtiin niin kutsuttu viherkorjaamisen tarkastelu kahdelle Helsingin kaupungin asunnot Oy:n korttelipihalle Länsi-Pasilassa sekä kartoitettiin viherkorjaamiseen soveltuvia menetelmiä. Viherkorjaaminen (green retrofitting) tarkoittaa olemassa olevien korttelipihojen ja asuinalueiden korjaamista ja parantamista viherrakenteen ja luonnonmukaisten ratkaisujen avulla. Tavoitteena on parantaa alueen hulevesien hallintaa, ilmastokestävyyttä ja vahvistaa kaupunkiluontoa. Tärkeä osa on asukkaiden viihtyvyyden ja hyvinvoinnin sekä yhteisöllisyyden lisääminen.\nHelsinki valmistelee kestävän energiankäytön ja ilmaston toimintasuunnitelmaa\nHelsinki liittyi Covenant of Mayors for Climate and Energy -ilmastoaloitteeseen joulukuussa 2018. Helsinki valmistelee aloitteeseen liittyvää kestävän energiankäytön ja ilmaston toimintasuunnitelmaa (Sustainable Energy and Climate Action Plan, SECAP) kokoamalla yhteen sitoumuksen vaatimat ohjelmat: Hiilineutraali Helsinki 2035 –toimenpideohjelma, Helsingin ilmastonmuutokseen sopeutumisen linjaukset 2019–2025, sekä ilmastoriskien ja haavoittuvuuden arvioinnit. SECAP-toimintasuunnitelma valmistellaan maaliskuun 2021 loppuun mennessä.\nLuontopohjaiset ratkaisut tuottavat monia hyötyjä\nHelsingissä edistetään ja otetaan käyttöön luonnonmukaisia ratkaisuja muun muassa hulevesien hallinnassa ja kaupunkirakenteen mikroilmaston viilennyksessä. Kuninkaantammen alue on pilottikohde, jossa hulevesiä hallitaan luontopohjaisilla ratkaisuilla ja viherrakenne luo viihtyisää ja ilmastonkestävää asuinympäristöä. Luonnonmukaiset ratkaisut tuottavat hulevesien hallinnan ja ilmastonmuutokseen sopeutumisen ohella monia muita hyötyjä kuten virkistysmahdollisuuksia ja vehreämpää asuinympäristöä.\nHelsingin hulevesiohjelmalla edistetään suunnitelmallista ja kestävää hulevesien kokonaishallintaa. Hulevedet ovat rakennetulla alueella maan pinnalta, rakennuksen katolta tai muilta vastaavilta pinnoilta pois johdettavaa sade- tai sulamisvettä. Hulevesiohjelmaa seuraava kaupungin asiantuntijoista koostuva hulevesiryhmä raportoi vuonna 2020 ensimmäisen kerran ohjelman toteutumisesta. Raportissa tarkasteltiin vuosina 2019 –2020 valmistuneita toimenpiteitä ja tunnistettiin kehittämiskohteita kuten kaupungin hulevesien hallinnan toimintatapamallin rakentaminen ja hulevesien laadun hallinta. Hulevesien mukana vesistöihin ja Itämereen päätyy haitallisia aineita ja ravinteita. Taivallahdessa sijaitsevan hulevesisuodatusrakenteeseen johdettavien hulevesien laadun ja suodatusrakenteen vesien puhdistustehon seurannan toteutusta suunniteltiin vuonna 2020 ja seuranta käynnistyy kesällä 2021.\nIlmastonmuutokseen sopeutumisen seuranta on tärkeää, jotta toimenpiteiden vaikuttavuutta voidaan arvioida, ja varautumisen ja sopeutumisen toimia kohdentaa ja priorisoida. Asukkaiden ja ympäristön haavoittuvuutta ilmastonmuutoksen seurauksille pitää vähentää sekä lisätä ymmärrystä ja tietoa ilmastonmuutokselle herkistä ryhmistä ja elinympäristöistä. Kaupunkia tulee rakentaa muuttuvan ilmaston vaatimuksia vastaavaksi ja ilmastoturvallisuutta pitää vahvistaa. Tämä tarkoittaa ennen kaikkea varautumista sään ääri-ilmiöihin ja sopeutumista pidempiaikaiseen ilmastonmuutokseen.\nBook traversal links for Sopeutuminen