Siirtohuhut - Page 7 - Yleistä keskustelua - Paitsio.com\nItselläni on Moyesista sellainen käsitys, että tietää melko hyvin ketä milloinkin ostaa, jos Evertonissa käytti keskimäärin 3,3 miljoonaa kaudessa pelaajiin sinä aikana kun siellä vaikutti ja Everton oli monta kertaa kirkkaasti sarjataulukon paremmalla puolella. Toki 36 miljoonaa on järkyttävä summa kaverista, jolla ei tosiaan mitään merkittäviä saavutuksia ole, mutta ainakin videoiden perusteella voisi olla hyvä lisä keskikentälle, varsinkin jos Fellaini jää Evertoniin. Uskon, että tulee viemään Cleverleyltä peliajat mennen tullen, koska on pallon kanssa taitavampi, kuin kaksi Cleverlyä yhteensä. Nyt muutenkin, kun Moyes ajaa sisään pelityyliä, jossa käytetään myös keskikaistaa, niin ei ainakaan Pooli pelissä ollut ketään, joka olisi pystynyt luomaan keskeltä jotain järkevää. Rooney, kun taas tervehtyy ja Herrera Carrickin kanssa keskelle niin pitäisi pystyä luomaan paikkoja, joista RVP:een tarvitsee vain laittaa pallot pussiin.\nHerrera-kauppa kuulemma peruttu Sky Sportsin mukaan. Mielestäni ihan hyvä asia. Jos kaveri on oikeasti tuon arvoinen, niin skoutataan rauhassa syksyllä ja maksetaan ulosostopykälä tammikuussa.\nNyt päälimmäiset tunteet on sellaiset, että tässä vältettiin aikamoinen paniikkiostos.\nJuu näimpä näkyy. Toivottavasti nyt joku tulee muuten vituttaa, kun pientä oravaa.\nFellaini ilmeisesti siirtyy Unitediin jo todella puskista tuli Fabio Coentraon lainaus, mikä ilmeisesti totta? Aika jännä, tuleeko sitten pelaamaan laitalinkkinä, näin voisin uskoa.\nVeikkaan, että mies ostetaan jossain vaiheessa itselle ja miehestä tehdään Evran seuraaja vasemmalle. Kukapa olisi arvannut?\nVoi olla mahdollista, vaikka mielellään näkisisin jopa Youngin tilalla. Tuli aika puskista\nEvertonin Twitter vahvisti Fellainin siirron ja siirtosumman 27,5 milj. £.\nIlmeisesti Coentraon siirto 50/50. Huhuja liikkuu että United olisi ollut vähän myöhässä ja odottaa nyt Valioliigan tuomiota. Welcome to Manchester Fellaini!!\nJoo Coentrao ei siirry punapaitoihin, United myöhästyi hieman.\nEverything was in place - shirt number, announcement etc - but not the money (which seems wrong way round to me). #herrera #mufc\nsaa nyt toivoa että tämä farssi ei vaikuta tulevaisuuden hankintoja\nPitikin tämä päivä nähdä, että joutuu häpeämään seuran tekemisiä:http://thepeoplesperson.com/identity-of-manchester-uniteds-impostors-in-failed-36m-ander-herrera-deal-revealed/\nHarmittaa todella paljon Herreran kannalta, jos joukkue hyllyttää pojun kuten Llorentelle kävi viime kaudella.\nMielestäni ihan ok ikkuna siirtojen osalta. Harmi ettei tuo Coentraon siirto toteutunut. No ehkä tammikuussa sit jos on tarvetta.\nIkävä että ton Herreran kanssa "meni vähän säädöks". Kaveri kuitenkin ilmeisen halukas oli siirtymään. Toisaalta tuo siirtosumma ton tason pelaajasta aivan järkyttävä, joten sen puoleen hyvä ettei tapahtunut. Olis kyllä haiskahtanut vähän paniikkiostokselta. Ei kuitenkaan äkkiseltään ihan niin paljon toisi lisäarvoa keskikentälle vrt Cleverley/Anderson.\nToivottavasti nämä siirrot hoidetaan jatkossa vähän tyylikkäämmin ja toivottavasti Fellaini toisi vaikka sen verran uutta, että "uskalletaan" Kagawaa" ja muita vähän luovempia pelaajia peluuttaa ylempänä keskikentällä.\nJäipähän kyllä äärimmäisen kaoottinen kuva Unitedin työskentelystä siirtomarkkinoilla tänä kesänä. Toivottavasti tässä nyt vain makseltiin jollain tavalla oppirahoja, jotka kesän aikana tapahtuneet organisaatiolliset muutokset aiheuttivat Unitedissa. Ehkä eniten ihmetyttää se, millä tavoin näitä siirtoasioita käsiteltiin median suuntaan; suu pidettiin kiinni tiettyjen kohteiden osalta ja toisaalta sitten myönnettiin suoraan, että "joo, ollaan kiinnostuttu ja tarjous on tehty". Sellainen kokonaisvaltainen kulissien takana toimiminen loisti kuitenkin poissaolollaan.\nMitä tuohon Fellainin toteutuneeseen siirtoon ja muiden vahvistuksien hankintoihin tulee, niin perse edeltä puuhun mentiin koko kesä. Jos Fellainin perässä tosiaan oltiin aivan alusta alkaen, niin miksei ostettu miestä sopimuksestaan vain ulos hetimmiten kun se oli vielä halvemmalla mahdollista? Fabregas, joka nyt oli kohtalaisen kuollut suunnitelma noin muutenkin, ei olisi varsinaisesti edes ollut saman roolin pelaaja Unitedissa mitä Fellaini tullee olemaan eikä näin ollen siirrot olisi edes syöneet toisiaan pois. Nyt sitten piti siirtoikkunan viimeisinä tunteina hoitaa paniikissa asioita ja lehdistä saa lukea loput faktat epäonnistumisista.\nJa tuosta rahan käyttämisestä ja tietynlaisesta pihtaamisesta jäi kyllä varsin epäammattimainen kuva. Siellä ei vain tiedetty nyt toimistossa miten asioita hoidetaan.\nNooh, Rooneyn kohdalla oltiin kiitettävän itsepäisiä, joten siitä peukut.\nTämän lehden kirjoitushan on vain yksi näkökulma ko. siirrossa. Mielestäni oli ihan ok ettei siirto toteutunut, hintahan olisi ollut aivan järjetön ja riski suuri ettei ko. pelaajasta olisi ollut todelliseksi vahvistukseksi.\nLisäys:Uusimpien tietojen mukaan viime hetkillä joku huijari kolmikko oli tekemässä uutta tarjousta Herrerasta (lähde BBC). Manu oli ilmoittanut Espanjan liitolle ja At.bilbaolle ettei heillä ole mitään tekemistä näiden tyyppien kanssa eli manu ei aikonut ostaa Herreraa. Samaa uutisoi myös Manchester Eavning. Eli tässä "paskauutisoinnissa" jälleen nähtiin ettei todella kaikkea kannata uskoa mitä lehdisö kirjoittelee.\nAS have the put the shortform version of the Bilbao/player end of the deal on the website.\nThe "impostors" were the lawyers who did the Martinez transfer for Munich. The player and United had been using them as mediators with Athletic.\nOn Sunday, Martinez thought the deal was dead. Then he got a call saying United were offering 30m + 6m bonuses. Athletic rejected the offer but the player asked his agent to tell United to pay the 6m from the salary already agreed with him. (And presumably to give him the +6m bonuses, if he earned them.)\nUnited gave the deal the go ahead.\nThe lawyers trotted off to Liga HQ. The player was told we'd be in touch to arrange the medical.\nThe player sat at home waiting for his medical. The lawyers sat in a bar waiting for United to do the money transfer.\nAt 11pm United were briefing the press that the lawyers weren't authorised to offer money on their behalf.\nElikkä Herrarelle kerottiin ManUlta että odota soittoa niin tehdään lääkärintarkastus.\nJa eikä ollut mikään huijarikolmikko vaan samat asianajajat jotka hoitivat Martinezin Bilbaosta Bayerniin.\nHerrera jeesas vielä ManUa että homma saatiin pakettiin, mutta ManU ei ikinä lopulta antanut rahaa jotta homma saataisiin hoidettua.\nHerreralla on tarkoitus olla tiedotustilaisuus huomenna kl.13.30 tai 14.30 jolloin saadaan mahdolisesti jotain lisätietoa asiasta.\nKuitenkin näyttää siltä että ManU on pelannut likaista peliä ja toiminut todella epäammattimaisesti.\nTodella häpeissään saa ManU olla jos edes puolet tuosta olisi totta.\nTästä liikkuu myös toisenlaista tarinaa, jossa Athletic on "pahis". Tämän version mukaan Athletic kieltäytyi ottamaan rahaa vastaan ja olivat tehneet samoin Bayernin kanssa, kunnes viranomaiset tulivat Bayernin avuksi.\nSaapa nähdä selviääkö lopullinen totuus ikinä.\nHerreran tiedotustilaisuudessa tuli esiin se että ManU ja Bilbao lopulta eivät päässeet yhteisymmärrykseen ja että Herrera oli varmis siirtymään jos diili tulisi valmiiksi, mutta milloinkaan hänelle ei ManUn suunnasta mitään sanottu.\nElikkä vähän parempaan valoon voi ManUn toimet laittaa nyt, mutta vieläkin oli amatöörimäistä mennä viimeisenä päivänä paniikissa yrittämään vähän kaikkea.\nJa kuulemma Moyes on todella kiinnostunut Herrerasta, eli jos ei pahemmin ole pahaa verta Herreran ja ManUn välillä niin diili voi tapahtua Tammikuussa tai ensi kesänä.\nEDIT: Vielä lisäystä että nuo kolme herraa sanovat näin:\nThe lawyers apparently say:\n- their client was not Herrera, his agent or some friend of Herrera's\n- you don't go to the LFP to negotiate, they went there to do a formal review of a player's contract (check the clause details in other words)\n- you also go to the LFP to hand over the payment when you're ready to act, but they weren't carrying a cheque from United, so no, they didn't get sent away to get the IVA (VAT). In any case none would have been due on an international transaction.\n- the details of who sent them are client confidential\n- they neither confirmed nor denied that the client was United.\nMuutama lainahuhu ulospäin, lähteenä Daily Mirror:\nAndan Januzaj -> Blackburn Rovers\nJesse Lingard -> Birmingham City\nMolemmat ovat jo sen ikäisiä (varsinkin Lingard), että jos aikovat pelata tulevaisuudessa Unitedin paidassa, U21-sarjasta on päästävä jo vähitellen muualle. Toivottavasti kumpikin pääsee tällä kaudella pelaamaan isoja minuutteja Championshipiin. Samaa toivotaan vähitellen myös Larnell Colen ja Michael Keanen kohdalle.\nCristiano Ronaldo on tehnyt jatkosopimuksen Madridiin, joten unelmoinnit tuhlaajapojan paluusta voitaneen lopettaa.\nJuuh, ja kevyellä 17 miljoonan vuosipalkalla... Sopimuksen loppuessa ikää on jo 33 vuotta, jonka jälkeen siirtynee jäähdyttelemään Amerikkaan/Lähi-Itään. Semmosta se on, ei muuta kun uutta matoa koukkuun.\nSemmosta se on, ei muuta kun uutta matoa koukkuun.\nAlan lämpeämään Reusin lisäksi vähitellen tälle kaverille. Raakile, mutta potentiaali näkyy aika kauas.\nPystyisi pelaamaan kärjen takana sekä Carrickin/Fellaini vieressä B2B-roolia.\nOlisiko Reuskaan sitten tarpeeksi hyvä pelaaja, jotta Ashley Young penkitettäisiin tämän kustannuksella?\nBrittilehdistössä alkaa liikkumaan huhua, että Will Hughes vaihtaa seuraa (ainakin paperilla) jo tammikuussa. Jos näin käy, niin luultavasti siis pelaa kuitenkin ainakin kauden loppuun Derbyssä. Näkisin, että tässä pitäisi Unitedin olla hereillä. Realistista on, että Fabregasit ja Gundokanit jäävät Moyesilta saamatta - ainakin lähitulevaisuudessa. Mutta lahjakkaiden brittipelaajien kohdalla Moyes ja Manchester United ovat kovaa valuuttaa jatkossakin. Näkisinkin, että nämä Will Hughesit ja Ross Barkleyt ovat niitä rakennuspalikoita, joiden varaan rakennetaan joukkueen runkoa tulevaisuudessa. Uskoisin Moyesin rakentavan parasta aikaa sitä omaa ensimmäistä joukkuettaan muutaman vuoden päähän (runkopelaajina mm. DDG, Rafael, Jones, Smalling, Evans, Fabio, Cleverley, Fellaini, Welbeck, Zaha, Powell, Januzaj, Henriquez, Hernandez, Lingard...), sekä Hughes että Barkley sopisivat takuuvarmasti managerin visioon. Ongelmanahan on se, että molemmista täytyy käydä kova tarjouskilpailu lähivuosien aikana ja ainakaan vielä Moyesin vetovoima ei ole sir Alex Fergusonin tasolla.\nTämä skenaaro kuulostaisi ihan hyvältä:\nHughes sisään tammikuussa (Derbyssä lainalla loppukauden). Young ulostetaan, Januzajlle ja Zahalle enemmän minuutteja keväällä. Kesällä olisi syytä harkita Ross Barkleya, jos isommat nimet menevät muualle ja Kagawaan ei luoteta.\nBrittilehdistössä alkaa liikkumaan huhua, että Will Hughes vaihtaa seuraa (ainakin paperilla) jo tammikuussa. Jos näin käy, niin luultavasti siis pelaa kuitenkin ainakin kauden loppuun Derbyssä. Näkisin, että tässä pitäisi Unitedin olla hereillä. Realistista on, että Fabregasit ja Gundokanit jäävät Moyesilta saamatta - ainakin lähitulevaisuudessa. Mutta lahjakkaiden brittipelaajien kohdalla Moyes ja Manchester United ovat kovaa valuuttaa jatkossakin. Näkisinkin, että nämä Will Hughesit ja Ross Barkleyt ovat niitä rakennuspalikoita, joiden varaan rakennetaan joukkueen runkoa tulevaisuudessa.\nTuossa on mahdollisuus tehdä sama kuin Zahan kanssa, eli sopimus kuntoon mahdollisimman aikaisin, ja sitten kesäkuussa joukkueen vahvuuteen treenaamaan. Hughes on lehtijuttujen perusteella ilmeisen lahjakas nuori mies, joten mikä ettei? Sopisi hyvin suunnitelmiin, varsinkin kun Moyes on osoittanut antavansa luottamusta nuorille tähdenaluille. Lisäksi Unitedin olisi hyvä keskittyä haalimaan ne parhaat britit joukkueeseensa kuten aina ennnekin.\nSe, ettei SAF ole enää puikoissa vaikuttaa varmastikin pelaajien päätöksiin, varsinkin niiden maailman huippujen kohdalla. Toisaalta, raha on saanut mm Cityn, PSG:n, Monacon jne houkutteleviksi vaihtoehdoiksi, joten ei mikään siirto tule valmentajaan kaatumaan kun kaupassa on mukana tarpeeksi riihikuivaa kahisevaa. Fabregaseja ja Gundoganeja ei voida ostella useita, mutta jompi kumpi ensi kesänä olisi panostus sekä nykyhetkeen että tulevaisuuteen.\nJOS United siis haluaa, niin ensi kesänä sisälle jompi kumpi noista yllämainituista, varsinkin Gundoganin kohdalla se 50 miljoonaa riittää sopimustilanteen vuoksi varmasti. Ja jos siirtokassa on huhutut 80 miljoonaa tammikuussa, niin näkisin sen mieluummin tuhlattavan yhteen oikeasti isoon kalaan ja pariin-kolmeen kovan luokan lupaukseen ensi kesänä. En haluaisi ostella mitään Herreroita tms 30 miljoonalla tammikuussa, kun hinta/laatusuhde on siinä kaupassa aivan perseellään. Miksi ostaa keskinkertaista tai sitä hieman parempaa, kun laatuakin on pian saatavilla? Scouttaus kuntoon ja palikat kohdalleen, ja välittömästi siirtoikkunan auettua tammikuussa/heinäkuussa sitten en targetit sisälle.\nUlostuslistakin ehkä alkaa muodostua kauden mittaan, kun nähdään ketkä alkavat jäädä varjoon. Kagawa ei tällä hetkellä pääse juurikaan kentälle, mutta katsotaan nyt vielä hieman, josko tämäkin muuttuisi syksyn mittaan. Omasta puolesta Youngin voisi antaa vaikka ilmaiseksi pois, saisi ainakin palkkabudjettiin tilaa. Lisäksi Andon aika taitaa alkaa olla ohi, jos joukkueeseen hankitaan uusi kk-mies. Rio ja Giggs pelannevat molemmat viimeistä kauttaan meillä, joten kyllä ensi kesänä sitä porukkaa saattaa sisään tulla enemmänkin?\nSiinä onkin sitten Woodwardille näytönpaikka tämän kesän koomailujen jälkeen. Ainakaan niistä viimeisistä miljoonista ei kaikkien mainittujen hankintojen kohdalla kannattane säästää, vaan maksaa sitten rehellisesti sen mitä pyydetään järkevyyden rajoissa. Vituttaisi nimittäin nähdä jonkun Gundoganin tai Barkleyn menevän toiseen joukkueeseen parin hassun miljoonan vuoksi\nAinakin kesällä Pool oli vahvasti Huhgesin perässä ja siirtokin oli lähellä ilmeisesti, mutta kaatui Derbyn rahapyytöön. Hughes on die hard Pool fani joten jos Merseysiden punaiset vielä tammikuussa menevät miehen perään niin tod. näk. mies Anfieldille saadaan.\nToisaalta Wilfried Zaha on samalla tavalla Arsenal-fani, mutta siirtyi kuitenkin Unitediin. Sehän voi olla, että joku Chelsea tai Arsenal tulee ja vetää Hughesin kohdalla lopulta välistä. Pitkältihän nämä nuorten siirtymiset kuitenkin riippuvat siitä, minkälaiset tulevaisuuden suunnitelmat kyseinen joukkue pelaajan varaan siirtoa hieroessa lupaa ja asettaa. Pelaajankin täytyy olla valmis taistelemaan siitä peliajasta tasapäisesti ja jopa lähtemään lainalle tarpeen tullen, varsinkin isoissa joukkueissa. Täytyy tehdä todellinen läpimurto, jotta vastuuta ja luottoa sitten tulee säännöllisesti. Tästä syystä on mielenkiintoista nähdä lähteekö Zaha tammikuussa lainakomennukselle, sillä Moyes ei ole liiemmin vastuuta tarjonnut vaikkakin pre-seasonilla mies antoi varsin hyvät näytöt. U21-joukkueessa näiden pelaajien kehitys ei enää tee minkäänlaisia harppauksia ainakaan eteenpäin.\nNoin muutenkin kun miettii näitä Unitedin akatemiakasvatteja ja lainakomennuksilla pyörineitä lupauksia vaikkapa viimeisen 5 vuoden ajalta, niin kovin ovat harvassa ne pelaajat jotka lopulta ponnistavat 1. joukkueeseen pysyvästi. Muutaman esimerkin mainitakseni Ryan Shawcross, Robbie Brady, Magnus Eikrem ja Mats Daehli (jolla menee kohtalaisen kovaa Norjan liigassa) olivat sellaisia pelaajia, joille olisi saattanut löytyä käyttöä Unitedissakin, mutta tie yhteen maailman suurimmista seurajoukkueista on ahdas ja kivikkoinen. Seuraavia lupaavia nuoria lähtijöitä jos pitää veikata, niin Davide Petrucci, Ryan Tunnicliffe sekä Marnick Vermijl. Lopulta he sitten hakevat peliaikansa muualta, kun ovat ensin käyneet 2-3 kertaa lainakomennuksella. Toki toisilla ei vain taso riitä siinä 20-21-vuotiaina, kun pitäisi alkaa olemaan jo pelimiehen mitoissa, mutta osa lähtee suoraan vain peliajan perässä muualle. Mikäli Januzaj nyt ampuu itsensä Unitedin vakiomiehistöön, mikä on vielä melko ennenaikaista sanoa, niin taitaa olla ensimmäinen näin nuori pelaaja sitten Wayne Rooneyn ja Cristiano Ronaldon kun näin tapahtuu. Nämäkin kaksi edellämainittua pelaajaa, käytännössä ostettiin 1. miehistöön. Kertoo hieman siitä tasosta, millä pelataan.\nTästä syystä esimerkiksi Barkleynkin hankinta on vähän niin ja näin, sillä lopulta keskikentälle on tunkua eikä kukaan oikein ole löytänyt Carrickin viereltä vakituista paikaa - haluaisiko Evertonin kultakimpaleeksi kasvava Barkely tulla Unitediin tiedostaen riskin, että istuu penkin jatkeena Zahan, Kagawan ym. valtavan potentiaalin omaavien pelaajien kanssa. Fellaini tuli Unitediin elokuussa ja hänellekin pitäisi vielä keksiä oikeanlainen rooli. United hankkii Carrickin tilalle kuitenkin todennäköisesti suoran korvaajan jossain vaiheessa, koska ainakaan junnuista ei tällä hetkellä ketään tällaista löydy - aika näyttää, sopisiko Fellaini tuolle paikalle. Ja Barkleykin taitaa olla ennemmin hyökkäävämmän keskikentän mies.\nJa kun hyökkäävämmästä keskikentästä puhutaan, niin itseäni lämmittää kovasti tieto, että Nick Powellilla menee Wiganissa lainalla hyvin ja vastuuta tuntuisi riittävän. Lisäksi mies pelaa varsin monipuolista roolia tuolla, kun esimerkiksi Mariboria vastaan Europa Liigassa oli puhtaasti hyökkääjä paukutellen tuossa roolissa pari maalia.\nKun luin tämän, että Chicharito saattaisi olla valmis lähtemään muualle peliajan perässä, niin ei tule kuin mieleen, että kuinka pahasti United astui lopulta joukkueen dynamiikan osalta miinaan hankkiessaan RvP:n. Rooney veti herneet nenään, kun ei ollutkaan enää se joukkueen suurin tähti, Kagawan hankinnalta meni pohja, Hernandezille ei löydy peliaikaa... 20. mestaruus saattaa joillekin riittää syyksi, mutta pitkällä tähtäimellä tarkasteltuna tuotakin on kyseenalaistettava.


Tämä laskin katkaisee IRS-maksusi myöhässä - mielenkiintoista - 2021\nJos olet velkaa IRS-rahaa etkä ilmoita tai maksa verojasi ajoissa, olet todennäköisesti, että olet maksuilla. IRS perii viivästyskorkojen ja maksujen viivästyskorot ja sakot, ja tämä laskin kertoo sinulle, kuinka paljon voit odottaa maksavan.\nEhkä myöhästyminen sai parhaat puolestasi. Tai ehkä jätit ilmoituksen ajoissa, mutta lähetit maksutietosi ja nyt maksusi viivästyy. Milloin tahansa, jos et saa palautusta tai maksuja IRS: lle ajoissa, voit odottaa maksavan palkkion (jos olet velkaa heille rahaa).\nTurboTax tarkentaa näitä maksuja täällä, mutta tässä on vuoden 2016 ydin:\nMyöhästynyt sakko on 5% jokaisesta kuukaudesta (tai sen osasta) maksettavien verojen lisämäärästä. Ennakkomaksu on enintään 25%.\nJos jätät ilmoituksen yli 60 päivää eräpäivän jälkeen, vähimmäisrangaistus on 135 dollaria tai 100% maksamatta olevasta verosta, sen mukaan kumpi on pienempi.\nMaksuviivästysmaksu on 0, 5% (1/2 1 prosentista) jokaisesta kuukaudesta (tai sen osasta) maksettavasta ylimääräisestä verovelkaa, joka on maksamatta, enintään 25%.\nJokaisesta kuukaudesta, jolloin sekä maksuviivästyksiä että viivästyneitä sakkoja sovelletaan, 0, 5%: n viivästyskorkoa ei sovelleta.\nTodellinen summa vaihtelee selvästi sen mukaan, kuinka paljon olet velkaa ja kuinka myöhässä olet. Kytke nämä tiedot rangaistuslaskuriin osoitteessa IRSCalculators.com ja saat nopean erittelyn. Tulokset kertovat kuinka paljon olet velkaa sakkojen mukaan ja kuinka paljon voit odottaa maksavan korkoa, riippuen siitä, milloin tosiasiallisesti lähetät maksun. Saat myös yhteenvedon numeroiden takana olevista yksityiskohdista sekä resursseja vähentämiskirjeen lähettämisestä maksuista luopumiseksi.\nKatso itse alla olevasta linkistä.\nIRS: n rangaistuslaskin | IRSCalculators.com\nTeksti kongressin jäsenille Resistbot-tiedostolla\nCopyright 2021 Tämä laskin katkaisee IRS-maksusi myöhässä


Finnair toipuu vauhdilla pandemiasta - toimintaa sopeutetaan ja lentokoneita vuokrataan ulos | lentoposti.fi\n"Viimeisen kahden vuoden aikana Finnair on kohdannut kaksi perustavanlaatuista häiriötä, joilla on historiallisen suuret vaikutukset: globaalin pandemian ja Venäjän hyökkäyksen, joka johti ilmatilan sulkuun. Nämä molemmat vaikuttivat voimakkaasti Finnairin vuoden 2022 ensimmäiseen neljännekseen, pandemia omikronmuunnoksen muodossa. Omikronmuunnos rajoituksineen ja sulkutoimineen heikensi kysyntää erityisesti tammi- ja helmikuussa", avasi Finnairin toimitusjohtaja Topi Manner.\nFinnairin vertailukelpoinen liiketulos pysyi ennakoidusti vahvasti tappiollisena ollen -133 miljoonaa euroa. Tappioon vaikuttivat pääasiassa korkea polttoaineen hinta sekä omikronin vaikutukset kuluihin ja kysyntään. Se pysäytti ennakoidun kasvun kahdeksi kuukaudeksi ja katsauskauden liikevaihto heikkeni edeltäneestä vuosineljänneksestä ollen 400 miljoonaa euroa.\nFinnairin liikevaihto kasvoi tammi–maaliskuussa 252,1 prosenttia vertailukaudesta ja oli 399,8 miljoonaa euroa. Vertailukelpoinen liiketulos oli -132,9 miljoonaa euroa (-143,2). Finnairin matkustajamäärä kasvoi 482,0 prosenttia 1,5 miljoonaan, kun määrä oli vuotta aiemmin 0,3 miljoonaa matkustajaa. Tarjotut henkilökilometrit (ASK) kasvoivat 475,5 prosenttia 6 915,2 miljoonaan kilometriin (1 201,5) ja matkustajakäyttöaste oli 47,3 prosenttia (25,5).\nFinnair varautuu Venäjän ilmatilan sulun pitkittymiseen ja on jo aloittanut toimintansa sopeutuksen monin määrätietoisin toimin. Niitä ovat uusien reittien avaaminen länteen ja Etelä-Aasiaan sekä uuden kustannussäästöohjelman käynnistäminen.\n"Ensimmäisenä toimena päivitetty verkostomme painottaa aiempaa enemmän yhteyksiä länteen ja Etelä-Aasiaan. Avasimme uuden reitin Dallasiin maaliskuun lopussa, ja kesällä aukeavat uudet Mumbain ja Seattlen reitit", kertoi Manner.\n"Käynnistämme uuden kustannussäästöohjelman, jonka ensimmäisessä vaiheessa haemme 60 miljoonan euron pysyviä säästöjä jakelusta, lentokoneiden vuokrasopimuksista ja toimintojen jatkuvasta parantamisesta. Nämä lisäsäästöt tulevat jo saavutettujen 200 miljoonan euron vuosittaisten pysyvien säästöjen päälle. Täydennämme kustannussäästöohjelmaa samalla kun jatkamme pitkän aikavälin ratkaisun määrittämistä Venäjän ilmatilan sulkuun", jatkoi Manner.\nFinnairin kassatilannne on edelleen vahva ja Suomen valtion myöntämä 400 miljoonan euron hybridilaina on edelleen kokonaisuudessaan nostamaton ja vahvistaa Finnairin taseasemaa. Nyt 27. huhtikuuta julkistettu hybridilainan muuttaminen kokonaisuudessaan pääomalainaksi on seuraus yhtiön jatkuvasta dialogistamme valtio-omistajan kanssa.\nFinnairin kassavarat olivat 1 136,5 miljoonaa euroa (31.12.2021: 1 265,7) ja omavaraisuusaste oli 7,2 prosenttia (31.12.2021: 11,8).\nFinnair vuokraa koneita ja miehistöjä Saksaan ja Isoon-Britanniaan\n"Olemme Venäjän ilmatilan sulun jälkeen myös nopeasti löytäneet ylimääräiselle kapasiteetillemme kannattavaa käyttöä vuokraamalla koneita miehistöineen toisten lentoyhtiöiden käyttöön", kertoi Manner\nRatkaisu tuo Finnairille tuottoja ja työllistää merkittävän määrän lentäjiä, matkustamohenkilökuntaa ja tekniikan työntekijöitä. Vuokrausjärjestelyiden ansiosta Finnair välttyy lentävän henkilökunnan lomautuksilta Suomessa kesällä.\n"Olemme myös aloittaneet laivastosuunnitelmamme tarkastelun ja tarkastelemme rinnakkain sekä lentokoneiden ulosvuokrausta että käyttämättä olevien lentokoneiden myyntimahdollisuuksia", kertoi Manner.\nFinnair on jo aiemmin vuokrannut kahden ATR 72-500 -koneen kapasiteetin Norjaan. Finnair on vuokrannut laajarunkokoneita Saksaan Lufthansan lomalentoyhtiö Eurowings Discoverin käyttöön sekä kapearunkokoneita British Airwaysille.\nPandemiasta toipuminen etenee parhaillaan vauhdilla\nFinnair valmistautuu nyt vilkkaaseen kesäkauteen samalla kun se sopeuttaa toimintaansa Venäjän ilmatilan aiheuttamaan todellisuuteen.\n"Asiakkaidemme varauskäyttäytyminen on normalisoitumassa ja lentoja varataan jo pitkälle kesään ja syksyyn. Kysyntä erityisesti Euroopassa, Etelä-Aasiassa ja Pohjois-Amerikan reiteillä on vahvaa, ja lentojemme määrä nousee kesäkaudella yli 300 päivittäiseen lentoon. Uuden kaukolentokokemuksemme myötä uudistettuja laajarunkokoneita on jo liikenteessä, ja premium economy -matkustusluokka on tarjolla toukokuusta alkaen Dallasin, New Yorkin ja Singaporen reiteillä", avasi Manner tilannetta.\n"Sota Ukrainassa koskettaa meitä kaikkia. Olemme tarjonneet sotaa pakeneville ukrainalaisille lentolippuja 95 prosentin alennuksella keskeisillä reiteillä", jatkoi Manner.\nErikoishintaisia lentoja on ollut tarjolla Varsovasta, Krakovasta, Gdanskista, Budapestistä ja Prahasta Helsinki-Vantaalle.\n"Kiitän lämpimästi koko Finnairin tiimiä erinomaisesta kestävyydestä ja omistautumisesta asiakkaiden palvelemiseen näiden uusien muutosten keskellä", päätti Manner.\nKaksijakoinen toimintaympäristö - tuloksen odotetaan paranevan vuoden edetessä\nFinnairin toimintaympäristö on kaksijakoinen. Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Etelä-Aasiassa* matkustus on normalisoitumassa, kun pandemialiitännäiset vaikutukset ovat lieventyneet. Sen sijaan Pohjois-Aasian markkinoiden matkustusrajoitukset yhdistettynä Venäjän suljettuun ilmatilaan vaikuttavat merkittävästi Finnairin toimintaympäristöön.\nFinnair arvioi lentävänsä vuoden 2022 toisen ja kolmannen neljänneksen aikana kesäkaudella keskimäärin noin 70 prosentin kapasiteetilla tarjotuilla henkilökilometreillä mitattuna vuoden 2019 vastaavaan ajanjaksoon verrattuna. Kesäkaudelle sovitut lentokoneiden vuokraukset miehistöineen toisille lentoyhtiöille nostavat käytössä olevan kapasiteetin lähes 80 prosenttiin.\nFinnair arvioi, että vuoden 2022 kolmannella neljänneksellä kysyntä on lähempänä pandemiaa edeltävää aikaa Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Etelä-Aasiassa.


Jokapäiväistä leipää: kesäkuu 2009\nKotimaisten pienpanimoiden siidereitä\nPoikkesin taannoin Maatilatorille, ollessani matkalla Porvooseen. Poistin moninaisia asioita Maatilatorin hyllystä, mutta ennen kaikkea siideriä. Kutsutaan tätä nyt sitten vaikka tilaisuudenannoksi, tilaisuus kotimaisille siidereille.\nNokian Panimon Semidry Omena Siideri oli juuri sellaista samanoloista siideriä kuin ne suomalaiset siiderit, jotka palttiarallaa jokainen meistä nimeltä tietää. Tylsää ja tavallista, anteeksi nyt vaan. Ei mitään jakoa, jos tarjolla on jotain aitoa.\nLammin sahdin Kottaraispullo oli ikäväkseni pilallinen tai sitten kaiken kaikkiaan niin kammottavaa, että yksi suullinenkin oli liikaa. Ei, se oli pilallista, koska pelkkä haju pisti niin rankalla kädellä vastaan ettei mikään ikinä. Tuorlan Siideri, jota valmistavat Panimomiehet, on harmitonta ja jokseenkin ohutta. Sitä tavanomaista, ei liian mitään. Ilmankin olisi pärjännyt. Viini-Pihamaan Aito Omena Poreileva siideri on suosikkini näistä neljästä, vaikka ei sekään juuri tavanomaisesta suomalaisesta siideristä poikkea. Kirkkaampaa kuin suosimani aitosiiderit, ja makeampaa.\nEivät nämä ainesosiensa puolesta juuri poikkea niistä massatuotteista, joita jokaisesta Alkosta ja maitokaupasta löytyy. Toki kannustan kannattamaan pientuottajia, mutta erikseen näitä metsästämään ei välttämättä kannata lähteä. Jos kuitenkin kesäretken varrelle sattuu jokin näistä valmistajista, poiketkaa nyt ihmeessä.\nJa mitä Maatilatoriin tulee, ihana paikka!\nViini virtaa Kuopiossa\nJos juuri nyt tai viimeistään lauantaina satut olemaan Kuopion suunnalla, niin käyhän Kuopio Wine Festivalilla osoittamassa rakkauttasi viiniin. Ohjelmassa on jos jonkinmoista artistia ja alueelta löytyy esimerkiksi ohjattua pruuvaamista pruuviteltasta. Teemana ovat tänä vuonna saksalaiset aromikkaat viinit.\nTampereen Viinikylää joudutaan vielä kuukauden päivät odottelemaan.\nMitä teet kun mikään ei onnistu?\nTiedättehän, kun maailma masentaa niin se pakkaa maistumaan myös ruoassa jota tekee? Hyvä ruoka voi tarkoittaa parempaa mieltä, mutta entäs jos mieli on niin musta ettei ruoasta missään tilanteessa voi tulla hyvää?\nKeittiökarmani on ollut sijoiltaan tässä vähän aikaa, joten pidin hiljaisen hetken ja uudelleen järjestelin itseni ja keittiöni, jotta keittiöjumalat olisivat suopeita. Heitin ylimääräistä kasvustoa jääkaapista mäelle, putsasin hellan ja heitin vanhentunutta tavaraa menemään.\nJa sitten pistin pannun tulelle ja kalaa pannuun. Pakkohan siitä on jotain tulla, eikö? Viime viikolla ei pelkästä paistamisestakaan tullut mitään, kaikki toimintani oli kuin olisi pistänyt seteleitä tuleen.\nPaistoin simppelin nieriän palan avokadoöljyssä pancettan kanssa. Ja kaveriksi misotahnalla maustetussa vedessä haudutettu ohra. Ei mitään sen vaikeampaa, kärsivällisesti hitaaseen alkuun, sillä ei ole rahaa syödä ulkona vain siksi, että keittiöjumalat eivät pidä minusta.\nJa kas kummaa, sehän onnistui. Lopputuloksena söin erittäin kelvon kalanpalan ja ihanaa pekonia, miso taas sopi ohralla erinomaisen hienosti! Jotakin vihreää olisi toki sietänyt nakata lautaselle, mutta olisin todennäköisesti palelluttanut kaiken sellaisen.\nOnko sinulla joskus sietämättömän vaikeaa keittiössä? Peilaavatko tunteesi ruokaasi? Meneekö joskus kaikki metsään keittiössäsi?\nRuokaisat romaanit Kiukulla Kasvattaen\nTänään on muuten alkaa Munakoisojen kiukun aika, mikäli emäntämme hyppysellinen on ennättänyt muilta kuvioilta kyssäreitä mietiskellä. Myöhäistä ei kuitenkaan ole lukaista teosta tässä näin, oli hyvin helppolukuinen tapaus.\nKerrottakoon tässä samalla, että seuraavan kuukauden kirjaksi diktaattorina tempaisin Joseph Wechsbergin Herkkusuun kasvatuksen.\nKaikkiin aikaisempiinkin kirjoihin sopii tutustua ja kommentoida, en edelleenkään suostu luovuttamaan Ruokaisien romaanien suhteen. Tervetuloa emännöimään ja isännöimään teoksia, joista en ole koskaan kuullutkaan. Nyt kesällähän olisi hillittömästi aikaa lueskella, ihan varmasti, kaikilla ;)\nLihapullat pannulta vai uunista?\nMielipiteet on niitä juttuja, mistä ei tulisi kiistellä. Mutta koska minä ja keittiö emme juuri nyt sovi yhteen, jatkan kissojen pöydälle viskomista. Tarvitsen siis mielipidettäsi tai siis muut lukijat tarvitsevat mielipidettäsi. Seuraava tärkeä kysymys on tuonut joitakuita Jokikseen:\nOvatko lihapullat parempia pannulla vai uunissa paistettuna?\nAllekirjoittanut diggaa pannulla voin ja öljyn kombossa paistetuista lihapullista enemmän. Uunissa niistä vaan tulee kuivempia, vaikka myönnän sen olevan helpompaa niin.\nSama tietysti pätee jauhelihapihveihin, kasvispihveihin, kasvispyöryköihin sun muihin. Minä uskon oikean voin, öljyn sekä paistinpannun lujaan liittoon, kevyesti ottajat ehkä uuniin. Kastikkeessa kypsentäminen on sitten oma lukunsa.\nOn sitten eri asia, onko kysymys maun paremmuudesta vai tekemisen miellyttävyydestä. Minusta on ilo ravistella pannua, mutta ehkä kaikki eivät ehdi pannua vahtia.\nTarroitetuille astioille allerginen kyselee\nKoska mikään muu ei onnistu, niin saatanpa heittää jälleen kissaeläimen pöydälle. Mitä mieltä olette noista punaisista täplistä eräiden astioiden ja muiden kyljissä?\nJos iittalalaiset kuuluvat kotitalouteenne, jätättekö tarrat vai otatteko ne pois? Kummin päin hyvänsä, miksi? Tämähän koskee epäilemättä muitakin kuin Iittalan tuotteita, monissa astioissa on erinäköisiä merkkejä valmistajasta.\nHenkilökohtaisesti otan tarrat pois, olin juuri tuostakin sen irti nyppäämässä, mutta otinpa kuvan ensin. Pelkkä ajatuskin bakteereista joita tarran kyljissä lähtee muhimaan saa vatsan vellomaan. Analysoitiin tätä jo eilen Qaikussa, mutta ajattelin ruokabloggaajilla ja ruokablogien lukijoilla olevan tästä ehkä eniten sanottavaa.\nKansallinen Piknikpäivä on ihan nurkan takana\nKuva: Lindsey T Jos juhannuksena sää ei ollut puolellamme, niin eipä niin väliksi. Nimittäin näyttäisi Kansallisena Piknikpäivänä eli tulevana lauantaina olevan erinomainen sää ja sehän nyt on rutosti tärkeämpi juhla, kuin joku "paistakaa makkaraa ja juokaa ohrapirtelöä päälle!" -pyhä. Kansallisen Piknikpäivän polkaisi pystyyn ammoisina aikoina (jo kolme vuotta sitten) Nyt-lehti - vastalauseeksi kalenterissa jo olleille virallisille jäykille ja turhan vakaville teemapäiville.\nMikäs siinä sitten, ei ole ollenkaan pässimpi idea lähteä sankoin joukoin piknikille aina juhannuksen jälkeisenä lauantaina. Kesähän on vasta alkanut! Heti nyt voit aloittaa valmistautumalla parhailla piknikeväillä, kun niitä kerran toukokuun ruokahaasteessa Pastanjauhantaa etsi. Kehottaisin tutustumaan Kannat kattoon! -blogista löytyviin pikniksääntöihin myös. Kehottaisin käyttämään piknikeväiden suhteen mielikuvitusta, ohjelman suhteen paikallista tarjontaa (eikä mikään muuten estä säällisesti musisoimasta tms vaikka itse siinä piknikkiä viettäessä) ja roskien suhteen tolkkua! Viedään ne roskat roskiin ja ylipäätään pakataan eväät niin, ettei sitä ylimääräistä shaibaa synny. Tulee muuten hienompi fiiliskin, jos syö oikein kunnon lautasilta kunnon välineillä... niin päissään ei saa olla piknikillä edes lain mukaan, että unohtaisi mummun pöytähopeat puistikkoon. Niin ja sen paikan suhteenkin voi käyttää kekseliäisyyttä, on muitakin mestoja kuin se kaikkein yleisin puisto. Julkijuopottelun lisäksi muistakaa vältellä avotulen tekoa, se ei ole sallittua kovinkaan monilla kulmilla.\nEli nyt valmistautumaan lauantaihin, Kansalliseen Piknikpäivään!\nPS. Ollaan ystäviä toisillemme, jos on ruuhkaa niin koettakaahan tutustua siihen naapuripeiton väkeenkin. Tiedä vaikka siellä olisi elinikäinen ystävä odottamassa tai jotain huikean hyvää herkkua.\nAikuisten juomaa juhannukseksi ja olympialaisiin\nJuhannushan on yksi kansamme perinteisistä juopottelujuhlista, mutta en suinkaan kyllä kehota juopottelemaan vaan nautiskelemaan alkoholiliikkeemme Alkon antimista hyvällä halulla, mutta hillitysti.\nVielä ehditte hakemaan juhannukseksi Laitilan Wirvoitusjuomatehtaan uutukaista Brandy Long Drinkia, joka on juuri niin petollista kuin aikuisten pommac voi vain olla. Alunperin brandy long drinkia on tehty Helsingin olympialaisiin vuonna 1952 ja sen myynti loppui joskus 70-luvulla. Nyt Laitilasta sitten kajahti ja tapaus tuotiin takaisin markkinoille, viekoittelemaan meidät harmittomalla pehmeydellään. Ja tosiaan, en valehtele sen viekoittelun suhteen, sillä 5,5 volttia kevyesti heittävä juoma maistuu niin viattomalta jotta sitä kävelee suoraan surman suuhun. Puree, mutta puree salaa. Ei maistu pahalta, eikä ainakaan minulle turhan makealta, vaikka sokerissa löytyykin. Kyllä näistä hyvän mielen saa ja jos erehtyy useampaan niin liskot saattavat ehkä pukeutua verkkareihin.\nNyt kun urheilumielellä olympiahengessä ollaan, niin tiesittehän Tampereella heinäkuussa vietettävistä nuorten olympialaisista? Niissä merkeissä en suosittele käytettäväksi Brandy Long Drinkia, mutta tapahtumaa kannattanee katsastaa noin niinkuin muuten. Allekirjoittanut pyrkii halaamaan maskotti-ilvestä Finxiä, onhan sen alkuperäisversio allekirjoittaneen kynästä ;)\nNokkosraviolit korvasienitäytteellä ja vastapestolla\nHienoisesta henkisestä väsymyksestä huolimatta ihan oikeasti laitoin ruokaa ja vieläpä viimeaikojen villissä hengessä :) Tampereen keskustassa tosin villivihannekset ovat vähän vähemmällä, joten hieman jouduin järjestelemään tilannetta. Syntyi siitä silti korvasienitäytteisiä nokkosravioleja vastapestolla.\n10 g kuivattua nokkosta jauheena\nSekoita jauhot ja nokkonen kulhossa, tee jauhoon kuoppa ja riko siihen munat sekä keltuaiset. Sekoita ensin haarukalla ja lyö sitten kädet kulhoon ja vaivaa vaivaa vaivaa, kunnes käsissäsi on samettisen pehmeä taikina. Kietaise kelmuun ja anna levätä viileässä ainakin puolituntia.\nTäytteen suhteen toimin täysin summan mutikassa, en juuri mittaillut mitä tein. Tuosta määrästä pastataikinaa syntyy kuitenkin melko lailla kolmesta neljään pitkää ja ohutta pastalevyä, ja kuvassa on vain osa. Taikinassa ei silmämääräisyys auta, mutta täytteen teossa kylläkin.\n2 tlk korvasieniä\n2 pienen pientä sipulia\nvoita Huuhtele ja kuivaa korvasienet aivan kuten spelttoa tehdessäkin, sillä siellä on todennäköisesti hiekkaa kiusana. Nakkaa voi kuumalle pannulle ja melko lailla heti perään silputtuna sekä sipuli että valkosipuli. Kun sipulit ovat pehmenneet, nakkaa perään pieneksi leikatut korvasienet. Kypsennä ja mausta suolalla sekä pippurilla.\nLusikoi sekaan ricottaa sen mukaisesti miten paksua täytteestä haluat. Raasta mukaan parmesaania. Anna täytteen olla kunnes pasta on mankeloitu levyiksi.\nPastan voi toki kaulia, mutta suosittelisin käyttämään pastakonetta elikkäs pastamankelia, sillä senkin kanssa homma käy työstä. Ja jos olet vasta hankkimassa mankelia, älä osta mitä tahansa lelua, se joutuu raskaan työn raatajaksi!\n1 satsi nokkospastataikinaa\n1 satsi korvasienitäytettä\nMankeloi taikinasta ohuita pitkiä levyjä, tähtää neljään levyyn.\nLusikoi täytettä reippaita ruokalusikallisia kahdelle taikinalevylle melko harvaan. Sujauta ei-täytetyt levyt täytettyjen päälle ja painele taikinaa yhteen täytteiden ympäriltä. Pyöräytä pastatyynyt irti vaikkapa taikinapyörällä ja riivi irti ylimääräinen taikina (sen voit mankeloida vaikka uusiksi ja tehdä tagliatellea).\nKeitä tyynyjä suolatussa vedessä 2-3 minuuttia.\nJa kuten sanottua, nautiskelin nämä raviolit vastapeston kanssa. Törmäsin vastapestoon Laman lumo -blogissa ja muuten noudatinkin kyseisen blogin ohjetta, paitsi että käytin auringonkukansiemeniä JA kurpitsansiemeniä ja pansuolan sijaan käytin savusuolaa. Lehdet hain Koskipuistosta, että siinä tuli otettua riskiä ;) Raskasmetalliarvot varmasti kunnossa.\nNo, on tässä viimeaikoina otettu vähän raskaasti elämä muutenkin, että ei se varmaan ihan hillitöntä eroa tee. 6\nOnko teillä tänään pirtelötiistai?\nDiggailen lujasti MAIJJAN pirtelötiistaista, jota hän on nyt ainakin pari kolme kertaa blogissaan ilmoille päästänyt! Ehkä meidän jokaisen tulisi pitää tiistaisin pirtelötiistai? Ihan parastahan olisi, jos pirtelötiistaille olisi varattu siellä kotona ihan oma lasinsa, ehkä joku lehmälasi?\nKuva: Pilar Diethelm Samoin kuin jokaisen ehkä pitäisi pitää kasviskeskiviikko, jota meidän firmassa vietettiin ensi kertaa viime keskiviikkona erinomaisin tuloksin. Jokainen työntekijä muisti kasvistelun ja sitten syötiinkin muun muassa falafeleja, nuudeleita, röstejä, salaattia, ruisleipää avocadolla ja tomaatilla, kasviskiusausta! Jos ja kun tapa jää, voi olla että siirrymme vielä yhteisöllisempään syömiseen ja kukin valmistaa yhden aterian osasen ja jaamme ruokamme. Viime keskiviikkona jo jaettiin tuoretta ruisleipää, ja nyt on kuulunut ajatuksia yhteisestä hummuksesta. Antti jo harkitsi niinkin pitkälle menemistä, että elävä ravinto olisi hänen keskiviikkotähtäimensä.\nIhan kuin tässä viikonpäivät teemoittuisi?\nTehdäänkö sopimus, kanssaruokabloggaajat?\n@ambersmilz Twitterissä 11. kesäkuuta 2009 Eräs minulle täysin tuntematon Amber kysyi Twitterissä tässä taannoin, miksi ihmiset aina postaavat kuvia ruoastaan, kun ei hän välitä toisten syömistä päivällisistä niinkään. Täytyy myöntää, etten minäkään pelkkää kuvaa ymmärrä ja yleisesti ottaen odotan kuvan yhteydessä olevan joko reseptin tai jonkinlaisen syy-yhteyden tekstissä.\nOn yllättävän paljon ruokablogeja, joiden päivityksistä osa koostuu juurikin näistä "mitä meillä syötiin tänään" -postauksista, ilman linkkiä reseptiin joka tosin mahdollisesti on aiemmin käsitelty kyllä samaisessa blogissa. Olen miettinyt, että miksi? Etenkin olen miettinyt miksi linkityksiä ei tehdä kunnolla? Linkit ne ovat ne, jotka pistävät blogin hakukoneisiin paremmin tarjolle ja linkit ovat sitä, millä antaa ja osoittaa rakkauttaan toisia blogeja kohtaan. Ja sitä omaakin blogia kohtaa, sillä onhan se nyt parempaa palvelua tarjota se linkki siihen reseptiin, kuin vain mainita sen reseptin olemassaolosta. Miltä teistä kaupassa tuntuisi, jos kysytte myyjältä tuotetta ja hän vain kertoo, että kyllä meillä sitä on, etsi paremmin. Minulle myyjä muuten näyttää missä se tuote on.\nEttä sovitaanko jatkossa niin, että linkitätte aina mainitsemiinne toisiin blogeihin, verkkosivuihin, omiin resepteihinne ja muihin vastaaviin? Kertaus voi toki olla opintojen äiti, mutta vältettäisiinkö myös samojen annosten kuvien toistamista?\nEi tänään muuta, kiitti moi.\nVilliäkin villimpi menu\nSitä voisi kuvitella, että kymmenen kohdan menu olisi vaikea selätettävä, mutta ei se kyllä ole. Tällaiselle hamsterillekaan, jos oikein harkinnalla toimii.\nKuten parista aiemmasta postauksesta on saattanut käydä ilmi, osallistuin viime tiistaina 10+ Kiehuu! -projektin villiyrtti-iltaan ja valtaisaksi onnekseni ohjelmaan kuului myös syöminen, joka on hoikkuuteni salaisuus. Tämä postaus esittelee illan soittolistan.\nHeti kärkeen, kun paikalle saavuimme, meille tarjottiin tietysti alkoholia. Oltiinhan kuitenkin Suomessa ja lähdössä metsälle painimaan villisikojen, eipä kun siis poimimaan villejä yrttejä. Kuusenkerkkä-seljanmehusnapsi miedosta vodkasta kirkastutti ajatuksemme ja lähdimme matkaan.\nRaskaan painimatsin jälkeen on tietysti aika siirtyä hieman hevimpiin asioihin, mutta ei alkoholia sovi unohtaa, joten luonnollista on nautiskella hieman jallugraavattua myrskylän rautua friteeratun nokkosen kanssa (140 astetta, rypsiöljy, vink vink). Kalan päälle oli raastettu aavistus kulmakunnan piparjuurta täydentämään settiä.\nKalan kaverina sietää olla kalaa, tiesin sen jo lapsena ja sen tuntuvat tietävän valitut muutkin. Ahventartar kuminachipsillä viiriäisen uppomunan kanssa on oivallinen jatkumo haukattavaksi. Erinomaista sormiruokaa muuten, sipsistä kiinni vaan ja hauks hauks. Etualalla muuten Hermannin Viinitilan Hengi -kuohuviini, palkittu eliksiiri.\nRentun ruusu ei kuulu vain lauluihin, vaan sen kuuluisi kuulua jokaikiseen ruokapöytään! Neitsytrypsiöljyssä paistettu maitohorsma on yksinkertaisuudessaan kaunis makuelämys, jollainen jokaisen tulisi kokea. Säännöllisesti.\nEn pidä linnuista, elävistä siis, mutta syön niitä varsin sujuvasti. Tätäkin lehmushunajalla marinoitua metsäkyyhkynrintaa villikrassisalaatin ja mustaherukkaskyn kanssa söi suorastaan ilokseen. Linnun paikka on lautasella, eikä suinkaan kujertelemassa missään oksalla. Okei, ehkä metsäkyyhky saa kujerrella. Pulut sen sijaan... (Voi kyllä olla, että pulu ei ole järin herkullista, ottaen huomioon sen todennäköisen ruokavalion.)\nSitten vähän verevämpiin eläimiin, sillä riimikauriin filee suolaheinä-retikan kanssa oli toki sekin aivan törkeän hyvää. Siipaleita, joiden kanssa mieluusti istuisi iltaa, mutustellen ja maisemia katsellen.\nPainimatsi saattoi olla järjestetty, sillä villisika antautui tyynesti lautaselle. Villisika-maalaispatee yhdessä marjaviinihyytelön ja kuusenkerkkien kaverina oli jotain, missä olimme ikäänkuin koekaniineja. Resepti on vielä työstössä, mutta saimme maistiaisia ja palautetta otettiin vastaan. Minusta ensimmäinen vedos oli aivan oivallista.\nKun metsällä käydään, olisi syytä hyödyntää koko eläin. Villisian maksaa ei kuulemma usein metsältä tuoda, se kun tarvitsisi välittömästi jäähdyttää, mutta makkara-ainesta tulee sitten kyllä kotiin. Villisika-bratwurstia ja villikumina-palsternakkapyreetä söi ilolla tällainen makkaranvihaajakin. Ateria ei ole mitään ilman jälkiäistä ja siihen te olettekin jo pari päivää sitten tutustuneet, kun jubailin annostelemisesta. Kallioimarre-paahtovanukkaan ja metsämansikka-mesiangervo-valkosuklaamousseleivoksen yhteydessä nautiskelimme Hermannin Viinitilan Brihaa, jolla riitti luonnetta. Piste.\nJokaisessa annoksessa oli lähiympäristöstä kerättyjä villiyrttejä, toisissa enemmän ja toisissa vähemmän. Melkoiset tsembalot, joista on kiittäminen vaikka keitä! Keittiökodassa kuitenkin hääräsivät lähinnä Kaikilla Mausteilla cateringin kaverit ja aterian suunnittelivat Antti Ahokas Juuresta, Tapio Kangas Kannonnokasta sekä Kaikilla Mausteilla cateringista ja Sami Tallberg ravintola Careliasta.\nJa se, että minä olin paikalla, siitä kiitos Prinsessakeittiön Veeralle ja kiitos seurasta ihanaiselle hyppyselliselle Sillä sipulista! Lähden mielelläni lisää retkeilemään ja syömään hyvin, vaivalla hankituista muotoja tulee pitää yllä!\nEttei ihan viherpiipertämiseksi mene, mainittakoon huomenna 13. kesäkuuta 2009 vietettävät kansallisvihannesmarkkinat eli Tammelan Makkaramarkkinat. Ohjelmassa on muun muassa ämpärigrillauksen SM-kisat ja valitaan myös Makkaramestari.\nOhjelmat starttaavat puoliltapäivin ja loppu häämöttää makkaratansseissa varmaankin ihan sunnuntain puolella. Epäilemättä on tarjolla jos jonkinmoista maistiaista sekä lihaisissa että vähemmän lihaisissa merkeissä. Ehkä kasvisnakkaroitakin?\nVarmasti tapahtuu muutakin pitkin maita ja mantuja ruokaisissa merkeissä viikonloppuna. Pitäkäähän silmät auki.\nHortailua villisikojen maassa\nOletko koskaan hiippaillut villisikojen mailla? Minä nimittäin olen. Yhdessä hyppysellisen, Veeran ja muutaman muun rohkean ihmisen kanssa. Villisiat juoksivat meitä pakoon, olenhan vuosikaudet kasvattanut työllä ja tuskalla massaani moista painimatsia varten, kuka tahansa olisi juossut pakoon. Siellä me seikkailimme, Porvoon Grottabackassa.\n10+ Kiehuu! -projekti vei meidät siis kalliolle, kukkulalle, metsään ja niitylle Kannonnokkaan. Ja siellä kuvissa seikkailevat miehet veivät meidät villisikojen kylpylän ohi aina niiden matopaikoille ja kulmille. Punatakkinen kaveri on Antti Ahokas Juuresta ja maastokuvioidussa takissa Sami Tallberg Careliasta, yhdessä Kannonnokan ja Kaikilla Mausteilla cateringin Tapio Kankaan (ei kuvissa) kanssa he suunnittelivat ja toteuttivat illan menun. Hattupäinen herra on Miles Irving, englantilainen villivihannesguru. Vanhempi herra on paikallinen neuvonantaja Lasse Roos. Siellä sitä kuulkaa on, parhaillaan maassa, hyvää, terveellistä, ihanaa, ilmaista, syötävää hortaa! Nokkosten, voikukanlehtien ja koivun pikkiriikkisten tuoreiden lehtien syömisestä ovat jo kuulleet kaikki, mutta oletko kokeillut kallioimarteen juurta? Mieleen sopii myös juolahtaa takiaisten lehtien käyttö kaalin sijasta kääryleissä tai osmankäämin varrella itsensä ruokkiminen, se näyttää viipaloidulta purjolta, mutta on ihan tajuttoman paljon parempaa. Maan alta kannattaa kaivaa piparjuuren mölkkäreitä, mitä sitä kaupasta hakemaan.\nVillikirveliä, pietaryrtin lehteä, siankärsämöä! Jauhosavikka kun kukkii, se muistuttaa quinoaa ja sitä voi käyttää aivan samaan tapaan. Kun olet aikeissa tarttua kuusenkerkkään, muista pyytää maanomistajan lupa. Meidän maassa kasvaa ihan älyttömät määrät tavaraa, jota emme hyödynnä vaan syömme vähemmän ravinteikasta, jalostettua tavaraa, joka ei oikeastaan edes maistu miltään. Villikuminaa, mesiangervoa, ratamoa, ketunleipää, voi hyvää päivää. Tiesitkö, että voit syödä kanervan kukkaa? Se on vieläpä ihan järjettömän kaunista lautasella.\nMeillä on kiinnostavaa villiä flooraa, Miles Irvingkin on sitä mieltä. Hän ravaa kuulemma Suomessa yhtenään. Nyt kun rynnistätte sinne metsään, niin ottakaapa mukaan jokin asiaa tunteva teos. Beate Slipherin Sienet ja marjat esittelee syötäviä luonnokasveja ja on taskukokoinen. Milesin kirja The Foraging Handbook on tulossa pian. Uskaltaisin väittää, että Raija Kivisen Villiinny villivihanneksiin auttaa myös ja melkein lyön vasemman jalan varpaani vetoa, että Pelle Holmbergin ja Marie-Louise Eklöfin Mauste- ja terveyskasvit luonnossa on kelpo teos.\nLuonnontilaiset niityt eivät muuten ole yhtään huono idea, perhoskantamme diggaisivat siitä ja monet muutkin hyönteiset. Sitä paitsi ne ovat kauniita asioita ja niillä kasvaa erinomaista sapuskaa. Minä nyt en luonnollisestikaan voi takapihani (lue: Tampereen Koskipuiston) villiintymiseen juuri vaikuttaa ja siellä villivihannes on yhtäkuin puoliksi juotu kaljatölkki, mutta ehkä teillä on omakotitaloja, joiden pihasta osan voisi päästääkin villiintymään. Myykää se päältä ajettava ruohonleikkuri, antakaa puolisolle ja lapsille osa tuloista mäkiauton rakentamiseen ja hankkikaa lopuilla pakastin sekä kuivuri. Sitten kun se pihan palanne on villiintynyt ja siellä alkaa kasvaa hyvyyksiä, syökää ja säilökää, syökää ja säilökää. Sille villiintymättömälle pihan osuudelle voi ostaa vuohen tai kaksi, mussuttamaan sitä nurtsia. Tulee sitten vuohenjuustotarpeet samalla ;)\nÄlköön kukaan myöskään peljästykö, jos ravintolassa annoksessa onkin maitohorsmaa eli rentunruusua tai juomassa olennainen aines on seljankukka, paljon miellekkäämpää se on kuin puiseva persilja tai joku maailman toiselta puolen roudattu käsittämätön ja ehkä jopa keinotekoinen mikä ikinä.\nNyt olisi myös olennaisin aika haalia isovanhemmilta ja muilta kylien vanhimmilta tätä tietoa omalle ja seuraaville sukupolville, ettei se vain pääse häviämään. Ottakaa selville mikä on myrkyllistä ja loppuja maistelkaa ennakkoluulottomasti, maut ovat varsin voimakkaita joten lievää varovaisuutta suosittelisin toki.\nAnnostelevat amatöörit ja ammattilaiset\nSiinä on vissi ero kun amatööri ja ammattilainen tarttuvat samaan lusikkaan. Keittiöissä työskentelee paljon asettelunkin ammattilaisia, jotka pieksevät tällaisen pikselin asettelijan lusikan käytössä 6-0. Olen toki vienyt lusikkaa suuta kohden vuosikausia, mutta Mika Reijonen Ravintola Tornista on tehnyt lusikalla ja muilla välineillä jotain aivan muuta. Viaton lähtökohta Molemmilla oli käytössään samanlaiset välineet, joilla annostella. Toinen onnistui hoitamaan homman raskaalla kädellä huikeaksi kasaksi ja toinen taas vakaalla kädellä annostellen ja koristellen. Harjoitus on tehnyt mestarin.\nAmmattilainen osaa Annostelu ei ole mitä tahansa roiskimista, vai haluaisitko sinä saada ravintolassa eteesi jonkun käsittämättömän kasan, jonka päälle on tökätty kuivahtanut persilja? Ai niin, niitäkin tulee vastaan. Ei takuulla Tornissa...\nJos annostelun taide kiinnostaa, kannattaa katsastaa Christopher Stylerin teos Working the Plate. Monenlaisten annosten rakentamisesta ohjeita ja kuvia, kikkakolmosia ja muuta englanniksi. Kelpo kirja, sääli ettei se opeta käsittelemään sitä lusikkaa niin ettei paahtovanukas ole muhjua ;)\nAllekirjoittanut osaa Kuvassa on kallioimarre-paahtovanukasta ja mansikoita, minun päreeltäni paistaa myös metsämansikka-mesiangervo-valkosuklaamousseleivos. Huomatkaa, että kotimaiset villiyrtit ovat molemmissa läsnä. Leivos oli läsnä kun nimiä jaettiin. Tämä siis menu villiyrtin loppuhuipennus 10+ Kiehuu! -projektin järjestämässä villiyrttitapahtumassa Kannonnokassa.\nSain siis ilokseni olla mukana tiistaina tässä tapahtumassa, kiitos Prinsessakeittiön Veeran, joka kutsui minut ja hyppysellisen mukaan ruoka-alan ammattilaisten pariin. Lisää on luvassa, pysykää "kanavalla"!\nSinapin ja rosmariinin glooriaa\nHyvä seura, parempi ruoka! Rakas äitini kävi tässä taannoin ronskin hurttamme kanssa ilostuttamassa iltaani täällä kaupungissa ja tarjoili minulle, työn raskaan raatajalle, uusimman Glorian Ruoka & Viini -lehden sinappi-rosmariinikuorrutettua lohta varioituna.\nOikeasti reseptissä kala grillataan, mutta parvekkeeton kerrostalokaksioni ei aivan ole omiaan grillaamiselle, joten tästä tuli uunikala. Varsin erinomaisen hyvä sellainen, ei uuni kalaa pahenna eikä kala uunia! Niin, emmekä myöskään suolanneet kalaa tuhottoman kauan, ei kiireiset naiset ehdi.\nAlkuperäinen resepti menee kuitenkin muokkaamatta näin:\nSinappi-rosmariinikuorrutettu grillattu lohi\n800 g - 1 kg lohifileetä\n3/4 dl sinappi-rosmariini-kuorrutetta (ks. seuraava ohje)\nNypi ruodot fileestä. Ripottele suola kalan pintaan. Kääri kala tuorekelmuun ja nosta jääkaappiin. Anna suolautua muutama tunti tai mielellään yön yli.\nTee sinappi-rosmariinikuorrute ja jos teet peruna-pekonivartaita, esivalmistele ne.\nJaa file eneljään yhtä suureen palaan. Pyyhi lohen pinta kuivaksi. Sivele ohuelti öljyä kalan pintaan. Työnnä paistolämpömittari pitkittäissuunnassa yhden fileepalan keskiosaan.\nJotta kala ei tartu frillin ritilään, varmista että ritilä on puhdas. Grillaa lohipaloja voimakkaalla lämmöllä ensin lihaisalta puolelta, kunnes pinta on saanut kauniin värin. Käännä varovasti litteällä metallisella paistolastalla. Sivele lohipalojen frillattuu npintaan sinappi-rosmariinikuorrutetta. Grillaa kalaa nahkapuoli alaspäin, grillin kupu suljettuna, kunnes kalan sisälämpötila on 42 astetta. Tähän kuluu noin 10-15 minuuttia. Lohen nahka saa grillauksen aikana mustua; nahka suojaa kalaa palamiselta. Kalapalojen nahat poistetaan ruokaillessa.\nLaita pekoni-perunavartaat grilliin, kun kalat ovat olleet grillissä noin 5 minuuttia.\nNosta kalat grillistä varovasti. Anna levätä muutama minuutti.\nMeillä siis toimittiin hieman toisella tavalla, mutta mennäänpä nyt siihen tatinaan eli sinappi-rosmariinikuorrutteeseen. Jälleen mitään lisäämättä tai poistamatta.\n½ dl dijoninsinappia\nNypi rosmariinista lehdet ja hienonna ne. Sekoita kaikki ainekset keskenään.\nNiin, meillä siis tehtiin tahna, laitettiin se kalan päälle ja nuketettiin uunissa koko hoitoa parissa sadassa asteessa puolisen tuntia. Ei pekoni-perunavartaita, vaan salaattia, spelttihelmiä, ruispatonkia ja valkosipuliruukkua. Ruokajuomana vettä. Tofu-hurtta söi koirannappuloita ja maksalaatikkoa, joka on sen suurta herkkua.\nHyvän seuran lisäksi kannattaa olla vehreät maisemat. Melkein kuin Koskipuiston nurtsilla olisi kalaa poskeensa pistellyt. Maalainen pikkukoira kyllä paheksui koko kaupunkia, kammottava meteli kadulla, typeriä pikkupenskoja talon vieressä leikkipuistossa ja aina kun yritti ulos, niin jostain tuli joku deeku häiritsemään. Tofu ei niin välitä lapsista eikä deekuista. Ja kun yritti jättää uusille tuttavuuksille sähköpostia, niin eikö se typerä mainospömpeli pyörinyt ympäri! Ei meillä maalla vaan...\nValokeilassa Viinipirun Arto\nHuhtikuun lopussa avasin säännöllisen epäsäännöllisen haastattelujen sarjan ja nyt olen sen nimissä jälleen lähennellyt kanssabloggaajaa!Toisena kilistelin Viinipirun eli Arton kanssa. Haastattelu otti paikkansa 8. kesäkuuta Skypen välityksellä.Kerrotko vähän susta itsestä?Eli olen koulutukseltani sosiologi, mutten ole tehnyt päivääkään uraa tilastonivaskojen parissa.Sosiologia ja viineistä kirjoittaminen ovat itse asiassa paljon lähempänä toisiaan kuin luulisi. Molemmat vaativat hieman luovuutta, käsitteiden pyörittelyä, kriittistä otetta ja sellaista sulavaa makro- ja mikrotasojen välillä soutamista.Blogin perustin, kun yritin keksiä parhaan tavan tehdä rutosti rahaa. Ajattelin, että bloggaamista parempaa keinoa ei voi olla. Ei vaan, intohimojani on vaimoni Minnan lisäksi kaksi: suomenkieli ja viinit. Näiden yhdistäminen on yhtä kuin Viinipiru-blogi ja sitä tekee mielellään, vaikka siitä ei mitään kostuisi!Miten mediaksi valikoitui juuri blogi?Blogi tarjoaa täydet toimittamisvapaudet ja sallii persoonan esiintuomisen, mikä on mielestäni blogien suuri vahvuus. Näinä aikoina ihmiset etsii kosketuspintoja, ja journalismille tyypillinen kertojaäänen etäännyttävä kirjoitustyyli vieraannuttaa ihmiset toisistaanOlet muuten ihan oikeassa tuossa, se on paljon henkilökohtaisempi media kuin monet muut.Näin on, se kykenee tuomaan Aristoteleen ethoksen ja pathoksen mukaan kuvioon, siinä missä asialinja pyörii vain logoksen (tiedon) ympärillä kuin hyrrä.Tiedosta puheen ollen, mennäänpä sen hankkimiseen. Mitä välineitä sulla on käytössä uutuuksien, muiden tuotteiden, uutisten ja sen sellaisten seuraamisessa?Pidän silmät auki, mikä tarkoittaa sitä että seuraan noin 30 eri ulkomaista blogia, lisäksi tsekkaan säännöllisesti Alkon uutuudet ja olen yhteydessä maahantuojiinBlogit on silti tässäkin hommassa se kaikkein toimivin kanava.Eli sulla täytyy olla tiedossa luotettavat blogistit, ja hyvät kanavat maahantuojiin lienevät auenneet ihan silkalla suoralla sinnikkyydellä?Juuri näin. En ole ollut kukaties niin aktiivinen kuin voisin olla suhteessa verkostoitumiseen, mutta olen tutustunut viinitilaisuuksissa toisella puolella aitaa työskenteleviin ihmisiin ja jotkut ovat ottaneet minuun yhteyttä. Piirit on varsin pienet, mikä on oikeastaan ihan sympaattista Helsingin viiniskenessä.Tässä maassa, kaikki piirit on pieniä ja varsin sympaattisia :D Aloititko muuten noiden yhteyksien haalimisen jo ennen ensimmäistä postausta blogissa?En oikeastaan. Blogi on kasvanut melko orgaanisesti, suuria suunnitelmia minulla ei ollut kun ensimmäisen kerran painoin 'post' nappulaaAjattelin vain katsoa mitä tapahtuu ja sittemin olen painanut kyseistä nappulaa jo useamman sata kertaa, enkä ole katunut hetkeäkään.Eli Viinipiru on work in progress kaikin tavoin? Pystytkö nimeämään suosikkientrysi näin kylmilteen?No en!Riippuu miltä kantilta katsoo. Joskus sitä rakastuu joihinkin yksittäisiin mitättömiin lauseisiin joissakin posteissa, mutta ei niihinkään tule palattua. Sanoisin että lempiposti on se, joka on juuri lähetetty :)Se on ehkä ihan hyvä, että se on se tuorein. Onko lähiaikoina ehkä tulossa jotain uudenlaisia postauksia tai muita uudistuksia?Koko ajan on kehitteillä jotain, mutta ei niistä vielä enempää tässä vaiheessa. Sallin itselleni mystisyyttä pienissä määrissä.Kerronko Viinipiru nimen taustoista jotain?Ymmärrän täydellisesti :) Ja toki, Viinipiru-nimen avaus olisi mielenkiintoista kuulla!Viinipiru nimi on ironinen viittaa Suomen lähihistoriaan. Maa oli ennen itsenäisyyttä paikoitellen levoton ja etenkin Pohjanmaalla kurjuus, nälänhädät ja hallitsemattomat rakenteelliset muutokset aiheuttivat häjykulttuurin, jossa poltettiin kokonaisia maataloja ja tapettiin ihmisiä milloin milläkin maatalousvälineellä.Raittiusliike ja työväenliike lähestyivät tsaaria nerokkaan poliittisen suunnitelman kanssa. He väittivät, että levottomuuksien syynä on viinapiru, joka menee suomalaiseen herkemmin kuin muihin. Tsaari oli kuitenkin sivistynyt ja liberaali mies ja näytti delegaatiolle kinnasta, ja nakkasi kieltolakiesityksen roskakoriin. Tarvittiin vuosikymmeniä ja sisällissota, että kieltolaki saatiin voimaan.Tsaarivierailusta jäi kuitenkin elämään myytti vääränlaisesta alkoholin käytöstä, vaikka etenkin noihin aikoihin suomalaiset joivat paljon vähemmän kuin muut Euroopan kansat. Myytistä tuli itseään toteuttava profetia, jonka seurauksia maksellaan edelleen.Toisaalta nimi tulee siitä, että olen pirullinen tyyppi. :):D Nimeä on aivan selkeästi ajateltu hartaasti.:) sosiologi pähkäilee monimerkityksellisyyttä, eli toteuttaa sitä turhanpäiväistä taitoa, jonka valtio on ystävällisesti kustantanut.Jos nyt olisi jotain millä kilistää, kilistäisin valtiolle ja sen ystävälliselle kustannustoiminnalle :):)Mä olen nyt ymmärtänyt, että viini on sulle kuitenkin enemmän harrastus kuin työ?Joo, etenkin siksi ettei tästä makseta.Toivoisit sen kuitenkin olevan työ?Kirjoitan blogia tosissani. Koen että se on palvelubisnes, joka tuottaa iloa molemmille osapuolille. Ja blogien tulevaisuuttahan ei osaa ennustaa edes kristallipallon omistava futurologi.Blogiskenen kehittyessä se avaa varmasti uusia ovia, en epäile sitä hetkeäkään.Hyvin totta, tulevaisuudesta ei tiedä. Mutta omista aikeistaan ehkä tietää, sulla on vähän alan koulutusta, oletko ajatellut hankkia sitä lisää?Kyllä mä ajattelin mennä ensi vuoden alussa lukemaan WSET diploman, joita ei ole suomessa tällä hetkellä kuin kourallinen.Valitettavasti osallistun juuri samaan aikaan Saharassa ajettavaan 8000 km ralliin :D Se ajetaan Budapestista Malin pääkaupunkiin Bamakoon, samalla tulee Viinipirun pisin tauko, ellei matkalta sattumalta löydy Latoureja.Auts. Miten meinasit pitää tuliaispullot ehjänä autossa?Saa nähdä mikä on Malin viinitarjonta! Viereisessä Mauritaniassa alkoholista joutuu kuritushuoneelle :)Yritän Viinipirulla vaikutta laajemmin myös asenneilmastoon.Suomalainen kulttuuri on ollut perinteisesti nautintokielteinen. Se on protestanttisuuden ongelma, ollaan materialisteja, mutta ihaillaan askeettisuutta, ahkeruutta ja saituutta.Sama näkyy myös Saksassa, Isossa Britanniassa ja USA:ssa.Haluaisin viestittää ihmisille, että pallolta löytyy lukuisia muitakin yhtä hyviä tapoja elää. Kuten sellainen, jossa ihmisen arvoa ei mitata sillä, kuinka paljon omaisuutta hän haalii kasaan ennen kuin potkaisee tyhjää. Viimeiselle lennolle ei kuulemani mukaan sallita lainkaan käsimatkatavaroita, puhumattakaan rivitalosta ja farmariautosta. Jos kaikki kaunis on katoavaista, miksi olla panostamatta ohikiitäviin nautintoihin?Näin muuten on, joka perhanan niemessä, notkossa ja saarelmassa.:)Elää meidän tulee, eikä unelmoida elävämme.Touche, täällä roudan keskellä sitku-asenne elää ja voi pulleasti, eikä tarvetta sille olisi.Maan vaurauden rakentaneet ja suuret uhraukset tehneet sukupolvet tuskin vuodattivat verta ja hikeä, jotta täällä kärsittäisiin.Haluaisin nähdä enemmän kohtuutta ja tasapainoa kulttuurissa, koska tyypillinen suomalainen elämäntapa ei minusta ole sen paremmin kohtuullista kuin tasapainoistakaan. Sosiologien mukaan ihmisen pääomat jakautuvat kulttuuriseen ja taloudelliseen pääomaa. Viini tuo ensimmäistä roppakaupalla ja jos yhdistät sen ystävien kanssa hengailuun, myös sosiaalinen pääoma kumuloituu kuin varkain.Oi, amen kohtuudelle ja tasapainolle!Jos tuota rallimatkaa ei nyt oteta huomioon, niin joko seuraava viinimatka on suunniteltuna?Kyllä on, se alkaa heinäkuussa ja suuntautuu Ranskaan!Champagnen, Chablin ja Loiren kautta Bordeauxiin, sen jälkeen suunnitelmissa on viihdyttäviä aukoja, jotka täytetään paikan päällä. Chabliksen, that is.Mites kun nuo perinteiset viinimaat on hanskassa niin entäs nämä meidän kotimaiset viinitilamme? Ovatko niiden nesteet tuttuja?Eivät kovinkaan hyvin. Dilemmahan on siinä, että perinteisesti viini-nimeke on varattu rypäleistä valmistetuille käymistuotteille.Niinhän se kyllä on.Kaikki kunnia kotimaisille tuottajille, mutta käytän itse mieluusti marja-etuliitettä selvyyden vuoksi. Kivoja juomia nekin ovat, mutta oma kapasiteetti on niin rajallinen!Tuntuu ettei saa mitään aikaan vaikka käyttäisi viiniin perehtymiseen kaiken vapaan ajan!Niin eikö joskus tunnukin siltä, että viikkoon pitäisi saada yksi toistai?Kyllä vain, vaikka kaksi, toinen maanantain tilalle.Ovatko muuten tuottajat ja muut tahot lähestyneet paljonkin, tarjonneet tuotteita arvioitavaksi?Maahantuojat lähettävät satunnaisesti näytteitä, mikä on aina kiva juttu, kun viininsä kustantaa itse. Jos viini on maahantuojan "lahjus", mainitsen sen postissa, jotta läpinäkyvyyden periaate toteutuu.Ei vaivoiksi asti kuitenkaan tule?Ei ikinä! Jos en meinaa mahtua enää sisään eteisestä, sitten alan valittaa. Tuolloin saa myös tulla läpsäisemään litsarin poskelle ja auttamaan asiassa muutenkin :)Mites on erilaisten tilaisuuskutsujen sun muiden laita, pukkaako postissa niitä runsain mitoin? Vai ujutatko itse itsesi tilaisuuksiin mukaan?Niitä tulee tasaisesti, usein pari kolme kuussa. Kaikilla listoilla en ole vieläkään, osa markkinoijista on itse äkännyt, että bloggaajan kutsuminen tilaisuuteen on edullista pr:ääTähän mennessä olen ehtinyt liki kaikkiin tilaisuuksiin ottamaan osaa, pienillä järjestelyillä (tosin viime viikon alkoholittoman viinin lanseerauksen skippasin).Markkinoijat taitavat parhaillaan heräillä tähän blogistien olemassaoloon oikein tosissaan.Aivan! Elämme jännittäviä hetkiäRuokablogeissa on runsaasti tarjontaa, viineissä ei juurikaan ole. Toisaalta ruokamarkkinat ovat kymmeniä kertoja suuremmat, joten jos siinä saa huomiota, niin avot.Todellakin, jännittäviä hetkiä! Ja minusta on ilo nähdä että kotimaisissa blogeissakin alkaa tapahtua tietyntasoista profiloitumista.Totta, ensimmäiset blogit olivat poikkeuksetta "mitä ajattelin tänään" tyyppisiä, niitä käsiteltiin kuin päiväkirjoja. Nyt niche blogit ovat nostaneet päätänsä, ja veikkaan että tulevaisuus on sellaisten, ellei arkeaan valottava bloggaaja ole poikkeuksellisen lahjakas kynäniekka tai muuten vain upea hahmo.Mitä sun mielestä viiniblogien maailmasta, meillä tai muualla, ehkä vielä uupuu?Tasokkaat videoblogit, niitä soisin lisää, mutta kynnys suomalaisille saattaa olla amerikkalaisia korkeampi. Mmeillä ei yleensä esiinnytä tai pidetä mekkalaa itsestään.Et itse aio kehittää Viinipirua podcastin, videocastin tms piiriin?Olen sitä joskus puntaroinut, mutta en usko että ainakaan välittömässä lähitulevaisuudessa (paitsi jos syön sanani ensi viikolla) :)Eli ehkä, kenties, voi olla :DAivan!Mikä olisi susta juuri nyt se viiniblogi, mikä kannattaa tsekata? Viinipirun lisäksi tietysti.The Pour on kova: New York Timesin viinijournalistin viikottainen katsaus pintaa syvemmälle, ei pistearvioitaDr. Vino on myös mainio.Mites sitten viinikirjallisuus tai muu media? Mikä polttelee juuri nyt?Tällä hetkellä luen itseasiassa Dr. Vino -blogin pitäjän viinikirjaa, joka käsittelee viiniä ja politiikkaa.Herra sattuu olemaan tohtori, joten kaltaiseni tyyppi lukee innoissaan miten hän linkittää ranskan vallankumouksen 2000-luvun appelaatioihin :) Muistaakseni yhteiskuntatieteen tohtori.Suomalaiset blogit ovat myös hyviä, mutta päivittyvät aivan liian harvoin. esimerkiksi Viini-Virénin juttuja on aina hauska lukea.Sivistynyttä seuraa Dr. Vino siis, minkäs viinin kaverin kanssa korkkaisit jos pääsisit samaan seuraan?Kokeilisin kuuden euron Gato Negroa sokkona.Sinänsä viineistä pälättäminenhän on melko ajattelevaista touhua. Kirjoittaminen ei ole vain viinissä olevien ominaisuuksien luettelointia, vaan uusien merkitysten aktiivista tuottamista. Juuri siksi viini on kulttuuria, koska siinä on päihdyttävän alkoholin lisäksi niin paljon kommunikoitavaa ja jaettavaa potentiaalia.Korkeakulttuuria sen ei kuitenkaan tarvitse olla! Vaikka viinejä on perinteisesti harrastanut pankkiirikasti, jolla on ollut mahdollisuus kiertää maailmaa ja ylimääräistä käteistä, nykyään sama määritelmä koskettaa suurinta osaa suomalaisista. Suomalaisessa yhteiskunnassa on viinin mentävä aukko!Ja sillä sanastolla sen on oltavakin sosiaalista kulttuuritoimintaa. Ei mitään järkeä osata puhua niin, ellei sitä kukaan kuule :/Totta :) viinisanasto karkaa tasaisin väliajoin käsistä, ja siinä syntyy uusia trendejä, jotka sitten haipuvat pois. Nyt kaikki puhuvat mineraalisuudesta, vaikka ei ole oikein selvää mitä kukin sillä tarkoittaa. Mutta viinikieltä ei tarvitse osata viinistä nauttimiseen.Ovatko kaikki muutenkaan täydellisen kartalla niistä termeistä, kun makuaistit kuitenkin varioivat?Se on mahdotonta! Tämä on subjektiivista touhua, vaikka monet haluavat pukea sen tieteellisen mittaamisen kaapuun.Nimenomaan, toinen tykkää äidistä, toinen tyttärestä ja kolmannella on mielessä poikaystävä!Itse kun olen tieteellisen koulutuksen hankkinut, niin suhtaudun hieman skeptisesti ajatukseen siitä, että joku voisi analysoida viinin tavalla, jonka jäljet eivät johtaisi hänen omaan palettiinsa, omiin preferensseihinsä, omiin hermokytköksiin jne... :) mutta sama juttu kaikilla elämäm aloilla.Tieteellinen diskurssi koetaan arvokkaaksi, oli kyse sitten homeopatiasta, horoskoopeista tai viinien arvionnista.Todellakin. Kun nyt palettiin päästiin, tuleeko omia aisteja treenattua jollain konstilla?Lähinnä viinien parissa, mutta pidän aistit valppaana esimerkiksi kukkien kanssa. Nukuin biologian tunnit, ja nyt en erota horsmaa ruususta, olisi kiva tietää prikuulleen orvokin ja syreenin tuoksujen ero, joka lienee paljon merkittävämpi kuin kaltaiseni kukkien talloja edes tietää.Siksi arvioissani lukee "kukkainen", ei esimerkiksi Tulipa linifolia.Siihenhän ei auta kuin tuoksuttelu ja taas tuoksuttelu :DNäin on.Maisteletko muuten aina saman sarjan laseista, toki eri viineille tarkoitetuista?Mä en ole kovinkaan puritanisti lasien suhteen, mulla on kaapissa eripari määrä Riedelin Vinum-sarjan Bordeaux-laseja, joita rikon säännöllisesti tiskatessa.Ajatus eri lasista joka viinityypille lähinnä tuottaa ahdistusta :) Viinissä on paljon turhaa nysväystä, joka tyydyttää harrastajien tarvetta 'keräillä perhosia'. Siitä voi hyvin karsia puolet pois, tai sitten tehdä juuri niin, jos se tuottaa iloa. Sääntöjä ei ole.En ihmettele yhtään. Ilon kautta, sehän se hyvä ohjenuora on.Kyllä vain! Ja tilannetaju, sen merkitystä ei voi korostaa liiaksi, oli kyse sitten pukeutumisesta tai viinin tissuttelusta.Nysväämisestä tuli mieleen, että matkoilla olet varmaan päässyt valmistamiseenkin osallistumaan?En ole itse ollut koskaan sadonkorjuussa. Asia, mikä pitää korjata ensi sijassa.Mikä polttelisi juuri nyt? Vaikka siellä Alkon valikoimassa?Hmmm... monet viinit polttelee, mutta ei tällä hetkellä mikään erityisesti. Chapoutierin L'Ermite tekisi mieli korkata kaapista, mutta sitä pitäisi kuulemma kypsytellä vielä 20 v.:) ehkä odotan tai annan seuraavien sukupolvien juoda sen.Hah, kasvattaa kärsivällisyyttä tämä harrastus.Kyllä! Tarpeellista vastapainoa kärsimättömyydelle muilla elämänaloilla.Onneksi muuten päästiin takaisin tuonne Alkoon, sillä piti kysymäni miten usein käyt väijymässä varastoja ja joko ovat niin tottuneita sinuun, että pistävät sinulle kiehtovia juttuja sivuun?En kovinkaan usein, onneksi on netti :)Pari olisi vielä, lähinnä tällaisia suosittelujuttuja. Eli mitäs lukijoiden kannattaisi sieltä Alkosta tms. käydä nyt noukkimassa parempaan talteen?Jos ei yleensä panosta kalliiseen punaviiniin, tätä kannattaa kokeilla Rust en Vrede Estate Cabernet, se on äänestetty 100 parhaan viinin joukkoon maailmassa joskus jne. Kelpo hinta.Valkkariksi suosittelisin Arboleda Chardonnayta, siinä on kaikkea paljon, mutta ei mitään liikaa! = hyvän viinin reseptiVoisin suositella vielä jonkun kympin pullon: Marqués de Valparaíso Roble, mainio viini tähän hintaan. Dopff & Irion Muscat, valkkari kympillä vielä.Aa, tämä viimeinen oli tuttukin. Hyväksi todettu.Ois kiva, jos ihmiset uskaltautuis kympin toiselle puolelle (n. 90% on alle 10), paras hintalaatusuhde löytyy mielestäni 10-20 euron väliltä. Sen jälkeen homma karkaa tasaisen varmasti käsistä, päätyen lopulta satoihin euroihin. Mutta 20 eurolla voi jo saada aivan briljantin viinin!Arkisin kannattaakin juoda edullisempia viinejä, mutta pääasia ettei kategorisesti kiellä itseltään yli kympin nautintoja!Juuri noin! Haluatko vielä jotain heittää tähän loppuun lukijoille, elämän viisautta tai viinileffasuosituksen tai?Nauttikaa ainoasta elämästänne, älkää rajoittuko juomaan vain suosikkiviinejä, vaan kokeilkaa rohkeasti erilaisia viinejä! Alkossa likimain kaikki on hyvää! Kiitos tästä, on ollut hauska rupatella viinistä ja viinin viereltä.Jälleen kerran kommentit haastatteluun ja kaikkeen ovat täydellisen tervetulleita! Käykää Viinipirussa tsekkailemassa Arton arvioita ja artikkeleja, sekä väijymässä tietenkin mitä mahdollisesti uutta on luvassa tulevaisuudessa.Minä edelleen otan mieluusti vastaan ehdotuksia haastattelujen kohteista ja kaikesta.Kuva: Arto\nAitosiideristä elämää Nordicissa\nLauantain-iltana ravintolaan oli tarkoitus lähteä juhlimaan, ottaa muutama.. siideri vaan ja tulla kotiin nukkumaan. Ensin kohteenamme oli Jaakko Kukkonen eli Jack the Rooster, mutta sen terassi olikin sitten varmaan säistä johtuen kiinni.\nSitten meinasimme Elisan kanssa Sohoon, mutta kun käännyimme Tuomiokirkonkadulta Otavalankadulle, Suomi mitä ilmeisimmin maalasi ottelussaan Liechtensteinia vastaan kun koko Soho purskahti valtaisaan suosionosoitukseen. Kannoilla kääntyminen oli luontainen liikesarja ja päädyimme lopulta Nordiciin, jossa iloksemme on meneillään siideriviikot!\nIlahduttavan pitkältä ja monipuoliselta listalta oli helppo löytää juomia, joita en ennen ollut makustellutkaan. Kevyenä starttina tilasin Richs Farmhouse Cideria tynnyristä, sillä sellaiseen nyt ei ainakaan pääse usein käsiksi. Jännitävä siideri, sillä sen maku muuttui koko puolen litran matkalla jatkuvasti. Se oli makeaa, mutta lopulta se ei ollut makeaa. Sameaa, pehmeää, oikein hyvää tavaraa.\nJatkoa seurasi Thatchersin New Old Rascalin muodossa, tällä kertaa pullotavaraa. Se osoittautuikin olemaan erinomaisen hyvä valinta, ei liian kuivaa eikä liian makeaa. Sellainen mukava yön pimeys joka kietoutuu ympärille, pimeys joka ei kuitenkaan pelota. Koska olin sujahtanut tutun ja hyväksi havaitun firman suojiin, tilasin seuraavaksi Thatchersin Dabinettia. Se olikin sitten kahden edeltäjänsä jälkeen melko mitään sanomaton tapaus. Heidän riveistään löytyy paljon särmikkäämpiäkin tuotteita. Nämä kolme siis minun valintojani, Elisa nautti muun muassa erään prinssin, joka Jokiksestakin on tuttu.\nMeidän piti lopetella yhdessä Thatchersin Katy Rosélla, mutta sitä ei ikävä kyllä varastoista enää löytynytkään. Se olisi ollut Elisan valinta, joten hän sai valita myös korvaavan tuotteen, joka oli myös hyväksi havaitusta sarjasta eli Écussonin Cuvée Spéciale. Molemmat tosin totesimme, että paremminkin olisi voinut lopettaa illan. No, ehkä me vielä palaamme Katy Rosé mielessämme ;) Siideriviikot ovat aina meidän mielestämme lämpimästi tervetullutta ohjelmaa!\nAitosiiderit on rokkenrollia!


Eväsleivät - Kotiliesi.fi\nnoin 7 dl vehnä- tai sämpyläjauhoja\nnoin 2-4 dl ruisjauhoja\nMurenna hiiva kylmään veteen. Lisää suola, hiivaleipäjauhot, ruisleseet, kaurahiutaleet, osa ruisjauhoista ja niin paljon vehnä- tai sämpyläjauhoja, että taikina on kiinteää. Alusta taikina ja lisää auringonkukansiemenet. Peitä liinalla ja anna kohota huoneenlämmössä noin 2 tuntia, viileässä pitempäänkin.\nLeivo taikinasta ruisjauhoilla jauhotetulla pöydällä 10 litteää pyöreää annosleipää ja 2 patonkia. Anna niiden kohota noin 30 minuuttia liinalla peitettyinä.\nPistele pyöreät leivät haarukalla ja vedä patonkeihin terävällä veitsellä muutama vino viilto. Paista ensin 250 asteessa noin 10 minuuttia ja sitten 200 asteessa noin 5-10 minuuttia tai kunnes leivät ovat kypsiä. Jäähdytä ilman liinaa, jos haluat kuoresta rapean.\nHalkaise patongit tai pyöreät leivät retkipaikalla ja täytä vihreällä salaatilla, tomaattiviipaleilla ja juustoviipaleilla (mozzarellaa). Täytteeksi sopii myös savukala, kurkku ja tilli tai valmiit salaatit.\nKommentoi juttua: Eväsleivät


Brother TN-328BK Musta hintavertailu | Mustevertailu.fi\nBrother TN-328BK Musta hintavertailu\nTulostinvalmistajan alkuperäinen erittäin riittoisa musta värikasetti Brother TN-328BK. Riittää noin 6 000 sivun tulostamiseen 5 % peittoasteella. Yhteensopiva seuraavien mallien kanssa:\nTuotenumero: Brother TN-328BK, TN328BK.\nPäivän halvimman hinnan 89.25 € tarjoaa Proshop.\nVertaa tuotteen Brother TN-328BK Musta hintoja\nBrother TN328BK / TN 328BK Black Toner - Laser värikasetti musta 89.25 € Siirry kauppaan »\nBrother Värikasetti Musta Tn-328bk 6k - Hl-4570cdw 98.58 € Siirry kauppaan »\nMusta värikasetti BR-TN328BK 101.90 € Siirry kauppaan »\nBrother Värikasetti musta, 6.000 sivua, high yield TN-328BK Vastaa: N/A 107.95 € Siirry kauppaan »


Arvomaailmastani - On my way\nMeistä jokaisella on arvomaailma, joka pitää sisällään itselleen tärkeitä arvoja ja arvokkaita asioita. Arvomaailma määrittelee meidät hyvin pitkälti ihmisinä, sillä se kertoo itsellemme tärkeistä asioista ja siitä, mitkä seikat ovat elämässämme ykkössijalla. Tavallisesti parikymppisen arvomaailma on hyvin erilainen verrattuna vaikka nelikymppiseen. Toki poikkeuksiakin varmasti löytyy mutta tämä pohjautuu ihan vaan elämänkokemukseen, kasvamiseen ja asioista oppimiseen. Parikymppisellä on niin suppea elämänkokemus verrattuna kymmenenkin vuotta vanhempaankin ihmiseen. Arvomaailma kulkee hyvin pitkälti käsikädessä juurikin elämänkoulun kanssa. Osa arvoista on toki kotikasvatuksesta lähtöisin ja osa ihan vaan ympäristöstä mallinnettuja. Osa kuitenkin muovautuu iän myötä, kokeilujen ja kipuilujen kautta.\nMinullakin on tietyt arvot, jotka ovat aina olleet tärkeitä. Niitä ovat toisten ihmisten ja itsensä kunnioittaminen, rakkaus, kiitollisuus, anteeksianto, rehellisyys, usko, moraali, ihmisarvo, sananvapaus, terveys, ystävät, perhe, koti, työnteko ja rauha. Tottakai jossain kohtaa nuoruuttani kamppailin hyvin paljon arvomaailmani kanssa ja suljin monia minulle nykyään tärkeitä arvoja pois. Tämä kuului kuitenkin kasvamiseen ja rajojen kokeilemiseen. Voin sanoa, että jos perheessä on ollut korkea moraali ja arvoja on pidetty tärkeinä, usealle jossain vaiheessa iskee kapina. Tuolloin romutetaan kaikki lapsuudessa iskostuneet arvomaailman sirpaleet ja eletään päinvastoin. Jos minulta siis tänä päivänä joku kysyy miten silloin joskus vaikka valehtelin, harrastin yhden illan juttuja, juhlakäytin huumeita, tapailin varattuja tai muuten vaan rikoin jotain itselleni luonnostaan tärkeää arvoa, en voi kuin todeta, että se ihminen en ollut minä. Onneksi sain kuitenkin arvomaailmani takaisin ja tänä päivänä pyrin toimimaan mahdollisimman pitkälle niiden asioiden puolesta, joita pidän tärkeinä.\nUskon myös siihen, että ihmiset vetävät puoleensa toisia samankaltaisilla arvoilla varustettuja. Vähän kuin magneetit. Jos mietitään vaikka ystävyys -tai parisuhdetta niin eihän suhde toimi jos molemmilla on täysin erilainen arvomaailma. Varsinkaan parisuhdetta en voisi koskaan miettiä ihmisen kanssa, joka ei jakaisi itselleni tärkeitä arvoja. Toki kaikissa ihmissuhteissa toinen voi opettaa toistaan mutta jos lähtökohtaisesti prioriteetit elämässä ovat ihan eri planeetoilta, niin en usko tällaisten ihmisten viihtyvän toistensa seurassa. Tänä päivänä voin näissäkin asioissa olla niin kiitollinen, sillä olen saanut elämääni ihmisiä joiden kanssa jaan samaa arvomaailmaa. Muistan Helsinkiin muuttaessani, kuinka yksin olin. Oli vaihe jolloin ei ollut oikein ystäviä, keiden kanssa aikaa viettää tai varsinkaan joihin luottaa. Pikkuhiljaa aloin kuitenkin saamaan elämääni tärkeitä ihmisiä, rohkesin olla aito oma itseni ja tuomaan arvoni esiin. Muutama näistä ihan alun tyypeistä onkin edelleen elämässäni. Olen huomannut tässä vuosien varrella, että kaikista suurinta rohkeutta on olla oma itsensä. Ei yrittää olla mitään muuta tai sulkea pois omaa arvomaailmaa. Tämä tie vie kaikista pisimmälle.\nJos joskus siis tuntuu, että tässä ajassa suurinosa ihmisistä on vaan tyhjiä pinnallisia kuoria niin asiahan ei näin ole. Aina on olemassa tyyppejä, jotka jakavat kanssasi samaa arvomaailmaa ja vaikkei ihan samoilla linjoilla kaikesta oltaisi, niin joku kuitenkin klikkaa. En nyt sano, että omani olisi se esimerkillisin, sillä ihmisiä tässä vaan ollaan. Välillä mokaillaan ihan huolella mutta onneksi on anteeksianto. Se onkin mielestäni yksi maailman suurimmista ja jaloimmista taidoista, voida antaa anteeksi toiselle ja itselleen. Kukaan meistä ei ole täydellinen, ei vaikka siihen pyrkisi.\nOlisi mielenkiintoista kuulla millainen arvomaailma teiltä löytyy? Ovatko blogiani seuraavat joltain osin samantyylisiä kuin itse olen, vai mitkä asiat teille ovat tärkeitä elämässä?\nAvainsanat: ajatuksia arvomaailma elämä hyvinvointi lifestyle minä syvälliset yleinen\n12 vastausta artikkeliin “Arvomaailmastani”\nMitäs Sakulle kuuluu? Et enää häntä mainitse postauksissasi.\nEi nyt ole mun asia tähän oikeastaan kommentoida, mutta sanompa vaan, että jos aktviisesti olet Jutan blogia lukenut, niin on rivienvälistä voinut päätellä aika paljon..\nMutta oletko Jutta ottanut kissan?? :D\nOlemme eronneet. Älä kuitenkaan esitä lisäkysymyksiä, sillä kerron kun sille tuntuu.\nJa en ole ottanut. :D Jos Instagramiani meinaat, niin olen hoitanut nyt taas näitä palleroita joiden kanssa asuimme viime keväänä useamman kuukauden. Omistajat ovat reissussa niin toimin varamamina. <3 Oma kissa on kyllä pitkään ollut toivelistalla. :)\nKiitos ihanasta ja rehellisestä postauksesta!\nPystyn samaistumaan tuohon, että ei tunne olevansa yhtään sama ihminen kuin nuorempana on ollut. Itse olen ollut teininä mm. Koulukiusaaja, melkoinen bilettäjä ja muutenkin melko kylmä ihminen.. Nykyään ihmiset, ketkä eivät historiaani tunne, eivät varmaan voisi minusta kuvitella moista. Työkseni autan ihmisiä, huolehdin hyvinvoinnistani ja olen persoonaltani paljon tunteikkaampi ja välittävämpi. Kauhistelen aina ajoittain, miten on joskus voinutkaan olla niin julma.. :/\nSulla on todella kaunis ja aito blogi ja kiva kun päivität sitä näin usein <3\nNiin no samoja ajatuksia täällä. Onneksi ihmisillä on lupa kasvaa ja muuttua! :)\nSun blogi on niin mun suosikki ja sun tekstit on viime aikoina olleet ihan mielettömiä!\nOn ollut hauska seurata sun ja sun blogin kasvua ja muuttumista vuosien varrella. Ihan alkuajoita asti on mukana kuljettu ;) ihana kun jaksat päivitellä niin usein!\nMahtava kuulla! :) Ja iso kiitos siitä, että pysyt mukana.\nVai että alusta saakka, nyt alkoi nolottamaan. Itse en enää edes uskalla katsoa muutaman vuoden takaisia postauksia. :D\nJutta, hieno postaus jälleen kerran, kiitos.\nMoikka Jutta! Kiitos taas oikein mielenkiintoisesta tekstistä! :) tuntuu että pystyn samaistumaan hyvin ajatuksiisi tässä tekstissä. Aikaisempi teiniminä oli jotain aivan muuta, mitä nykyään olen. Niistä virheistä on kuitenkin onneksi opittu! Mahtavaa että löytyy näin rehellisiä bloggaagia kuin sinä!\nHyvää tulevaa viikkoa sinulle<3\nMukava kuulla, että teksti vaikutti sinuun. Ja näinpä, kaikesta voi oppia ja vieläpä tässäkin iässä. :)\nKiitos, ihana kuulla. <3 Ja sinnekin mukavaa tulevaa viikkoa!\nKiva kirjoitus ja superisti voimia sinne uuteen elämän tilanteeseen<3 Itse olen kohta 'vasta' 22, mutta elämä on heitellyt viimeiset kolme vuotta niin rajusti, että en koe ollenkaan itseäni perus kakskymppiseksi. Nuorempana koulussa yritin olla jotenkin siisti ja lievää koulukiusaamista harrastin yms. Baareissa tuli myös juostua uusein sen tullessa sallituksi. Ei kiitos enää. Elämä heitti ihan kuperkeikkaa ja alamäki alkoi kun 18v ollessani isoveljeni kuoli, tein abortin, yo-kirjoitukset, en päässyt opiskelemaan, vanhemmat erosivat hieman on off-meiningillä, bulimiaa 'harrastin/-an'' melko kauan ja mitäs vielä.. Mutta onneksi iloakin löytyy:) Töitä ollut koko ajan, poikaystävä ja yhteen muuttaminen, ihanat ystävät ja perhe ja maailman parhaimmat pikkusiskot<3 Pitäisi keskittyä enemmän positiivisiin asioihin ja mitkä tekevät just sut iloiseksi. Ja laittaa prioriteetit kohilleen, mikä siinä arjessa ja elämässä on tärkeintä ja jaksaa viedä eteenpäin.\nKauhea avautuminen näin heti maanantaille, mutta mukavaa viikko Jutta sulle :))


Nuiva Meininki: Arkistojen kätköistä: Heinonen murskasi muut Steniuksentien derbyssä\nArkistojen kätköistä: Heinonen murskasi muut Steniuksentien derbyssä\nKauden avaava, jo perinteikkääksi muodostunut Artturi Kanniston muistokisa käytiin kipakan pirteässä pakkassäässä. Tässä Steniuksentien derbyssä kilpailumuotona oli tällä kertaa rogaini, jonka reitinvalintakiemurat hallitsi parhaiten punamustiin täksi kaudeksi vaihtanut Mikko Heinonen. Hän jätti kakkoseksi sijoittunutta Tuomas Stoermer Mattilaa yli kuusi pistettä, ja juuri Thaimaasta kotiutunutta Jaani Lantelaa jo kymmenisen pojoa.\n"Jouduin matkan aikana vaihtamaan suunnitelmaa, ja se kannatti", yömiehenäkin tunnettu Heinonen kertoo, "luulen valintojeni osuneen aika nappiin. Lopussa saatoin tosin hävitä spekulatiivisesti pisteen, kun en uskaltanut hakea kauempaa rastia sakkojen pelossa. Kaiken kaikkiaan suoritus oli muutenkin hyvä, tosin muutaman 2-5 sekuntisen reitinvalintavirheen itseltäni löydän."\n"Harjoituskausi on sujunut kaikin puolin hyvin. Uusi valmentajani Antti Harju on laatinut yksinkertaiselle miehelle yksinkertaisen ohjelman, joka keskittyy ennenkaikkea lantion aukaisuun ja juoksuvauhdin parantamiseen. Selkeää kehitystä onkin jo tapahtunut, minkä myös valmentajani ja uudet seurakaverini ovat tyytyväisenä panneet merkille. Kesän ykköstavoitteena on Firmaliiga Grand Slam, mitä en nykyisen kehityksen jatkuessa pidä lainkaan mahdottomana", Heinonen päättää hymyillen kilpaa auringon kanssa.\nIloinen voittaja voitonmaljan kanssa (kuva lavastettu, toim. huom.)\nToiseksi jäänyt Stoermer Mattila sen sijaan ei ole ollenkaan tyytyväinen päivän saldoon: "Sorruin turhaan näpräilyyn. Ennakkospekulaatioista ja paikallistuntemuksesta ei tällä kertaa ollut hyötyä, yritin liian vaikeita ratkaisuja ja tein lisäksi jopa yli minuutin virheitä", pettynyt Stoermer Mattila tuhahtaa. "Juhannukseen asti tulen asustamaan Norjassa, ja päivän kunnon perusteella suunniteltu kevyen ylläpitävä lenkkeily lienee syytä unohtaa ja ottaa astetta rouheemmat harjoitteet käyttöön."\nKolmantena maalilinjan ylittänyt Jaani Lantela sen sijaan ei voinut kuin ihmetellä voittajan vauhtia. "Ehkäpä viime viikkojen maratonhieronnat olivat löysistyttäneet miehen, terävyyttä ei löytynyt", Lantela toteaa viiltävän analyyttisesti.\nLähettänyt Jalopeura klo 20.54\nMM - Isoo vihaa\nLaserkeilaus osana suomalaista kartoitusperinnettä\nMM - Deeper Lover\nMissä me oltiin eilen ja olinko mäkin siellä?\nMM - tarujen mailla\nArkistojen kätköistä: Heinonen murskasi muut Steni...


Ski-Doo jatkaa ISOC-sarjan kärjessä - BRP Finland Oy\nSki-Doo jatkaa ISOC-sarjan kärjessä\n10. joulukuu 2012\nISOC-sarjan lähes käsittämättömällä Ski-Doo-menestyksellä alkanut kausi 2012 – 13 jatkui viimeviikonloppuna. Michiganin Bessemerissä ajettu Blackjack National Snocross-kisa kartutti Ski-Doo-kuljettajien pistetiliä, ja Robbie Malinoski säilytti pistejohtonsa vakuuttavalla ajollaan.\nPerjantain kisassa Malinoski ajoi karsinnoissa sijat kolme ja yksi. Myös Tim Tremblay onnistui omissa karsintaerissään nappaamaan vastaavat sijoitukset. Darrin Mees oli ensimmäisen karsintaeränsä kakkonen ja toisessa erässä mies ajoi neljänneksi. Finaalissa Malinoski kävi kovaa kamppailua voitosta, mutta joutui taipumaan kakkoseksi. Tallikaveri Darrin Mees täydensi Ski-Doo-menestystä ajamalla kolmanneksi.\nLauantain kisan karsinnoissa Malinoski ajoi kaksi kertaa ykköseksi, joten homma näytti hyvältä finaaleja ajatellen. Hyvin meni myös Scheuring Speed Sport-tiimin uudella tulokkaalla, hallitsevalla ISOC Pro Open-mestarilla Tim Tremblaylla, joka ajoi molempien karsintaeriensä kakkoseksi. Räväkkäotteinen Darrin Mees ajoi karsinnoissa sijat kaksi ja kolme.\nFinaalissa Ski-Doo-kuskit ampuivat viivalta tulisesti, ja finaalin holeshot kirjattiin Meesin nimiin. Tucker Hibbert kuitenkin pääsi livahtamaan ulkokaarteesta ohi ja pääsi karkuteille. Lähdössä epäonnistunut Tremblay ajoi kuin riivattuna napsien päänahan yksi kerrallaan. Tremblay, joka aina erän vanhetessa muuttuu entistäkin nopeammaksi, oli selvästi nopein Ski-Doo-kuski. Kolmas sija oli työvoitto ja osoitus siitä, että hallitsevalla mestarilla on oma painava sana sanottavanaan tämän kauden mittelöissä.\nSki-Doon ruotsalaisvahvistukset ajoivat viikonloppuna vaihtelevasti. Petter Nårsa (Boss Racing) on ajanut nousujohteisesti ja kuluneena viikonloppuna mies jo ajoi pariin otteeseen letkan kärjessäkin, mutta vielä palkintopallisijat ovat jääneet vähän matkan päähän. Perjantaina Nårsa ajoi 10. sijalle ja lauantaina kaksi pykälää vaatimattomammin. Emil Öhman puolestaan keskeytti perjantain kisan, mutta lauantaina mies ajoi seitsemänneksi. Adam Renheimilla ei ollut asiaa finaaliin, mutta sunnuntaina hän ajoi sijalle 13.\nKun ISOC-sarjaa on ajettu neljän kierroksen verran, on Ski-Doon tilanne hyvä. 10 parhaan joukossa on neljä Ski-Doo-kuskia ja viiden kärjessä heitä on kolme; Robbie Malinoski pitää hallussaan ykköspaikkaa, Tim Tremblay on sijalla kolme ja Darrin Mees on sijalla viisi. Heidän väliinsä kiilasi toisen kisaviikonlopun nopein kuljettaja, Tucker Hibbert. Pohjoismaalaisista Ski-Doo-kuskeista korkeimmalla on Petter Nårsa, joka on yhteispisteissä sijalla 10.\nISOC-sarjan pistetilanne neljän kisan jälkeen:\n1. Robbie Malinoski, Amsoil/AirForce/Makita/Ski-Doo, 165 pistettä\n2. Tucker Hibbert, Monster Energy/Arctic Cat, 155\n3. Tim Tremblay, Amsoil/Air Force/Makita, 149\n4. Ross Martin, Judnick Motorsports Polaris, 143\n5. Darrin Mees, Sheuring Speedsports Ski-Doo, 135\n6. Logan Christia, Christian Brothers Arctic Cat, 108\n7. Cody Thomsen, Arctic Cat, 91\n8. Justin Broberg, Hentges Brothers/Polaris, 89\n9. Petter Nårsa, Team Jimmy John's/Boss Racing/Ski-Doo, 86\n10. Levi LaVallee, Team LaVallee/Polaris, 86\n11. Emil Öhman, Warnert Racing/Ski-Doo, 82


Vertaistukiryhmät lapsille | Akaan kaupunki\nLasten eroryhmä syksy 2019\nAkaan lapsiperhepalveluissa alkaa eroryhmä 7-12-vuotiaille lapsille. Ryhmien tavoitteena on auttaa lapsia käsittelemään vanhempien eroon liittyviä tunteita ja eron tuomia muutoksia. Vertaisryhmä tarjoaa lapsille tilan ja paikan käsitellä vanhempien eroa yhdessä muiden kanssa, joilla on samankaltaisia kokemuksia.\nRyhmissä etsitään voimavaroja ja tuetaan lapsia hyväksymään vanhempien ero osaksi omaa elämäänsä.\nVanhempien eroa käsitellään ryhmissä puolueettomasti ja ikätason mukaisesti leikkien, pelaamisen, askartelun, taiteen ja puhumisen kautta. Ryhmiä ohjaa aina kaksi koulutettua ohjaajaa. Ryhmät ovat maksuttomia ja lapsille tarjotaan ryhmässä välipala.\nKevään 2020 ryhmä on 7-10 vuotiaille lapsille.\nAjankohta: 10.9.-15.10.2019, yhteensä 6 tiistaita, klo 17-19\nPaikka: Narikka, Kirkkotori 10 Akaa, 2. kerros\nIlmoittautumiset 31.8.2019 mennessä.\nLisätietoa saat myös ryhmän ohjaajilta:\nperhetyöntekijä Tiia-Maria Kettunen\npuh. 040 335 4683\n– lasten ryhmämuotoinen auttaminen vanhempien erotilanteessa\nLapsiperheen ero on aina iso asia ja koskettaa jokaista perheenjäsentä. Kasvatus- ja perheneuvonta ry Kasperissa on kehitetty auttamismuotoja lapsille, joiden perheessä on tapahtunut vanhempien ero. Akaan lapsiperhepalveluiden pitämässä ryhmässä ryhmänohjaajat ovat käyneet Kasvatus- ja perheneuvonta ry:n ohjaajakoulutuksen.\nLasten erovertaisryhmien tavoitteita\nVertaisten kokemusten kuuleminen auttaa lapsia hahmottamaan omaa elämäntilannettaan.\nRyhmä tarjoaa lapsille tilan ja paikan käsitellä vanhempien eroa ilman lojaliteettiristiriitaa.\nRyhmät auttavat lasta nimeämään ja käsittelemään vanhempien eroon liittyviä tunteita ja eron tuomia muutoksia.\nRyhmissä tuetaan lapsia hyväksymään vanhempien ero osaksi omaa elämäänsä.\nRyhmä tarjoaa lapselle mahdollisuuden tavata muita lapsia, joilla on samankaltaisia kokemuksia ja tuntemuksia. Vanhempien eroa käsitellään ryhmässä puolueettomasti ja ikätason mukaisesti leikkien, pelaamisen, askartelun, piirtämisen ja puhumisen kautta. Lasten voimavarojen vahvistaminen ja tukeminen kulkevat ryhmän ohjaavana periaatteena.\nRyhmät on tarkoitettu 7−12-vuotiaille lapsille. Ryhmään otetaan enintään seitsemän lasta ja heitä ohjaa kaksi koulutettua ryhmänohjaajaa. Tarkoituksena on, että jokainen lapsi tulee nähdyksi ja kuulluksi. Ryhmät ovat suljettuja. Lapsille tarjotaan ryhmäkerroilla välipalaa. Ryhmät ovat maksuttomia.\nRyhmät ovat lapsia varten. Koko ryhmän ajan on tarkoitus käyttää kieltä ja välineitä, joita lapset ymmärtävät. Ryhmässä ei oteta kantaa kenenkään eropäätökseen, eikä myöskään valita puolia vanhempien välillä. Ryhmästä ei ole myöskään mahdollista saada materiaalia tai dokumentteja mahdollisiin huoltokiistojen oikeudenkäynteihin tai muihin vastaaviin tarkoituksiin. Ennen ryhmää pidämme perheiden kanssa alkutapaamiset. Ryhmän jälkeen on myös lopputapaamiset, jolloin käymme läpi mm. lasten piirustuksia ja keskustelemme siitä mitä ryhmässä on tehty.


Gustafssonille luettiin murhasyyte | Yle Uutiset | yle.fi\nGustafssonille luettiin murhasyyte\nBodominjärven surmatöistä syytetylle Nils Gustafssonille on luettu tiistaina syyte kolmesta murhasta. Syyttäjä vaatii Gustafssonille elinkautista rangaistusta helluntaina vuonna 1960 tehdyistä veriteoista. Espoolainen Gustafsson kuitenkin vakuuttaa olevansa syytön veritekoihin.\n16.8.2005 klo 06.10päivitetty 29.10.2008 klo 05.05\nGustafsson kuitenkin myönsi tiistaina tiedotusvälineiden hänelle ennalta esittämiin kysymyksiin vastatessaan, että hänellä on muistiaukkoja 45 vuoden takaisista surmayön tapahtumista.\nHän sanoi muistavansa surmaillasta sen, että neljän nuoren seurue meni nukkumaan ja toivotti toisilleen hyvää yötä.\n- Sen jälkeen en muista, oliko keskiviikko vai torstai, kun heräsin sairaalasta, Gustafsson kertoi.\nGustafsson kertoi, että oikeudenkäyntiä edeltävä aika on ollut hänelle raskasta.\nSurmien taustalla "ulkopuolinen henkilö" Gustafssonin syyttömyyteen vetoavan puolustuksen mukaan leiripaikalla on käynyt ulkopuolinen henkilö, joka on surmannut Gustafssonin kolme toveria. Syyttäjien Tom Ifströmin ja Heli Haapalehdon teorian mukaan Gustafsson on itse viillellyt teltan päädyt ulkopuolelta auki ja surmannut toverinsa. Oikeudenkäynnille on varattu 13 päivää. Oikeuteen pystytetään surmateltta ja yksi istuntopäivä vietetään Bodominjärvellä. Viimeinen käsittelypäivä on kahdeksas syyskuuta, jolloin syyttäjät ja puolustus antavat loppulausuntonsa. Lisää tietoa Bodominjärven kolmoissurmasta ja oikeuskäsittelystä. (siirryt toiseen palveluun)\nNils Gustafssonin haastattelutilaisuus\nKotimaaNils GustafssonBodominjärven murhatBodominjärvihenkirikoksetBodommurhaväkivaltarikoksetsyyttömyyssarjamurhat


Nimen tausta – Kämäräisten sukuseura ry\nSukunimen Kämäräinen taustasta ja merkityksestä esitetään sukukirjamme Kämäräisten suku I osassa neljä mahdollista selitysmallia:\n1. Ammattiin pohjautuva selitys: kysymyksessä on ammattiin tai yhteiskunnalliseen asemaan liittyvä lisänimi Kämärä tai Kämäri, joka puolestaan pohjaa ammattinimitykseen kämneri. Kämneri, saksaksi Kemmerer tai Kämmerer, on eräänlainen kirjanpitäjä, kaupunginkamreeri, porvarien tai ruhtinaan tilien hoitaja. Suomessa kämneri oli 1400-1500-luvuilla mm. veronkerääjä ja tilinpitäjä.\n2. Ominaisuudesta kertova liikanimi: Sanalla kämärä on ollut esimerkiksi kurttuisen, kiemuraisen ja kumaraisen merkitys. Luonteenominaisuutena kämärä voi olla esimerkiksi vihainen tai juonikas, sutki. Toisten kanssa inttäminen, kämäröitteleminen, on voinut myös kuulua suvulle nimeä antaneen patriarkan tyyliin.\n3. Asuinpaikka: luonnonniminä kämärät voivat olla mättäitä, juurakoita ja kantoja, vaikkapa tervaskantoja. Kovuutta, oksaisuutta ja kuhmuisuutta on siis taustalla näissä nimityksissä.\n4. Nimenmuunnos: monelle Kämäräiselle on kouluajoilta tuttu oman nimen kääntyminen Mäkäräiseksi. Näitä jälkiä haeskellen voidaan päätyä Makariin ja edelleen venäjän kautta kreikan Makariokseen.\nSukukirjan I osaan aiheesta kirjoittanut nimistöntutkija Sirkka Paikkala pitää uskottavimpina kahta ensimmäistä selitystä: saatamme siis olla kämnerien sukua tai sitten salaovelia, ainakin vanhemmiten kurttuisia kämäröittelijöitä.\n(Lähde: Paikkala, Sirkka 1990. Suvun varhaishistoriaa nimistön valossa. Kämäräisten suku I, s. 2-12)