Pilkkitauko muodostui jäiden puuttuessa reilun 2 viikon mittaiseksi. Tosin Lahden seudulla olisin päässyt jäälle jo huomattavasti aikaisemmin, mutta olen vaihteeksi Nokialla.\nEilinen jäätiedusteluni Pyhäjärven Liukuslahdella osoitti, että pilkille olisikin päässyt jo eilen ainakin ihan pienimpiin järviin. Monessakin paikassa oli eilen kuulemma pilkitty, ja Liukuslahdenkin jää kesti sen verran, että en saanut pomppimalla reikää aikaiseksi. Eilen myös Vesilahden Suonojärvi oli jo kauttaaltaan jäässä.\nKelit kun pakkasella olivat koko ajan, aloin jo miettimään hieman suurempiakin järviä vaihtoehdoiksi tälle päivälle, ja löysin itseni omalla mittapuullani "isolta pikkujärveltä". Samalla järvellä tuli käytyä viime keväänä kolmen muun kanssa, mutta silloin kala ei ollut lainkaan syönnillään. Saimme silloin varmaan yhteensä alle 5 kiloa ahventa. Järvessä on kuitenkin ahventa todella paljon.\nTarkoitus oli mennä jäälle samasta kohdasta kun keväällä, mutta yllätys oli suuri, sillä siitä ei ollutkaan jäälle menemistä. Jääsauvalla kun kopautin, niin sehän meni ihan heittämällä jäästä läpi ja ei siinä ollut kuin alle 2 senttiä jäätä. Ranta oli lähialueellakin kaikkialla saman näköinen. Noin 10-20 metriä keskemmällä jää saattoi olla jo kestävää, mutta sinne ei tuosta tietysti millään päässyt.\nJärven yhdessä poukamassa jää näytti kaukaa katsoen hieman vaaleammalta, joten arvelin siellä olevan kestävää jäätä. Ei muuta kuin pienehkö kävelymatka sinne rantoja pitkin ja uutta yritystä. Rannat oli tälläkin alueella heikot, mutta jäälle kuitenkin pääsi. Tuolla kohtaa meni selvä rajakohta, missä oli aikaisemmin ja myöhemmin jäätyneet alueet. Vain tuo pieni 200m pitkä alue oli ollut jäässä pidempään. Aallot oli jossain kohtaa rikkoneet jäätä, ja vanhan ja uuden jään välissä olikin melkoinen "palapelikuvio", jollaisia näkee yleensä vaan isoilla järvillä.\nKairan oikealla puolella jää kesti, vasemmalla ei.\nJäätä löytyi kuitenkin pilkkimiseen, mikä on tietenkin pääasia. Tuolla "rajakohdalla" vaihteli jään vahvuus 5-12cm, muuten jäätä oli aika tasaisesti 7-8cm tuolla alueella.\nEnsimmäisen ahvenen sain heti rannan läheltä ensimmäisestä reiästä, ja kalantulo vain parani kun siirryin keskemmälle. Parhaiten ahventa nousi noin 4-4,5m vedestä, eli voisi sanoa montun pohjalta/reunasta, kun järvestä ei taida 5 metriä syvempää löytyä. Kuuleman mukaan tuolla ahven nousee usein helposti aivan jään alle, mutta nyt joutui pilkkimään pitkälti pohjasta. Metrin tai puolitoista parvi välillä nousi ylös, mutta ei enempää. Kala kuitenkin söi siellä pohjan tuntumassa ihan hyvin. Melkein kaikki ahvenet oli vain surkean pieniä, kooltaan 15-50g. Päätin alkaa pilkkimään nopeimmalla välineellä, mikä minulla oli mukana. Tässä tapauksessa kyseessä oli volframipainotettu 55mm Sepeteus ketjulla ja silmällä, joka oli uitossa ensi kertaa.\nYhdellä reiällä ahvenen syönti lakkasi yhtäkkiä, ja aavistin sen johtuvan alueelle tulleesta isommasta kalasta. Aavistus osui oikeaan, sillä hetken hiljaisuuden jälkeen nappasi tämän kauden toinen pilkkihaukeni, arviolta 1,5 kiloinen. Hauen jälkeen ei ahventa enää reiästä noussut, joten sai siirtyä toiselle reiälle.\nPäivän ensimmäinen hauki\nSeuraavalla reiällä ei kauaa tarvinnut pilkkiä, kun "historia alkoi toistamaan itseään". Nimittäin jälleen oli hauki kiinni ja tällä kertaa isompi. Tätä kaveria sai jo jonkun aikaa uitella ja reikään sovittaa, mutta nätisti silmäkuopista nostamalla tämäkin saatiin ylös. Tästä reiästä kerkesin aiemmin saamaan yhden yli 200g ahvenen ja pari pikkuahventa.\nPäivän toinen hauki\nSeuraavista kahdesta reiästä ei tullut haukia, mutta molemmista tuli pikkuahventen sekaan n. 300g ahven. Muutama seuraava reikä antoi vielä pikkuahvenia, mutta kun siirryin alle 4m veteen, en saanut mitään. Tuli kairattua 2-4m veteen lähemmäs parikymmentä reikää, ja ei ahvenen ahventa tullut. Tämän lenkin aikana tuli kipattua pikkuahvenet repusta pois, kun ei viitsinyt niitä kanniskella. Olisiko noin 7kg siinä ollut pikkusilppua. Kello oli siinä vaiheessa noin 12.\n7kg silppua pois repusta ja matka jatkuu!\nLoppuaikana pilkin enimmäkseen aamupäivän reikiä uudelleen. Sain niistä vielä muutaman kunnon fileahvenen ja yhden hauen ja yhden kovan haukitärpin. Pikkuahvenia tuli melkein joka reiästä 10-40kpl, kun en noita reikiä viitsinyt aluksi tyhjäksi pilkkiä, kun tuli vain pientä. Parista reiästä tuli kuitenkin pikkuahvenien nyhtämisen päätteeksi isompi ahven. Mieli olisi tehnyt lähteä etsimään kalaa vielä muualta, mutta jäätilanne oli mitä oli, ja tuossa oli kalaa vain noin 100m x 50m alueella.\nYhteensä ahventa nousi arviolta 13kg, mutta ainoastaan 6kpl oli yli 50g. Kuudenneksi isoinkin tosin oli reilusti yli 100g ja viidenneksi suurin varmaan ainakin 200g, isoimman ollessa n. 400g.\nPäivä oli aikamoista kehimistreenausta, kun kala ei pohjasta suostunut nousemaan. Hutitärppejä tuli myös paljon, sillä käytin 12 koon ketjukoukkua, vaikka kaloista valtaosa oli 15-30g. Ei noiden pienten tarttumisella onneksi niin väliä, sillä nämä isommat tulivat hyvällä prosentilla ylös. Ei voi kuin olla tyytyväinen Kamasanin koukuista tekemiini ketjukoukkuihin, sillä koukku ei vääntynyt päivän aikana hiukkaakaan, vaikka samalla koukulla ongin yli 10kg ahventa ja kaikki hauet.\nLähettänyt Atte Mustalahti klo 8.42 2 kommenttia:\nTunnisteet: ahven, ensijäät, hauki, ketjukoukut, ketjupilkintä\nTämän vuoden venepilkinnät saavat lopultakin olla tässä. Eli Pyhäjärven Liukuslahdella tuli pilkittyä pari tuntia, jonka päätteeksi käänsin veneen talviteloille. Jäätäkin alkaa Liukuslahdessa olla sen verran, että pian olisi jo hankaluuksia päästä veneellä pois rannasta.\nMatalin osa Liukuslahdesta n. 1-2cm paksuisessa jäässä...\nKeli oli tänään mukavan tyyni, joten pilkkiminen onnistui veneestä varsin hyvin ilman ankkureita/laahusankkureita. Eipä niitä muutenkaan juuri koskaan tule käytettyä, kun käyn yleensä venepilkillä niin suojaisissa paikoissa.\nSaaliiksi tuli tällä kertaa ainoastaan todella pieniä 5-20g ahvenia ja vajaan puolen kilon hauki. Kaikki kalat tulivat tapsipilkillä noin 7,5m vedestä. Muista syvyyksistä ei tullut minkäänlaisia kalatapahtumia, vaikka tuli kokeiltua kaikki syvyydet kahden ja kymmenen metrin väliltä. Liki kaikki kalat tulivat aivan samalta kohdalta Liukuslahden suulta.\nTässä vähän spekulaatiota kalantulosta ensijäillä Nokian seudulla (mikäli jäät ensi viikolla tulee, niin kuin on ennustettu):\nViime vuoden marraskuussa ennen jäätymistä Liukuslahdelta tuli veneestäkin ihan hyvin ahventa, mikä ennakoi hyvää kalantuloa jäiltäkin - ja viime vuonna tuli joulukuussa Liukuslahdelta erittäin hyvin ahventa. Tämän päivän perusteella voipi ennakoida varsin nihkeää kalantuloa ensijäillä ainakin parin viikon ajan, ainakin Liukuslahdella.\nPikkujärvet, joissa on jo viikkoja ollut pieni jääpeite, saattavat sen sijaan antaa kalaa ainakin jonkun verran. Uskoisin, että niissä järvissä ahven on jo sopeutunut veden lämpötilaan ja liikkuu ja syö jonkun verran. Täällä päin ensimmäiset pilkkikerrat keskitänkin alle 1,5km pituisille järville, osan ehkä ihan pikkulammillekin.\nIsoille järville (jotka vielä sulia) kuitenkin suuntaan heti, mikäli pikkujärvistä ei nouse kummoisia saaliita. Tällaisina syystalvina, kun jäät tulevat myöhään, kannattaa yleensä suunnata mahdollisimman syville järville/alueille. Matalassa vedessä vesi saattaa olla lähelle nolla-asteista pohjaan saakka, eikä kala siellä syö viikkoihin. Syvemmissä paikoissa taas todennäköisesti vesi on pohjassa lämpimämpää ja kala aktiivisempaa.\nLähettänyt Atte Mustalahti klo 7.41 Ei kommentteja:\nTunnisteet: ahven, ensijäät, venepilkintä\nSunnuntaina 14.12 pidettiin tämän vuoden viimeiset laituripilkkikilpailut Ratinassa. Kisa-aika oli 10-14.\nKisasta ei jäänyt paljoa kerrottavaa, mutta tässä tiivistetysti. Ensimmäisen vartin aikana ennen sallittua siirtymistä ei tälläkään kertaa tullut kaloja. Tällä kertaa tosin yksi kala oli kiinni hetken, mutta irtosi saman tien. Viikko sitten oli kaikki suurimmat saaliit tulleet jälleen aivan laiturin päästä, ja sinne porukka nytkin suuntasi heti kun sai siirtyä.\nPääsin itse pilkkimään laiturin päädystä, kerrankin. Tosin jouduin pilkkimään naama tuuleen päin, eikä siinä oikein tahtonut tarjeta, kun tuuli vain yltyi koko ajan. Jossain vaiheessa kun kello oli 11-puoli 12 vähän hermokin petti ja tuli lähdettyä tuosta pois (paha virhe!). Yhden särjen kerkesin saamaan, ja minun paikkani ottanut pilkkijä veti samasta kohdasta voittokalat. Tosin särki alkoi syömään jälleen vasta puolen päivän jälkeen, eikä sitä silloinkaan tullut pitkiä putkia.\nRantavesissä kävin pariin otteeseen kiertelemässä ja sieltä oli saaliina 4 pikkuahventa ja pari tulitikun mittaista kiiskeä. Lähelle laiturin kärkeä kävelin takaisin, ja sain sieltä vähän saaliini, eli yhteensä 6 särkeä kiiskien ja ahventen lisäksi. Oli selvää, ettei tuolla kalamäärällä pärjää, vaikkakin kaikki saivat kalaa huonosti ja muutama kisan keskeyttikin.\nPaljastetaan kuitenkin, että voittajalla oli reilut 1,3 kiloa ja ne tulivat "keskeltä välivettä" eli 9 metrin siimalla ja ilmeisesti tapsilla kaikki (?). Moni käytti pitkää tapsia, kun syönti oli olematon. Oma saaliini oli muistaakseni 360 grammaa, joten särjetkin oli tällä kertaa aika pieniä. Sijoitustani en tiedä, mutta sanotaan sen verran, että listassa oli ehkä puolet sellaisia, jotka eivät edes punninneet kalojaan. Taisi kisassa olla vain noin viidellä pilkkijällä ylipäätään yli puoli kiloa kalaa. Kisan suurin kala oli kylläkin 410g ahven, ja laiturilta saatiin heittokalastamalla kisan aikana kuha.\nOstin tähän kisaan surviaisia vähän "jääkisoja" ajatellenkin, mutta saapa nähdä pääseekö mihinkään täällä päin pilkille edes tämän vuoden puolella. Vaan eipä ollut surviaisista tänään apua.\nTulokset jäi omalta osalta tällä kertaa vähän pimentoon, kun tuli myytyä kisan jälkeen morreja ja värikoukkuja. Niin, tässä kaikille tiedoksi, että pyrin tekemään jonkinlaiset sarjat koukkuja ja morreja valmiiksi kisapaikoilla myyntiä varten. Eli jos on kiinnostusta, niin tulkaahan kyselemään välineitä jos en ole muuten laittanut esille. Hinta on alhaisempi kuin sähköpostitse tilaamalla.\nMorreja on tosiaan tullut nyt tehtyä väri- ja ketjukoukkujen lisäksi, mutta ei ole vielä ehtinyt värikarttaa suunnitella tänne blogiin. Jossain vaiheessa laitan jonkinlaista kuvaa kuitenkin kalustosta.\nKilpailukalenterista voi päätellä, mistä kisoista minut milloinkin löytää. Huomioikaa, että kilpailukalenterin alaosassa on erillinen lista niistä kisoista, mihin minä aion osallistua.\nLähettänyt Atte Mustalahti klo 15.06 Ei kommentteja:\nTunnisteet: laituripilkki, särki, tapsimorrit\nTässä artikkelissa paneudutaan yksinomaan ahvenen kilpapilkintään, sillä siitä itselläni on kokemusta selvästi eniten. Särjen kilpapilkinnästä kirjoitin aiemmin artikkelin, mutta tietämykseni särjen pilkinnästä on aika pientä verrattuna ahvenen pilkintään.\nMielestäni kilpapilkinnässä pääsee jo 3-5 talvessa hyvälle tasolle, jos riittää intoa panostaa lajiin. Tietysti suuri apu on, jos saa käytännössä apua muilta kokeneemmilta pilkkijöiltä. Itse olen ollut sikäli onnellisessa asemassa, että olen alkanut käymään kisoissa yli kymmenen vuotta sitten ja koko ajan kokeneempien pilkkijöiden seurassa.\nEri tyyppiset vesistöt\nKenties tärkein monipuolisen kilpapilkkijän ominaisuus on mielestäni muuttaa omaa pilkintätapaansa vesistökohtaisesti ja myös päiväkohtaisesti. Samoilla keinoilla ei yksinkertaisesti voi pärjätä kaikilla järvillä ja merialueilla. Toki jotkut sanovat, että morri on aina paras, mutta koitappa pilkkiä pelkällä morrilla esim. Päijänteellä, mistä ei välttämättä saa mitään kalaa alle 5 metrin vedestä. Myöskään värikoukku ei toimi jokaisessa vesistössä, eikä mikään muukaan väline.\nPilkkityypit voidaan jakaa karkeasti viiteen pilkkityyppiin:\n-Morrit sinänsä uitettuna, materiaali tavallisesti volframia ja joskus esim. lyijyä, jos haluaa että morri ei vajoa kovaa.\n-Tapsipilkit, eli pystypilkki, jonka alla on morri joko siimatapsissa tai liukupilkin alla. Periaatteessa mitä tahansa pilkkiä voi käyttää tapsipilkkinä.\n-Ketjupilkit, eli pystypilkit, joiden alle tulee ketjukoukku.\n-Värikoukkupilkit, eli pystypilkit joiden alle tulee 3-haarainen värikoukku ilman syöttiä.\nVälineen valintaan vaikuttavia tekijöitä ovat esimerkiksi pilkkisyvyys, kalan koko, kalan syömähalukkuus ja veden väri/sameus. Täytyy huomioida, että isolla pilkillä voi pilkkiä sekä syvästä, että matalasta, mutta pienellä pilkillä tuntuman saa ainoastaan matalassa vedessä. Useimmiten pieni pilkki on matalassa parempi valinta, mutta ei kuitenkaan aina. Oma tuntumani asiaan on, että joskus kala tarvitsee ärsykettä isomman pilkin muodossa, varsinkin heikoissa valaistusolosuhteissa.\nNyrkkisääntö itselläni on esimerkiksi tapsipilkkiä valitessa, että mitä parempi syönti sitä nopeampi pilkki ja mitä huonompi syönti, sitä hitaammin vajoava pilkki. Usein myös hyvällä syönnillä kannattaa käyttää suurempaa pilkkiä.\nKenties tärkein tieto kun lähdetään etukäteen oudolle vesistölle kisaamaan, on selvittää odotettavissa oleva voittotulos ja pilkkiä sen mukaan. Kannattaa selvittää edellisten vuosien voittosaaliita eri vuodenaikoina kyseisessä paikassa. On turha jäädä pilkkimään 5 kilon tahtia, jos paikassa ei ole ikinä voitettu alle 8 kilolla. Kalan syönti kuitenkin vaihtelee jopa päivittäin niin paljon, että joskus voittutuloksen etukäteen arviointi menee pahasti pieleen.\nMatalasta on kala nopein nostaa ylös, joten useimmiten kannattaa pilkkiä mahdollisimman matalasta, mikäli sieltä kalaa löytyy. Samea/ruskeavetisillä järvillä matala vesi on tosin usein ainoa vaihtoehto, sillä syvällä harvemmin on kaloja tällaisissa vesistöissä. Kirkasvetisillä järvillä on usein ahventa sekä matalassa, että syvässä ja myös sillä välillä. Näillä järvillä voidaankin pärjätä hyvinkin erilaisilla taktiikoilla. Osa saattaa pilkkiä aivan matalasta aivan pientä ahventa, ja osa syvemmästä vähän isompaa ja silti päästään samaan lopputulokseen. Kalaa voi myös saada sekä pohjasta, että välivedestä samalla kisapaikalla, usein on kuitenkin arveluttavaa pilkkiä välivedestä jos on paljon muita pilkkijöitä lähistöllä. Välivedestä parvi katoaa useammin kuin pohjasta.\nAlku- ja keskitalvesta ahventen etsiminen monella järvellä perustuu mahdollisimman vähälumisten paikkojen etsimiseen. Todella usein kisan voittanut pilkkijä on pilkkinyt tällaisella paikalla. Kirkasvetisillä järvillä nämä lumettomat paikat eli "laikut" tai "pälvet" keräävät omien havaintojeni mukaan yleensä paremmin kaloja alleen kuin ruskeavetisillä järvillä. Mutta miltei joka järvellä laikuista on apua. Tosin kannattaa huomioida, että ihan aina laikut eivät kuitenkaan kalaa houkuta, ja silloinkin kun houkuttaa, niin yleensä suurin osa laikuista on silti kalattomia ja kalat ovat parveutuneet vain tiettyihin kohtiin.\nAlkutalvesta kalat löytyvät usein melko syvästä vedestä, läheltä syvänteitä, joihin ahvenet monilla järvillä parveutuvat syksyisin. Toisaalta matalistakin paikoista voi onnistaa, varsinkin jos ne ovat jäätyneet ennen syviä paikkoja.\nKun kevättä kohden lumet alkavat sulaa jäältä pois, kannattaa kairata etenkin näihin kohtiin, missä vielä lunta on jäljellä. Nyrkkisäännöksi voisi tähän sanoa sen, että kun lunta on enemmän kuin lumetonta, niin kannattaa pilkkiä lumettomia paikkoja ja kun lumetonta on enemmän kuin lumen peittämää aluetta, kannattaa pilkkiä lumisissa paikoissa. Nämä asiat kuitenkin kannattaa selvittää aina kokeilemalla, eikä luottaa näihin yleistyksiin.\nKairaustiheys eli kuinka pienin välein tulisi kairata kun ala-alue on löytynyt, riippuu enimmäkseen pilkkialueen koosta ja näkösyvyydestä. Toinen vaikuttava asia on pohjanmuodot. Kirkasvetisillä järvillä ei yleensä ole syytä tehdä reikiä alle 8 metrin välein, kun pilkitään tasasyvyistä aluetta. Syvyydeltään vaihtelevissa paikoissa voi joutua kairaamaan paljon tiheämpään, että osuu oikeaan syvyyteen. Jyrkässä penkassa on tullut itsekkin kairailtua parhaimmillaan 1-2 metrin välein.\nRuskeavetisillä järvillä kannattaa kalapaikat rei'ittää usein tarkkaan, sillä kalaa voi tulla runsaasti jo 3-4 metrin päästä edellisestä reiästä. Ruskeavetisillä järvillä myös usein kannattaa kokeilla kalaa antaneet reiät uudelleen, sillä valo saattaa houkuttaa kaloja paikalle.\nJos kalaa ei tule, on kuitenkin turha kairata edes alle 20 metrin reikävälillä, ainakin useimmissa paikoissa. Eli suosittelen noin 30-40 metrin reikäväliä kala-aluetta etsittäessä. Tässäkin on poikkeuksena jyrkästi syvenevät rannat, joissa voi joutua kairaamaan huomattavasti tiheämpään kun etsitään ottisyvyyttä.\nEntä kuinka kauan kannattaa reiällä aikaa viettää, jos kalahavaintoja ei tule? Mielestäni se riippuu täysin alueen kalaisuudesta. Hyvissä pikkuahvenpaikoissa ei ole mitään järkeä odotella edes yli 15 sekuntia sitä ensimmäistä tärppiä. Itse asiassa sellaiset vesistöt ovat harvinaisia, missä kannattaisi pilkkiä uitella yli minuutin ilman kalatapahtumia. Todella nihkeissä kalapaikoissa täytyy kuitenkin turvautua "kyttäämiseen" eli passiivisten kalojen houkutteluun useampia minuutteja samalla reiällä. Joillakin järvillä myös ahvenet säikkyvät kairaamista, ja sen vuoksi tärppejä ei uusista rei'istä tule heti.\nToinen suuri kysymys on se, missä vaiheessa kalaa antanut reikä tulisi hylätä, kun syönti loppuu? Vastaus: yleensä heti. Vaikeus on yleensä saada ensimmäinen kala ottamaan, jonka jälkeen kyllä parven aktiivisimmat kalat tulevat nopeasti ylös. Runsaskalaisimmissa paikoissa reikiä ei kannata pilkkiä "tyhjiksi" vaan ne tulee hylätä jo siinä vaiheessa, kun huomaa kalan koon pienenevän tai yksinkertaisesti kalaa tulee, mutta ei riittävän nopeaan tahtiin. Nihkeimmissä kalapaikoissa taas on hyvin vaikea päättää, missä vaiheessa reikä tulisi hylätä. Varsinkin jos varsinaista syöntireaktiota ei saa kaloissa laukeamaan ollenkaan. Yleensä niissä paikoissa muutenkin kannattaa ottireiät pilkkiä uudestaan.\n-Siimanvahvuus riippuu etenkin syvyydestä, pilkin painosta ja syönnistä. Kovalla syönnillä siima voi olla paksumpaa ja pilkit isompia, jotta uskaltaa vetää kaloja ylös hidastelematta. Siimanvahvuus on etenkin morrilla pilkittäessä oleellinen asia. Ohuemmalla siimalla saa tuntuman syvemmässä vedessä, mutta syvästä ei kilpailutilanteessa kannata pilkkiä pieniä ahvenia. Yleensäkin morrilla voi pärjätä syvässä vedessä vain pilkkimällä isoja ahvenia. Ohut siima myös saattaa joustaa syvässä vedessä liikaa, mikä voi hankaloittaa vastaiskun tekemistä.\nTässä hieman siitä millaisilla siimoilla itse pilkin (kaikki siimat Stroft-merkkistä toistaiseksi):\nPienet 2-3mm morrit matalassa vedessä 0.08mm siimalla pikkuahvenille.\n0.10mm siima pelkällä morrilla niin syvään kuin viitsii mennä, yleensä keskipainolta alle 50g ahvenille.\n0.12mm tapsisiimaksi huonolla syönnillä pikkuahvenille, pelkän morrin kanssa 0.12mm pärjää jo melko isojen ahventen kanssa, kun on varovainen ja ottaa isompien ahventen päästä kiinni, kun kala tulee reiälle.\n0,14mm on sopiva yleispaksuus tapsisiimaksi ja pelkällä morrilla uskaltaa pilkkiä jo keskipainolta 100g ahvenia, mutta vähän isompien kalojen kanssa täytyy olla varovainen.\n0,16mm sopii pienimmille värikoukkupilkeille ja tapsisiimaksi isohkolle ahvenelle. Pelkän morrin kanssa pilkittäessä 50-300g ahvenia yleensä tyypillisin valintani. Yleensä tapsilla pääsiimani on 0.16mm.\n0.18mm siimaa käytän pikkupystyillä ja joskus isolle ahvenelle pelkällä morrilla, sekä tapsipilkin pääsiimana ison pilkin kanssa. Joskus pienten tasapainojen kanssa, mutta harvoin kisoissa.\n0.20mm eri kokoisille pystypilkeille pois lukien kaikkein suurimmat, myös karvaperätasureille.\n0.25mm keskikokoisille ketjupilkeille hyvällä syönnillä, ja isoille ketjupilkeille aina.\nNäistä mainituista siimanvahvuuksista usein pelkällä morrilla käytän myös edellä mainittua vahvempaa siimaa, mikäli vettä on alla todella vähän ja kalaa tulee paljon. Ohuilla siimoilla kannattaa huomioida "solmujen" väsyminen, eli solmut kannattaa solmia uusiksi vähintäänkin jokaisen pilkkikerran alkuun.\n-Koukkukoko valitaan kalan koon ja syönnin mukaan. Yleensä ahvenen kilpapilkinnässä riittää koukkukoot 16, 14, 12 ja 10. Koko 10 on kooltaan suurin ja 16 pienin. Koko 16 sopii noin 5-15g ahvenille, koko 14 sopii 15-40g ahvenille, koko 12 sopii 40-150g ahvenille ja koko 10 yli 150g ahvenille. Koukkukokoa voi näistä hieman kasvattaa. jos kala on hyvin syönnillään.\nKoukun ominaisuuksista olen sitä mieltä, että terävä, jämäkkä ja ohutlankainen koukku tartuttaa kalat parhaiten eikä koukku väänny kisan aikana. Tässäkin voi kovalla syönnillä käyttää vahvempilankaista koukkua. Pitää kuitenkin huomioida, että jos käyttää syöttinä surviaisia, tulee koukun olla ohutlankainen, jotta toukat saa ehjänä koukkuun.\n-Syötit valitaan niin ikään kalastustilanteen mukaan. Värikoukkupilkinnässä ei syöttiä tarvita, ja pilkintää nopeuttaakseen voi koukun väkäset puristaa pihdeillä kasaan. Kala tulee kuitenkin nostaa hidastelematta ylös, että se pysyy väkäsettömässä koukussa. Ilman väkäsiä pilkintä vaatii jonkun verran harjoitusta.\nKetjupilkinnässä käytän pääosin ahvenen silmää syöttinä. Jotkut suosivat myös kärpäsentoukkaa, mutta itse käytän ketjupilkin kanssa todella harvoin toukkia. Silmä on kestävämpi syötti kuin toukka, mutta toukka voi joskus olla ottavampi.\nTapsipilkinnässä voi käyttää sekä surviaisia, kärpäsentoukkia että ahvenen silmiä. Huonolla syönnillä surviainen on varmin valinta, mutta melko usein kannattaa käyttää "pohjana" kärpäsentoukkaa ja päälle pujottaa pari kolme surviaista. Jos kala on syönnillään, voi surviaiset jättää pois. Jos syönti on todella huonoa, kannattaa kärpäsentoukka ottaa alta pois. Silmä toimii tapsissa usein hyvin, mutta ainoastaan hyvällä syönnillä.\nTasapainopilkkiin en suosittele syöttejä, ja muutenkin tasapainopilkkejä harvemmin kannattaa käyttää kisoissa. Jos kisajärvellä on ahven hyvän kokoista ja se ui välivedessä pikkukalojen perässä, niin myös tasuripilkkijällä on mahdollisuudet. Itse olen ainoastaan yhden kisan voittanut lähes puhtaasti tasurilla.\nPilkkivavoissa suosittelen kehimisvapojen käyttöä, mikäli pilkkii edes yli 2m vesissä. Tuota matalemmassa ei kehimisestä ole välttämättä hyötyä. Kehimisvavan kanssa ei tule siimasotkuja kuin korkeintaan tapsisiimaan ja pilkkiminen on syvässä vedessä paljon sujuvampaa, kun siimaa ei tarvitse etsiä jäältä tai muualta. Itse käytän pelkästään Karismaxin kehimisvapoja, mutta esim. Saku-vavat ovat myös toimivia.\nSuosittelen pitämään varavapoja mukana, jotta kisa ei mene mönkään esimerkiksi siiman katkeamisen vuoksi. Saman tapaisia välineitä tulisikin olla mukana mielellään se 2kpl vähintään, jotta on varavaihtoehto. Kisan aikana on turha käyttää aikaa uusien solmujen tekemiseen kun voi vaihtaa vapaa.\nPilkin valinta: Välineen valintaan vaikuttavia tekijöitä ovat esimerkiksi pilkkisyvyys, kalan koko, kalan syömähalukkuus ja veden väri/sameus, kuten jo aiemmin mainitsin. Tosiasiassa todella monet pilkit ovat toimivia, kun niitä vain käyttää oikeassa tilanteessa ja osaa uittaa oikealla tavalla. On tosin totta, että toiset pilkit ovat enemmän käsialapilkkejä kuin toiset, eli niitä eivät kaikki osaa uittaa. Värikoukkupilkeistä esimerkiksi Reiman Velho ja E.V-1, ovat pilkkejä, jotka eivät sovellu kaikkiin uittotyyleihin. Toiset pilkit taas ovat sellaisia, että niitä on hyvin vaikea uittaa väärin, sellaisia ovat esimerkiksi monet värinäpilkit, jotka putoavat vaakatasossa väristen. Toki siinäkin voi virheen tehdä, jos ei anna pilkin väristä. Värinäpilkin värinä alkaa vasta kun pilkin annetaan pudota vapaasti.\nAloittelevalle pilkkijälle suosittelen, että ei heti hamstraa kymmeniä pilkkejä, vaan enemmänkin kokeilee pilkkejään yksitellen, ja sen myötä hankkii omalle uittotekniikalle sopivia pilkkejä. Kun sopivia pilkkimalleja löytyy, kannattaa pilkkejä hankkia eri kokoisina eri syvyyksiä ajatellen.\nSyöttejä käytettäessä kannattaa suosia syöttirasiaa, josta saa syötit koukkuun nopeasti ja vaivattomasti. Itse käytän reiteen kiinnitettävää styroksirasiaa, jotkut käyttävät esim. reppuun kiinnitettäviä rasioita. Reisirasia lienee kuitenkin se käytetyin vaihtoehto.\nKairan terän koko kannattaa valita jäänpaksuuden ja kalojen oletetun koon mukaan. Käytännössä kilpapilkkijä pärjää melkein aina jopa 100mm kairalla. Kuitenkin useimmin käytetty koko on 115mm, sillä siitä mahtuu mahdolliset 500-1000g ahvenetkin todennäköisesti ylös.\nKairan terä tulee olla vallitseviin olosuhteisiin ja omiin voimiin nähden sopiva. Hitaasti syövällä terällä pärjää heiveröisempikin pilkkijä. Enemmän syövällä kairalla saa reiän yleensä kairattua nopeammin, mutta voimat voivat käydä vähiin, jos jatkuvasti joutuu kairaamaan. Jos jää on kerrostunutta ja välissä on mahdollisesti vettä, on vähän syövä terä ainoa järkevä vaihtoehto. Jos aikoo pärjätä yhdellä kairalla ja yhdellä terällä, niin suosittelen 115mm kairaa sellaisella terällä, joka menee sekä kuivaan että märkään jäähän.\nRepuksi suosittelen sellaista reppua, jonka sisään saa erillisen astian kaloille. Jotkut käyttävät reppujakkaraa, mutta sellaista käytettäessä joutuu istumaan kauempana avannosta.\nJalkineet tulee olla liukkailla keleillä ehdottomasti nastoitetut. Jalkineen lämpimyyden tarve on todella yksilöllinen, ja lisäksi jalkineen valintaan vaikuttaa tietysti lämpötila ja se, paljonko kisan aikana tulee liikuttua. Itse olen tarjentunut pikkupakkasilla lenkkareilla, joissa on Goretex-sukat alla, kunhan olen liikkunut jatkuvasti kisan aikana. Kylmemmällä kelillä olen suosinut Safari-saappaita niiden keveyden vuoksi. Markkinoille on viime vuosien aikana tullut monia muitakin käyttökelpoisia saappaita.\nVaatetuksessa suosittelen kerrospukeutumista, jossa alimmaiseksi tulee urheilukerrasto, päälle fleecekerrasto ja tarvittaessa 2-3 fleecekerrastoa lisää tai villapaita. Päälimmäiseksi kannattaa yleensä valita tuulen- ja vedenpitävä materiaali. Jos keli on kuiva ja tyyni, ei vaatteiden välttämättä tarvitse olla veden tai tuulenpitäviä. Tuulisissa olosuhteissa taas kannattaa käyttää tuulenpitäviä varusteita, paitsi ehkä keväällä +10 keleillä. Jos kisassa suuntaa kauas lähdöstä, kannattaa päällystakki laittaa reppuun siirtymäajaksi.\nKäsineiden kohdalla kannattaa tietysti pilkkiä paljain käsin, jos vain tarkenee. Itse en tarkene, ellei lämpötila ole reilusti plussalla. Suosin itse villakynsikkäitä, mutta joudun käyttämään parhaimmillaan kynsikkäitä 4 paria kisan aikana sitä mukaa kun ne kastuvat liikaa. Pidemmät siirtymät kuljen lämmittelyrukkaset kädessä, mutta muuten en niitä käytä kairatessakaan. Monet paljain käsin pilkkivät kairaavat kaikki reiät rukkaset kädessä ja pitävät siten lämpöä yllä.\nKisataktiikka ja harjoittelu\nKisataktiikka kannattaa aina miettiä valmiiksi ennen kisan alkua. Taktiikan luominen on tietysti selkeämpää, mikäli on käynyt treenaamassa kisaan. Kisataktiikan luominen ei kuitenkaan saa tarkoittaa sitä, että se olisi kiveen kirjoitettu ja siitä ei saa kisan aikana lähteä lipsumaan. Tosiasiassa ainakin itselläni taktiikka muuttuu useinkin kesken kisan, kun huomaan vaikkapa syönnin erilaiseksi kuin mitä olin kuvitellut.\nMikäli kisaan on treenattu, käydään paikat yleensä järjestelmällisesti läpi aloittaen parhaasta kala-alueesta, joka treenissä löytyi. Yleensä treenin tavoitteena on löytää useita kalapaikkoja riittävän läheltä toisiaan, ja käydä ne sitten mahdollisimman järkevässä järjestyksessä läpi itse kisassa. Parhaassa tapauksessa heti ensimmäisellä alueella riittää kalaa kisan loppuun saakka, mutta se on melko harvinaista.\nMikäli kisapaikka on outo tai ei ole käynyt treenaamassa, on tietysti myös vaihtoehto seurata sellaisia pilkkijöitä, joilla voisi olettaa olevan tietoa kalapaikoista. Kannattaa kuitenkin huomioida mahdolliset harhautukset, eikä aina kannata itsekään heti sännätä parhaalle paikalle, jos itse on käynyt treenaamassa. Alueelle voi saada merkittävästi enemmän tilaa pilkkiä, kun aluksi aloittaa "vahingossa" vähän väärästä paikasta.\nHarjoittelemassa ei ole järkeä yrittää tutkia koskaan koko kisa-aluetta, ellei se ole erityisen pieni. Yleensä kannattaa enemmänkin järjestelmällisemmin pilkkiä tiettyä osaa järvestä ja selvittää sen alueen kalapaikat. Treenattua saa toki laajempiakin alueita, jos treeneille uhraa useamman päivän. Kannattaa myös muistaa, että vaikka kävisi niin, että kalaa ei treenissä löydy, niin treenistä on silti apua. Ainakin sen perusteella tietää, mille alueelle kisassa ei kannata mennä, jos ei ole kalaa löytänyt.\nKisaharjoittelussa kannattaa pilkkiä korkeintaan 5-10kpl ahvenia ylös reikää kohden ja ahventen ottohalukkuuden perusteella tulisi arvioida kuinka paljon kalaa alla on. Luonnollisesti tiheästä parvestä saa kaloja nopeampaan tahtiin ylös kuin harvasta parvesta. Jos treenissä on saatu enemmän kalaa kuin kisassa, niin silloin treenitapa on ollut väärä. Itselläni yleensä kisasaaliit ovat noin 2-3-kertaiset verrattuna treenien kalamääriin. Treenissä ei myöskään kannata turhan montaa reikää kairata alueelle, missä huomaa olevan hyvin kalaa, vaan kannattaa jatkaa alueelta pois reiluin reikävälein, jotta reikämäärä ei herätä kanssakisaajien mielenkiintoa.\nAina ei voi voittaa, mutta ainakin kannattaa kisan jälkeen koittaa selvittää, minkä ansiosta voittaja voitti. Kalapaikka on se oleellisin tieto, joka tulisi selvittää. Muita oleellisia asioita ovat välineet ja pilkintätekniikka. Ensi kerralla voi olla apua, kun ottaa pärjänneistä mallia. Kannattaa koittaa selvittää järvikohtaisia niksejä etenkin paikallisilta ja muuten järvet hyvin tuntevilta. Joissakin vesistöissä esimerkiksi kalat ovat melkein aina irti pohjasta, ja pohjasta pilkkineet ovat punnitusjonossa ihmeissään.\nTaidot kehittyvät parhaiten kovatasoisissa kisoissa. Joten jos haluat kehittyä, älä jätä kisoja väliin oletetun kovatasoisuuden vuoksi.\nKovasta kunnosta (siirtymät + kairaaminen) on apua varsinkin isommilla järvillä. Fyysisesti heikkokuntoisetkin voivat kuitenkin pärjätä, mutta kunnosta on silti aina ainakin vähän etua. Ylipäätään kaikesta muustakin nopeudesta on kilpapilkinnässä apua: kalan ylösottonopeus, kalan irroitus ja nopea alaslasku ovat sellaisia asioita, joissa aloittelijat häviävät mennen tullen kokeneille kisailijoille. Pilkintäteknikka tulisi saada kuntoon ja sen kautta kokemuksen kautta nopeutta lisää toimintaan.\nKisoissa kannattaa pitää kello kädessä ja välillä vähän tarkkailla ajankulua, ettei ajantaju häviä. Taktisia päätöksiä tehdään kisan aikana sen mukaan, paljonko kisaa on jäljellä! On tuskin kannattavaa enää viimeisen vartin aikana tehdä kilometrin siirtymää...\nKisoissa on yleensä paluuaika, ja sitä kannattaa varata sopivasti, mikäli ei kerkeä paluuajan puitteissa punnituspaikalle. Tulee siis arvioida oma vauhti takaisin punnitusalueelle, ja pilkkiä sen mukaan. Vastatuuli ja painava kalareppu hidastavat aina vauhtia ja se tulee ottaa huomioon.\nKisan aikana kannattaa tarkkailla muita kisailijoita, mutta ei kuitenkaan niin paljoa, että omasta pilkinnästä ei tule mitään. Jos itse on hankaluuksissa kisan aikana, kannattaa tarkkailla muiden kisaajien kalantuloa ja välineitä sekä pilkkitekniikkaa. Toisen pilkkitapaa matkimalla voi saada juonesta kiinni.\nKisoissa ei saa ikinä luovuttaa! Joskus yritys palkitaan vielä viimeisien minuuttienkin aikana. Ei ole lainkaan harvinaista, että kisan voittanut pilkkijä saa valtaosan kaloistaan vasta viimeisen tunnin aikana,\nTässä artikkelissa käsiteltiin aiheen laajuudesta johtuen moni asia melko pintapuolisesti, mutta jos kiinnostuit jostain asiasta enemmän, kommentoithan tähän blogiin niin vastailen mielelläni!\nLähettänyt Atte Mustalahti klo 14.20 3 kommenttia:\nTunnisteet: ahven, ensijäät, harjoittelu, ketjupilkintä, kisat, mormyskointi, tapsipilkintä, tasapainopilkintä, varusteet, viimejäät, värikoukkupilkintä\nViime sunnuntaina oli vuorossa kolmas pilkkikerta tänä syystalvena, eikä sen jälkeen ole enää jäille uskaltanut. Sen verran heikoksi meni jäätilanne jo sunnuntaina. Vahvuutta toki oli noin 5-7cm, mutta jään laatukin alkoi jo heiketä siinä määrin, että jää ritisi päivällä jo melkein joka kohdassa.\nPilkintäkohteena oli siis Hollolan Haukijärvestä lähin lampi, jolla ei kartalla nimeä ole.\nLauantaina oli satanut viitisen senttiä lunta, mutta enää sunnuntaiaamuna lunta ei jäällä ollut, vaan lumi oli kastunut ja muuttunut kohvajääksi, joka tosin oli jäätynyt vain pinnasta, kun pakkasta oli yöllä niin vähän.\nMinulla on aina heikoilla jäillä mukana jääsauva, jolla lyön jäähän, jos olen epävarma jään kestävyydestä. Parhaiten sauva toimii kevätjäillä, sillä ensijäillä yleensä ritinästä osaa jo varoa heikkoja kohtia. Ensijäilläkin tämän tapaista kapistusta kannattaa käyttää varsinkin silloin, jos jää on kohvajäätä. Nyt oli se tilanne, että kohvajäätä oli pinnassa pari senttiä, ja loput alapuolella teräsjäätä. Jos sauvalla ei yhdellä lyönnillä mene jäästä läpi, niin silloin uskallan niihin kohtiin astua. Oikein kovalla lyönnillä meni jo sunnuntaina parissa kohtaa läpi, joten jäät alkoivat jo arveluttavat olla.\nSain seurakseni jäälle myös kaksi Jaria, jotka tulivat hieman kauempaa Hollolaan kautensa avaamaan. Kuuleman mukaan kuitenkin esim. Turengissa oli jäätilanne ollut saman tapainen, ja sielläkin oli tiistaista asti porukkaa pilkillä ollut.\nJäällä olin sunnuntaina sen verran hyvissä ajoin, että kala ei ollut juuri syönnillään vielä kun aloitin hieman hämärässä pilkkimään vähän ennen auringonnousua. Viisi reikää ehdin pilkkiä ja yhden pikkuahvenen saamaan, kun myös Jarit tulivat jäälle. Aloitin pilkinnän samoilta paikkeilta, kuin mihin lopetin perjantaina. Perjantaina tuli kuitenkin jo melkein koko lampi rei'itettyä, joten odotusarvo oli, että kalaa ei varmaankaan tule enää kuin puolet edelliskerrasta.\nSunnuntaina tulikin lähinnä rei'itettyä perjantaisten reikien väleihin. Tosin tietyt paikat rei'itin jo perjantaina 3-4m välein, joten niiden väliin oli jo aika turha tehdä uusia reikiä. Yksittäisiä ahvenia tosin sitenkin sai, mutta yksittäisiä kaloja tuli myös perjantain rei'istä. Pilkin aluksi morrilla ja tapsilla vuoron perään, ja tapsilla tuli yhdestä reiästä reilu 200g ahven. Morrilla kun reikiä tarkisteli, niin sai lähinnä pikkuisia. Huomasi kyllä jo aamupäivän aikana, että myös syönti on huonompi kuin perjantaina oli.\nIlmeisesti vähän aikaa jäällä ollut lumi sai jo hieman ahventen liikkeitä hidastumaan näin pienellä lammella, jonka vesi oli kuitenkin melko ruskeaa, ei kuitenkaan kahvin väristä. Ilmeisesti ahvenet eivät innostuneet pelkästä morrista ihan siinä määrin kuin perjantaina. Perjantaina todetun kala-alueen rei'itin päivän mittaan miltei 3m välein kaikkialta täyteen reikiä, ja eipä siihen missään kohtaa tullut tehtyä varmaan viittä tyhjää reikää peräkkäin. Kalamäärät reikää kohden olivat vain pienempiä kuin perjantaina ja kokokin hieman pienempää, varsinkin kun bonuskalat tuntuivat puuttuvan. Muutamia reikiä ongin tasapainolla saaden muutaman ahvenen, joista suurin jäi päivän 2. isoimmaksi ahveneksi. Tuo ahven oli arviolta 140g. Loppupäivästä pilkin myös 14g tapsisepellä silmän kanssa, ja silläkin sai kalaa vaikka vettä oli alla n. 1,5m.\nJarit saivat jonkin verran 70-100g ahvenia kuten itsekkin sain. Toinen heistä sai myös reilu 150g ahvenen. He onkivat lähes yksinomaan värikoukulla, ja yllättävän hyvin se näytti toimivan kun miettii, kuinka paljon paremmin morri toimi perjantaina ainakin omassa käytössä. Mutta olisi varmaan pitänyt jälleen kokeilla värikoukkuvehkeitä vähän monipuolisemmin, eikä vain kahta pilkkiä ja muutamaa koukkua. Pidän kyllä värikoukkupilkintää tasapainopilkinnän ohella ehkä haastavimpina oppia kunnolla. Muuttujia on välinepuolella enemmän kuin vaikka siinä mormyskoinnissa.\nJarit lähtivät järveltä puolen päivän aikaan jo pois, itse olin vielä melkein kahteen asti. Tosin kalantulo oli erittäin niukkaa ja en saanut kuin noin 15 pikkuahventa heidän poistumisensa jälkeen. Päätin käväistä vielä lopuksi Orimattilan puolella sijaitsevalla lammella, mutta kalahavaintoja ei reilun 10 reiän pilkinnällä tullut. Lammessa oli keskellä vettä vain 1,5 metriä, joten varsin matalasta lutakosta oli kyse. Tuollaisista on kyllä aika haastava lähteä kalaa etsimään, kun syvyyden perusteella ei voi oikein etsiä kun oli aika tasamatalaa.\nKalaa kertyi tältä ensimmäiseltä lammelta nelisen kiloa itselleni. Monelta lammelta olisi tuokin jo tavoittamaton saalis päivän aikana, joten aika hyvästä paikasta on kuitenkin kyse. Mutta nyt on kausi siinä määrin katkolla, että saapa nähdä koska pääsee jäältä jatkamaan. Pilkinnät kuitenkin jatkuu veneestä ja/tai laiturilta joka tapauksessa.\nLähettänyt Atte Mustalahti klo 8.39 Ei kommentteja:\nEnpä olisi viime viikonloppuna vielä uskonut, että jo tänään torstaina pääsee avaamaan pilkkikauden. Tosin itse asiassa jäälle olisi päässyt jo tiistaista lähtien. Sen jälkeen jäätilanne on pysynyt aika muuttumattomana.\nKohteenamme oli Hollolan Likojärvi. Järvi on alle 300 metriä pitkä ja kirkasvetinen. Hieman sain paikasta pohjatietoja, mutta ne oli vuosien takaa ja ilmeisesti kalakanta oli aika paljon muuttunut niistä ajoista. Kalaa kyllä tuli tuli tasaisesti eri puolelta järveä "niin kuin pitikin", mutta keskikoko oli aika surkean pientä noin 15-grammaista.\nJäätä oli 3-4 kairan pyöräytystä, eli noin 5-6 senttiä, paikoitellen ehkä hieman yli. Eli aika lailla sopivasti ja jäällä ei tarvinnut pahemmin putoamista pelätä. Rantajäiden kanssa sai tietty olla varovainen, mutta näytti siltä että jäälle pääsi ainakin melkein mistä vain.\nEkat reiät kairattiin turhan matalaan vahingossa, vaikka ei ihan rannassa oltu. Pohjassa kasvoi jotain kasvustoa niin paljon, että osaan rei'istä oli turha pilkkiä pudottaa. Hieman syvempään kun siirryttiin noin 2,5 metriin, alkoi kalojakin nousta harvakseltaan. Pari ekaa ahventa sain tapsilla ja seuraavat värikoukulla. Kokeilussa oli värikoukun kanssa ensimmäistä kertaa EV-1-pilkki, joka kyllä tuntui pelittävän ihan hyvin. Uittaessa en saanut pilkkiä menemään poikittain, vaikka jotkut sitä valittelevat kyseisen pilkin kanssa. Oma uittotekniikka on ilmeisesti sen verran rauhallinen, että pilkki ei mene sekaisin. Värikoukulla ongin reilusti yli puolet ajasta, lopuksi vaihdoin ketju+silmä -yhdistelmään ja aivan viimeiset reiät ongin tapsilla.\nKairailtiin rantoja pitkin järveä kiertäen ja kalaa oli paikoitellen ihan matalassakin noin metrin vedessä. Välineilä ei tuntunut olevan niin väliä. Tärpit tulivat nopeasti jos kalaa vain alla oli. "Ongelmana" oli vain kalan turhankin pieni koko ja vähäinen määrä. Noin puolet rei'istä kyllä antoi kaloja. 2,5 tuntia järvellä viihdyttiin ja vain yhdestä reiästä sain 10 ahvenenen rajapyykin rikki. Viimeisestä reiästä sain 2kpl yli 100g särkiä. Kalaa oli kyllä melko monessa syvyydessä, mutta parhaiten tuli rantojen tuntumasta noin 1-2,5m vedestä.\nItse taisin saada vain parista reiästä ylipäätään yli 30g ahvenia. Paremmasta näistä tuli peräkkäin muutama yli 50g. Kaverille osui lähistöltä myös päivän isoin ehkä vähän yli 100g ahven. Vaikka järvi oli varsin kirkasvetinen, tuntui siltä että kalaa antavat alueet kannattaa kairailla noin 3 metrin reikävälillä. Yleensä näin kirkasvetisissä järvissä kalat uivat reiälle kauempaakin eikä vierestä välttämättä tulekaan mitään. Tosin paikoitellen oli niinkin, että yhdestä reiästä tuli kaloja ja ihan läheltä ei mitään.\nSen verran kalan koko oli pientä, että huomenna suuntaan jollekin toiselle pikkujärvelle. Hakusessa on hyvät pikkujärvet Hollolan ja Lahden alueella...monesta järvestä tietoa löytyy, mutta ei näistä järvistä ole kaiketi ainakaan viime vuosikymmeniin kummoisia saaliita tullut.\nKaverin saalista yhdeltä reiältä.\nLähettänyt Atte Mustalahti klo 7.17 Ei kommentteja:\nTunnisteet: ahven, ensijäät, pikkujärvet, värikoukkupilkintä\nLähettänyt Atte Mustalahti klo 6.21 Ei kommentteja:\nViime lauantaina kävin mahdollisesti viimeisen kerran venepilkillä tänä syksynä (!?). Kohteena oli "kotiveteni" Nokian Pyhäjärven Liukuslahti. Vesillä olin noin klo 13-15.\nTäällä yleensä ahven on jossain määrin parveutunut loppusyksystä lahden suulla olevaan syvänteeseen. Yhden kerran kävin tuolla jo koittamassa muutama viikko sitten, mutta silloin saaliina oli vain kaksi ahventa, joista toinen tuli tästä syvänteestä. Isompi kahdesta ahvenesta oli melkein 300g ja se tuli hieman Liukuslahden ulkopuolelta 8m syvyydestä morrilla.\nTällä kertaa oli ahvenet siirtyneet jo aika hyvin syvänteeseen. Reilut 2 kiloa pilkin ahvenia tapsilla pääosin noin 7,5m vedestä. Valtaosan kaloista pilkin Sepe-93-pilkillä, joka on kyllä nopea pilkki vielä noissa syvyyksissä kun vajoaa aika suoraan alas. Kalat oli parveutuneet varsin pienelle alueelle syvännettä, eikä muilta puolilta monttua tullut oikein mitään.\nLopuksi kun alkoi jo hämärtää, ajattelin pois lähtiessä kokeilla pikaisesti keskeltä Liukuslahtea, missä on vettä 4-5 metriä. Melko nopeasti sainkin tapsilla pari ahventa. Päätin vaihtaa pelkkään morriin, sillä usein siihen isommat ahvenet ottavat paremmin. Niin kävi tälläkin kertaa, ja noin minuutin uittamisen jälkeen nostin noin 200g ahvenen ylös. Hetken päästä sain vielä yhden pikkuahvenen ja sitten kalantulo tuntui loppuvan. Ilmeisesti tuli jo niin pimeää.\nNäköjään kannattaa kokeilla syksyllä myös tuosta lahden keskeltä, vaikka siitä ei varmasti samanlaisiin kappalemääriin pääse kuin lahden suulta. Ensijäillä tuosta melkein keskeltä Liukuslahtea pilkitään suurimmillaan yli 500g ahvenia, ja taitavat ne kalat olla jo nyt melkein samalla paikalla. Ilmeisesti ne eivät vain tahdo ennen vesien jäätymistä ottaa oikein muuhun kuin morriin. Saalista kertyi yhteensä tällä kerralla reilut 2,5 kiloa, mutta keskipaino jäi 30 grammaan.\nLähettänyt Atte Mustalahti klo 14.46 Ei kommentteja:\nTunnisteet: ahven, tapsipilkintä, venepilkintä\nSuunnitelmiin tuli viikonlopun aikana muutoksia, kun en vielä perjantaiaamuna edes tiennyt, että Ratinassa on sunnuntaina laituripilkit. Tarkoitus oli lauantaina osallistua laituripilkkeihin Lahdessa, mutta päätin mennä kuitenkin mielummin Ratinaan kisoihin, se kun oli vielä aika lailla matkan varrella, kun ajelee Nokialta Hollolaan. Ja selvennykseksi, Ratina on mieluisampi kisapaikka saalisvarmuuden ja monipuolisuuden vuoksi. Lahdessa kun syvyys on kutakuinkin sama joka laiturilla. Mutta ensi lauantaina osallistun näillä näkymin kisoihin Lahdessa.\nItse asiassa sitä tuli jo haviteltua, josko olisi päässyt jäältä pilkkikauden avaamaan, mutta ihan niin vahvoiksi ei jäät ehtineet. Vammalasta löytyi torstaina lammelta reilut 2 senttiä jäätä, joten pe-la välillä Lahdessa olisi ehkä sen 4cm jossain lammessa jo ollut...\nKoko lampi oli "tukevasti" jäässä, virtaukset olivan nähtävästi pieniä, kun vesi on aika alhaalla. Tähän lampeen laskee iso oja Pikku-Lattio -nimiseltä järveltä.\nTuli rakenneltua viikon aikana toinenkin pitkä vapa laituripilkkejä varten, lähinnä Vesijärven laiturikisoja silmällä pitäen. Molemmat on siis valmistettu rikki menneistä heittovavoista. Otin vain sopivan mittaisen osan kärjestä, että pisin sallittu 100cm pituus ei ylity. Toisesta vavasta tuli 100cm ja toisesta 99cm. Kärkeen liimasin molempiin kiinni herkistimen.\nMutta sunnuntain kilpailuun. Kilpailuaika oli tuttu 9-13, joskin se vastasi entistä 10-14, sillä kelloja siirrettiin edellisenä yönä. Viikko sitten en tähän kisaan mennyt turhan pahan kelin vuoksi. Vettä oli tullut ihan kunnolla kisan aikana ja voittotulos oli ollut 4kg.\nOdotukset eivät mitenkään korkealla olleet saaliiden puolesta, mutta tällä kertaa Ratinasta tuli kalaa niin kuin ennen tätä syksyä odotin ja jopa paremmin. Kala oli tosin sen verran syvässä, että pitkille vavoille ei ollut käyttöä.\nItselläni tosin ei paras mahdollinen aloituspaikka tullut omalle kohdalle, ja vielä hölmömpää oli siihen jäädä kun olisi saanut paikkaa vaihtaa. Nimittäin heti kisan alussa lähialueella monet saivat huomattavasti minua parempaa tahtia kalaa. Kaksi viereisintä kaveria tosin siirtyivät pois heti kun mahdollista, joten ei siinäkään kohtaa kaikkia muita onnistanut. Kalasto oli lähes yksinomaan särkeä. Joitakin salakoita sain sekaan lisäksi. Kun kisaa oli kulunut noin puoli tuntia, sain kalaa ajoittain jopa todella hyvin, mutta turhan usein meni hakemiseksi. Vekslasin eri syvyyksiä pohjan ja väliveden väliltä, ja välillä saattoi mennä yli 5 minuuttiakin ilman tärppejä. Ne oli kisan kannalta tärkeitä minuutteja, jotka olisi pitänyt käyttää jotenkin toisin. Kuitenkin selvästi parhaiten kalaa sain 7 metrin siimalla noin 3 metriä pohjasta.\nKisan puolivälissä oli saalista kertynyt viitisen kiloa tai vähän alle, mutta kalantulo alkoi pahasti heiketä. Ajattelin sen heikentyneen niin paljon muillakin, että en kuitenkaan vaihtanut paikkaa. (meinasin kyllä vaihtaa) Mutta ilmeisesti olin väärässä ja osa pilkkijöistä sai kalaa loppuun asti ihan hyvin. Toisella puolella pilkkineet saivat kalansa pohjasta, mitä hieman ihmettelin kun en tahtonut itse saada samoista syvyyksistä pohjasta oikein mitään. Pohjasta pilkkineet saivat myös jonkun verran pasureita/lahnoja särkien sekaan.\nViimeinen tunti oli itselläni selvästi kisan heikoin. Saalis jäi selvästi alle kiloon viimeisen tunnin aikana. Kalamäärä ei ollut ainoa muutos kalantulossa, vaan laji vaihtui yhä enemmän särjestä salakkaan lopussa. Aivan viime minuuteilla tosin sain ihan pohjasta muutaman särjen ja pienen lahnan.\nVähän oli väärä taktiikka tässä kisassa itselläni, mutta riitti se kuitenkin viidenteen sijaan asti. Olisi kenties pitänyt heti aluksi koittaa pilkkiä pohjasta (ei olisi parvet hajonnut kenties yhtä paljoa), mutta tuli mentyä liikaa edellisten kisojen tietojen perusteella. Aiemmin kun särkeä ei ole juurikaan pohjasta tullut verrattuna väliveteen.\nPilkin kisassa pelkästään kahdella eri tapsipilkillä. Aloituspilkki oli Haukka-pilkin Haukkaykkönen, mutta siinä vavassa ei ollut tarpeeksi siimaa ja vaihdoin isoon Reiman Velhoon, jolla tuli pilkittyä melkein koko kisa. Tällaista kisaa varten olisi saanut olla nopeampiakin välineitä mukana, mutta ei ollut, mutta ensi kerralla on.\nVoittaja oli täysin ylivoimainen ja kalat nousivat kutakuinkin selkäni takaa laiturin toiselta reunalta. Kymmenen metrin vedestä pohjasta pilkittynä kohtuullinen saalis.\nPäivän keli oli tuulinen, mutta sateeton.\n1. Arto Särkikoski 12320\n2. Reino Asikainen 9390\n3. Jorma Nyman 8980\n4. Pertti Koskinen 8970\n5. Atte Mustalahti 7040\n6. Kauno Kota-Aho 5980\n7. Antti Sytelä 5400\n8. Matti Santonen 5300\n9. Armas Ruokolainen 5230\n10. Reijo Tammisalo 4835\n11. Antti Sipilä 4655\n12. Jouko Honkanen 4360\n13. Heikki Villenius 4245\n14. Paavo Pyöriä 3220\n15. Mauno Suhonen 3125\n16. Henrik Silfver 2900\n1. Terttu Kota-Aho 8070\n2. Eeva Asikainen 6870\n3. Hilkka Helin 5970\n4. Sirkku Nyman 5580\n5. Vieno Sisso 5380\n6. Helena Villenius 2495\n...kisan jälkeen kävin hakemassa kovuutta talven koitoksiin menemällä Pispalan portaat (310 rappusta) viisi kertaa ylös alas.\nLähettänyt Atte Mustalahti klo 14.16 Ei kommentteja:\nATSU-ketjukoukut, uusi värikartta ja koukkukokosuositukset\nJulkaisin vihdoista viimein uuden ketjukoukkujen värikartan. Värikartta löytyy täältä: LINKKI\nKäytin ketjupilkinnässä viime talven pilkkikisoissa lähes yksinomaan Kamasan B420 -koukkuja koossa 16, 14 ja 12. Koukut soveltuvat erittäin hyvin nopeaan pilkintään, sillä ne kestävät hyvin kovempaakin käsittelyä. Koukut ennemmin katkeavat kuin taipuvat, tai niin ainakin kuvittelen, sillä niin jämäkkiä nämä koukut ovat. Toisaalta yksikään koukku tai pilkkiketju minulla ei katkennut koko edellisen kauden aikana. Toki "mättökisoja" oli viime talvena tosi vähän, jos ollenkaan. Ensi talvena koukkujen kestävyys pääseekin paremmin koetukselle Lahden Vesijärven myötä.\nNämä Kamasanin B420 koukut ovat ehkä hieman isompia kuin useiden muiden koukkumallien "samankokoiset" (koukkunumeroltaan) koukut.\nMutta tässä kokosuositukseni eri kokoisille ahvenille:\nKoko 16: ahvenen koko 5-15g\nKoko 14: ahvenen koko 15-40g\nKoko 12: ahvenen koko 40-70g\nKoko 10: ahvenen koko 70-150g\nKoko 8: ahvenen koko 150g+\nLuonnollisesti kuitenkin paremmalla syönnillä voi käyttää hieman isompaa koukkua kuin huonolla syönnillä. Myös tilanteissa, joissa alla on montaa eri kokoista kalaa ei välttämättä kannata valita sitä pienintä vaihtoehtoa. Tietysti myös jossain tilanteissa ei ole mahdollista käyttää kalan kokoon nähden riittävän suurta koukkua, sillä pienet pilkit eivät ui ison koukun kanssa. Toisaalta isommasta koukusta on helpompi ja mukavampi irroittaa kala.\nMustadin isot 1, 2, 1/0 ja 2/0 koon koukut on tarkoitettu lähinnä meripilkintään veneestä, tilanteisiin joissa kalaa on alla paljon. Kovalla syönnillä olevat ahvenet ottavat kyllä isoonkin koukkuun.\nTalvella kuitenkin samoja koukkuja voi käyttää esim. hauen ja kuhan pilkinnässä. Ja miksei isolle ahvenellekkin syvässä vedessä ison pilkin kanssa.\nTunnisteet: Kamasan, ketjukoukut\nNetissä olevat syvyyskartat + karttasovellukset mobiililaitteisiin\nJos taas vaihteeksi jakaisi hieman tietoa netissä ilmaiseksi jaossa olevista syvyyskartoista ja kännykkään ladattavista karttaohjelmista. Tämä lista ei ole täydellinen, vaan käsittää vain ne ohjelmat/sivustot, joita itse olen käyttänyt.\nHuomioitavaa on, että pilkkikilpailuissa gps-ohjelmia ei saa käyttää, kuten ei koko kännykkääkään. Kilpailutreeneissä gps:stä on kuitenkin suuri apu esim. silloin, kun etsitään selkävesiltä matalikkoja.\nFonectasta löytyvä syvyyskartta Ilmoilanselältä\nHelppokäyttöinen karttapaikka, josta poistui jo pari (?) vuotta sitten suurin osa syvyyskartoista. Joitakin syvyyskäyriä tuolta kuitenkin vielä näkee. Länsi-Suomesta ainakin Hämeenkyrön Kirkkojärven ja Sastamalan Liekoveden välisistä vesistöistä löytyy syvyyskäyrät, ja myös esim. Kyrösjärvestä, Sääksjärvestä, Karhijärvestä, Isojärveltä, Mouhijärvestä ja Säkylän Pyhäjärvestä löytyy syvyyskäyrät. Myös osasta Kokemäenjokea löytyy syvyyskäyrät.\nSyvyyskäyriä löytyy aika kattavasti, kun vaihtaa kartan tyypiksi veneilykartta. Käyriä löytyy monesta paikasta myös merialueilta, kun Kansalaisen karttapaikasta niitä ei löydy. Fonectasta olen todennut karttojen tulostamisen hankalaksi. Paremman kartan saa, kun "print screen" -painikkeella kopioi kartan kuvankäsittelyohjelmaan (Paint riittää) ja tulostaa sen sieltä.\nSaman tapainen kuin Fonectan veneilykartta, mutta ainakin itse olen huomannut joidenkin karttojen puuttuvan, vaikka ne Fonectasta löytyy. Muuten ihan käyttökelpoinen ohjelma. Sailmate.fi-sivustolle tosin joutuu rekisteröitymään ennen kuin karttoja voi selata. Tulostus tältä sivustolta oli muistaakseni yhtä ongelmallista kuin Fonectastakin.\nRetkikartasta poistui syvyydet jo aikoja sitten, mutta muistaakseni vielä viime talvena/viime vuonna syvyydet löytyi, kun kirjoitti osoiteriville retkikartta.fi/tuikki. No nyt noitakaan syvyyksiä ei enää Retkikartasta näe. Retkikartasta näkyy kuitenkin samoihin vesistöihin syvyydet kuin Kansalaisen karttapaikastakin.\nSisältää ilmeisesti kaikki syvyyskartat, jotka ovat poistuneet Kansalaisen karttapaikasta. Palveluun pitää ensin rekisteröityä, jonka jälkeen syvyyskarttoihin pääsee klikkaamalla "päiväkirjani"- kohtaa.\nSyvyyskäyriä löytyy, kun valitsee karttatasoista korkeudet. Itsellä ei tästä sivustosta ole juuri kokemusta, mutta ilmeisesti myös täältä poistui suurimmilta osin syvyysmerkinnät jokin aika sitten. Näyttäisi olevan samat syvyydet saatavilla kuin Retkikartassa ja Kansalaisen karttapaikassa.\nMaksullinen karttaohjelma, jossa on kuukauden ilmainen kokeiluaika. Vuoden ajalle Karttaselain maksaa 40 euroa ja kahden kuukauden jaksolle 10 euroa. Itselläni oli viime kevättalvella käytössä tuo kahden kuukauden jakso. Plussapuolena tässä ohjelmassa se, että jo ladattuja karttoja pystyy selaamaan myös offline-tilassa käyttöoikeusajan loputtua. Huonoa ohjelmassa on se, että se ei kerro suuntaa, johon liikkuu.\nTästä ohjelmasta löytyy syvyydet melko moneen paikkaan, mutta ohjelma kaatuilee usein ainakin omalla Lumia 520:llä. Muutenkin kartta on aika hitaanpuoleinen lataantumaan. Ohjelma on ilmainen.\nLöytää sijainnin nopeasti, mutta tarkkuus ei ole ihan tarkimmasta päästä, vaan sijainti saattaa heittää kymmeniä metrejä tai vaikka kilometrejä jos ohjelma jotenkin sekoaa. Pääosin tämä ohjelma on kuitenkin itselläni toiminut hyvin ja nopeasti. Plussaa siitä, että voi selata myös merialueen syvyyskarttoja. Tämä ohjelma on myös ilmainen.\nMaksullinen (30€) ohjelma, josta itselläni ei ole kokemusta. Ei ole ilmeisesti karttaselaimen vertainen ohjelma, mutta hinta on halvempi. Harmi, kun ohjelmasta ei taida olla ilmaista kokeiluversiota.\nMuitakin ja myös käyttökelpoisia ohjelmia on, mutta omaan kännykkääni niitä ilmeisesti ei saa ladattua.\nJahtikartta on Androidin ja Applen käyttöjärjestelmällä toimiva karttasovellus, Syvyystietoja ei ilmeisesti ole yhtä paljoa saatavilla kuin Karttaselaimessa, Ladatut kartat toimivat ilman Internet-yhteyttä.\nKulkuri maastokartat on Androidissa toimiva sovellus, jonka kartat vastaavat pitkälti Kansalaisen karttapaikan karttoja. Sovellus ei ole ilmainen, mutta kartat toimivat myös offline-tilassa. En kuitenkaan suosittele, sillä ilmaisiakin ohjelmia löytyy.\nTracker on niin ikään Androidissa toimiva sovellus. Hinta 60 euroa vuodessa, sisältää ilmeisesti melko kattavasti syvyyskarttoja sekä järviltä että mereltä.\nLähettänyt Atte Mustalahti klo 14.32 Ei kommentteja:\nLähettänyt Atte Mustalahti klo 12.10 Ei kommentteja:


Ohutlevy-yrityksen mekaanisen valmistuksen tehostaminen - LUTPub\nOhutlevy-yrityksen mekaanisen valmistuksen tehostaminen\nLampinen, Ville (2007)\nDiplomityön tavoitteena on tehostaa ohutlevytuotteita valmistavan yrityksen toimintaa ja parantaa tuotannon ohjattavuutta. Tuotannon tehostamisessa keskitytään minimoimaan asetusajat, pienentämään eräkokoja ja investoimaan valmistusta helpottaviin työkoneisiin tai -laitteisiin.\nTuotannon ohjattavuutta kehitetään helpottamalla visuaalista seurantaa, layout-muutoksilla ja FiFo-ohjauksen käyttöönotolla. Kaikilla kehitystoimenpiteillä pyritään lyhentämään tuotannon läpimenoaikaa ja vähentämään keskeneräisen tuotannon määrää. Tavoitteena on luoda pohja Lean-valmistukselle.\nKehitystoimenpiteet keskitetään useimmiten pullonkauloiksi muodostuville osastoille. Kapeikkojen avaamisessa hyödynnetään CIM-projektin mukaisesti tehtäviä investointeja. Uudella robottisärmäysyksiköllä mahdollistetaan litistäminen ja särmääminen yhdellä asetuksella.\nKokoonpano-osaston sijaintia muutettiin ja osaston layoutista tehtiin linjamainen. Tuotannonohjauksen kehittämiseksi luotiin yksinkertainen kolmen askeleen kehitysmalli.


Ympäristönsuojelu ja yleinen etu vaarassa - Vihreät - De Gröna\n10.2.2018 — Hanna Halmeenpää\nSe, että lainvalmistelijoihin kohdistuu vahvaa poliittista ohjausta ei ole uutta. Riippumaton päätöksenteko on kuitenkin välttämätöntä. Hallituksen tavoitteena näyttää olevan viranhaltijoiden vaientaminen ympäristönsuojelussa ja yleisen edun valvonnassa. Tällaista menoa ei voida hyväksyä. Eduskuntaan lakiesitys saapunee maaliskuun alkupuolella. Ympäristövaliokunnan ohella hallituksen suunnitelmat kuuluvat ilmiselvästi myös perustuslakivaliokunnan huolelliseen harkintaan. Yleinen etu ja yleishyödylliset intressit tarvitsevat puolustajansa myös uudessa LUOVA-virastossa. Viranomaispäätösten lainmukaisuuden valvonta – myös valituksin tuomioistuimeen - on oikeusvaltion tärkeä perusta.


Keskustelu - Aiotko osallistua Jeesus-marssiin vappuna? | Sana vapaa | Meidän Perhe\nAiotko osallistua Jeesus-marssiin vappuna?\nklo 12:49 | 26.4.2006\nMinä en varsinaisesti marssiin osallistu, mutta ajattelin mennä lasten kanssa tapahtumaan liittyvään jippii-konserttiin.\nniin se marssijono on niin pitkä, että sitä marssimusiikkia ja lauluja pitää kuunnella kannettavien radioiden kautta, että tietää mikä laulu on menossa. Viime vuonna harmitti kun juoksimme mattimyöhäisinä mukaan, juuri sen viimeisen poliisiauton eteen kävelemään, eikä siinä lähellä kenelläkään ollut radiota. Meni vähän fiilis hakoteille, kun ei voinut laulaa porukan mukana, kun mitään ei kuullut. Jos on joku suht kätevä kannettava radio, niin voi ottaa mukaan, tai sitten ihmisillä on lippuja tai viirejä. Mutt apääasia on iloinen mieli :)\nJos pyytää toimimaan tietyllä tavalla, ei toinen kuitenkaan ota sitä kuuleviin korviinsa, vaan tekee juuri niinkuin haluaa. Tulee nyt ekaksi esimerkiksi vaikka mieleen aina kylään itsensä kutsuvat kaverit, jotka pitää käännyttää eteisestä kotiinsa, kun itsellä on juuri joku tärkeä meno. Ja tämä vain siksi, että on pyytänyt heitä soittamaan milloin tulevat, mutta sitä ei vain voi noudattaa.\nklo 13:02 | 26.4.2006\nMuistan kun aikoinaan ne marssit tulivat, niin mietin, miten kukaan uskaltaa mennä sellaiseen. Eräs silloinen ystäväni meni innoissaan ja jälkeenpäin sanoi, että se oli hienoa. Vuosiin en ole koko juttua seurannut, mutta nyt taas tuli mieleen. Olen viime aikoina ollut muutenkin aktiivisempi uskonelämässäni. Minulla suurin ongelma tällä hetkellä on raha. Vappuna on niin paljon kaikenlaista, mitä lapset haluavat, että en tiedä, pystynkö menemään heidän kanssaan kaupungille. Minulla ei ole lainkaan rahaa ja koko ajan pitäisi lapsia kieltää, kun he jotain haluaisivat. Ajatuttaa, jos sielläkin Senaatintorilla on kaikenlaista myytävää, niin emme taida pärjätä.\nOvatko ne pomppulinna ja muut lapsille suunnatut jutut maksullisia? Nyt siis tarkoitan Jeesus-marssiin liittyviä lasten juttuja.\nEnsimmäistä kertaa ollaan menossa tapahtumaan. Lapsillehan siellä on kaikenlaista kivaa, pomppulinnaa, aasillaratsastusta sun muuta. Saa nähdä osallistutaanko itse marssiin. Onko se marssi yleensä pitkä ja onko siinä paljon osanottajia. Mitä rekvisittaa pitäisi ottaa mukaan, kun Radio Deissä mainostettiin tapahtumaa ja sanottiin viirit ja radiot mukaan. Kuulinkohan väärin, mitkä radiot?\nJotenkin tuntuu niin hyvältä, kun on tällainen positiivinen vapputapahtuma, ilon juhla, eikä mitään kännistä örvellystä ja lasinsirpaleita.\nMenee vappupäivän ohjelma muuten liian tiukaksi, kun aamulla halutaan nauttia Ulliksella oleilusta ihan rauhassa eikä ryysiä piknikkamojen kanssa marssille. Meille siis Ullis on se vappupäivän kohokohta ja marssi ekstraa, kun kaikkea ei voi saada.\nklo 13:24 | 26.4.2006\nAinakin minä olen innostunut, kun kerrot itse, miten innostunut olet ollut. Rohkaisit meikäläistä suunnittelemaan sinne Senaatintorille menemään.\nollaan oltu monena vuonna lastenrattaiden kanssa, mutta saas nähdä mitä tänä vuonna, kun kolmas on syntymässä päivänä minä hyvänsä.\nklo 13:05 | 26.4.2006\nsopikaa vaikka etukäteen lasten kanssa, että menette Jeesus marsille ja sitten Jippiitä kuuntelemaan, ja otatte vaikka eväät mukaan tms ja kerrot lapsille, ettei tänää osteta mitään, ei ole rahaa edes mukana. Kun se asia tulee lapsille selväksi jo kotona, niin meillä ei ainakaan tappelua aiheesta tarvii käydä. Riittäää kun muistuttaa kerran, että ei äidillä ole rahaa. lapsi tietää, että mankuminen on turhaa.


Tervetuloa uusi lukuvuosi ja uudet lukijat! | My CMS\nTervetuloa uusi lukuvuosi ja uudet lukijat!\nUusi lukuvuosi käynnistyi Maunonkadulla 11.8.2021 ja 190 uutta lukiolaista aloitti lukiotaipaleensa. Moni asia on muuttunut sitten viime kevään, sillä uusi oppivelvollisuuslaki uudisti lukiokäytänteitä aloittavien lukiolaisten osalta ja uusi opetussuunnitelma astui voimaan sekä totuttelemme nyt myös uuteen tuntikiertokaavioon. Oppitunnit ovat 95 minuutin mittaisia ja puheissa vilisevät moduulit, opintokokonaisuudet, periodit ja päättöviikko.\nKaiken uuden keskellä on kuitenkin paljon tuttua ja turvallistakin. Koulumme 600 opiskelijaa luotsaa eteenpäin tuttu opettajakaarti, joka vahvistui tänä syksynä kahdella uudella jäsenellä. Eveliina Laakko opettaa espanjaa ja Mikael Multasuo englantia.\nLukuvuoden alussa on ollut myös tuttuja tapahtumia. Lukiomme tuutorit ovat ryhmäyttäneet ykkösiä ryhmäytymisiltapäivässä ja olleet mukana varsinkin ensimmäisessa koulupäivässä, Mauno on seppelöity Maunon päivän juhlapäivänavauksessa, vanhempainillat alkavat pyöriä koululla elokuussa ja mikä parasta, me saamme olla ja opiskella yhdessä koulussamme. Korona-aika toi jotain uuttakin elokuuhun, sillä poikkeuksellisesti vietämme vanhojen päivää elokuun lopussa, 27.8.2021.\nPäivä ja viikko kerrallaan, maskin takaa hengitellen, ihmettelemme ja etenemme opinnoissamme ja elämme yhdessä. Pyramentti uutisoi OSYKin kuulumisia tuttuun tapaan tänäkin lukuvuonna. Tervetuloa lukemaan lehteä ja kurkistamaan lukiomme arkeen!\nTeksti ja kuva Minna Korpierkki\nPyramentin ohjaava opettaja


Välkky 4 Suomi toisena kielenä\nVälkky 4 S2:ssa Välkky 4 Harjoituskirjan tekstejä ja tehtäviä on muokattu S2-oppilaan tarpeisiin. S2-kirjan lopussa on Tekstejä tutkimaan -osio, joka avaa oppikirjan tekstien rakennetta ja kieltä.Lue lisää\nVälkky 4 S2-kirjassa kieltä ja kirjallisuutta lähestytään suomi toisena kielenä -oppijan näkökulmasta. Kirja noudattaa Välkky 4 Harjoituskirjan rakennetta ja sisältöjä, mutta ne on muokattu suomea opettelevan oppilaan tarpeisiin. Tekstien ja tehtävien muokkaamista ovat ohjanneet kaksi ydinkysymystä: Mitä suomea opettelevan pitäisi tästä oppia? Miten hän voi tästä hyötyä? Esimerkiksi kirjoitustehtävissä annetaan sanoja valmiiksi. Kirjan lopussa on Tekstejä tutkimaan -osio, jonka tehtävät harjaannuttavat luetun ymmärtämistä sekä avaavat tekstien kieltä ja sanastoa. Tällä tavoin sanaston ja kieliopin opiskelu kytkeytyvät kielen käyttöön ja samoihin teksteihin, joita luokan muutkin oppilaat käsittelevät. 4. luokalla kielen opetuksen tavoitteena on kasvattaa ja monipuolistaa oppilaan kielivarantoa ja ohjata tekemään havaintoja kielestä. Välkky 4 S2 -kirja mahdollistaa erilaiset opetusjärjestelyt: se soveltuu sekä erilliseen että suomi äidinkielenä -ryhmässä toteutettavaan S2-opetukseen.\n2.-5. painos, 2021


Ilmoituksen osoite: https://tyopaikat.oikotie.fi/tyopaikka/1547884\nHaemme kemian alan kesäharjoittelijaa Loviisan voimalaitoksen prosessikemian jaokseen. Prosessikemian jaoksen vastuulla on seurata ja analysoida voimalaitoksen järjestelmien kemiallista tilaa sekä ohjeistaa käyttöä voimalaitoksen kemian säätämisessä. Tehtävässä toimitaan prosessilaborantin kesälomasijaisena sekä kiireapuna vuosihuoltojen aikana. Tehtävään liittyy paljon liikkumista prosessitiloissa, jatkuvatoimisten kemian analysaattorien huoltoa ja ylläpitoa sekä näytteenottoja. Työ on pääosin päivätyötä, joskin vuosihuollossa on mahdollisuus tehdä tilapäistä vuorotyötä. Tehtävänkuvaa voidaan muokata osaamisesi ja kokemuksesi mukaan. Kesäharjoittelun aikana pääset tutustumaan ydinvoimalaitoskemiaan ja -prosesseihin. Tarvitsemme työpanostasi ajalle 16.5. - 16.10.2022, mutta myös muut ajankohdat ovat sovittavissa.\nOlet korkeakouluopiskelija kemian tekniikan tai soveltavan kemian alalta. Sinulla on avoin ja reipas asenne sekä halua oppia uusia asioita. Aikaisempi kokemus ydinvoimalaitoksella työskentelystä katsotaan eduksi. Lisäksi omaat hyvän suullisen ja kirjallisen suomen kielen taidon. Toivomme mahdollisuutta toimia tehtävässä vuosihuollon loppuun asti lokakuun alkupuolelle.\nHae tehtävää 31.1.2022 mennessä. Lisätietoja tehtävästä antaa Minna Mäkinen, 0104553716 tai sähköpostitse minna.makinen@fortum.com.\nTehtäväalue: Prosessiteollisuus, Energia-ala\nLisätietoja antaa: Minna Mäkinen, 0104553716 tai sähköpostitse minna.makinen@fortum.com


Pääministeri Benjamin Netanjahu on Israelin politiikan taikuri, jolla on yhdeksän elämää – onko ne nyt käytetty? | Yle Uutiset | yle.fi\nBenjamin Netanjahu rämpii syvällä korruptioskandaalissa, josta saattaa tulla Israelin toiseksi pitkäaikaisimman pääministerin uran loppu.\n23.2.2018Päivitetty 23.2.2018 14:00\nJerusalemIsraelin politiikan keskiössä on jo vuosikaudet ollut hopeahiuksinen mies. Pääministeri Benjamin Netanjahu tunnetaan maailmalla haukkamaisesta politiikastaan – ja tunteisiin käyvistä lausunnoista sujuvan sulavalla amerikanenglannilla.\nNetanjahua kutsutaan israelilaisessa lehdistössä taikuriksi, sillä hänellä on ollut kyky selvitä mahdottomistakin tilanteista. Hän on Israelin toiseksi pitkäaikaisin pääministeri heti maan ensimmäisen pääministerin David Ben-Gurionin jälkeen.\nNyt Netanjahu taistelee poliittisesta tulevaisuudestaan paisuvan korruptiotutkinnan keskellä. Skandaalista on tullut hyytävä jännitysnäytelmä, jonka käänteistä israelilainen media raportoi lähes päivittäin.\nPääministeri Benjamin Netanjahu osallistui hallituksen kokoukseen tammikuussa 2017.Abir Sultan / AOP\nPääministerin lisäksi tutkittavana on useita Netanjahun lähipiirin jäseniä. Myös hänen vaimonsa, Israelin Marie Antoinetteksi kutsutun Sara Netanjahun toimintaa selvitetään omassa korruptiotutkinnassaan.\nNetanjahun asema on alkanut käydä niin tukalaksi, että lehtien palstoilla ennustetaan jo hänen valtakautensa lähestyvän kituliaasti päätöstään. Se olisi yhden aikakauden loppu Israelissa.\nLuksuslahjoja ja median toimintaan puuttumista?\nNetanjahun hallinnon ympärillä vellova korruptiotutkinta on sotkuinen vyyhti. Yhdessä tutkintahaarassa Netanjahun (siirryt toiseen palveluun) epäillään saaneen parilta liikemieheltä luksuslahjoja, kuten vaaleanpunaista samppanjaa, sikareita ja koruja.\nVastineeksi hänen epäillään edistäneen liikemiesten toiveita. Netanjahun mukaan kyseessä oli ystäviltä saaduista lahjoista, joihin ei liittynyt vastapalveluksia.\nToisessa tutkinnassa Netanjahun epäillään suunnitelleen sopimusta Israelin toiseksi suurimman sanomalehden Yedioth Ahronothin kanssa saadakseen itselleen myönteisempää uutisointia. Vastineeksi hänen kerrotaan lupailleen kilpailevan lehden Israel Hayomin aseman heikentämistä.\nNäissä tutkinnoissa poliisi suositteli viime viikolla syytteiden nostamista. Päätöksen mahdollisista syytteistä tekee valtakunnansyyttäjä. Sara Netanjahua epäillään puolestaan toisessa tutkinnassa käyttäneen julkisia varoja väärin tilailemalla kalliita catering-palveluita ja kokkeja, vaikka virka-asunnolla oli omat kokit.\nEikä siinä kaikki. Yhdessä tutkintahaarassa israelilaiseen viestintäjätti Bezeqiin suurimman osakkeenomistajan epäillään (siirryt toiseen palveluun) saaneen Netanjahun lähipiiriltä yritystä hyödyttäviä tietoja. Netanjahun lähipiirin toimintaa tutkitaan myös liittyen hämäryyksiin sukellusvenekaupoissa. Tässä tutkinnassa pääministeri itse ei ole epäilty.\nMoni poliitikko olisi tässä vaiheessa luovuttanut, mutta Netanjahu ei. Hän kiistää kaikki epäilyt.\nMiksi Netanjahulla on tukea krisiistä toiseen?\nNetanjahu on ollut Israelin pääministerinä nyt lähes yhdeksän vuotta putkeen. Sinä aikana Suomessa on ollut viisi pääministeriä. Lisäksi Netanjahulla takanaan on kolmen vuoden pääministerikausi 1990-luvulla.\nNetanjahulla on oma vankka kannattajakuntansa. Hänen retoriikassaan korostuu aina turvallisuus, mikä iskee suuren yleisön hermoon Israelissa.\nKannattajilleen Netanjahu on kokenut poliitikko, joka pitää heidät turvassa Lähi-idän vaikeassa naapurustossa. Netanjahu ei koskaan jätä käyttämättä mahdollisuutta varoittaa kansainvälisillä areenoilla Iranista, jota hän pitää suurena uhkana Israelille.\nPalestiinalaisia kohtaan hän vetää kovaa linjaa, eikä ole noussut rauhaatekevien johtajien joukkoon.\nIsraelin pääministeri Benjamin Netanjahu heilutteli iranilaiseksi lennokin kappaleeksi väitettyä palaa Munchenin turvallisuuskokouksessa. Netanjahu on ollut aina taitava mediapoliitikko.Lennart Preiss / AFP / Lehtikuva\nPoliittiset vastustajat sanoisivat hänen tekevän laskelmoivan kyynistä politiikkaa ihmisten peloilla tai oikeastaan lietsoen pelkoja ja jakolinjoja.\nTalven aikana Israelissa on nähty useita mielenosoituksia pääministeriä vastaan.\nNetanjahun ympärillä pyörivä skandaali tuntuu repivän kansalaisia entisestä kauemmas toisistaan. Mutta kuka oikeastaan on mielipiteitä jakava Benjamin Netanjahu?\nAmerikkalaiset opit Israelin politiikkaan – Netanjahun nousu\nNetanjahu oli aikoinaan melko epätodennäköinen pääministeri. Häntä pidettiin poliittisen uransa alussa oikeastaan hieman ulkopuolisena Israelissa. Ulkopuolisuus ja Netanjahun maailmankuva liittyvät paljon hänen isäänsä Benzion Netanjahuun.\nLapsena Puolasta Israeliin muuttanut Benzion Netanjahu uskoi kuolemaansa asti, että juutalaisten olemassaolo on vaarassa. Hän vastusti kiivaasti myönnytyksiä palestiinalaisille. Netanjahun puheissa on sama kaiku, mutta häntä pidetään isäänsä pragmaattisempana.\nBenzion Netanjahu koki akateemisen uransa Israelissa tökänneen hänen mielipiteidensä vuoksi, joten perhe muutti Yhdysvaltoihin Netanjahun ollessa varhaisteini. Siksi Netanjahu vietti nuoruutensa ja opiskelijavuotensa Yhdysvalloissa, vaikka palveli välissä Israelin armeijan erikoisjoukoissa.\nIsraelin pääministerin Benjamin Netanjahun kuva vuodelta 1967, jolloin hän palveli Israelin armeijassa.Reuters / Lehtikuva\nNetanjahujen perheeseen vaikutti myös Benjaminin veljen, Yoni Netanjahun kuolema vuonna 1976. Menestyksekkään armeijauran tehnyt Yoni Netanjahu oli perheen suurin tähti, kunnes hän kuoli operaatiossa kaapatun lentokoneen matkustajien vapauttamiseksi Entebbessä Ugandassa.\nNetanjahun uran nousu alkoi Yhdysvalloista. Hänestä tuli 1980-luvulla tuttu kommentaattori amerikkalaisilla televisiokanavilla ja kasvot Israelin Yhdysvaltain-lähetystölle. Lopulta Netanjahu nimitettiin 34-vuotiaana Israelin lähettilääksi YK:ssa.\nNetanjahu on koko uransa ajan ollut poikkeuksellisen taitava median kanssa toimimisessa.\nKun Netanjahu lähti rakentamaan uraansa Israelin sisäpolitiikan huipulla, hän otti käyttöönsä amerikkalaisen, henkilökeskeisen kampanjoinnin opit. Monet israelilaiset poliitikot myös hänen omasta Likud-puolueestaan karsastivat tätä.\nTästä kuuluu kaikuja yhä. Kun Yhdysvaltain varapresidentti Mike Pence vieraili hiljattain Israelissa, tituleerattiin Sara Netanjahua ensimmäiseksi naiseksi. Israelilaisessa mediassa se (siirryt toiseen palveluun) aiheutti huvitusta, sillä maassa ei ole tällaista titteliä.\nIsraelin pääministeri Jitzhak Rabin ja palestiinalaisten presidentti Jasser Arafat kättelivät historiallisesti Yhdysvaltain presidentin Bill Clintonin seurassa Washingonissa vuonna 1993.AOP\nOslon rauhansopimusta vastustanut oppositiojohtaja\nKun Israelin pääministeri Yitzak Rabin ja palestiinalaisten johtaja Jasser Arafat kättelivät Valkoisen talon nurmikolla vuonna 1993, Netanjahu näytti olevan väärällä puolella historiaa. Kaksikko oli juuri allekirjoittanut rauhansopimuksen, jota juhlistettiin maailmalla.\nNetanjahusta taas tuli yksi Oslon rauhansopimuksen vastustajien johtohahmoista israelilaisten puolella. Hän oli ärhäkkä oppositiojohtaja, piikki pääministeri Rabinin lihassa.\nRabinista tuli rauhansopimuksen vastustajien kasvavan vihan kohde. Netanjahu ja muut Likudin johtajat eivät rauhoittaneet tilannetta, vaan käyttivät voimakasta retoriikkaa Rabinia vastaan. Marraskuussa 1995 juutalainen äärioikeistolainen mies murhasi Rabinin. Hänen leskensä syytti Netanjahun olevan osaltaan vastuussa miehensä kuolemasta.\nNetanjahu oli järkyttynyt. Monet julistivat nuoren poliitikon uran päättyneeksi. Hän laahasi gallupeissa kaukana vastustajansa työväenpuolueen Shimon Peresin takana.\nVaalien lähestyessä ilmapiiri muuttui. Rauhansopimusta vastustanut palestiinalainen islamistijärjestö Hamas teki terroristi-iskuja Israelissa. Netanjahun turvallisuusretoriikka ja amerikkalaistyylinen kampanja alkoivat purra.\nVaali-iltana Peres meni nukkumaan ajatellen, että hänestä oli tullut pääministeri. Aamuun mennessä Netanjahu oli kivunnut tuloksissa todella täpärästi ohi. Hän oli noussut varmasta tappiosta Israelin historian nuorimmaksi pääministeriksi.\nBenjamin Netanjahu nousi yllätysvoittoon vuoden 1996 parlamenttivaaleissa.Justin Leighton / Alamy\nNetanjahun ensimmäistä kautta pääministerinä on kuitenkin kuvattu yleensä vaikeaksi. Kokematon poliitikko joutui tasapainoilemaan riitaisan hallituskoalition kanssa. Hallitus kaatui ennen aikojaan, Netanjahu luopui puolueensa puheenjohtajuudesta.\nJälleen moni oli varma, että Netanjahun ura politiikassa olisi ohi.\nItse asiassa myös näihin aikoihin Netanjahua epäiltiin korruptiosta, mutta syytteitä ei lopulta nostettu. Netanjahu palasi 2000-luvun alussa politiikkaan toimiakseen ulkoministerinä ja valtiovarainministerinä.\nVuonna 2009 tilanne oli kypsä jälleen Netanjahun paluulle pääministeriksi. Hän oli oppinut läksynsä Israelin pirstaleisen puoluekentän hauraiden koalitioiden kanssa luovimisesta. Se on yksi hänen pitkän valtakautensa salaisuuksista.\nNoustuaan pääministeriksi Netanjahu sai tehtäväkseen paljon parjaamansa Oslon sopimuksen eteenpäin viemisen.Richard Ellis / AOP\nSara Netanjahun vaikea mediasuhde ja syytökset työntekijöiden kaltoinkohtelusta\nBenjamin Netanjahun urasta on mahdotonta puhua ilman mainintaa Sara Netanjahusta. Hän on herättänyt miestäänkin enemmän tunteita Israelissa.\nBenjamin Netanjahu ja Sara Netanjahu ovat olleet naimisissa vuodesta 1991 ja heillä on kaksi poikaa. Kaksikko tapasi vuonna 1990 Israelin kansallisen lentoyhtiön El Alin odotellessaan jatkolentoa Amsterdamin lentokentällä. Sara Netanjahu työskenteli lentoemäntänä noina päivinä.\nHeidän suhteensa alkuaikoihin liittyy myös yksi draama Netanjahun uran alkuvaiheilta. Kun Netanjahu oli vasta pyrkimässä vuonna 1993 Likud-puolueen johtoon hän sai kiristyspuhelun ilmeisesti oman puolueensa sisältä. Kiristäjä uhkasi paljastaa Netanjahun avioliiton ulkopuolisen suhteen. Netanjahu säntäsi televisioon myöntämään suhteen itse.\nAvioliitto Saran kanssa kesti silti. Ja Netanjahu nousi puolueensa johtoon.\nSara Netanjahun suhde mediaan ja suureen yleisöön on ollut vaikea jo 1990-luvulta lähtien. Hän näyttäytyy lehtikirjoituksissa ja monien tavallisten israelilaisten puheissa kontrolloivana ja oikukkaana.\nJopa monet Netanjahun kannattajat karsastavat hänen puolisoaan. On vaikeaa sanoa, mikä on totta ja mikä ilkeilyä. Se tiedetään kuitenkin varmasti, että Sara Netanjahua on epäilty vuosien varrella monta kertaa työntekijöidensä kaltoinkohtelusta, simputtamisesta ja huutamisesta.\n"Media vihaa meitä, kuten teitäkin", Sara Netanjahu sanoi Yhdysvaltain presidentti Donald Trumpin puolisolle Melania Trumpille. Trumpit vierailivat Israelissa kesällä 2017.AOP\nPääministerin virka-asunnon pyörittämisestä vastannut mies voitti taannoin oikeusjutun, jossa hän syytti pääministerin puolisoa huonosta kohtelusta. Sara Netanjahun kerrottiin muun muassa heittäneen kukkamaljakon lattialle, koska hänestä kukat eivät olleet tarpeeksi tuoreita.\nAivan hiljattain julkisuuteen vuoti nauha (siirryt toiseen palveluun), jossa Sara Netanjahu huutaa rumasti avustajalleen. Monien israelilaisten mielestä Sara Netanjahu on ollut vauhdittamassa miehensä alamäkeä.\nMillainen on Netanjahun perintö?\nKaiken tämän jälkeen ei ole ihme, ettei Netanjahu ole näyttänyt nöyrtymisen tai luovuttamisen merkkejä kriisin keskellä. Mediaa Netanjahu on syyttänyt jo pitkään ajojahdista häntä ja perhettään vastaan.\nHän on valinnut hyvin Trump-maiset hyökkäykset ja mustamaalauksen korruptiota tutkivia poliiseja, oikeuslaitosta ja virkamiehiä vastaan.\nJos Netanjahun kausi päättyy tähän, hänen perintönsä jää ristiriitaiseksi. Hänen kaudellaan Israelista on tullut yhä jakautuneempi maa, jossa poliittisesti eri mieltä olevia leimataan nopeasti. Jopa Netanjahun puoluetoveri, Israelin presidentti Reuven Rivlin arvosteli (siirryt toiseen palveluun)hiljattain kovin sanoin Netanjahun hallitusta Israelin demokratian haurastuttamisesta.\nShimon Peresin hautajaisissa Yhdysvaltain presidentti Barack Obama istui Israelin presidentin Reuven Rivlinin ja pääministerin Benjamin Netanjahun välissä.Ronen Zvulun / EPA\nNetanjahu on itse sanonut haluavansa (siirryt toiseen palveluun)tulla muistetuksi Israelin suojelijana, joka varmisti maansa olevan tulevaisuudessa turvassa. Pääministeri onkin luotsannut maataan haastavassa ympäristössä pitkään.\nRauhantekijänä häntä ei kuitenkaan muisteta. Vikaa rauhanponnistusten epäonnistumisessa on niin israelilaisissa, palestiinalaisissa kuin kansainvälisessä yhteisössä. Silti vuosien vieriessä on näyttänyt yhä enemmän siltä, ettei Netanjahulla ole rohkeutta tai halua vaikeisiin myönnytyksiin, joita rauha edellyttäisi kaikilta osapuolilta.\nNetanjahun kaudella Israel on vain laajentanut siirtokuntia kansainvälisen oikeuden vastaisesti ja vahvistanut otettaan Länsirannasta ja Itä-Jerusalemista. Rauhanprosessi on junnannut tai ollut pysähdyksissä.\nIsraelin pääministeri Benjamin Netanjahu osallistui vuonna 2003 seremoniaan, jossa muisteltiin murhattua Rabinia.Gali Tibbon / AOP\nNetanjahu taistelee viimeiseen asti\nMiten Netanjahulle käy? Katseet ovat nyt Netanjahun hallituskumppaneissa ja omassa Likud-puolueessa. Netanjahun nykyinen hallitus koostuu nationalistisista ja uskonnollisista hallituskumppaneista. Niille pääministerin hankala asema on antanut tavallista enemmän vaikutusvaltaa. Ne eivät ole vaikuttaneet halukkailta kaatamaan hallitusta.\nMyös Likud-puolue on pääosin pysynyt vielä pääministerin tukena. Selviä seuraajaehdokkaita pitkään vallassa olleelle pääministerille ei ole. Jos jännitteet Iranin ja sen liittolaisten kanssa kasvavat entisestään, Netanjahu voisi vedota kokemukseensa ja työntää korruptiokeskustelua taka-alalle.\nSuuri kysymys on, tuleeko Netanjahusta liian suuri taakka hallituskumppaneilleen ja omalle puolueelleen. Netanjahun tulevaisuus näyttää olevan nyt muiden käsissä, jos vanha taikuri ei keksi vielä yhtä temppua.\nJutussa hyödynnetty Netanjahun urasta kertovaa Neill Locheryn teosta The Resistible Rise of Netanjahu ja PBS Frontlinen dokumenttia Netanjahu at War (siirryt toiseen palveluun).\nLähteinä olivat myös israelilaiset mediat Haaretz, Jerusalem Post ja Times of Israel. Sanomalehdet The Guardian, The Washington Post ja The New York Times, Britannian yleisradioyhtiö BBC ja uutistoimisto Reuters.\nBenjamin NetanjahuUlkomaatLikudIsraelIsraelilaiset poliitikotIsraelin poliittiset puolueetLähi-itäIsraelin politiikka


Selite - Tilastoja ja ennakointia Etelä-Pohjanmaalta - Etelä-Pohjanmaan liitto\nKaikki etusivun kuvioissa esitettävät tunnusluvut kuvaavat Etelä-Pohjanmaan tilannetta ja sen muutosta edelliseen vertailuajankohtaan.\nVäkiluku: Tieto kertoo väkiluvun 31.12.2020. Käytettävä aluejako on 1.1.2021 mukainen. Väkiluvun muutos on henkilömääräinen muutos verrattuna vuotta aikaisempaan ajankohtaan (lähde: Tilastokeskus, väestörakennetilastot, 31.3.2021).\nTyöttömyysaste: Työttömyysaste on työttömien osuus työvoimasta. Tieto on työ- ja elinkeinoministeriön (TEM) työnvälitystilaston vuosikeskiarvo vuodelta 2020. Muutos on muutos prosenttiyksikköinä vuotta aikaisempaan vertailutietoon (lähde: TEM, Kuntapohjaisia vuosikeskiarvoja, 28.1.2020).\nTyöllisyysaste: Työllisyysaste on 15-64-vuotiaiden työllisten osuus 15-64-vuotiaasta väestöstä vuonna 2020 keskimäärin ja muutos on muutos prosenttiyksikköinä edellisvuoteen verrattuna (lähde: Tilastokeskus, työvoimatutkimus, 28.1.2021).\nBruttokansantuote/asukas: Markkinahintainen bruttokansantuote on kotimaisten tuotantoyksiköiden tuotantotoiminnan lopputulos. Se voidaan määritellä kolmella tavalla:\ninstitutionaalisten sektoreiden tai eri toimialojen bruttoarvonlisäysten summana lisättynä tuoteveroilla ja vähennettynä tuotetukipalkkioilla;\nkotimaisten institutionaalisten yksiköiden tavaroiden ja palveluiden loppukäytön summana (kulutus, pääoman bruttomuodostus, vienti miinus tuonti);\ntulojen summana (palkansaajakorvaukset, tuotanto- ja tuontiverot miinus tukipalkkiot, bruttotoimintaylijäämä ja sekatulo, brutto).\nBruttokansantuotteen muutos on euromääräinen muutos edelliseen vuoteen verrattuna. (lähde: Tilastokeskus, aluetilinpito, 2.12.2020).\nYritysten lukumäärä: Tilasto kattaa yritykset, jotka ovat liiketoiminnasta tai kiinteistön käyttöoikeuden luovutuksesta arvonlisäverovelvollisia tai toimivat työnantajina. Tarkastelun ulkopuolelle jäävät säätiöt, aatteelliset yhdistykset, julkiset viranomaiset ja uskonnolliset yhteisöt. Tilastoon sisältyvät valtion liikelaitokset mutta eivät kuntien liikelaitokset. Kuvion ylempi tieto koskee toista vuosineljännestä 2020 ja muutos on yritysten lukumäärän vuosimuutos edellisen vuoden vastaavaan ajankohtaan verraten. (lähde: Tilastokeskus, aloittaneet ja lopettaneet yritykset, 21.1.2021).\nYritysten liikevaihto: Yritysten liikevaihto vuonna 2019, miljoonaa euroa. Liikevaihto on yrityksen varsinaisen toiminnan myyntituotot, joista on vähennetty myönnetyt alennukset sekä arvonlisävero ja muut välittömästi myynnin määrään perustuvat verot. Liikevaihdon muutos on vuosimuutos edelliseen vuoteen verraten (lähde: Tilastokeskus, asiakaskohtainen suhdannepalvelu, 22.12.2020).\nNuorten aikuisten koulutustaso: Tieto kuvaa perusasteen jälkeisen tutkinnon suorittaneiden prosenttiosuutta 25-34-vuotiaiden ikäryhmästä vuoden 2019 lopulla. Vertailutietona on prosenttiosuuden muutos edellisestä vuodesta (lähde: Tilastokeskus, väestön koulutusrakenne, 5.11.2020).\nTKI-menot: Tutkimus-, kehitys- ja innovaatiomenot (TKI-menot) on laskettu asukasta kohti. Menot ovat vuoden 2019 menot ja asukaslukuna on käytetty asukaslukua 31.12.2019 (lähde: Tilastokeskus, tutkimus- ja kehittämistoiminnan menot, 29.10.2020). Vuosimuutos on prosentuaalinen muutos edellisen vuoden menoihin verrattuna.\nMajoitusliikkeiden yöpymiset: Tieto kuvaa vuonna 2020 majoittuneiden yöpymisten lukumäärää majoitusliikkeissä. Tilastoinnin piiriin kuuluvat majoitusliikkeet, joissa on vähintään 20 vuodepaikkaa tai sähköpistokkeella varustettua matkailuvaunupaikkaa sekä retkeilymajat. Muutostieto kuvaa prosentuaalista muutosta edelliseen vuoteen verraten (lähde: Tilastokeskus, majoitustilasto, 25.3.2021).


«Jalkani eivät tunnu enää niin väsyneiltä, kun otan MagnesiMediä» | MagnesiMed\nOululainen Anja Oikarinen on käyttänyt MagnesiMediä vuodesta 2017 lähtien ja on kokenut MagnesiMedin auttaneen hänen jalkojaan, jotka tuntuivat ennen kovin raskailta ja väsyneiltä.\n”Jalkani eivät tunnu enää niin väsyneiltä, kun otan MagnesiMediä. Otan MagnesiMediä aina iltaisin ennen nukkumaanmenoa” kertoo Anja.\nMagnesiMed -ravintolisä sisältää magnesiumia, vitamiineja C, B3 ja B6, Bioperineä, männynkuoriuutetta ja taikapähkinää, jotka tukevat hermoston normaalia toimintaa ja hyvää verenkiertoa, jolloin kaikki isot lihasryhmät, kuten mm. sydämesi toimivat kuten pitää.\nLisäksi magnesiumin tehtävänä on rentouttaa lihaksia silloin kun ne eivät ole käytössä.


Lyhyesti: Hieman ohut, mutta maukas kevyt ale.\nMaistoin tuusulalaisen tulokaspanimon Maku Brewingin oluet jo SOPPissa, josta jäi mieleen, että IPA oli hyvää, mutta Golden Alen kaksi versiota kaipasivat vähän runkoa. Festareilla maistelu on kuitenkin aina festareilla maistelua. Olut kun ei yleensä ole parhaimmillaan desin annoksena ison tuopin pohjalta, jonne se on kaadettu toisesta tuopista koska jaoimme kahden desin maistiaiset kaverin kanssa kahtia. Sen sijaan kokonainen annos kunnollisesta lasista, siitä saa jo paremman fiiliksen. Näppärästi panimon Golden Alea tulikin naapurin kauppaan.\nVaalean keltainen, samea. Tuoksu on todella miellyttävä. Raikas ja kukkaisen hedelmäinen, hieman hiivainenkin, mutta ei huonolla tavalla. Sitä runkoa tämä kyllä kaipaisi hieman. Ei tällaisen oluen mikään paksu kuulukaan olla, mutta hieman turhan ohueksi tämä menee. Maku mukailee tuoksua, muttei aivan pääse sen\ntasolle. Hedelmää, sitrusta, pientä happamuuttakin. Humalointi ja katkeruus kohdallaan. 3/5\nJoin toisen pullollisen kanavoileivän kanssa vähän lämpimämpänä (ehkä n.15 asteisena) kun en jaksanut odottaa jääkaapin toimintaa. Rungon puute ei ole niin ilmeinen lämpimänä. Toimi sipulisen kanavoileivän parina aika hyvin. Ruokaolueksi ostanen toistekin.\n3/5 Golden Ale Maku Brewing Suomi


Lähetetty: Maanantai 1. 3. 2010 15:50 Viestin aihe:\nOih, olen todella kiinnostunut Yorkista... Se vastaa jokaista kriteeriä mitä kaupungilta ja yliopistolta toivon! Aion ehdottomasti pyrkiä sinne ensisyksyn haussa, mutta sinne taitaa olla aika vaikea päästä? Itselläni on haavissa vasta yksi E, vielä on loput yo-kokeet edessä mutta yritän TODELLA PARHAANI....\n(muoks) Mutta hetkonen, tuolla University of Yorkin sivuilla sanotaan että Suomen kohdalla entry requrements on "overall score of 5/6". Mitäs toi tarkottaa...? Eiks 6 oo E?\nLähetetty: Maanantai 1. 3. 2010 20:14 Viestin aihe:\n6 = E, 5 = M. Tsemppiä hakuun!\nLähetetty: Tiistai 2. 3. 2010 10:21 Viestin aihe:\nOlen ymmärtänyt, että Yorkin historian tutkinto on kyllä todella arvostettu ja sinne on aika vaikea päästä, mutta ei tietenkään mahdotonta! Hyvät arvosanat ja hyvät personal statementit ja muut, niin varmasti ihan mahdollista.\nLähetetty: Tiistai 2. 3. 2010 16:22 Viestin aihe:\nBriteissä 5/6 ei tarkoita "viisi kuudesta" vaan "viisi tai kuusi". Oletettavasti sellaisella EEMM-paperilla pitäisi päästä sisään jos on hyvä suositus ja PS.\nLähetetty: Tiistai 9. 3. 2010 15:53 Viestin aihe:\nMua kiinnostais kuulla millasilla yo-papereilla te Yorkissa opiskelevat/opiskelleet ootte päässy sinne? *kauhulla jää odottamaan unelmiensa murskautumista*\nLähetetty: Tiistai 9. 3. 2010 17:44 Viestin aihe:\nJeanne, Offeritietokannassa on yksi.\nLähetetty: Torstai 1. 4. 2010 18:05 Viestin aihe:\nYork, here I come! Eli psykologiaa lähden opiskelemaan ja olen aivan innoissani.\nYliopisto oli ihan ensimmäinen josta kiinnostuin ja yhdessä vaiheessa olin jo luopumassa sinne hakemisesta, kun ajattelin etteivät ne mitenkään voi ottaa minua...mutta, ottivatpa vain! Joskus unelmat todella käyvät toteen.\nNyt vain katselemaan asuntovaihtoehtoja ja lainapapereita lähettelemään!\nLähetetty: Perjantai 16. 4. 2010 21:55 Viestin aihe:\nHienoa! York vaikuttaa kyllä aina vain paremmalta ja paremmalta paikalta. Firmasin äsken offerini, nyt vaan vedän IELTSin läpi ja olen sisällä. Yorkissa nähdään! Ihan tajuttoman mahtavaa.\nLöytyykö täältä muita Yorkiin lähtijöitä kuin minä ja Ebenia?\nLähetetty: Lauantai 17. 4. 2010 07:21 Viestin aihe:\nMinä olen myäs! Hain sinne taidehissaa opiskelemaan. Unconditionalin sain samana päivänä kun soitin sinne Ihanaa kun samaan opinahjoon tulee muitakin suomalaisia. Muttei liikaa\nLähetetty: Lauantai 17. 4. 2010 08:44 Viestin aihe:\nOi teitä onnellisia!! Mä haen Yorkiin ensvuonna opiskeleen hissaa, taidehissaa tai historiallista arkeologiaa. NinniJ, ehkä ollaan vielä saman aineen opiskelijoita! ^^\nLähetetty: Lauantai 17. 4. 2010 13:12 Viestin aihe:\nAinakin mun kohdalla taisi enemmän tuo personal statement vaikuttaa kun yo-arvosanat. Ne kun olivat EMCC. Ei ollenkaan huonot, mutteivat aivan huippuluokkaa. Elikkä ei kannata lannistua jos ei tulekaan sitä EEMM-rivistöä\nJa Jeanne, toivottavasti nähdään ens vuonna!\nLähetetty: Perjantai 7. 5. 2010 10:03 Viestin aihe:\nLöysin Yorkin sivuilta tiedon, että kansainvälisten opiskelijoiden saapumispäivä olisi 6.10. Koskeeko tämä siis myös EU-opiskelijoita? Olisi kiva viettää pari päivää muiden kansainvälisten opiskelijoiden kanssa ennen brittien tuloa...\nLähetetty: Lauantai 8. 5. 2010 00:18 Viestin aihe:\nMietin ihan samaa aikaisemmin, mutta ajattelin että nuo varmaan selviävät tarkemmin sitten kun tulee tiedotteet siitä, milloin kämppiin saa alkaa muuttamaan.\nAika hauskaa, että meitä on tänä vuonna kolme suomalaista menossa Yorkiin! Ihan kiva, mutta luulisi, että myös aika harvinaista, että sattuu näin monta samaan paikkaan yhtenä vuonna! Voidaan sitten käydä yhdessä joskus suomi-kaffella jos alkaa tuntua siltä että engelsmannien kieli alkaa tulla korvista ulos.\nLähetetty: Lauantai 8. 5. 2010 02:05 Viestin aihe:\nOn teita varmaan enemman kuin kolme, talle foorumille kuitenkin kirjoittaa briteissa opiskelevista suomalaisista vain marginaali.\nBriteissa on todella paljon suomalaisia opiskelijoita, ei se ole harvinaista.. eika tasta piru vie saa ees erikoisuuslisaa! Mun yks entinen lukioluokkalainen taitaa kans olla Yorkissa\nLähetetty: Tiistai 8. 6. 2010 11:40 Viestin aihe:\nMilloinkas muut yorkilaiset meinasivat tulla Yorkiin? Itse olen varannut liput 10.10. päivälle, kun silloin nuo asuntolat ilmeisesti aukeavat. Kyselin myös noita international päiväjuttuja, että tulevatko ulkomaalaiset aikaisemmin, mutta se on ilmeisesti vain jos tulee EU:n ulkopuolelta, joten varasin sitten tuolle asuntoloiden aukeamispäivälle tuon lennon. Lennän aamusta Helsingistä Manchesteriin ja siitä junalla ja siitä taksilla sitten.\nLähetetty: Tiistai 13. 7. 2010 20:01 Viestin aihe:\nNoniin, nyt tuli sitten kirjettä ja siellä sanottiin että EU-studentien tulisi tulla 6.10. Ei kun lentolippujen päivämäärää vaihtamaan. Kalliiksi tuli, mutta tulipahan tehtyä.\nLähetetty: Tiistai 13. 7. 2010 20:53 Viestin aihe:\nTää on totta, varsinkin Glasgowssa. Meillä oli viime vuonna n. 60 hengen vuosikurssilla neljä suomalaista, joista kaksi vaihtaria ja kaksi teki koko tutkintoa.\nLähetetty: Tiistai 13. 7. 2010 21:03 Viestin aihe:\nTaitaapi se tällä foorumilla mainittu "erikoisuuslisä" olla 90-lukulainen ilmiö brittiyliopistoissa. En mä oikeastaan keksi mistä maasta tulevilla olisi mitään erikoisuuslisää enää nykyään. Ellei sitten ehkä Pohjois-Koreasta. Totta kai joistain maista tulevia on vähemmän kuin toisista, mutta se että jotakuta sen takia pidettäisiin jotenkin erikoisena...? Tuskin.\nLähetetty: Keskiviikko 14. 7. 2010 08:45 Viestin aihe:\nEt kai viela vaihtanut?\nOn hyvin epatodennakoista etta jaisit yhtaan mistaan oleellisesta paitsi vaikka tulisitkin pari paivaa myohassa.\nToi paivamaara saattaa olla ihan vaan jotain kv-opiskelijoitten tutustumistilausuutta varten saadetty - ja muistelen etta hyodyllisin tieto omassa kv-opiskelijoitten tutustuttamistilaisuudessa aikoinaan oli ettei kannata hankkia sateenvarjoa vaan sadetta pitava takki koska sade tulee usein vaakatasossa!\n(Suurin kohu taisi nousta kun valimerelaisille opiskelijoille terotettiin etta luennot tosiaan alkavat samalla minuutilla kuin aikataulussa lukee, eika 20minuuttia myohemmin)\nLähetetty: Keskiviikko 14. 7. 2010 09:06 Viestin aihe:\nVaihdoin jo, koska oikeastaan tuo on parempi myös tämän Suomen asuntoni kannalta, niin ei tarvitse maksaa vuokraa sitten yhdeltä kuukaudelta. Eli siis parempi periaatteessa näin muutenkin, mutta mielelläni menen etukäteen muutenkin, on niin paljon hoidettavia asioita, että 4 ylimääräistä päivää ennen Freshers' weekin alkua ei todellakaan haittaa...\nMutta hyvähän tuo muille tietää, että ei se niin tarkkaa ole jos joutuu myöhemmin tulemaan.


Vegaanisia jäätelöitä plus vegaanisen brownien resepti! - CinCin!\nmalmimia\t maaliskuu 18, 2017 Muoti\nOlin eilen Roots-ravintolassa Vaasankadulla maistelemassa Ingmanin uusia vegaanijäätelöitä ja jessus, miten iloisesti yllätyin. Maut olivat pehmeitä, suussasulavia, yksinkertaisesti ihania! Olen siis sekaani, mutta yhä enenevässä määrin syön kasvisruokaa. Punaista lihaa ehkä pari kertaa vuodessa, jos on ”pakko”. Kanaa ja kalaa kylläkin. Mutta aina jos tarjolla on herkullinen kasvisvaihtoehto, niin valitsen sen. (Kuvat Jarkko Laine)\nbrownie, Ingman, jäätelö, kasvisruoka, resepti, vegaani\nPrevious Post Cliniquen avajaiset ja vinkki täydellisen huulimeikin tekoon!\nNext Post Tyylitsekkaus: Kiira Korpi!\nmaaliskuu 19, 2017 / 10:26 am\nNAAAAM<3 miten kauniita kuvia! ja noi jädet, toi pakkauskin on ihana!mun blogissa resepti vegaanisiin pannareihin! 🙂 http://woundedlaughh.blogspot.fi/2017/03/lauantain-vegaaniset-pannarit.html\nmaaliskuu 19, 2017 / 11:07 am\nJoo, oli tosi herkullisia kyllä. Vegaaninen pannari kuulostaa superilta, käyn kurkkaamassa reseptin. 🙂\nmaaliskuu 21, 2017 / 6:56 pm\nKuola valuu jo näppäimistölle! 🙂\nmaaliskuu 21, 2017 / 7:11 pm\nJoo, meidän lähikaupassa ei näitä vielä eilen ollut, mikä pettymys! 🙂