Duševní zdraví a nemoc – narovinu.net\nDuševní zdraví se týká nás všech. Všichni ho můžeme rozvíjet a všichni o něj můžeme přijít.\nPodle Světové zdravotnické organizace (WHO) je duševní zdraví „pocit pohody, v němž každý člověk naplňuje svůj vlastní potenciál, zvládá běžný životní stres, může pracovat produktivně a plodně a je schopen přispívat k prospěchu své komunity.“\nDuševní zdraví tedy není pouze absencí duševní nemoci, nýbrž smysluplným naplněním vlastních životních možností.\nPodle Americké psychiatrické asociace jsou duševní onemocnění (v medicínské terminologii se většinou používá pojem duševní porucha) „zdravotní problémy, které zahrnují změny v emocích, myšlení nebo chování (případně jejich kombinaci). Duševní onemocnění jsou spojena se stresem a/nebo problémy s fungováním v sociálních, pracovních či rodinných aktivitách.“\nJaké jsou hlavní typy duševních onemocnění?\nExistuje velké množství konkrétních diagnóz duševního onemocnění. Různé systémy klasifikací je přitom řadí různým způsobem. Zatímco v USA se používá Diagnostický a statistický manuál, v Evropě je závazná Mezinárodní klasifikace nemocí). Pro zájemce odkazujeme na stránky s kompletním výčtem duševních onemocnění, s nimiž se mohou v České republice setkat: MKN-10.\nZákladní dělení duševních onemocnění:\nafektivní poruchy (poruchy nálady) – jedná se o taková onemocnění, při nichž dochází k dlouhodobému a závažnému narušení nálady, patří sem například deprese či bipolární porucha\núzkostné/neurotické poruchy – dominujícím symptomem je úzkost (strach), jedná se např. o různé fóbie, generalizovanou úzkostnou poruchu, panickou poruchu, obsedantně kompulzivní poruchu, ale patří sem např. také posttraumatická stresová porucha\npsychotické poruchy – jedná se o závažná onemocnění, u nichž je narušený kontakt s realitou, dochází k halucinacím a bludným představám o světě a okolí (např. schizofrenie)\nporuchy spojené s užíváním alkoholu a jiných psychoaktivních látek – oproti běžně rozšířené laické představě si člověk ani závislost jednoduše nevybírá, jedná se duševní onemocnění, za jehož vznikem stojí celá řada biologických, psychologických a sociálních faktorů\nporuchy osobnosti – znamená, že určité osobnostní rysy jsou natolik výrazné, že člověku komplikují zařazení do běžné společnosti (např. narcistická, histriónská či emočně nestabilní porucha osobnosti, také známá jako hraniční)\nMezi další duševní onemocnění, s nimiž se můžete setkat, patří například poruchy příjmu potravy, poruchy spánku či poruchy sexuality, ADHD (porucha pozornosti a hyperaktivita), či autismus. Patří sem však i organické poruchy, jako jsou demence a poruchy způsobené poškozením mozku, a mentální retardace.\nCo jsou „závažná duševní onemocnění“ (SMI)?\nV kontextu Reformy péče o duševní zdraví se používá pojem „závažná duševní onemocnění“ (anglicky „severe mental illness“, SMI). Patří sem nejtěžší formy duševních onemocnění, které se dosud léčily převážně ve velkých psychiatrických nemocnicích a pro něž jsou určena Centra duševního zdraví (CDZ – nový typ služby vznikající v rámci Reformy po celé České republice). Na ně se také primárně orientuje iniciativa Na rovinu. Diagnosticky sem spadají poruchy psychotického spektra, závažné podoby afektivních poruch, obsedantně-kompulzivní porucha (jediná z kategorie neurotických poruch) a závažné formy poruch osobnosti. Závažnost onemocnění je dána nejen diagnózou, ale také tím, jak výrazně člověku s onemocněním narušuje běžný život a jak dlouho onemocnění trvá – u závažných forem je to 2 roky či déle.\nPodle Světové zdravotnické organizace zažije každý čtvrtý člověk někdy ve svém životě nějakou formu duševního onemocnění.\nPodle výzkumu realizovaného v Národním ústavu duševního zdraví mělo v roce 2017 v České republice 21,9 % všech dotázaných potíže, které by bylo možné diagnostikovat jako duševní onemocnění.\nPro lepší představu uvádíme údaje pro některé konkrétní okruhy onemocnění:\nzávažná deprese: 4 %\npsychotické poruchy: 1,5 %\núzkostné poruchy: 7,3 %\nzávislost na alkoholu: 6,6 %\nJaké jsou příčiny duševních onemocnění?\nPříčiny duševních onemocnění dosud nejsou vědecky zcela objasněné. Odborníci se dnes většinou shodnou na tom, že jejich rozvoj je výsledkem kombinace genetických předpokladů (jestli někdo v rodině měl nějaké duševní onemocnění), psychologického vývoje (jestli dotyčný vyrůstal v dobrém rodinném zázemí) a sociálního zázemí (uspokojivé vztahy a socioekonomické uplatnění). Nicméně poměr těchto složek se liší v závislosti na typu onemocnění – u organických poruch, mentální retardace a do jisté míry ADHD a autismu hraje biologická složka velkou roli a je poměrně dobře popsána. U ostatních kategorií však existuje mnohem více neznámých.\nVýznamným spouštěčem duševního onemocnění může být trauma. To může vycházet z jednorázové traumatické události (např. nehoda, smrt někoho blízkého, fyzické či sexuální zneužití) a/nebo z dlouhodobého stresu (např. u zanedbaných a týraných dětí). Svou roli zde však hrají i širší sociální a ekologické faktory, jako je chudoba, kriminalita, války, přírodní i člověkem způsobené katastrofy apod.\nKaždý je však jiný a nelze dopředu říci, u koho se duševní onemocnění rozvine. Někdo může mít tak silné genetické zatížení, že se u něj duševní onemocnění rozvine navzdory dobrému životnímu zázemí. Někdo jiný naopak může zažít událost, která by pro někoho dalšího byla silně traumatická, ale díky své vrozené odolnosti či dobrým zvládacím mechanismům u něj žádné onemocnění nevznikne. V každém případě kvalitní a včasná odborná péče může dopad onemocnění zásadním způsobem zmírnit.\nAčkoliv v prevenci, rozvoji i léčbě duševních onemocnění hrají roli různé psychologické a sociální faktory, tato onemocnění se týkají všech vrstev obyvatelstva bez ohledu na jejich bohatství, intelekt, vzdělání a postavení.\nDuševní onemocnění diagnostikují zdravotničtí odborníci: kliničtí psychologové a psychiatři.\nJe možné se z duševního onemocnění vyléčit?\nExistuje celá škála podob: někdo se vyléčí zcela, někdo jiný se s nemocí potýká v menší nebo větší míře po celý život. Vždycky je ale možné nastoupit cestu zotavení, která nutně neznamená zbavit se všech symptomů duševního onemocnění Mnohdy s sebou nese objevení oblastí duševního zdraví, které dotyčnému před vypuknutím nemoci byly neznámé. Poté, co člověk stabilizuje své problémy, může objevit nové hodnoty, koníčky, přátele či sounáležitost s větším kulturním či ekologickým celkem; zdravou spiritualitu, která je také nedílnou součástí duševního zdraví (více viz Zotavení).\nPro léčbu duševních onemocnění se využívá biologických (např. psychofarmakologie) i psychologických (psychoterapie) metod. Důležitá je i podpora okolí a v případě závažnějších duševních onemocnění, jako je schizofrenie, též komunitních služeb, které svým klientům pomáhají začlenit se zpět do chodu společnosti.\nExistuje mezi duševním zdravím a nemocí jasná dělicí hranice?\nV posledních letech odborníci stále více o duševním zdraví a nemoci uvažují jako o kontinuu. Podle tohoto přístupu je potřeba nahlížet na duševní zdraví člověka jako na stav, který se mění v závislosti na vnějších i vnitřních podmínkách. Nepracuje jenom se dvěma protikladnými (dichotomickými) kategoriemi ZDRAVÍ – NEMOC, ale s celým spektrem fází definovaných různými změnami ve fungování a prožívání. Každý člověk se během svého života na tomto spektru posouvá v reakci na okolní podněty (stres, trauma, odpočinek, psychohygiena….) i v závislosti na osobní odolnosti a genetických predispozicích. Podle konceptu kontinua je zřejmé, že i člověk, kterému bylo diagnostikováno duševní onemocnění, může opět zažívat duševní pohodu, osobní spokojenost a směřovat k vlastnímu ZOTAVENÍ.\nNaše kontinuum má dvě osy:\nOptimální well-being – Nízký well-being\nWellbeing můžeme definovat jako souhrn toho, jak se cítíme a jak se nám daří v životě naplňovat naše role a povinnosti.\nBez duševní nemoci – Duševní nemoc\nDruhá osa se týká přítomnosti duševního onemocnění, které může a nemusí být v daný moment doprovázeno symptomy.


Kalabria - Historie\nFirmu Kalabria založili v roce 1911 v Kročehlavech pánové MuDr. Zdeněk Foustka a F. Tachovský, majitel drogerie. Úspěch firmy byl založen na výrobě citronové šťávy Calabria z citronů dovážených z území Kalábrie v jižní Itálii. Odtud tedy pochází i název firmy.\nZaložená společnost začala vyrábět i šťávu malinovou a ještě později i limonádové, kávové a čajové kostky. Po vypuknutí první světové války byly dojednány dodávky pro armádu. Podnik tehdy zaměstnával 60 dělníků a pracovalo se na dvě směny. Zahájena byla také výroba povidel, marmelád, vanilkového cukru a prášku do pečiva.\nV roce 1927 firmu koupil její někdejší zaměstnanec Josef Karásek. O dobré jakosti vyráběných ovocných šťáv svědčí okolnost, že byly vyváženy do Švýcarska a do Itálie. Kromě citronové šťávy Kalabria, která byla čirá a bez barvy, se začala vyrábět i Citronáda. Ta obsahovala i kousky dřeně z citronů, proto byla zakalená. Podobně se vyráběla i štáva pomerančová pod názvem Orangeáda.\nOblíbena byla i přírodní šťáva malinová. Vyráběla se z čerstvých malin dovážených z lesů Šumavy a Českého Krumlova. Ročně bylo zpracováno 5 vagonů malin. Maliny byly dováženy v sudech a kádích. V lisovně se plody vylisovaly a získaná šťáva se zakonzervovala a uskladnila v 50 hl sudech. Podle potřeby se pak svařila s cukrem a plnila do lahví. Šťávy byly koncentrované, s obsahem cukru 65 procent. Hotové šťávy se dodávaly do lékáren, nemocnic, obchodů a restaurací.\nObnovena byla rovněž výroba oblíbených čajových kostek, zavařenin a kompotů z domácího ovoce. Kompoty byly plněny jak do skla, tak do plechových konzerv. Oblíbené byly zejména kompoty míchané, jejichž významnou složkou byly nezralé vlašské ořechy černé barvy. V roce 1938 výroba vyvolala nutnost dostavby výrobního objektu o první patro a vybudování podzemních zásobníků na ovocné šťávy. Díky nové betonové konstrukci byly sklepy během druhé světové války využívány jako podzemní protiletecký kryt pro přilehlé ulice. Během protektorátu vzrostla výroba čajových kostek dochucených šťávou Kalabria. Po válce se začal rozšiřovat export a plánovalo se vybudování pobočky firmy v Anglii.\nV roce 1948 byla firma Kalabria vyvlastněna, ačkoliv měla méně zaměstnanců, než odpovídalo znárodňovacím dekretům. Dosavadní majitel firmy Josef Karásek odmítl dělat ředitele ve znárodněné firmě a raději odešel stáčet pivo do kantýny kladenských hutí. Výroba dále pokračovala pod hlavičkou firmy Fruta n.p. Praha. Ta však do objektu již neinvestovala a zdevastovaný podnik převzaly Pražské pivovary, které zde stáčely pivo. Během šedesátých let se do objektu vrátila výroba nealkoholických nápojů pod Jednotou SD Kladno. Stáčely se zde limonády a sodovka do třetinových skleněných lahví a do hliníkových sudů. V roce 1991 vydala Jednota SD Kladno (podle Zákona o zmírnění následků některých majetkových křivd č.403/1990 Sb.) dceři původního majitele Josefa Karáska PhDr. Ivě Šípové výrobní objekt sodovkárny. Od jejího syna pak v roce 2006 koupil sodovkárnu současný majitel, který se snaží udržet tradici malé sodovkárny v rodinném domě v Kročehlavech.


HISTORIE - PEPA PLAŠIL | Crash-club\nBlog.cz\t> crash-club.blog.cz\t> Archiv\t> Březen 2010\t> HISTORIE - PEPA PLAŠIL\n28. března 2010 v 19:17\t| ADINKA\t| Osobní historie našich ROCKERŮ A KAPEL\nDÍL 1 - Skupina KARLEX byla založena začátkem roku 1968. Aby chlapci udělali radost zřizovateli, dali jí název "The Moser band"... Dva členové se v Moseru učili - Petr Kuliš - basová kytara a Jarda Meister - kytara. Míra Svoboda na bicí se učil někde úplně jinde... Někdy v únoru 68 se kapela dozvěděla, že po Dvorech lítá výborný kytarista a již tenkrát lamač dívčích srdcí, Venca Hodan. Slovo dalo slovo a domluvili se hned! První veřejné vystoupení proběhlo v "Pičáku" ve Dvorech, 8. března 1968, při oslavě MDŽ sklárny Moser. Aparaturu zakoupila továrna - bicí Amati, 2ks reprobeden AS 40, jednu "placku 40" a Mono 50... což v té době bylo něco, jako Marshall, k tomu 3 mikrofony AMD..., a to bylo NĚCO!!! Na zkoušení jim byla vyhrazena tzv. stará truhlárna, kde kapela udělala i své první přehrávky - 40%!!! V té době jim bylo průměrných 16-17 let!\nDÍL 2 - Kapela začala aktivně hrát a hurááá na tancovačky!!! Výborná příležitost k prezentování novinek té doby od Beatles, Spencer Davis group, Dave Dee, Dozy, Beaky, Mick and Tich, Rolling Stones, Deep Purple a jejich Hush... aniž kapela tušila, kam až to dotáhne..., Olympic, Petr Novák... atd. Tyto někdejší novinky se během těch 40 let staly nezapomenutelnými Oldies, které Karlex hraje samozřejmě doposud! Jedním z největších úspěchů hned na začátku rockové kariéry hraní a pozor!!! za úplatu!!! (což nebývá u rockerů pravidlo, neboť je známo, že rockeří a vrabci zpívají věčně zdarma), byla účast v programu tehdejšího velmi slavného moderátora a baviče Dr. Jana Pixy - "Dechovka kontra beat".To se psal květen 1968 v Národním domě!!! Za soupeře před k prasknutí narvaným "Nároďákem" dostali dechovou kapelu "Karlovarka". O výsledku rozhodli hlasováním lidé v sále a můžeme směle říct, že sme je rozsekali na mraky!!! Krásné vítězství na sále, kde se kapela viděla s tolika bezvadnými kapelami na známých a vyhlášených nedělních čajích. Nechodili tam tancovat, ale jen na kukačku... Matadors, Buttons ze Slovenska, Juventus, Rebels, Donalds, Olympic, DJ z radia Luxembourg Tony Prince a další... byly to nezapomenutelné a nádherné časy pro puberťáky!!! Na podzim roku 1969 kapela dostala "angažmá" v hotelu Perninský dvůr - v Perninku. Pravidelné hraní, každou sobotu večer ples, v neděli odpolední čaje!!! V té době to bylo jako na světovým turné!!! Televize když už byla, tak jen černobílá, internet byl neznámý, a tak bylo pokaždé natřískáno do posledního místečka. Honorář činil kolem 60 korun čistýho za sobotu, plus za neděli a k tomu spaní na hotelu zdarma! Nádhera.....\nDÍL 3 - Přišel rok 1970 - jádro kapely se snažili udržet Míra s Vencou a proto po odchodu Jardy a Petra dosadili na místo basového kytaristy Honzu Tichého a rozhodli se pro klávesy - a byl tady Pepa Plašil, gymnazista s rozevlátou kšticí a vlastník Jawy 50, což byl na tehdejší dobu superbike. Kapela dosáhla s klávesami úplně jiného zvuku, ale repertoár zůstal velmi podobný. Pokusy o vlastní tvorbu byly přerušeny - na to se musí člověk narodit a mít ten dar shůry! Nelze si sednout do zkušebny a říct si, že dnes uděláme dvě nový, vlastní věci... Takže se dále vybíraly skladby jiných autorů, i aktuální rockové a popové hity, které si dav žádal na tancovačkách, ale celkově byl znatelný posun k rhythm'n'blues. V polovině roku 1970 nastaly změny. Studium hotelovky v Mariánkách nedovolovalo Mírovi být se skupinou v každodenním kontaktu a na jeho místo nastoupil z vojny se navrátivší Richard Maier, dřívější spoluhráč Honzy Tichého z "Beavers" - z poloviny 60. Let. Navíc se na základě "nespecifikované názorové výměny" kapela rozštěpila na dvě. Linii zakladatelů držela sestava dále pokračujícího Míry Svobody, tentokrát na basu, Milan Bačo bicí, Petr Hájek a Venca Hodan kytary a zpíval Emil Frackievič. Orientace především na Emilovo oblíbené a dobře dělané Creedence Clearwater Revival a dále klasika jako Rolling Stones atp. Tato kapela s názvem Japka existovala necelý rok od Silvestra 1970 v hotelu Praha na Božáku. Hrálo se také v Národním Domě a nebylo to špatný, kdeže ty časy "národku" dnes jsou. Jedním ze zlatých hřebů komična karlovarské bigbítové historie byl Vencův maturák v Puppu, kde Japka hrála s Verikukem a Olympikem. Tam se stalo, že jeden nejmenovaný karlovarský rockový umělec, člen zde zmíněné kapely odložil svou náhle přebytečnou velkoobjemovou šavli samotnému Petru "Django" Jandovi do jeho nesesérní igelitky. Jen pamětníci si dokážou vzpomenout na ksicht význačného průkopníka českého bigbítu po revizi svého příručního zavazadla. Konec kapely Japka byl jen dobově pochopitelný - někteří členové byli permanentně naháněni VB pro příživnictví… Druhá větev kapely - UFO - byla tvořena "náplavami" Maierem, Plašilem a Tichým, ke kterým se přidal bývalý kytarista Famous Zdeněk Janda. Tato větev experimentovala i s jazzovými prvky a postupně začala nabalovat další členy, zpěvačku Veroniku Kiškovou a posléze po rozpadu Japek opět i Vencu Hodana. Příklon k náročnější muzice si vyžádal změnu na postu bicích - přišel opět Míra Svoboda a také přibyl přišlík z vojny Ivan Vlk na trumpetu. Toto míchání bylo ukončeno třeskem, v jehož rámci odešli Hodan (na vojnu), Kišková (k Janu Spirovi) a přišli tenorsaxofonista Honza Šťastný a další žena - zpěvačka, textařka a klávesistka Dáša Černochová. Vznikl nový název Apogeum 152, to bylo období rhythm and blues, aranžovaných dechů a dvoje klávesy dovolily i Procol Harum. Pravidelnou štací byly nedělní tancovačky, kde jinde než v Píčáku ve Dvorech. Skupina úspěšně zahrála i na Beatovém festivalu v kulturáku ve Staré Roli 1972 a spolu se slavnými Johnny and They byli vybráni panem Pochmanem, redaktorem rozhlasu z Plzně, k nahrávání. To byl na tu dobu docela slušný úspěch, kapela to vzala hodně vážně, nahrála 26.4.1972 dvě písničky a jednu instrumentálku, které taky rozhlas několikráte odvysílal. Nikdy však nebyli rozhlasem uvedeni autoři písní - jména jako Chuck Berry nebo John Mayall byla tabu. Zato zřizovatel - ZV ROH Realistic, byl uveden vždy. V létě 1972 začaly působit odstředivé tendence, odchází Ivan Vlk k Metronomu, Dáša Černochová do baru a po avízovaném odchodu Zdeňka Jandy a Pepy Plašila za účelem doplnění vzdělání mimo Vary se v srpnu 1972 kapela rozpadá úplně.\nDÍL 4 - Někdejší ztracená duše kapely, Petr Kuliš, objevuje v dubnu 1974 možnost trvalého hraní v novém juniorhotelu Alice v Březové a spolu s Vencou Hodanem zakládají kapelu Echo. V této nejen umělecky nelehké době (velké vzory všech bigbíťáků byly částečně mrtvý, částečně pod poklicí chlastu a drog, nástup elektronické hudby, mainstreamových diskoték a kotlíkového fenoménu C&W a navíc všemožné hrozby zákazu angličtiny či zpěvu a nebo nejlépe hraní vůbec) šlo o absolutní výhru - přes všemožné překážky a barikády se do tohoto zařízení čas od času dostaly i skupiny "nenáviděné" imperialistické mládeže, takže establishment musel tu a tam nějaký ty Beatles nebo Rolling Stones sežrat. Kapelou procházejí nejen staří známí Hoza Tichý a Richard Maier, ale mnoho dalších jako bubeníci Ivan Pelc a Honza Samek, saxofonista a klávesista Jirka Gruber, varhanice Zdena Brunerová... Zlí jazykové díky tomuto období přisuzují kapele punc kavárníků a kapela tomu nahrála svým krátkodobým angažmá v Malé Dvoraně v Puppu v roce 1978. V té době se vrací z vojny Pepa Plašil a Petr Kuliš stačí toto období opět podkreslit svým opětným odchodem i příchodem. Koncem září toho roku kapela odchází z puppskýho baru opět hrát do Alice. Ale akutní nedostatek bubeníků je posléze příčinou rychlého konce Echa.\nDÍL 5 - Návrat ke starému dobrému big beatu se datuje koncem roku 1978, kde se v Alici schází utečenci z Echa Hodan, Kuliš a svým fárem Š 1000 MB z role výčepního v Merklíně přijíždí staronový bubeník Svoboda. Krátkým vexlem přes kapelu Junior přichází další utečenec Plašil a s posilou v podobě elektronické sádry a majitele velkoprostorového Trabantu Combi Richarda Maiera vzniká klasická sestava pod dosud platným názvem Karlex. Stálým "kšeftem" je stále hotel Alice v Březové. Blížící se osmdesátá léta s postupným uvolněním přitahují do Alice nejen západní Němce, ale dokonce i živé Angličany, kterým kupodivu nevadí "svahilština" v textech, ale k údivu všech říkají, že textům dobře rozumí. Vkus hotelového publika kazí rusácké vlaky družby, ale jejich případné námitky odsunuje do stavu pouhého brblání Pepa Plašil štafetama bílých medvědů, ve kterých díky svému tréninku z kolejních mejdanů ruské děžurňáky často poráží. Je tak doložitelné, že ožralý komsomolec má také radši Rolling Stones než Vesjolyje Rebjáta. Muzika je už ovlivněna reggae a novou vlnou a začíná také platit, že se nehrajou jen "poslední hity", ale dochází docenění také "vykopávky" ze zlatého období šedesátých let. Každé úterý a čtvrtek v Alici a v období plesů ještě k tomu pátek a někdy i sobota ve "Flóře"(Florentina bar) v hotelu Pupp - maturitní plesy, kavárna je zapomenuta. Promotéři Miženko v Merklíně a Trázník v Toužimi si nemůžou několikastovkové návštěvy na víkendových zábavách vynachválit a kapela tak opět po letech zažívá zlaté období. Jako všecko má jednou konec, v červenci 1980 odchází, tentokrát po férovém koncepčním sporu, zda se věnovat převážně vlastní nebo převzaté tvorbě Kuliš, a to na základě lana k Metronomu, čímž potvrzuje svou roli největšího "fluktuanta" kapely. Je provedena rošáda Svoboda basa a Maier buben a vše pokračuje jako by se nechumelilo. K tradičním štacím Alice, Merklín, Hroznětín, Toužim a maturáky (studenti středních škol jsou delegováni do Alice jako sparingpartneři ruským vlakům družby, což většinou končívalo družbou studentů a Karlexu) přibývají každoroční výroční olympiády n.p. Metroprojekt, což byly víkendové festivaly sportu, chlastu, rock'n'rollu a toho posledního, co k tomu patří... taky. Jako vše na světě má své vzestupy a pády, tak v polovině osmdesátých let ubývá venkovských zábav, přibývá her ve štacích jako Slávie a Racek, kde se nesmí moc rámusit a v Alici dochází k problémům s rozpočtem, což kapela vstřícně leč s notným skřípěním zubů kompenzuje náhradou polovičky hraní za diskotéky (DJ jsou na střídačku Svoboda a Maier) s tím, že se za dvě disko napíše jeden blok hraní. Držitel bloků Plašil je po krátké době této praxe konfrontován s hláškou od kolegy ze zaměstnání, že se na ty bloky chystá hospodářská kriminálka, ztrácí nervy a od kapely v roce 1985 odchází. Karlex pak pokračuje v triu, ale konečnou ranou této kapitoly je předčasná smrt teprve 39letého Richarda Maiera dne 10.8.1988 na bohužel už třetí infarkt.\nDÍL 6 - Začíná větou: "Kluci, zahrajte aspoň Striptérku a Hovado," kterou řekl Petr Kučera v Hroznětíně v září 1995. Přítomní Venca Hodan a Pepa Plašil, v ten den pouze s muzikantským důchodem již notně smířený support právě vznikající kapely mladého Plašila (později hrající The Doors tak, že se v Děpoltkách i Jirka Zachožij divil), tento vpravdě netěžký úkol ve dvou zvládli. Po vyladění mezilidských mezitím patologizovaných vztahů a na základě myšlenky hrát pouze to, co už dávno vymyšleno je, vznikla historizující sestava Hodan, Meister - gt, Kuliš - b, Svoboda - ds a Plašil - kb s premiérou u Čutňáka mezi Vánoci a silvestrem roku 1995. Kromě periodických hraní na Děpoltkách a Čutňácích, které ku potěše všech rockerů pořádal Pepa Škulavík, moc příležitostí k živému hraní nebylo, život muzikantů se přiživoval na "náhodných akcích náhle náhodně zbohatnuvších"..., život kapely byl spíše rámován posezeními u pivečka a tataráčků. Nicméně třeba i fakt, že jednou Děpoltky Karlex táhl od večera do půlnoci s tím, že "hrajte furt snad někdo jiný možná přijde..., už nemůžem, už nemáme co hrát... tak to hrajte všecko znova od začátku", byl nejen reminiscencí dávných dob, kdy kapely s 18 věcmi zvládly 6hodinovou produkci, ale i podstatným impulsem k následující vlně reunionů mnohých kdysi existujících regionálních i více či méně slavných a posléze skorozapomenutých a náhle znovu z popela povstavších kapel, kde bylo v prvním případě třeba setřást patinu stařeckosti a rozbalit kdysi kdesi nabytý um a v případě druhém opustit bar a zahrát si konečně zas po letech dle gusta, proti kterému žádný dišputát neexistuje. Toto "filosofické" období končí odchodem Jardy Meistera v říjnu 1996.\nKapela pokračuje ve čtyřech. V dubnu 1997 podniká "svatá trojice" Hodan, Plašil a Svoboda trip do Mekky všech rockerů a na vlastní nohy šmajdá po Hyde Parku a několikrát přechází sem a tam po slavném přechodu u Abbey Road Studios za velmi vesele shovívavých úsměvů a tolerance přítomných Londýňanů včetně taxíkářů…no zkuste šmajdat v Praze v Revoluční po přechodu bez světel sem a tam a myslíte, že vám pražský drožkář zastaví a navíc nabídne, že vás přitom vyfotí? Poté se kapela posiluje "stálým hostem" Pepou Škulavíkem, jehož přítomnost se mimo jeho absolutně nepřehlédnutelnou muzikálnost projevila kladně v marketinku tím, že bylo najednou kde hrát a nemuselo to být zrovna těch 6 a více hodin v kuse, což bylo do roku 2000, kdy odchází Škulavík. A pak končí tato kapitola s tím, že se členové Karlexu absolutně nemůžou dohodnout na tom, kde hrát lze a kde hrát nelze. Následuje období nečinnosti, ve kterém Plašil a Svoboda kolorují reunionistickou dobu zrozením do té doby neexistujícího Longtonova rockandrollového bandu. Od tohoto projektu odchází Míra Svoboda jako první v roce 2002 a pokouší se s Vencou Hodanem obnovit činnost Karlexu ve triu ve spolupráci s bubeníkem Zdeňkem Kubíkem..., řečeno poeticky: "ze začátku to vypadalo slibně, ale čím dýl míň se hrálo, tím víc to stálo za hovno."\nDÍL 7 - Pepa Plašil pod datem 2006 myšlenkou, že "nízkonákladová" kapela může v "amatérských" podmínkách existovat, oslovuje zbývající fundamentální členy a v plném použitelném složení se Karlex opět dává dohromady na svátek Anny v roce 2006 v další aktivní období. To je charakterizováno soudobou saturovaností lidu zábavou, kdy promotéři produkcí si rvou vlasy ve stylu: "ať pozvu třeba Erica Claptona, ať je to bez vstupnýho, ať je prvních pět piv třeba zadarmo..., stejně lidi nepřijdou." Nelehké období se jakž takž přežívá za dumpingové ceny, ale v podstatě kdyby pánové neměli rádi muziku, tak by se na to dávno vyprdli. V listopadu 2008 byl uspořádán čtyřicetivýroční špektákl, …no Pod Mostem v Dalovicích. I když ten Píčák by byl asi stylovější...\nKapela s repertoárem starým cca 40 let je také konfrontována s veřejností na občanské slavnosti již konečně spřáteleného Bayreuthu. Jaký to balzám na duši českého čtyřdobého rockera, když slyší živý ohlas náměstí plného germanisticky ortodoxně dvoudobého publika. Jaký to balzám na duši pazvukaře Jirky Laťáka Turnera, když nastaví šavle jednou provždy a může si pak 4 hodiny procházet Bayreuthský Burgerfest se svou partnerkou Karlou a ochutnávat a ochutnávat…\nVšichni se těšili na třetí dějství této produkce…..měsíc před ní, na den přesně 25.5.2009 se diverguje dvaačtyřicetileté pokrevní bratrstvo Hodan - Svoboda a tím končí toto a kdo ví, jestli ne poslední dějství kapely Karlex.\nHistorie názvu kapely: Moser Band (1968), Flying Saucers (1970), Japka (1971), Apogeum 152 (1972), Echo (1974), Karlex (1978)\nVeteránské a pamětnické diplomy:\nVenca Hodan: 1968-71, 1974-90, 1995-2000, 2002-04, 2006-09 …..33 let\nMíra Svoboda: 1968-72, 1978-90, 1995-2000, 2002-04, 2006-09 …. 30 let\nPepa Plašil: 1970-72, 1978-85, 1995-2000, 2006-09 …. 21 let\nPetr Kuliš: 1968-70, 1974-76, 1978-80, 1995-2000, 2006-09 …. 19 let\nRíša Maier: 1970-71, 1975, 1978-88 …. 14 let\nHonza Tichý: 1970-1972, 1975-1978 …. 7 let\nJarek Meister: 1968-70, 1995-1996 …. 5 let\nRichard Maier (4.5.1949 - 10.8.1988), Ivan Vlk (21.6.1950 - 31.3.2007)\nČerná kronika: 14.06.1980 - pokus o vraždu píchnutím nožem během produkce v Hroznětíně, napadený se uzdravil, pachatel zproštěn viny pro nedostatek důkazů, hrozící zákaz činnosti kapely eliminován její rychlou reakcí - přerušení produkce uprostřed písničky; oběť odvezena Mírou Svobodou promptně vlastním vozem Š 1000 MB do nemocnice - byl v nemocnici dřív než záchranka a VB na místě činu, zmíněné složky se posléze na očistě interiéru vozu samozřejmě nepodílely…. Odvrácení zákazu konstatovala dobrá duše paní Jindra Pánková - Šestáková z tehdejšího OKS.\nPerlička: několikatýdenní zákaz hraní pro vraždu - předchozí kapela Venci Hodana The Wanders Group v roce 1968\nSepsali: Míra Svoboda (díly 1 - 3), Pepa Plašil (díly 3 - 7).\n1 Milan Chmelenský | E-mail | Web | 4. dubna 2010 v 21:46 | Reagovat\nVelice se mi líbí, jak byla elegantně a stručně sepsána historie Karlexu včetně dalších příbuzných kapel, ve kterých hráli její členové. Já si pamatuji na Moser Band, který jsem slyšel v Nároďáku a ta kapela se mi tenkrát dost líbila. V sedmdesátých letech jsem několikrát navštívil kavárnu Dukla v Sokolově, kde hrála skupina Echo. Bubnoval tam totiž Jan "Sam" Samek se kterým jsem hrával ve skupině Formace. Byla to taková divná doba. Plno rockerů se ztratilo v barech, přesto však na ty lidi rád vzpomínám. Díky\n2 Jirka Vanek | E-mail | 23. října 2010 v 10:13 | Reagovat\nTaky se mi libi jak je popsana historie Karlexu. Diky autorum a crash-clubu si muzeme doplnovat vzdelani a vzpominky Mam dojem Milane ze jsem videl Moser Band jen jednou a taky v Narodaku. Co si pamatuji do 78. roku tak v baru nejvic zaril Onek. Zpival pravidelne v Otave a v Kakadu. Ale srdcem zustal dodnes tim, cimz jsme vyrustali jak je videt z fotek ve zdejsich fotogaleriich a z kterych mam radost.


Proč zakladatel meditační aplikace Headspace vstává každé ráno v 5 hodin a doporučuje meditaci i vám | Warengo\n03.02.2020 • 5 minut čtení\nAndy Puddicombe přerušil studium sportovní vědy, aby se mohl stát buddhistickým mnichem. Učil se meditovat více než 10 let – v Nepálu, Indii, Thajsku a dalších zemích. A nakonec se vrátil do Anglie a vytvořil meditační aplikaci pro všechny.\nFirma Headspace byla oficiálně založena v roce 2010 jako firma pořádající meditační akce. Ale lidé, kteří se jejích seminářů a meditačních kurzů účastnili, chtěli mít možnost odnést si domů víc než jen poznatky. Zakladatelé Andy a Rich a jejich malý tým se tak rozhodli Andyho techniky zpřístupnit online, aby mohlo výhody meditace objevit více lidí po celém světě – kdekoliv a kdykoliv.\nTo dalo vzniknou finální podobě aplikace Headspace. Najdete v ní vedenou meditaci, animace, články, videa a další nástroje, které vám pomohou v osobním rozvoji.\nZlepšit zdraví a nabýt pocit spokojenosti\nHeadspace tvrdí, že jejich jedinou misí je zlepšit zdraví a pomoci nabýt pocit spokojenosti mnoha lidem na světě. A vzhledem k tomu, že má aplikace dnes desítky milionů uživatelů ve více než 190 zemích, očividně jsou na dobré cestě. Hodně jim k tomu pomohly i investice ve výši 75 milionů dolarů, které od investorů získali.\nAndymu Puddicombovi je 47 let, ale jak už to u (i bývalých) buddhistických mnichů bývá, ani zdaleka na to nevypadá. Meditace je součástí jeho života už od dětství a teď se mu úspěšně daří učit ji masy.\nŽije v Los Angeles se svou ženou Lucindou Puddicombe, která se, stejně jako dřív Andy, zabývá sportovní vědou a se svými dvěma malými syny. Většinu času tráví někde mezi nahrávacím studiem (nahrává meditační průvodce do aplikace) a ředitelstvím Headspace.\nTaké si ale udělá čas na konference a média, jako například když odpovídal na otázky Alexandry Sifferlin z platformy Medium. Rozhovor mi přišel velmi zajímavý, proto ho pro vás přeložím v nezměněné podobě.\nVstávání: V 5 ráno\n„Každý den vstávám v 5 ráno. Když mi bylo dvacet, cestoval jsem do Himálají, abych tam studoval meditaci. Strávil jsem cestováním po světě 10 let a nakonec jsem se stal tibetským mnichem v severní Indii.\nV klášteře jsme vstávali ve 3 hodiny a když se mi narodil syn Harley, vstával jsem ve 4, takže pátá ranní pro mě vůbec není tak brzká. Miluji ráno, vždy se těším na den, který je přede mnou. Také mi to dovoluje cvičit dřív, než se kdokoliv v domě vzbudí, díky tomu můžu potom víc času strávit s rodinou. Budík nepoužívám, pokud nemusím být včas na letišti.“\nPrvní věc po ránu: Vděk\n„První věc, kterou ráno udělám, je, že si vyhradím pár minut na vděk za to, že jsem se vzbudil. Poté hodinu cvičím. Běhám, jezdím na kole, vesluji, surfuji, protahuji se nebo si hraji s dětmi.“\nJídelníček: Téměř veganský\n„Moje jídlo se běžně sestává z rozmačkané veganské tyčinky s ořechy, sušeným ovocem, ovčím jogurtem z lokální farmy k snídani; rostlinného čokoládového proteinového smoothie s mandlovým máslem k obědu; a veganského talíře obilnin se spoustou zeleniny a tempehu k večeři. Vzhledem k tomu, že hodně trénuji, si pomáhám veganskými proteinovými suplementy.\nNaše rodina je téměř úplně veganská – i děti. Možná tak na 95 %. Už je to tak roky. Mezi výjimky patří ovčí jogurt a občas nějaká ta vajíčka. Jíme tímto způsobem kvůli zdraví, životnímu prostředí a etice.“\n„Strachovat už jsem se přestal. Na jednu stranu máme nekonečný potenciál, takže je pro nás každý moment životně důležitý, ale na druhou stranu je život pomíjivý a vždy se měnící, takže se nemusíme strachovat a něčeho se zuby nehty držet.“\nZlepšení: Trpělivost a laskavost\n„Snažím se zlepšit v trpělivosti a laskavosti ve vztahu ke svému synovi, obzvlášť v náročných situacích, kdy se trpělivý a laskavý necítím.“\nVečerní rituál: Pohádky\n„Zrovna teď je můj večerní rituál následující: koupání a čtení pohádky dětem, večeře s manželkou, další pohádka, dívání se na televizi se ženou, další pohádka, zkontrolování e-mailů a poté příprava na další den.“\nWellness trendy: Meditace\n„Co se týká welness trendů, jsem zažraný do meditace. Nebral bych to vyloženě jako trend vzhledem k tomu, že už je stará 3 tisíce let, ale meditace je tak dnes často chápána. Jako od bývalého buddhistického mnicha a spoluzakladatele Headspace se to ode mě asi očekává.\nDůraz na mindfullness po celý den, ať už děláme cokoliv, je nejdůležitější. Ale přesto si na meditaci najdu chvíli každý den. Buď ráno, nebo během dne v práci.“\nKaždý týden: Surf\n„Co dělám pravidelně každý týden? Snažím se surfovat. Poslední dobou jsem měl nějaká zranění, ale jinak se snažím to dělat každý týden. Něco na tom je. Na tom odevzdání se přírodě, odstřižení od digitálního světa a jednotě s vlnami oceánu.“\nProč by lidé měli meditovat?\n„Myslím, že by meditaci mělo zkusit více lidí, protože kdo by se nechtěl cítit méně ve stresu, přetížený a rozptýlený? Kdo by si se životem nechtěl vytvořit klidnější, jasnější a harmoničtější vztah?“\nPřijde mi, že je Andy Puddicombe velmi inspirující osobností. Je vidět, že podniká v něčem, co je pro něj opravdu důležité. Jaké máte s meditací zkušenosti vy?\n#osobnirozvoj #seberzovoj #andypuddicombe #meditace #ritualy #ranniritual #aplikace #byznys #podnikani\nNěkolikrát jsem meditaci vyzkoušel, ale zatím jsem si nevytvořil zvyk, abych pozoroval výsledky.\nVstávat ve 3 (pak ve 4 a nakonec v 5) je pro mě nepochopitelné. Taky jsem asi rok musel vstávat v 5, ale abych byl použitelný, musel jsem jít spát o to dříve, takže v konečném důsledku jsem měl stejně spánku, stejně času na práci, zábavu i rodinu, jen jsem se stejně musel přemáhat, abych v těch 5 vstal, protože i když jsem byl třeba dost vyspalý, tak mi to nebylo příjemné. Pokud ale pán takhle vstává celý život, tak věřím, že si zvykl. Mě na to rok nestačil :D\nMně by taky nestačil. :D Jsem schopná vstát brzy, když už vyšlo slunce, ale ani o minutu dřív. :D


Big Výprodej Polobotky LASOCKI WI23 CLEO 01 Červená dámské výjezd\ndobrou kvalitu Marc Jacobs MARC 67 S 05L 36 komfortně sluneční brýle\n1110.88 Kč 265.93 Kč\nÚvod >> Dámské Boty >> Na klínu >> Big Výprodej Polobotky LASOCKI WI23 CLEO 01 Červená dámské výjezd\n2862.81 Kč 1672.30 Kč\nDámské platformy značky Lasocki. Pohodlné díky kvalitním materiálům přírodní kůže - lícová. Výhodnou alternatívou jsou klíny – tento model na klíně o výšce 4 cm. Prodyšný vnitřek kůže. Interiér má stélku z: kůže. Podešev z kvalitní syntetický materiál. Dobrý výběr pro každou situaci.\nNejlepší Polobotky EKSBUT 26 3992 369 1G Srebro Lic dámské velkoobchodní ceny\n2551.97 Kč 1599.93 Kč\nnejvyšší cena Polobotky EKSBUT 25 3871 121 1G Czarny Lak. dámské Nejnižší cena\n3110.85 Kč 1562.91 Kč\nkrásný tvar Polobotky LASOCKI 1491 05 Černá dámské teplý\n3165.87 Kč 1691.92 Kč\nsofistikovaná technologie Sportovní boty R.POLAŃSKI 834 Biały City dámské komfortně\n3004.90 Kč 1486.51 Kč


Sada zahradního nábytku SIENA - Černo-šedá | Hop-sport.cz\nSada zahradního nábytkuSienaČerno-šedá\nZahradní nábytek Siena značky DiVolio je zárukou úspěšného a pohodlného odpočinku v zahradě, na terase nebo balkonu. Souprava se skládá z konferenčního stolku s černou deskou z tvrzeného skla a dvou pohodlných křesel s měkkými polštáři odolnými vůči vlhkosti. Výhodou sady Siena provedení z vysoce kvalitního výpletu(technorattanu), který poskytuje nábytku vysokou odolnost vůči povětrnostním podmínkám, jako jsou déšť nebo sluneční záření, a nízká hmotnost, takže můžete nábytek snadno uspořádat v jakékoli konfiguraci. Díky univerzálnímu designu v tlumených barvách je souprava vhodná pro jakoukoli zahradu nebo balkon.\nZahradní nábytek SIENA je snadný v montáži, lehký a praktický. Elegantní a pravidelný pletenec je vyroben v technoratanové technologií, díky čemu se velmi snadno čistí a je odolný jak na atmosférické podmínky tak na UV záření.\nKřesla v sadě jsou vybavena polštáři o tloušťce 5 cm. Polštáře jsou vyrobené z: 70% polyester a 30% bavlna, díky čemu jsou pohodlné a příjemné na dotek. Povlaky polštářů jsou impregnované, takže pokud na ně nechtěně vylijete třeba víno nebo kávu, tak je bude snadněji odstranit. A díky skrytému zipu povlaky lehce sundáte a můžete je rychle vyprat.\nMalý, vkusný zahradní stolek se skleněnou deskou z tvrzeného skla o tloušťce 5 mm je odolný vůči vodě, snadno se čistí a především velmi trvanlivý.\n2 x polštář s odnímatelným potahem\nModel: SIENA DV-011GF\nRozměry stolku: délka 45 cm x šířka 45 cm x výška 45 cm\nKřesla s rozměry [šířka / hloubka / výška]: 59 cm x 60 cm x 83 cm\n1 balík s nábytkem\nPřidat recenzi do: Sada zahradního nábytku SIENA - Černo-šedá\nkvalitní a elegantní set na balkon za výbornou cenu maximální spokojenost\nkvalitní provedení pěkný vzhled na malý balkon ideální pohodlné podušky\npohodlný, bere málo místa, pekny design\nPěkně zpracování, splňuje všechno, co jsme od toho očekávali\nŽidle jsou pevné a lehké. Stůl pevný, vyrovnaný. Spokojenost nade vše. Doporučuji tento zahradní set.\nKvalitní materiál, lehké složení\n14 890,00 Kč 15 690,00 Kč\n17 900,00 Kč 18 900,00 Kč


B&B Il Giardino - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Tivoli\nSlevy v destinaci B&B Il Giardino\nViale Cassiano 20B, Tivoli, Tivoli, Itálie, 00019 - Skvělé umístění – zobrazit na mapě\nNa základě 555 hodnoceníCo si myslí hosté\nB&B Il Giardino – podrobnější informace\nV průběhu návštěvy města Tivoli se budete cítit jako doma v hotelu B&B Il Giardino, nabízejícím kvalitní ubytování i obsluhu. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nB&B Il Giardino rovněž nabízí mnoho vybavení k obohacení vašeho pobytu ve městě Tivoli. Pro komfort a pohodlí hostů hotel nabízí Wi-Fi zdarma ve všech pokojích, úschovna zavazadel, trezor.\nVychutnejte si vysoce kvalitní vybavení pokojů, v některých pokojích včetně klimatizace, topení, stůl, balkon/terasa, odhlučnění, které vám pomohou dobít energii po dlouhém dnu. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Ať už je váš důvod k návštěvě města Tivoli jakýkoliv, B&B Il Giardino je skvělé místo pro osvěžující a vzrušující uvolnění.\nInformujte prosím B&B Il Giardino o svém předpokládaném čase příjezdu předem. Tuto informaci můžete napsat do políčka pro zvláštní požadavky při rezervaci nebo se obraťte přímo na ubytování. Kontaktní údaje jsou uvedeny v potvrzení rezervace.


Rozvoz květin Strašnice |do 90 minut | KUP-KYTICI\nRozvoz květin Strašnice - do 90 minut\nDomů / Kam doručujeme / Rozvoz květin Strašnice\nRozvoz květin Strašnice. Jste z města Strašnice a chcete si objednat donášku květin? Nebo jste naopak z jiného města a trápí vás, jak zajistit doručení květin do města Strašnice? Kup kytici vám zajistí nejen čerstvé květiny, které dovážíme až třikrát v týdnu z květinové burzy v Holandsku, ale doručíme i váš vzkaz, který přiložíme na lísteček spolu s kyticí. Chcete ještě větší potěšení, než je obrovská kytice květin? V tom případě pro vás máme i dárkové sety. Jinak květiny si můžete objednat buď podle Vám zvoleného počtu, nebo již připravené malé, střední a velké kytice. Doručování květin si můžete objednat jak online na www.kup-kytici.cz , tak telefonicky u našeho operátora na čísle +420 777 993 803, který je pro vás připraven.\nDalší květiny Strašnice\nKytice s dárkem Strašnice\nJak jsme již zmínili, připravené pro vás máme i dárkové sety. Dovoz květin můžete objednat spolu s přidáním malého či většího dárku. Kombinovat můžete různé druhy bonboniér, přidat víno, ale i plyšovou hračku. Květinářství online Strašnice pro vás připravuje mimo jiné i květinové koše, které poslouží buď jako krásná dekorace do bytu, kanceláře nebo prodejny, ale i jako originální dárek. Platit můžete jak kartou přes platební bránu, tak převodem z účtu nebo hotově při převzetí květin.\nNabídka dárkových předmětů Strašnice\nVzhledem k velké poptávce po zasílání květin Strašnice jsme se rozhodli distribuovat květiny nejen pro Strašnice, ale ve všech městech po celé České republice.\nrozvoz květin Abrahám rozvoz květin Jenkovce rozvoz květin Hrhov rozvoz květin Dešenice rozvoz květin Milíře rozvoz květin Stožice rozvoz květin Záhoří rozvoz květin Chrbonín rozvoz květin Kyjov rozvoz květin Jurské rozvoz květin Tureň rozvoz květin Petrovice rozvoz květin Lozice rozvoz květin Papín rozvoz květin Ľubiša rozvoz květin Strašnice rozvoz květin Plavy rozvoz květin Lesné rozvoz květin Radkovy rozvoz květin Praha Zadní Kopanina rozvoz květin Pokryváč rozvoz květin Sokolov rozvoz květin Velké Chvojno rozvoz květin Mikulovice rozvoz květin Ohrazenice rozvoz květin Vlachovice rozvoz květin Praha Štěrboholy rozvoz květin Ďurďové rozvoz květin Štefanovičová rozvoz květin Zahnašovice rozvoz květin Božetice rozvoz květin Běstovice rozvoz květin Brněnec rozvoz květin Budyně nad Ohří rozvoz květin Bukovina rozvoz květin Lúč na Ostrove rozvoz květin Strašnice rozvoz květin Dolní Životice rozvoz květin Hartmanice rozvoz květin Sečovce rozvoz květin Skýcov rozvoz květin Omlenice rozvoz květin Dětřichov rozvoz květin Starovičky rozvoz květin Litobratřice rozvoz květin Malá Hraštice rozvoz květin Pribeta květinářství Strašnice rozvoz květin Přílepy rozvoz květin Chleby rozvoz květin Pikárec rozvoz květin Věchnov rozvoz květin Ledce


Dan Snaith s projektem Caribou vystoupí poprvé v Česku – Novinky.cz\nDan Snaith s projektem Caribou vystoupí poprvé v Česku\nV pondělí večer poprvé v České republice vystoupí Dna Snaith se svým mírně psychedelickým projektem Caribou. V klubu Lucerna Music Bar představí od 20 hodin především svou novou desku plnou emocionální experimentální elektroniky s názvem Andorra.\npondělí 3. března 2008, 13:28\n(Aktualizováno: pondělí 3. března 2008, 14:34 )\nCelým jménem Daniel Victor Snaith je třicetiletý kanadský multiinstrumentalista a hudebník, který na pódiu začínal v roce 2000 pod přezdívkou Manitoba s kterou vydal několik studiových alb a singlů. Od roku 2004 začal už vystupovat a vydávat desky s partou hudebníků pod názvem Caribou.\nJejich vystoupení bylo také zachyceno v živém složení dvou bubeníků, kytar, kláves a vokálů v doprovodu skupinou animátorů Delicious 9 na albu z roku 2005, kdy absolvovali 140 koncertů po celém světě i jako předskokani Super Fury Animals..\nJejich hudba by se těžce dala popsat jako psychedelický multiinstrumentalistický na elektronice založený šum se silně emotivní popovou vokální složkou, která přivádí skladby do jisté pohodové snivé atmosféry.\nJejich nová deska obsahující devět singlů s názvem Andorra je velkým odkazem k šedesátým a sedmdesátým létům. V současné době na koncertním turné vystupují Caribou v kvartetu ve složení bubeník, baskytarista a zpěvák, kytarista a vokalista Dan Snaith v obložení bicích, kytary a kláves.\nVychutnejte se si výborné skladby z nové desky jako Melody Day nebo After Hours naživo v pondělí večer v klubu Lucerna Music Bar od 20 hodin.\nUkázky nové desky Caribou si poslechněte zde: www.myspace.com/cariboumanitoba


Pepa | Sledujfilmy.online - online filmy zadarmo\nHodnocení : 42%\nHlavní hrdina Pepa (Michal Suchánek) od útlého věku čeká na to, až začne ten opravdový a šťastný život. Ve školce nebyl oblíbeným dítětem paní učitelky, ve škole s ním nikdo moc nekamarádil. Na gymnáziu patřil mezi vyložené outsidery. Dlouho mu trvalo, než se osamostatnil, našel si práci, ženu, založil rodinu. V současnosti pracuje jako obyčejný úředník, který žije se svou ženou Zdenou (Petra Špalková) a dospívající dcerkou Zdeničkou (Natálie Grossová). Každý týden chodí s manželkou hrát karty ke svému dobrému kamarádovi Tondovi (Filip Blažek) a jeho ženě Jarmile (Alice Bendová). Zdá se, že Pepovi nic nechybí a vede obyčejný, ale šťastný život jako celá řada jiných lidí. Možná ale, že to není život, o kterém snil. A možná, že ho čeká život úplně jiný. Přijde opravdu ten správný zvrat v jeho životě, když k němu do kanceláře nastoupí nová kolegyně mladá a krásná Pavlína (Alena Doláková)? Nebo když potká svou vysněnou krásku (recepční - Anička Stopnická), kterou občas sleduje dalekohledem a díky které dokáže uniknout alespoň na chvíli z nudné a stereotypní reality jeho běžného života? Paralelně s životem Pepy se nám otevírá i život již zmíněné recepční Ireny, která v soužití se svým přítelem Emanem (Martin Pechlát) není úplně šťastná, avšak stále se snaží otěhotnět.(Bohemia MP) zdroj: ČSFD.cz\nPopis: Stará eskymácká legenda po téměř 1000 letech ožívá na filmovém plátně. Lovec Atanardžuat je neprávem obviněn z vraždy, a aby se zachránil před smrtí, prchá tundrou, pronásledován svými soukmenovci, vedenými zhrzeným sokem v lásce.(oficiální text distributora)


Kobra 11 – názory | SerialZone.cz\n(Alarm für Cobra 11 - Die Autobahnpolizei)\nTak tento seriál jsem sledovala už jako malá se ségrou, takže k němu mám určitý vztah.\nKobra 11 je super seriál. Základem je samozřejmě Semir, bez něho by to prostě nešlo :) Perfektní vždycky bylo, když otvírali zamčené dveře kreditkou, kterou potom jeden z nich vždycky zlomil :D Jako Semirův parťák se mi nejvíc líbil Tom Kranich. Byla to taková správná dvojka.\nKobra 11 obsahuje spoustu vtipných (mají polámané ruce, nohy..), akčních (honičky na dálnici..), ale i dojemných scén (smrt Andrého, Toma..). Je to seriál mého raného dětství tak jako Hvězdná brána, proto dávám 100% :)\nOd Wow k Cože\nKdyž jsem byla malá, tak jsem na tenhle seriál koukala pravidelně, každý díl jsem úplně hltala.\nKdyž umřel André, tak jsem brečela, pak přišly lepší časy s Tomem, ovšem do doby než mu zemřela přítelkyně i s nenarozeným dítětem.\nKdyž za něho zaskočil Jan, tak jsem si říkala jo dobrý, Tom neumřel a Jan se pak nevysvětlitelně někam vypařil a vrací se úžasný Tom.\nNo a na začátku 11.série přijde ten šok, chudák Tom umře...katastrofa největší.\nPak přijde Brantner z Rexe, tak si říkám fajn, to by šlo, pár dílů zkouknu a co se nestane?Zastřelí ho.\nKdyž přišel Ben, už to vzdávám. Díky bohu, že mě nepřirostl k srdci, protože vidět, jak by mi Semir zabil mýho oblíbence, to by byl konec.\nA až poběží nová řada s novým kolegou...to už opravdu nepůjde...\nNejlepší díly jdou ty první, do 10. série dobrý, pak to jde z kopce. Pořád nevysvětlitelné a fyzikou popírané kaskadérské kousky. Před několika lety to mělo svůj efekt, kdy si každý říkal: WOW! Ale teď si spíš říkam: Cože?\nNa závěr bych se chtěla omluvit, pokud jsem se někomu netrefila do názoru, ale je to tak. Dřív jsem ho měla opravdu ráda, ale nový díly nestojí za nic.\nKobru 11 zbožňujem už od mala od kedy som ju začala pozerať...je to super seriál. vystriedalo som v nej už veľa hercov ale náš nesmrteľný Semir je podľa mňa najlepší od začiatku bol skvelý a pritom úplne drsný. Parťákoch mu menili skoro vždy ale podľa mňa boli len 3 z nich najlepší bol to Tom, ktorého sme stratili a tak sa zase vrátil lenže potom nám ho zabili tak to bol Ján ale ten tiež odišiel ale najlepšie časti boli s Benom ten dodal KObre 11 šťavu ako sa to vraví a je skvelým parťakom a z nim Kobra aj ožila je plne vtipkov a srandy a konečne sa neoblieka do oblekov ako tí pred ním. Len škoda, že už tam nebude dlho.. ale aj tak proste Kobra 11 najlepší seriál, ktorý ma neprestane baviť ani po toľkých opakovanich s radosťou ho pozerám ďalej a Ďalej a budem naďalej pozerať\nVynikající seriál z policejního prostředí, na kterém jsem vyrůstal. Já osobně preferuji spíše novější série, ale s odstupem času si uvědomuji, že kvalita tohoto seriálu je stále více diskutabilní. Mnozí upřednostňují spíše starší série, ale ty novější jsou mnohem akčnější. Nesmrtelný vrchní komisař Semir Gerkhan se zločinem na televizních obrazovkách bojuje již 20 let, přičemž po jeho boku se vystřídalo již 8 partnerů. Pokud se Erdogan Atalay rozhodne ukončit svou hereckou kariéru v tomto seriálu, tak Kobru 11 nepochybně čeká konec.\nTento seriál jsem sledovala od mala se svou sestrou, která ho milovala, spolu jsme si nenechali ujít jediný díl. Většinu dílů znám skoro nazpaměť. Občas mi přijde že je Semir tak trochu nesmrtelný, za seriál vystřídal takových parťáků, že by to nikdo jiný nestihl. Ze Semirových kolegů a parťáku se mi k němu nejvíce líbil Tom a samozřejmě Ben, ten dodal seriálu šťávu, Semir jakoby po jeho boku omládl, byla to správná dvojka, škoda jen že odešel, i když tajně doufám že se zase vrátí, ten nový mi k Semirovi nesedí. Za mě je to super seriál, u kterého se musí skoro každý kdo ho zná zasmát.\nTery Vrba Štroch\nNejlepší série byly s Andrém Fuxem a Tomem Kranichem,jakmile tito dva zmizeli, tak kvalita seriálu prudce klesla, zejména nástupem Gedeona Burkharda.Zázračné oživení Andrého Fuxe jsem ještě neviděla, ale to už svědčí o tom, že tvůrci neví kudy kam.Navíc případy posledních 3 sérií souvisí s dálnicí dost málo :/ Pozitivně hodnotím příchod technika Hartmuta, ale ostatní nové postavy jsou dost nevěrohodné, zejména nová šéfová.Změna postav proběhla v seriálu několikrát, dokonce po 3. sérií to seriálu pomohlo, ale teď už tomu nepomůže nic.Ne nadarmo se říká v nejlepším je dobré skončit.70% jen za sérii 2, 3, 4, 5 a 6, menší propad 7, 8, 9 a 10 a od 11 to už není Kobra, ale zbytečné natahování...\nZase někdo jede rychle..\nKobra 11, seriál kde se dálniční policie dostane snad k jakémukoli případu, který souvisí se vším jiným jen ne s dálnicí. :)\nKdyž mám náladu na zničená auta, hromadné a neobvyklé nehody a akrobatické kousky s osobáky, Kobra 11 je správná volba. U té mám jistotu, že aspoň jedno auto skončí na šrot (popř. jiný dopravní prostředek).\nJe to seriál, který si na těchto scénách zakládá, takže milovníci aut, kteří nesnesou poškrábané dvěře, by se Kobře měli obloukem vyhnout. ;)\nSeriál občas nějakou epizodou překvapí, jindy čekáte na konec, který je v nedohlednu a říkáte si, kolik aut ještě padne?.\nSeriál hodnotím lehkým nadprůměrem, ráda občas mrknu na rozbitá auta a na to, jak Semir se seriálem stárne. (nedávno jsem viděla ukázky na Kobru v TV a byl tam Semir v první sérii, takový mladíček. :))\nKobru znám už spoustu let, sleduju ji od dětství a vždycky patřila mezi moje nejoblíbenější seriály.\nPrvní dvě řady, ve kterých se postupně objevili Frank, Ingo, Semir a André, mi přišly ještě trochu odlišné a méně akční od "pozdější Kobry". Neviděl jsem tady ještě ani všechny díly, ale nejvíc se mi líbily Rudé růže, černá smrt a Nový parťák (střídání Inga za Semira).\nOd třetí série už pomalu začínala ta nejlepší éra. Například skvělý díl Osamělé vítězství a dojemná (donedávna) smrt Andrého patří mezi to nejlepší z celého seriálu.\nNásledovaly výborné tři řady s Tomem, který byl podle mě nejlepším parťákem Semira. Skvělých dílů tady byla spousta (Chata u jezera, Rozloučení), ale za zmínku stojí hlavně pilotní filmy Pekelná jízda na dálnici A4, Jízda smrti linky 834 a Štvanice.\nŘekl bych, že kvalita neklesla ani po Tomově dočasném odchodu a Jan Richter byl jeho dobrou náhradou. Sedmá a osmá série s ním se mi líbila skoro stejně a za nejlepší díl bych vybral pilot k osmé řadě Na věky věků (se záporákem Tschernym).\nNávrat Toma a další dvě sezóny (hlavně ta desátá) s ním se mi líbily možná úplně nejvíc z celého seriálu.\nNásledná temnější 11. a 12. série s Chrisem znamenala podle mě po hodně dlouhé době menší pokles. Přesto by se ale našlo několik dobrých dílů (Na život a na smrt, Mezi nepřáteli).\nDalší parťák Ben Jäger byl ze začátku skvělým oživením a hned ve výborném a napínavém pilotním filmu Na vlastní pěst jsem si ho oblíbil. S Benem mě bavila celá 13. a zhruba první polovina 14. řady (pamatuju si, že to bylo do epizody Kartel).\nOd dílu Kóma mě už ale Kobra nebavila tak jako dřív. Jakoby ztratila originalitu, napětí a vážnost (i když ani dřív seriál nijak extra vážný nebyl, teď už si Semir s Benem dělají srandu v podstatě ze všeho).\nPilotní filmy už také nebyly tak kvalitní a neviděl jsem ani všechny díly. V závěru dlouhé éry s Benem (13. - 18. série) se ale přece jenom několik dobrých našlo (Smrtelná volba, Osamělé rozhodnutí).\nSeriálu ale rozhodně ještě šanci dám. Ukázky na už devatenáctou sezónu s novým parťákem Alexem Brandtem vypadají hodně dobře a temně (podobně jako díly s Chrisem). Snad se tedy Kobra zase změní k lepšímu. :)\nJe neskutecne, jak dlouho se tenhle serial na obrazovkach udrzel (a jestli se nepletu, tak se porad toci nove dily), zvlast kdyz vetsina z nich je v podstate jak pres kopirak :D.\nKazdopadne nekolik poslednich serii jsem uz nesledoval, ale zacatky jsem jako pubertak hltal (asi jako vsichni) a na to, ze je to nemecky serial, tak trikova kvalita je na hodne dobre urovni uz vlastne od prvnich serii.\nSemir je neskutecny drsnak, ktery s autem (a vlastne vsim co se nejak pohybuje) zachazi asi tak dobre jako MacGyver s vecmi, ktere ma kolem sebe :D. Nekteri jeho partaci byli sice fajn, ale jednoznacnym tahounem cele show je prave Erdogan (samozrejme az po Bonrathovi a Herzbergereovi ;)).\nTento seriál jsem měla hodně ráda před několika lety, ještě když měl Semir svého prvního parťáka. Líbil se mi. Akční, nějaké to napětí, boj o život, scény k pousmání... Později jsem si však začala všímat, že je to pořád o tom stejném. Vždycky někam jedou a kousek od nich se něco děje. Copak se tohle může stávat pořád dokola?! Co mi dále vadilo bylo střídání parťáků Semira, který je tedy opravdovou legendou Kobry 11. Stálé exploze a uniknutí jen o vlásek začnou brzy nudit, ale což,je to stará dobrá Kobra 11.\nJeden z mých oblíbených akčních detektivních seriálů.Rozhodně skvělý kousek který se rychle zabydlel v České Republice a věřím že má velkou fanouškovskou základnu.Od mala se na něj dívám(nebo teda alespoň díval když ho vysílali) ,no jen do zvratu kde zemřel Tom...To trochu zamíchalo obsazením a rádoby akční hrdinové co řešili nové případy po boku Semira nebyli to pravé.Moc se nevyvedly modernější epizody,ale začátek je skvělý.To jsem se ale ještě nedostal k oblíbenému rozbíjení aut.V seriálu snad v každé epizodě najdete alespoň jedno vybuchující auto.Zajímavý je styl výbuchů.Auta explodují i když do něj jen ťukne druhé ... Většinou tak skončí v plamenech půlka dálnice.Plno akce,napětí,nějaká ta láska a drama...No mě se to osobně líbí.Takže Explozivní 90-ka !\nHaháá. Když se řekne Kobra, snad půlku lidí nenapadne ani had, ale Semir. Semir, Semir, Semir, to je hnací motor seriálu.:) Docela sexy motor, ale není možný, bay to utáhl.\nSeriál je typicky německý - nikdo pomalu neví, kolik má dílů, všechno je přemrštěné, hlavní grdinové děsní klaďasové a všechno ví, všude se dostanou a nikde se nezastaví. Konkrétně v Kobře se auta obrací, mačkají, bouchají, ale Semir a parťák vylezou, jako by si zrovna vyžehlily.\nPrvních pár sérií bylo parádních. Dejme tomu do té doby, než odešel Tom Kranich, potom už to šlo od 10 k 5:/ Pořád stejné schéma a trošku nuda:/\nJasný, je to nereálný seriál a velice "trapný", ale je to naše stará dobrá Kobra a proto ji máme ráda, popř. nesnášíme. Já jí mám teda ráda. :)\nSemir je prostě nesmrtelný :o)\nZajímavý seriál, u kterého originalitu vidím v tom, že se odehrává na dálnici. Někteří kritizují přehnanost scén, nereálnost. Ale o tom Kobra je, to fanoušci milují. Kdyby se srazily dvě auta, měly promáčknutý blatník, tak by to moc lidí nezajímalo. Nechybí vtip, napětí, občas dojde i na smutnější atmosféru...\nPrvní až třetí série byl takový začátek, kde se Kobra hledala. Od čtvrté po desátou sérii byla Kobra myslím na vrcholu. Nyní, kdy se v Kobře střídá více a více Semirových parťáků si myslím, že by pro seriál byl lepší konec, než další a další pokračování :o(\nKdyž seriál začal, byla jsem ještě docela malá, takže jsem se na něj musela dívat tajně, ale stálo to za to. Všichni si dělali srandu, že jde o první dobrý německý seriál, a byl to fakt.\nPo čase se případy staly ne tak zajímavými, Semirovi parťáci nesympatickými a celé to bylo skoro k smíchu. Táhnul to už jen Semir a jeho ničení služebních aut. I to zničili, když udělali šílené řidiče z jeho parťáků. Po několikáté řadě už na tom nebylo nic k dívání.\nTvůrci už jen těží z dobrého jména, které Kobra kdysi měla, a jejích věrných fanoušků.\nAlamr für Cobra 11\nTohle je seriál a miláček mého mládí a i když se na něj dneska dívám střízlivě a kriticky, nostalgické vzpomínky mi zkrátka nedovolí, abych ho hodnotila nějak záporně. Viděla jsem všechny díly, řady, filmy, něco i několikrát. Tehdy to pro mě byla bomba. Akce, tempo seriálu, příběhy, herci. Jenže dneska musím uznat, že efekty jsou sice skvělé, ale hodně nadsazené a přemrštěné, stejně jako nějaké výkony ústřední dvojky (což jim ale předepisuje scénář), náměty epizod nejsou tak originální a často se opakují. Jenže do Semira jsem byla dlouhou dobu zamilovaná, Tom a André (narozdíl od Jana a těch z prvních řad) byli skvělí. Taky jsem fandila Andree a šéfce Engelhardtové, která byla moc fajn. A Dieter s Hotem vždy přinesli do seriálu komiku... Nevím, jestli jsou ještě další řady a zda je bude Nova vysílat. Dívala bych se, ale už ne s takovým nadšením jako kdysi.\n54 % lidí s názorem souhlasí\nByly doby, kdy se na to dalo dívat.\nByly doby, kdy to ještě bylo vtipné.\nByly doby, kdy jsem to hltala s nadšením.\nAle to všechno odvál čas. Už to zdaleka není to, co to bývalo. Kvalita upadá. Seriál vykrádá sám sebe. Dávám tudíž ruce pryč a s nostalgií budu vzpomínat na staré řady (v dobách Andrého a Toma), které ještě měly nějakou kvalitu...\nNesnáším německé seriály a to všechny do jednoho. Každý německý seriál je na fous stejný, jako kdyby to dělali podle nějaké šablony. Němci všechno ženou do extrému a tento je toho jasným důkazem. V každém díle se musí rozmlátit alespoň 100 aut, skoro v každém díle alespoň jedna osoba pracuje na stavbě, kde se děje něco nekalého a snaží se tomu nějakým způsobem zabránit. No a pak přijde na scénu Semir se svým partnerem, které střídá jako ponožky a ti to všechno vyřeší ani ne za 24 hodin. No prostě komedie největší, sledovala jsem asi první dvě série a ty ještě jakžtakž ušly, ale to co následovalo potom, to byl děs a hrůza!!! Ale protože Němcům už se podařilo natočit i daleko horší seriály, tak dávám alespoň 20%\n36 % lidí s názorem souhlasí\nSeriál, který se mi ze začátku dost líbil, ale postupně se z něj stala další německá hovadina. Příběh je podle dvou-tří mustrů a jediné, co mě mohlo později zaujmout, už byly jen výbuchy...\nKdyby měl seriál čtvrtinu sérií, tak bych mu dal i 80%, ale německá nerozvážnost co se týče délky seriálů, je přítomná i tady.\nJejich tempo je prostě vražedná nuda a nedokáže to překazit ani ultrasympatický Semir Gerchán, kterého si jde vážně oblíbit.\nSemir + Kobra 11 = 4ever\nZřejmě mají všichni podobný názor - kdyby odešel Semir, jde do háje celá sledovanost. Ať už vidíte Semira v jakémkoli ohrožení, buďte si jistí, že vždycky vyvázne živý. Nejvíce mě fascinují ty nehorázné bouračky, při kterých by každý normální člověk zemřel. Ale Semir s parťákem vyleze jenom trochu odřený a špinavý. Snad jediné, co mi na tomto seriálu pomalu začíná vadit je jednotvárnost - každý díl začíná honičkou, bouračkou a následným výbuchem, kdy na poslední chvíli zachrání lidi z hořícího auta a končí opět honičkou, při které se buď pachatel zabije v autě, nebo ho nakonec chytí po nějaké bouračce. Občas také nepřestávám žasnout, kolik různých druhů případů sahá do kompetence dálniční policie. Drogy, vraždy, únosy, vydírání. Dělají snad úplně všechno. I přes tyto malé chyby je to jeden z nejlepších seriálů, které jsem kdy viděla a moc mu fandím.\nJejich revírem je dálnice, jejich tempo je vražedné,...\nKobra 11 = Semir. Jedno bez druhého to už nejde. O kolik by asi klesla sledovanost...Tenhle seriál si nikdy nenechám ujít (i kdyby jen ze zvědavosti), ať už bude jakýkoliv. Děj není vždycky perfektní, sem tam se až moc přibližuje k jiným dílům, ale vtip a akce to všechno zachrání. Byla jsem, jsem a mám v plánu být pořád fanouškem Semira a spol.!\nKdyž to celé začlo , byla sem nadšená asi jako každý.\nPo pár dílech sem zmněnila názor na Německou kinematografii ( která do té doby potila jen nesmysly ala červená knihovna a podobné nesmysly )\nZajímavé - úžasné - super - bomba. To sou výrazi které mi probíhaly hlavou při sledování tohoto , jak to říct -- nářezu.\nKdyž umřel " ANDRE " ( 2hý parťák ) , přestala sem se na seriál dívat - brečela sem jak malá.\nOd té doby vydím tak š - 4 díly z nových sérií a vůbec nelituju toho že sem se přestala dívat.\nDěj každého dílu je stejný - někdo něco udělá - rozbije se pár aut - Semir a ( někdo ) se pokusí udělat to za co je platí ( a vůbec nevadí že se pletou do každého ovětví policie ) a nakonec se zase rozbije pár aut.\nUž je to uhrané - už to nebaví - parťáci přichází a odchází - není tam už žádné překvapení - umřela dobrá seriálová pecka.\n70 % dávám proto že se mi těch pár prvních sérií přece jen hodně líbilo - pohřbeno donekonečna nastavovanou stelnou situací , která už tu byla 800x přinejmenším.\nNěmecká kuchyně? Ale jo...\nKdo by je neznal. Kobra 11 - nejznámější policejní označení světa. Německá dálniční policie, před kterou se třesou i ti nejmazanější zloději a kriminálníci. Ale. Mě osobně v seriálu dost věcí chybí. O napětí nouze není, to ano. Automobilové honičky jsou fajn, ale omrzí se. A po tolika sériích se furt koukat na to samé? To pro mě není. Chtělo by to možná změnu. Ale v čem? Udělat z toho seriál jako je tucet dalších? To asi není nejlepší řešení. Každý díl se tak i nadále bude nést ve znamení honiček a demolic aut (o které v seriálu rozhodně nouze také není), ale není na čase udělat změnu? Oživit to? I přesto, že se na to čas od času podívám jako na oddechový seroš, musím dát hodnocení jaké dávám. Tento seriál se mezi špičku, alespoň tu mou řadit nemůže ale v průměru bohatě obstojí.\nSemir a jeho audiny\nTo nemá chybu. Co na tom, že se v každém díle zlikviduje třicítka na němce docela slušných aut. Co na tom, že Semir už vypadá hůř než hromada odpadu z klinických pokusů. Co na tom, že dálniční policie nemá absolutně co dočinění s kuplíři, únosci, teroristy, seriovými vrahy a dalšími šílenci, tedy pokud zrovna nepřekročí povolenou rychlost, která mimochodem na autobahnu omezená není. Co na tom, že šéfové jsou pořád dámy nad padesát s IQ houpacího koně. Co na tom, že mají nadměrnou spotřebu hubených blondýnek. Co na tom, že tohle všechno absolutně nedává smysl.\nHlavně, že se pořád najdou věrní diváci, kteří napjatě očekávají každý díl. I já mezi ně patřila. Dokonce tento seriál patří k seriálům mého dětství a není divu, vždyť takovou stupiditu může nadšeně očekávat jen sedmileté dítě.\nPS:Omlouvám se skalním fanouškům za poslední větu, ale lépe to vystihnout nešlo.\nJejich úkolem je chránit naši bezpečnost\nVždycky jsem si říkala, co všechno ta Kobra 11 v čele s věčným Semirem a jeho většinou fešným parťákem (Jan a Tom mluví za vše) nevyšetřuje. Kdyby jenom přestupky a bouračky na dálnicích. Drogy, únosy,.. To má všechno pod palcem dálniční policie??! Kdo by ale odolal létajícím autům a hromadným nehodám, běžně od 100 vozů výše.. Jo, byla doba, kdy jsem si nenechala ujít jediný díl a smrt Andrého oplakala jako želva. Po odchodu Toma a Jana mě seriál omrzel\nSemir a Andre byli nej!!!\nNejlepší dily byli za Semira a Andreho a potom jeste za Toma.Pořad mě kobra baví,ale je ted jak bych to rekl taka uměla až moc moderní.Podle mě byli nejlepsí partaci Semir a Andre.Andreho smrt byla pro mě dost kruta,i když je to prostě jen serial bral jsem to vazně a dodnes mě to mrzí.Z puvodni kobry uz jen hraje Semir,Bodrath,Hercberghr,to mi je lito ze uz z puvodni kobry zustalo jen tohle zboží.Je pravda kdyby skoncil Semir ,tak skonci kobra.Přal bych si ,aby se vratil do kobry Andre.Zvysila by se sledovanos a oživilo by to kobro.Byla by to bomba!!! Kobra 11 je pro mne i ted nejlepsi serial!\nJsem jednou z těch, co tenhle seriál sledovali/žrali už od úplného začátku a světe div se, viděla jsem ho až do posledního, u nás vysílaného, dílu.\nTenhle seriál je potřeba brát tak, jak je. Kriminální seriál specializovaný na různé honičky aut a jejich bourání, šrotování, vybuchování,... Z německých seriálů špička, ale docela dost science fiction a o nesmrtelnosti Semira ani nemluvě.\nKaždopádně s každým dílem čekám, co tvůrci vymyslí za nové kousky s auty - a o tom tenhle seriál hlavně je, že...\nSouhlasím s názory, že do Toma Kranicha byla úroveň slušná, poté začala celkem klesat. Ben nebyl úplně špatný, s ním se v seriálu objevovali nové vtípky, ale jak už to tak bývá u seriálů s mnoha sériemi, ta úroveň se udržet nedá.\n(Momentálně by měl mít Semir ještě jednoho parťáka, ale může ještě něčím oslovit?)\nKobra 11, to je pro mě něco jako klenot. Sledoval jsem to asi od svých osmi let a sleduji to pořád. Je to seriál, u kterýho dokážu pochopit to největší, ale i to nejmenší hodnocení, protože s přibývajícími sériemi (je jich přes dvacet, co si budem povídat) to určitě ztrácelo na kvalitě. Mě to ale tak nepřijde, protože je to kult a já miloval každý díl. Samozřejmě někoho mohlo štvát, že jediný kdo neumíral, byl Semir, ale když se na to podíváte, bez něj by to nemělo cenu. Je to takovej německej Terminátor. Kobra 11 je jediný německý film/seriál, na který se dá koukat. Nejlepší dvojka - Semir a Tom ;)\nTak právě on snad je tomuhle seriálu věrný. Jeho parťáci se tam střídají jako ponožky. Myslím, že by stačilo natočit tak 100 dílů a konec. Je to pořád o tom samém. Některé díly jsou teda slabší, některé zase lepší. A asi se nikdy neobejdou bez scény, kdy Semir a jeho parťák vyskočí a za nimi vybuchne auto.\n42 % lidí si myslí, že se jedná o kvalitní názor\nSemir Gerkhan je prostě Semir Gerkhan, ale jinak je to Německá snaha o americkej akční seriál. 100ku dávám za ničení !\nZe začátku byl seriál dobrý.Prostě krimiseriál.Později když tam nastoupil Tom a pak Jan, tak se to měnilo na akční seriál a auta jenom vybuchovala.V prvních řadách hlavního zločince prostě chytli nebo ho zastřelili.Později vždycky vybouchl v autě.\nNěmecké seriály prostě nemusím a tenhle není výjimkou, Tento seriál je spíše pro kluky - vybuchující auta, rychlá auta.. Jinak tenhle seriál je naprosto o ničem. Humor žádný, možná tak napětí a akce. A naprostě vyměňování Semirova spolupracovníka seriál ztrácí na kvalitě.\nDalší nekonečnej serial:) u toho mužou vymyšlet pořad něco a ntmá to konec. I když to u dálnice většinou jenom začíná a po deseti minutach jsme někde uplně jinde, je to prostředí více než originální. No a volba hlavních postav? Tak "malej ale šikovnej" Semir je nezapomenutelný. Hlavně ty jeho hlášky jsou forever!! A abychom nezaponmneli na hochy od efektu:D ti se tady opravdu vyřadili. Některý, sice nerealny, kousky jsou fakt good.\nProstě jeden z mala serialu který mužu vidět kdykoli:)\nTak tenhle seriál je suprovej a naprosto\ndokonalej :-) Nejlepší je jak se auto obrátí 3krát dokola a nikomu se nic nestane...tak to je dokonalý!!!\nVyjádřilo se 16 lidí\nNesmrtelný ali :D\nTohle je prostě seriál mého mládí, tedy ne že bych byla nějak stará, ale dívala jsem se už od deseti, jak Semir s parťáky řádí na dálnici, demoluje služební auta a s vtipem dopadá zločince. Teď je mi už 21 a stejně je to můj nejoblíbenější seriál. Je pravda, že některé díly jsou trochu přehnané a ujeté, ale vždy se dobře pobavím. Nejoblíbenější parťák je pro mě Ben, to jsou ty nejlepší díly a hlášky a vůbec, ti se hledali až se našli :) Jsem zvědavá, jak dlouho tam bude Semir skotačit :D Nejlepší německý seriál!\nJen můj názor!\nKlidně se nechám ukamenovat,ale tento seriál se mi nelíbí.\nNevím proč,ale je to tak.\nJe to stále stejné.Ke konci vždy vybouchnou auta.Navíc jejich trik,kde si vždy stoupnou na auto a zachraňují někoho z druhého auta,je už podle mě okoukaný.\nPodle mě jeden z nejlepších akčních seriálů vůbec. Nic v něm nechybí..Humor, auta na šrot, výbuchy, vraždy, a hromada jiných věcí. Kobru sleduju už od dětství a myslím že nejsem jediná, komu se líbí, Semir plný energie a jeho parťáci kteří s ním táhnou v dobrým i špatným..\nCo dodat? snad jen to že od prvních dílu se toho tolik změnilo žw dneska je Kobra 11 fenoménem v celé Evropě. Bylo dost dobré vidět jak se seriál od prvnho dílu změnil, jak představiteli, tak propracovatelností tak i akčností. Samozřejmě že zezačátku neměli tvůrci tolik penez jako teď, ale i tak mě už od mala fascinoval pohled na exploze, zlikvidované auta a výborně propracované honičky na dálnici. Seriál se podle mě stal fenoménem a bez Erdogana Atalyeho si už seriál nedokážu představit. 90% za to že jsem na seriálu vyrost už od mala.\n18 % lidí si myslí, že se jedná o kvalitní názor\n45 % lidí s názorem souhlasí\nProč nemají zranění?!\nTenhle seriál mám ráda,dobrá akce a dobrý zápletky...jenom mě štve že Simír pořád střídá kolegy a NIKDY NEMAJÍ ŽÁDNÉ ZRANĚNÍ, ikdyž třeba havarují a auto dopadne na střechu!!\nv Kobře11 se vystřídalo hodně herců ale nejvíc mě zaujaly s Chrisem Ritterem no prostě supernííí díly ale škoda že ho zabili\n10 % lidí si myslí, že se jedná o kvalitní názor\nnezničitelný Semir Gerkhan je prostě eso.\nNa Kobru jsem koukala až od doby, co tam přišel Tom Kranich a pa k už to se mnou vezlo.\nDobrej byl i Jan Richter, ale zajímalo by mě, jak na tom Gedeon Burkhardt. Prej to fyzicky nezvládnul.\nJeden z rady blbých nemecko rakúskych seriálov. Nemecko rakúske seriály ja NEMÁM RADA, furt je to o tom istom, naháňajú zlých ľudí a potom ich chytia a koniec. Proste... o ničom\n8 % lidí si myslí, že se jedná o kvalitní názor\n31 % lidí s názorem souhlasí\nPrvní série byli dobré, ale pak už to nebylo moc originální a hodně díly ztrácely kvalitu.\nhrozně se mi líbil Jan:D ,seriál sem ke konci brala už jen jako parodii...každej díl byl stejnej:roztřískaný auta,výbuch,průšvih...:)\nNa tenhle serial sem hodne koukala kdyz sem byla mala ale ted uz vubec porad ho opakujou kazdej rok az uz to je hrozny :(\nCobra11 líbí se mi od té doby co jsem jí viděla po prvé v televizi na NOVĚ. Je to superní seriál. Nejvíc mě zamrzolo smrt Chrise Riterra byl supr. Ale co už doufám že ten nový parták bude taky takový jak ti ostaní, no prostě superníí!!\nZdá se mi to až moc scifi, měli by to udělat trošku víc ze života. Teda, že skákaj z okna a vůbec nic se jim nestane, to je teda nereálný..\nPecka z policejního prostředí\nMyslím si, že co do seriálových kriminálek, uldělal německý seriál Kobra 11 díru do světa. Seriál mě velmi oslovil po akční stránce. Na tento seriál jsem se díval už jako menší a baví mě doteď.\nSimír, Tom, Konrád, Herzbergr, Anna a Andrea.\nKobru 11 jako serial miluji. Je to pěkně stočený. Jsem sice malá 15-ti letá hloupá holka, ale fakt miluji tento serial. Je to super žůžo serial, dokonce se u něj i nasměji. Tento serial budu pozorovat pořád. A proto dávám 100% :-))\nAko malý ten seriál sledoval, ale od 10. Série jeho kvalita prudko klesá. Na začiatku seriálu ma zaujalo že je iný. Rozpráva o oddelení dialničnej polície v kolíne. Skvelé naháňačky a havárie sú samozrejmosťou a skoro vždy mi bolo ľúkaždého bavoráka, meďáka a porche ktoré sa rozbilo.\nDávám 50%, ale... První série byly cool. Prostřední série (po Tomovi) nic moc. Teď? Teď je Kobra opět cool, ale v trochu jiném smyslu. Nyní se z ní stal seriál, který paroduje dokonce už i sám sebe (kromě všelijakých Knight Riderů atd.) a kromě zvýšeného počtu bouraček se nám ze Semira opravdu stal německý Chuck Norris, který vykropí cokoliv.\njeden z naj seriálov z nemeckej produkcie. Vyšetrovanie, autá rýchlosť - to je moje. Len odkedy markízu nepozerám, tak som stratil prehľad, čo už.\nOpravdu dobrý seriál. Moc se mi líbí ta auta a i neustálé honičky a přestřelky. Ale protože téměř každý díl vypadá tak že Semir a jeho partner jedou po dálnici a v tu chvíli po nich začne někdo střílet a na konci dílu toho padoucha zabijí, takže už je to maliko trapný. Docela se mi líbí hláška padouchu"Poldové, mizíme"\n1 serie: Nový Parták\n2 serie: Atentat, Uhod\n3.serie: Prehnana Ctizadost, Zolik, Na Musce,\n4.serie: Pekelna Jizda na dalnici A4\n6.serie: Stvanice, Az do horkeho konce,\n8.serie: Na veky veku\n11.serie: Na zivot a na smrt,\n12.serie: Mesto v Ohrozeni, Mezi neprateli\n13.serie: Okno, Na vlastni pest\n14.serie: Cerna Madona, Koma\n16.serie: Stvana zver\nNo co říct.. nejlepší to bylo za dob Toma,Jana a Chrise .. staří známí herci odcházejí jako Englhartová,Hotte.. kobra už není ta stará dobrá, kterou měli všichni rádi.. zůstal už jen Semir a Bonrath.. a samozřejmě Andrea, ale tu vidíme jednou za uherák .. Ben taky ujde, ale Tom to není .. a myslím si že kdyby Markíza kobru nedávala tak se jí na nově nedočkáme .. a myslím si že RTL kobru natáčí proto že že je nejúspěšnější německý seriál(tedy společně s Rexem) ..a asi ho jen tak neukončí.. snaží se to držet co to dá.. ale všichni víme, že to už není ono.. a odchod Semira by tento seriál pohřbil.. dívám se na to jen setrvačnosti, protože jako menší sem to milovala.. ale skončilo to zabitím Chrise .. 13. a 14. by ještě trošku ušla ale teď to jde z kopce .. nedivila bych se kdyby už 18. série nebyla .. ono je pro RTL těžké vyrovnat se tomu množství amerických kriminálek.. CSI Las Vegas,Miami,NY,NCIS a nevím co všechno .. a skoro všichni se raději podívají na TBBT nebo HIMYM a na spoustu dalších seriálů ..\nTom už se nevrátí, já taky ne\nStejně jako jsem hltala Komisaře Rexe jsem hltala Kobru 11.\nBylo to prostě samý bum a prásk a plameny, ale hlavně to byla i sranda, ale jen po určitou dobu.\nV prvních dílech měl Semir (kromě fakt skvělýho hára) i parťáka, který se v seriálu moc neohřál a beze stopy zmizel, udělal tak ale místo pro Andrého, takže všechno bylo v pořádku.\nKdyž André umřel, to jsem si pobrečela.\nPak přijel Tom. Nevím, jak je to možné, ale kdykoliv si pustím televizi a je v ní Kobra 11 vidím vždycky jenom ten díl, kdy přijde do seriálu Tom a frčí si to v tom nezastavitelném autě s plenkou kolem ruky místo obvazu.\nPak Tom odešel a objevil se Jan.\nA jak se objevil tak opět zase zmizel. Jednou bych náhodné zmizení parťáka pochopila, dvakrát, no...\nAle vrátil se Tom a byla to vážně legrace.\nPak Tom umřel a bylo po legraci.\nObjevil se Brandtner, bez Rexe.\nViděla jsem ještě jeden nebo dva díly s Benem, ale to už mi připadalo, jako že se seriál jen zmítá v agónii.\nNyní už jen čekám na poslední díl, abych se podívala, jak to nakonec dopadne, ale obávám se, že to jen tak hned nebude\nAno, tento Německý seriál jsem hltala plnými doušky od prvního do posledního dílu. Semir, alias jak já mu říkám, "Pan nesmrtelný", vystřídal za celou dobu vysílání seriálu nejméně 5 kolegů. Což je úctyhodný počet.\nNicméně na kráse to seriálu vůbec neubralo. Ba naopak. Kolegové byli čím dál tím více zajímavější a pohlednější. I ze Semira se vyklubal fešák.\n0.068 sec. (PHP: 96% SQL: 4%)


Litoměřicko - 9 - Na Černčí - NATURA 2000 V ÚSTECKÉM KRAJI\n9 - Na Černčí\nPřírodní rezervace Na Černčí byla zřízena Okresním národním výborem v Litoměřicích v roce 1990 na výměře 7,6 ha. Rezervace byla zřízena k ochraně vápnomilného boru s mimořádným bohatstvím vzácných a chráněných druhů rostlin.\nRezervace se rozkládá v nadmořské výšce 300 - 315 m na v plochém terénu charakteristickém pro zbytky starého tercierního reliéfu v Úštěcké pahorkatině. Podloží je tvořeno polohami vápnitých slínovců a pískovců svrchní křídy, překrytých kvartérními vápnitými sprašemi. Tato souvrství křídových sedimentů jsou v širším okolí často narušena tektonicky založenými erozními depresemi zanořenými pod původní úroveň starého reliéfu, což vytváří specifický ráz Úštěcké pahorkatiny i sousedních Polomených hor. Půdním typem jsou písčitohlinité rendziny s vysokým obsahem vápníku.\nChráněné území tvoří izolovaný porost borovice lesní obklopený zemědělskými pozemky, který se místy vyznačuje sníženou výškou i zápojem. Bylinné patro je charakteristické dominancí válečky prapořité (Brachypodium pinnatum) a účastí velkého počtu dalších druhů kontinentálního i mediteránního rozšíření, z nichž některé jsou často považovány za relikty (zbytky) původní vegetace raného holocénu. V něm ve střední Evropě převládala lesostepní vegetace s převahou borovice, odpovídající tehdejšímu kontinentálnímu klimatu. Podle jedné z hypotéz mohly extrémní růstové podmínky na vápnitých a silně vysychavých písčitohlinitých půdách zdejší oblasti vylučovat konkurenci stinných lesních dřevin šířících se v poledové době z glaciálních refugií (a určujících postupně charakter středoevropské lesní vegetace) do té míry, že to umožnilo zachování světlého borového lesa blízkého raným formám postglaciální dřevinné vegetace - tzv. reliktního vápnomilného boru. Podle jiné hypotézy je celkově reliktní charakter těchto porostů výsledkem činnosti člověka v nepřetržitě obývané starosídelní oblasti, který v průběhu holocénu nahradil rozvoj lesa udržováním tzv. kulturní stepi. Současná podoba lesa v rezervaci by pak byla podstatně mladší a mohla by být například výsledkem spontánního zalesnění starých pastvin opuštěných v 19. století.\nV rezervaci se do současné doby vyskytuje především mimořádný počet druhů z celkově ohrožené čeledi vstavačovitých (Orchidaceae); v tomto směru jde o jednu z nejvýznamnějších lokalit v Čechách. Přestože počet jedinců u jednotlivých druhů v průběhu doby kolísá a v některých letech se některé druhy neobjevují vůbec, byl zde v posledních desetiletích potvrzen výskyt nejméně dvanácti druhů evropských orchidejí. Z nich lze jmenovat například tořič hmyzonosný (Ophrys insectifera), jehož květy napodobují tvarem i vůní samičky opylovače - kutilek z rodu Gorytes. Z dalších druhů lze najít např. vstavač nachový (Orchis purpurea) nebo větší počet druhů z rodu kruštík (Epipactis) z nichž kruštík širolistý oddálený (E. helleborine subsp. orbicularis) se zde vyskytuje na jediném nalezišti v Čechách.\nKromě vstavačovitých rostlin se v rezervaci vyskytuje celá řada dalších chráněných a ohrožených druhů rostlin, například koulenka prodloužená (Globularia bisnagarica), sasanka lesní (Anemone sylvestris), koniklec luční český (Pulsatilla pratensis subsp. bohemica), kociánek dvoudomý (Antennaria dioica), len žlutý (Linum flavum) nebo čičorka pochvatá (Coronilla vaginalis).


Dar Rio Oro Hotel - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Dakhla\nUbytovací zařízení: Dakhla\nSlevy v destinaci Dar Rio Oro Hotel\nDakhla a zdejší nabídka všech 43 ubytování.\n98 Rue Amersite, Dakhla, Dakhla, Maroko, 73000 - Zobrazit na mapě\nMáte dotaz pro Dar Rio Oro Hotel?\nSousedství Dakhla Dakhla\nDar Rio Oro Hotel – podrobnější informace\nPro cestovatele chtějící vnímat památky a zvuky města Dakhla je hotel Dar Rio Oro Hotel perfektní volbou. Pouze 1 Km od centra města, strategické umístění hotelu zajišťuje, že mohou hosté rychle a snadno dosáhnout mnoha místních zajímavých míst. Návštěvníci hotelu se mohou kochat cestováním po hlavních městských atrakcích: Letiště Dakhla.\nV Dar Rio Oro Hotel, směřuje veškeré úsilí k tomu, aby se hosté cítili jako doma. K tomu hotel poskytuje nejlepší služby a vybavení. Jmenujme alespoň část hotelového vybavení, jsou zde Wi-Fi zdarma ve všech pokojích, nonstop recepce, zařízení pro tělesně postižené, Wi-Fi na veřejných místech, parkoviště.\nAtmosféra hotelu Dar Rio Oro Hotel je cítit v každém pokoji. televize s plochou obrazovkou, připojení k internetu (Wi-Fi), Wi-Fi připojení k internetu (bezplatné), klimatizace, topení jsou pouze částí vybavení, které můžete mít k dispozici. Hotel nabízí obrovskou škálu rekreačního vybavení, včetně pára, vodní sporty (nemotorizované). Dar Rio Oro Hotel je ideálním místem k pobytu pro cestovatele hledající kouzlo, komfort a pohodlí ve městě Dakhla.\nHodnocení Agoda (12)Hodnocení Booking.com (272)\nHalim – Kanada\n14 noci/í, duben 2014\nAnasse – Francie\nNicheli – Itálie


Sdružení rodičů ::\nÚvodní stránka > Sdružení rodičů\nPři mateřské škole úspěšně funguje Sdružení rodičů. Jeho činnost byla zahájena v roce 1992 na základě registrace u Ministerstva vnitra. Sdružení vzniklo z důvodu prohloubení spolupráce mezi rodiči a mateřskou školou.\nV naší mateřské škole připravujeme ve spolupráci s rodiči celoroční kulturní program (divadla, koncerty, tradiční oslavy, společné akce, výlet, atd., viz přehled akcí). Rodiče se na jeho realizaci podílí především finančními prostředky z peněžního fondu Sdružení rodičů. Výši příspěvku do peněžního fondu si stanovují rodiče sami.\nZ iniciativy rodičů se daří také získávat sponzorské zdroje (finanční i materiální), které využíváme na nákup hraček, knih a na doplnění pomůcek pro výchovnou práci s dětmi.\nRodiče se podílí i na zkvalitňování prostředí pro hru dětí na školní zahradě. V úzké spolupráci s mateřskou školou již zrealizovali vybudování několika dřevěných herních objektů (domeček, průlezku Z, víceúčelové herní objekty s variabilními výstupy, průlezy a skluzy). V budoucnu plánují vybudovat ještě další dřevěné stavby. Všechny tyto objekty odpovídají nejnovějším trendům, požadavkům EU a tím i bezpečnosti dětí.\nSdružení rodičů při MŠ Nopova, z.s.:\nPředseda: Hana Hahnová\nHospodářka: Renata Jadrná\nRevizní komise: Táňa Švecová\nBankovní spojení: 162838631/0300\nIČ: 605 55 122\nMateřská škola: 736 487 233\nŠkolní jídelna: 720 967 275\nRSS | © MŠ Nopova 2011 Všechna práva vyhrazena.


Data | Projekt TRISK\nTvorba vlastních - primárních - dat\nDatabáze poškozených úseků\nZ důvodu popisu a zkoumání dopadu přerušení komunikační sítě velkými přírodními pohromami v minulosti a pro zhodnocení kvality matematického modelu byla vytvořena databáze poškozených úseků. Ta obsahuje informace o úsecích silniční sítě (vytvořeno na datové vrstvě Úseky ULS od ŘSD), které byly v letech 1997 až 2010 postiženy některým z přírodních hazardů. Ke spolupráci na vytvoření této databáze byly vyzvány krajské složky Ředitelství silnic a dálnic a jednotlivé krajské správy a údržby silnic. Většina organizací data dodala. Přehled dostupných dat najdete na obrázku.\nData byla předávána v mapové a tabulkové formě. Zákres do mapy byl nutný z důvodu přesné lokalizace (údaj o staničení je nedostatečný, protože to se v čase mění). V tabulce pak jsou obsaženy údaje o příčině a míře poškození, časové vymezení a popis místa.\nData byla následně zpracována v databázi Access a propojena s prostorovými daty ŘSD.\nTab. 1: Ukázka informací sbíraných o postižených úsecích\nID (číslo na mapě) 14\nslovní popis místa Luhačovice\nčíslo komunikace/mostu 492\nstaničení od (m) 17500\nstaničení do (m) 17700\npříčina přerušení (zaplavení, nános bahna, stržený objekt, sesuv, řícení, sníh, pád stromu) sesuv silničního tělesa, destrukce vozovky\npoškozeno od (datum; mělo by být shodné s dobou přírodní události) IV/2006\npoškozeno do (datum; shodné s datem dokončení oprav, respektive znovuzprůjezdnění pokud se opravy nemusely provádět) VI/2006\nstupeň poškození (1 žádné - př. pouze zaplaveno - po klesnutí vody opět průjezdné, 2 drobné - př. úsek se projížděl kyvadlově, částečná uzavírka, 3 destrukce - př. nutná úplná uzavírka) 3\núplná uzavírka silnice - objížďka\nObr. 2: Ukázka zákresu postižených úseků ve Zlínském kraji\nObr. 3: Vizuální znázornění obsahu databáze poškození komunikací ČR přírodními pohromami na území ČR v letech 1997 – 2010. Barevně jsou odlišeny příčiny přerušení. Rozdílná hustota bodů částečně odpovídá hustotě silniční sítě. Především je ale závislá na výskytu mimořádných událostí ve zkoumaném období a také na úplnosti dat.\nTab. 2: Přehled příčin postižení a přerušení komunikací\npočet postižených úseků\npád stromu 273\nskalní řícení 44\nzavalení bahnem 34\nVzhledem k tomu, že databáze bez aktualizace není plnohodnotná, rozhodli jsme se navrhnout a zprovoznit systém její aktualizace a doplnění. V České republice již několik let spolehlivě funguje systém JSDI (Jednotný systém dopravních informací), který poskytuje údaje o přerušení nebo omezení dopravy. Informace se shromažďují v centru NDIC (Národní dopravní informační centrum) v Ostravě (pobočka ŘSD – Silniční databanka Ostrava). Odtud je možné data na vyžádání dostávat formou kódovaných zpráv. Za tímto účelem jsme připravili filtr nad naší databází, který umožňuje průběžné doplňování údajů na základě dat JSDI.\nObr. 4: Ukázka výstupu filtru z JSDI s uvedením příčiny přerušení dopravy\nDatabáze poškozených železniční tratí obsahuje záznamy o poškození přírodními hazardy jako např. povodněmi, sesuvy, pády stromů, krupobitím, skalním řícením, požáry a dalšími. Databáze k 1.1.2014 obsahovala 4042 záznamů z událostí přírodních katastrof, které se udály v letech 1997 – 2013.\nÚdaje pochází z webových stránek, zejména z www.cd.cz a www.zelpage.cz, z kanálu Mimořádnosti ČD sociální sítě Twitter, dále pak ze souhrnných zpráv z povodní a dalších událostí přírodních pohrom, ale i z publikované literatury a dalších.\nKromě vlastního identifikátoru události přerušení obsahuje každý záznam také identifikátor pro připojení segmentu linie do GIS. Dále jsou v této databázi popisné prostorové atributy jako popis tratě (mezi kterými stanicemi či zastávkami se poškození odehrálo), staničení od, staničení do, lokalita. Časovou složku reprezentují atributy rok, poškození od, poškození do (v záznamech z posledních let známe dobu poškození v řádech hodin, u starších záznamů pouze v řádu dní). Evidujeme taky příčinu poškození, tedy typ přírodního hazardu, zdroj, ze kterého údaje o poškození pochází a další popisné položky.\nZ poskytnuté železniční sítě SŽDC byly tratě v GIS rozděleny na segmenty mezi jednotlivými stanicemi a zastávkami. K těmto segmentům byly přes identifikátor segmentu napojeny záznamy z databáze poškození. Proto jsme např. nyní schopni zjistit, kolikrát v historii (do roku 1997) byl daný segment či trať poškozen či přerušen z důvodu přírodní katastrofy, jak dlouho byl daný úsek neprůjezdný apod. Můžeme také provádět analytické zpracování v GIS jako např. hledání objízdných tras pro dálkové spoje, příprava scénářů poškození pro využití náhradní autobusové přepravy a další možnosti síťových analýz s ohledem na dostupnost a obslužnost území.\nDatabáze obrazového materiálu (fotografie a videa)\nNa základě informací o poškozených úsecích jsme požádali vybrané obce o poskytnutí obrazového materiálu zachycujícího dopravní infrastrukturu poškozenou přírodními živly.\nObr. 5: Silnice mezi Miroslaví a Miroslavskými Knínicemi, 15.7.2009.\nObr. 6: Písečná, červenec 1997.\nDatabáze starých sesuvných území\nZ důvodu přesnější identifikace ohrožení jednotlivých úseků sesuvy jsme pátrali také po starých sesuvech. Postupně jsme navštívili všechny okresní archivy v oblastech, kde hrozí sesouvání půdy, stejně jako archiv geologické služby. V polovině roku 2013 máme v databázi cca 250 sesuvů mezi lety 1900 a 1970.\nObr. 7: Záznam z kroniky Maršova, 1967\nShromáždění již existujících datových sad\nPro projekt byla v průběhu let 2010 až 2013 shromážděna tato data:\nVýška nového sněhu Český hydrometeorologický ústav\nSumy týdenních srážek v okresech MSK, OLK, JMK, ZLK v letech 1997-2012 Český hydrometeorologický ústav\nSumy vodní hodnoty sněhu v okresech MSK, OLK, JMK, ZLK v letech 1997-2012 Český hydrometeorologický ústav\nAdresní body Český statistický úřad\nHranice aktivní zóny záplavového území pro Q100 Oddělení geografických informačních systémů a kartografie VÚV T.G.M.,v.v.i.\nZáplavová území dvacetileté vody Oddělení geografických informačních systémů a kartografie VÚV T.G.M.,v.v.i.\nZáplavová území pětileté vody Oddělení geografických informačních systémů a kartografie VÚV T.G.M.,v.v.i.\nZáplavová území stoleté vody Oddělení geografických informačních systémů a kartografie VÚV T.G.M.,v.v.i.\nZáplavové území největší zaznamenané přirozené povodně Oddělení geografických informačních systémů a kartografie VÚV T.G.M.,v.v.i.\nPasportizační popis komunikací ŘSD, databanka Ostrava\nÚseky ULS ŘSD, databanka Ostrava\nUzly ULS ŘSD, databanka Ostrava\nZjednodušené úseky ULS ŘSD, databanka Ostrava\nZjednodušené uzly ULS ŘSD, databanka Ostrava\nMosty ŘSD, databanka Ostrava\nPodjezdy ŘSD, databanka Ostrava\nTunely ŘSD, databanka Ostrava\nHranice republiky Správa železniční dopravní cesty s.o.\nVedení tratě Správa železniční dopravní cesty s.o.\nZastávky Správa železniční dopravní cesty s.o.\nŽelezniční stanice Správa železniční dopravní cesty s.o.\nNarušeno větrnými polomy Ústav pro hospodářskou úpravu lesů Brandýs nad Labem\nOhroženo sněhem a námrazou Ústav pro hospodářskou úpravu lesů Brandýs nad Labem\nSměr bořivých větrů Ústav pro hospodářskou úpravu lesů Brandýs nad Labem\nSesuvy ve Zlínském kraji Zlínský kraj\nÚčelová katastrální mapa Zlínského kraje Zlínský kraj


22/10/2011 - Módní přehlídka bez bariér - Metropolitní univerzita Praha\nÚvod Kalendář 22/10/2011 - Módní přehlídka bez bariér\n22/10/2011 - Módní přehlídka bez bariér\nMetropolitní univerzita Praha vás zve na módní přehlídky, které boří bariéry. Obchodní centrum Europark ve spolupráci s Pražskou organizací vozíčkářů stejně jako před rokem připravil modní přehlídky v charitativním pojetí. Smyslem akce je bořit bariéry mezi zdravými a handicapovanými občany. Výtěžek ze sbírky bude věnován na pomoc nejvíce postiženým osobám, které ke svému životu potřebují osobního asistenta. Modely z kolekce přestaví také studenti zařazeni do programu „Škola bez bariér“ na MUP.\nPřehlídky kolekcí podzim/zima 2011 se konají v Europarku Štěrboholy (Praha 10) 22.října 2011 od 14:00, 15:00, 16:00 a 17:00 hodin.\nNa módní přehlídky z kolekce návrhářky Taťány Kovaříkové, studentů Vyšší odborné školy oděvního návrhářství, značek Blažek Fashion, Triumph a Denim Classics se můžete těšit v Europarku v 19:00 hodin za účasti Mr. World 2010 Josefa Karase, Hany Mašlíkové, Andrey Kloboučkové a Muže roku 2009 Martina Zacha. Uvádí Petr Vacek a vystoupí Monika Absolonová.


Majitel, manažer a hráč Petr Korbel: Rád bych v Ostravě vytvořil špičkový evropský klub | iROZHLAS - spolehlivé zprávy\nKde se nacházíte: iROZHLAS.cz / Sport / Ostatní sporty | Související témata: Petr Korbel Ostrava stolní tenis majitelé klubů\nMajitel, manažer a hráč Petr Korbel: Rád bych v Ostravě vytvořil špičkový evropský klub\nPetr Korbel jako hráč hned pětkrát startoval na olympijských hrách. V Atlantě 1996 vybojoval čtvrté místo. Aktuálně ovšem všechny své síly upíná k jedinému – domácímu extraligovému týmu TTC Ostrava, se kterým má velké ambice. Je totiž jeho majitelem, působí zde zároveň jako manažer a plní si i hráčské povinnosti. V akademii vychovává budoucí talenty a jeho snem je dostat tým mezi ty nejlepší v Evropě, jak řekl Radiožurnálu.\nPraha 13:05 14. května 2019 Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na LinkedIn Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\nPetr Korbel při semifinále mistrovství Evropy 2010. | Foto: Petr Josek Snr | Zdroj: REUTERS/Daniel Munoz\n„Při klubu je i akademie, takže my se staráme i o malé děti, které si chceme vychovat do budoucna,“ říká legenda českého stolního tenisu. K roli majitele a zároveň manažera se nyní možná upíná víc než k pozici hráče.\nVe 14 letech soupeří stolní tenista Tomokazu Harimoto s dospělými, vyhrál už dva turnaje světové tour\nPrávě ve stolním tenise přitom věk až tak rozhodující roli nehraje. Nejen v české extralize je možné vidět hráče, kteří už překročili čtyřicítku. „Já si myslím, že dneska ta hranice celkově ve sportu, a nemusí to být jen stolní tenis, se strašně posunula díky tomu, že zdravotnictví šlo hodně dopředu. Pokud nenastane nějaké vážné zranění, dá se hrát třeba do 40 let. Samozřejmě na každém záleží, jak se o své tělo stará. Jak říkám: Pokud se nenabije mobil, tak se nemůže telefonovat. Když už přibývá věk, je potřeba věnovat více času regeneraci,“ komentuje tuto skutečnost Korbel.\nV nejvyšší soutěži se ovšem prosazují také mladí hráči. Úpravy pravidel právě jim nahrávají. „Já jsem byl vždycky zvyklý hrát hodně na falše, rozmotat si hodně balon a s tím měli soupeři dost problémy. Hraju extrémně zápěstím. S novými balony, kde v úderu tolik falše není, tahle výhoda, kterou bych mohl nahradit to, že už nejsem tolik rychlý, mizí pryč,“ vysvětluje 47letý Korbel.\nKrajské soutěže v ping-pongu nabízejí netradiční souboje. Soupeřící hráče někdy dělí i 70 let\nZkušenost ale musí být znát. Jeho ostravský tým loni vybojoval domácí titul. Teď je ve finále. Jenže Petr Korbel míří výš. Rád by vytvořil špičkový evropský klub. Na základě zkušeností, které jako hráč v zahraničí získal.\n„Měl jsem tu možnost v kariéře projít třemi takovými kluby, které se dají srovnat s Bayern Mnichov, Real Madrid nebo Barcelonou ve fotbale. Viděl jsem, jak to tam funguje. Momentálně je to Borussia Düsseldorf, TTC Grenzau a potom Villette Charleroi z Belgie. Tyhle tři manšafty i z hlediska historie vždy v Evropě hrály prim. Momentálně to je jen Düsseldorf, ty další dva zmiňované na tom nejsou úplně nejlépe.\nJenže nic nepůjde snadno. Jedná se o dlouhodobou záležitost. „Na ten systém, jaký tam byl, ať už organizace, zázemí klubu, trenéři, systém tréninku nebo návaznost mladých, určitě bude potřeba nějaký čas. Musí se překonat překážky, tak doufám, že jich bude co nejméně,“ věří Petr Korbel. A dodává, že nerad utíká z boje. Prostě vše chce směřovat k tomu, aby jeho plán jednou vyšel.\nPing-pongové hvězdy v Indii. Pozvánku na týmovou exhibici dostala i Češka Matelová