Rozhovor s brethariánkou Monikou: Nejím již 5 let, energii používám při uzdravování lidí - Interez Magazín\nRozhovor s brethariánkou Monikou: Nejím již 5 let, energii používám při uzdravování lidí\nMonika nejí již 5 let.\nV dnešní době se můžeme setkat s mnoha druhy stravování a výživy. Nikoho již nepřekvapí, dozvíte-li se o někom, že je vegetarián, nebo dokonce vegan. Ačkoliv řekne-li vám někdo, že je bretharián, to vás již asi zaskočí a začnete se zajímat, o co vlastně jde. My jsme se rozhodli o tomto tématu popovídat s Monikou Kunovskou z Prahy, která se brethariánství a pránické stravě věnuje již několik let.\nV rozhovoru s Monikou Kunovskou se dozvíte:\nCo je to brethariánství a proč o sobě raději tvrdí, že je práníčka?\nJak dlouho už nic nejedla?\nJak přijímá energii?\nJak dokáže pomocí energie pomáhat lidem bojovat s problémy a chorobami?\nProč lidé v Africe a hladovějících zemích nemohou projít na práníckou stravu?\nProč neonemocní, ani kdyby se střetla s vysoce infekční nemocí?\nJaký je názor lékaře a psychologa na toto téma?\nCo je to brethariánství, respektive pránická strava?\nTyto dva pojmy se nijak zásadně neliší. Bretharián je od slova „breathe“ (dýchat), tedy je to někdo, kdo dýchá, což je zavádějící. Prána je ale něco víc. Ta vstupuje do těla všemi smysly, celým tělem. My proto používáme spíše výraz „práníci“, jelikož prána vstupuje do našich těl kontinuálně. Lidé, kteří jsou na pránické stravě, vůbec nemusí řešit vstupování energie do těla. Funguje kontinuálně a po nějaké době vůbec nevěnujeme pozornost přijímání energie. Kromě momentů, kdy je člověk v nějakém extrémním vypětí, tehdy pak vnímáme úbytek energie, ale většina z nás již nemusí o jídle vůbec přemýšlet.\nJak do vás vstupuje prána?\nJe to spíše otázka proměny energie. A ta je všude kolem nás. I z kvantové fyziky víme, že naše tělo je čistá vibrace. Těla je ta energie, která je pouze více zhmotněná, proto se třeba dokážeme navzájem vidět. Ale pořád je to energie a je to pořád jenom energetická výměna. Když mluvím s lidmi, resp. Když je učím, jaké to je být na práně, tak často mluvím o vodivosti a o tom, že když je člověk uvolněný, tak je průchodný a zároveň vodivý.\nEnergie pak může procházet celým tělem. Zároveň tak dokáže procházet přímo do buněk. Protože já vnímám pránu zvenčí, že se navazuje na cytoplasmu, na buněční strukturu a vlastně vyživuje každou buňku přímo. Také dokážeme lépe využívat vnitřní energii, kterou produkuje každá buňka. Vše je propojeno.\nNa začátku mého procesu jsem začala cvičit Zhong Yuan Qigong, kterého praktikování mi pomohlo naučit se jednak přijímat energii vědomě, ale také být v harmonii. Nyní toto cvičení vyučuji a také používám cviky Qigongu na právnických přechodech. V období, kdy lidé přestanou jíst, je dobré nahradit návyk na jídlo právě cvičením Qigongu nebo jiné energetické práce s energií. Na pránickém světovém festivalu většina práníků ukazovala vědomé doplňování energie pomocí různých forem Qigongu. Meditaci také považuji za nevyhnutný základ harmonizace, uvolněného bytí i duchovního rozvoje.\nOdkud prána pochází? Z jakých zdrojů?\nPrána je indické slovo pro energii. Ta je všude kolem nás. Pro energii máme různé názvy – od gravitace přes elektromagnetismus, pořád je to ale jedna energie. Energie nikde nevzniká, nikde se nepohybuje, je všude kolem nás. Mluvíme i o transcendentální energii, o prenatální energii, o různých typech energie. Sluneční energie samozřejmě pochází ze slunce, vnímáme, že tato energie k nám přichází třeba ve formě tepla, je to ovšem jenom energie. Tato energie je pro nás asi nejlépe uchopitelná.\nVy tuto energii v sobě umíte proměňovat na využitelnou energii pro lidské tělo, třeba pro fungování svalů?\nAno. Ale tohle všechno si tělo způsobilo samo. Když se snižuje příjem jídla, tělo dokáže lépe proměňovat energii. V jednom momentu jsem zjistila, že nepotřebuji žádnou fyzickou stravu, moje tělo se „přepnulo“ jenom na světlo. A všichni lidé jsou práničtí. I živočichy nebo rostliny přijímají pránu. Musíme si uvědomit, že fyzická strava je pouze nositelem této původní energie. Já to vysvětluji tak, že to, co potřebujeme, je sluneční energie. Samozřejmě potřebujeme i vodu nebo jiné složky, no primární energie pochází ze slunce. Pak to funguje tak, že tuto energii přijmou třeba rostliny, tu z nich přijmou živočichy a nakonec prostřednictvím jídla i lidé. My tento koloběh proměny vynecháváme a energii přijímáme přímo.\nKdy jste naposled jedli?\nV roce 2011 jsem si uvědomila, že nepotřebuji jíst. Tehdy mi energii začala protékat tělem během meditace a začala jsem hledat, co to vlastně je. Medituji od roku 2008 a považuji ji za úplný základ. Dokáže vám ukázat, čím vlastně jste, zároveň vás uklidní a harmonizuje vnitřní prostředí. Je to čas k propojení těla s duší. Je to čisté bytí bez myšlenky a emoce. Stanete se součástí všeho a naprosto se rozplynete. Samozřejmě, ne vždy se člověk dostane do úplného bytí. Když se to ale podaří, máte čistou mysl, cítíte energii, která protéká tělem.\nKdyž jste byli dítě, tak jste ale jedli.\nI jako malá jsem nikdy nechtěla moc jíst. Mně pomáhá i zkušenost z minulých životů. Měla jsem minimálně dva minulé životy, ve kterých jsem nejedla a jenom jsem se vrátila k této minulé zkušenosti. Ne každý to ale má. Od roku 2012 jsem po dvoudenním semináři s Jasmuheen přestala jíst, nechtěla jsem to ale dělat násilím. Rozhodla jsem se to prostě zkusit v běžném životě, s rodinou, v práci a podobně, no trvalo mi to delší dobu, jelikož okolí je poměrně velkou brzdou. Až po dva a půl roce jsem si uvědomila, že již dva-tři dny nejím a přestala jsem jíst úplně. Tam byl důležitý moment koncem roku 2014, kdy jsem si uvědomila, že se buňky přepnuli na světlo. Všichni práníci zažili ten pocit, když se přepnou na světlo.\nNyní vaše buňky vyživuje světlo?\nBuňky načerpávají pránu. Tady je důležitá věc být uvolněný. Člověk musí být vyrovnaný, srovná si všechny problémy a musí žít naplno. To nám pak dává svobodu. Když jsem přešla na pránu, tak jsem ztratila práci, rozvedla se, a všechny tyto aspekty jsem brala s nadhledem. Je důležité vnímat život v plynutí. Plynutí a přítomnost způsobuje, že buňky jsou uvolněné, buňkový prostor je volný a prána může proudit tělem a procházet jím.\nCo se děje s tělem práníka, není-li uvolněný?\nJe-li člověk v stresu, tak se mu stáhne tělo, a pak přestane být vodivý, začne se vybíjet. Život na práně znamená doplňovat energii, ale důležité je také nevybíjet se. Já už i podvědomě dělám vše pro to, abych byla uvolněná a aby mi z těla neodcházela energie.\nJak se to dá zabezpečit?\nČlověk musí být v přítomnosti a nepodléhat stresu. Cokoliv se stane, člověk to musí přijmout, poučit se, ale nezhroutit se. Jakmile člověk začne něco řešit, tak se vybíjí.\nNáš mozek využívá až 80% energie, a tak je důležité být v klidu. Jsem projektový manažer, stavební inženýrka, ale věci řeším průběžně. Snažím se to řešit z pokojného prostředí. Někdy se dostávám do časového stresu, no uvědomím si, že se musím uklidnit a subjektivní čas začne plynout pomaleji a vše se dá stihnout a vyřešit.\nKdy jste tedy naposled přijmula nějaké jídlo?\nTeď jsem měla seminář o práně. Tam jsem s lidmi neustále, od rána do večera. Mluvíme, praktikujeme, meditujeme, řešíme moc věcí a tito lidé nejedí. Je to 12 i více lidí, kteří jsou napojeni na mou energii, a já jim pomáhám, aby si užili to nejezení. Pak ale nejsem v rovnováze. Poté jsem si dopřála jeden celozrnní rohlík. Jídlo není jenom pro příjem potravy, ale také ke „strávení“ nasbíraných emocí. Takže často se lidé uchylují k jídlu, aby zajedli emoce a ne hlad.\nJeden rohlík vám stačil k doplnění energie?\nAbych to dokázala vše zpracovat, pak mi funguje taková forma. Ale pak již nemusím. U dalších aktivit jsem již měla dostatek energie a již jsem ji doplňovat takovou formou nepotřebovala. Normálně jsem je pak třeba léčila bez toho, abych doplňovala energii jinak než pránou.\nCo jste léčili?\nJá pracuji pomocí Chinese Image Medicine, kterou se dlouhodobě učím v Číně u profesora Xu Mingtanga v Medical Research Kundawell Institute v Pekingu. Dělám s tím, s čím člověk přijde. Třeba řeším problémy se vztahy, s emoční a mentální stránkou nemocí, no pracuji také s lidmi, kteří jsou vážně nemocní, pomocí energie procházející mým tělem a dlaněmi. Chinese Image Medicine se zabývá jakýmkoliv problémem na úrovni fyzické, energetické, ale také i informační úrovni.\nVětšinou jsou vážnější nemoci kombinací různých vlivů ve všech úrovních. Často vidím i energetickou nerovnováhu v různých částech těla nebo v orgánech. Vše s klienty zpracujeme pomocí rozhovoru a změn v informační úrovni a v druhé části pak pracuji v energetické a fyzické úrovni na lůžku.\nU každého člověka vidím informace ve formě obrazů, proto tuto metodu nazýváme Image Medicine. Změnou obrazů a také změnou vědomí klienta dojde k hlubokým posunům na informační úrovni. To považuji za základ – zrušit příčinu nemoci nebo problému. A pak již může následovat vyčištění zlé energie, rozpohybování energie v meridiánech a orgánech, čímž dochází i k zlepšení fyzického stavu.\nJak vážně jsou ti lidé nemocní?\nMůže to být rakovina, selhání ledvin, Bechtěrevova nemoc, další omezování pohybového aparátu, ale i mozkové příhody nebo deprese či úzkosti, no to je velice individuální.\nVy tedy rukama léčíte lidí s rakovinou?\nAno. Ale to je až druhá část terapie a přes dlaně jde jenom o energie z Universa, a přes mé tělo a dlaně je směrována do těla klienta. Tam je velice důležité, aby si lidé uvědomili, proč ta nemoc vůbec vznikla, co mají v životě změnit. Protože budeme-li je jenom léčit energií, tak jim to nepomůže. Oni potřebují pochopit, proč se to stalo.\nUž jste někoho vyléčili z rakoviny?\nNení to tak, že já léčím. To je o tom, že já lidem pomáhám, já jsem jejich průvodce při uzdravování. Například kamarádka se teď vyléčila, ale přišel za mnou pan s Bechtěrevovou nemocí (pozn. řed. chronické zápalové onemocnění páteře). Byl ve stavu, že již nemohl kvůli stáhnutí svalů kolem krku a bolesti ani jíst. Během několika týdnů jsme dokázali, že se dal dohromady, po půlroce mohl začat znovu chodit do práce a vrátit se do běžného života. Taktéž jiný kamarád měl diabetes, píchal si inzulin a teď je v stavu, že bez něj dokáže normálně fungovat. S rakovinou to trvá dlouho, je to na měsíce až léta, ale ty nádory se zmenšují. Ti lidé to pochopí a začnou žít jinak.\nOdmítáte u nich lékařskou léčbu?\nNeodmítám. Nechávám jakékoliv rozhodování na nich, protože nejdůležitější pro uzdravování je jejich víra v to, co jim pomáhá. Pokud jdou do konvenční léčby, tak je to na nich. Já jich do ničeho nenutím, pouze jim pomáhám na úrovních, které konvenční medicína vůbec neřeší – informační a energetické. Pracujeme na příčinách nemocí, na jejich emocích, myšlenkách a tom, co aktuálně řeší v životě. Stejně jako když lidé chtějí přejít na pránu. Také jim jenom zprostředkuji energii a informace.\nPo ukončení semináře jste si dali jeden rohlík…\nAle to je jenom několikrát za rok.\nDá se říct, že za jeden rok sníte jeden rohlík?\nTakhle se to nedá pojmout. Pokud člověk přijme trochu fyzické stravy, tak to neznamená, že není na práně. Pránická výživa je o svobodě. A většina práníků vám řekne, že si občas něco dají, ale nejsou na tom závislí. Čím déle člověk nejí a má úplně čisté tělo, tím víc nechce do čistého těla vkládat jakoukoliv formu fyzického jídla.\nNepociťujete častou chuť k jídlu?\nUž ne. I když vařím, tak nepociťuji chuť k jídlu. Vnímám vůni a může to byt příjemné. Jde ale o to, že vnímám vůni a tečka. Nesoustřeďuji se na ni.\nJak to probíhá s vylučováním?\nPřijmu-li něco, pak to samozřejmě musím vyloučit. Ale jinak ne.\nA jak je to s přijímáním tekutin? Ty také nepřijímáte?\nTekutiny samozřejmě přijímám. Vodu, sem-tam čaj a někdy kávu. Když mám pránícké semináře, tak mě to vede ke kávě, normálně ale kávu nepiju.\nNe. Tedy, mám-li lidé na léčení a jdou za sebou od rána do večera a nemám žádné přestávky, pak samozřejmě pocítím únavu. Pak ale stačí, když na nějakých 15 minut medituji, nebo si jenom lehnu a pak jsem úplně oddechnutá. Nebo když cvičím Qigong, jelikož jsem jeho instruktorka, tak potom díky němu, třeba po třech hodinách cvičení, jsem úplně dobitá energií.\nCo je to Qigong (neboli čchi-kung)?\nJe to práce s energií. Qigong se učím u mistra Xu Mingtanga v Číně, jsem totiž jeho osobní žačka. Cvičíme tichý Qigong, to znamená, že třeba stojíme a nabíráme energii. Jsou to cviky, které můžeme dělat i v běžném životě. Když třeba jedu tramvají, tak můžu cvičit malý nebeský okruh nebo kultivaci energie v spodním tantchienu. Odpojím se od vnějšího prostředí a pracuji s vnitřní energií. I to mi pomohlo projít na pránu.\nNení to nebezpečné? Podle Světové zdravotnické organizace by měl dospělý člověk spát přibližně 7 až 8 hodin.\nSpím tolik, kolik potřebuji. Nemám-li seminář a je víkend, pak klidně spím i déle, ale málokdy. Kolem čtvrté hodiny ráno se vzbudím a jdu meditovat. Někdy se ale stane, že jestli po dvou hodinách ranní meditace cítím, že bych potřebovala spát, tak si jdu na půlhodiny lehnout a nechám doběhnout meditaci.\nNemyslíte si, že je takový životní styl nebezpečný pro vaše zdraví?\nMám veliký respekt a důvěru vůči svému tělu. Jestli by si tělo řeklo, že to není v pořádku, pak to začnu řešit. No je mi dobře, mám dostatek energie, pracuji s lidmi od rána do večera, sportuji. Neubírá mi to energii a cítím se zdravá. Překonala jsem kolitidu a vyléčila jsme ji i díky tomuto životnímu stylu.\nMyslíte si, že kdyby jste přišla do přímého kontaktu třeba s virem chřipky, tak neonemocníte?\nNeonemocním. Běžně chodím tramvají po Praze, chodí za mnou nemocní lidé, no mě to nezasáhne. Nemocná jsem nebyla 12 let. Když je nějaké čištění těla, že přechladnu tak jednou za rok., tak dostat se z tohoto stavu mi trvá asi 12 hodin. Navíc když na to momentálně nemám čas, pak si jej mohu odložit. Když cítím, že mi není dobře, pak tělo požádám a ono mi to odloží na víkend, třeba o tři nebo čtyři dny.\nAno, je to možné. Já nemoc vnímám jako proces čištění, jako nějaký odraz nerovnováhy. V rámci Qigongu je nemoc nerovnováha.\nTakže nemůžete onemocnět?\nAno, dostanu-li se do nerovnováhy, pak ano. Dávám si pozor na nerovnováhu. Já jsem ale mimo pole nemocí. To mi umožňuje setkávat se s nemocnými lidmi a pomáhat jim energií. Tou sílou přesvědčení se dá docílit být úplně zdráv.\nByli-li byste tedy v rovnováze a setkali byste se s vysoce infekční nemocí, třeba žloutenkou, pak neonemocníte?\nNeonemocním. Mé přesvědčení je, že jsem zdravá, a tělo se tak dokáže se vším vyrovnat. I v historii, při morových epidemiích lékaře nebo sestry chránilo přesvědčení, že neonemocnějí. Byli mimo pole nemocí a nemohli onemocnět. Když jste na práně, pak má tělo jemnou vibraci. A vibrační úroveň se s vibrační úrovní nemoci pak míjí.\nMnozí lidé jsou ohledně takového způsobu životního stylu skeptičtí, a to i lékaři…\nKaždý člověk má právo na názor, každý má právo na svůj životní styl. To, jak já žiju a co o tom říkám, tak jak mám na to právo já, tak oni mají právo říci svůj názor a já jim jej vůbec neberu. Jenomže když se mnou lidé stráví týden nebo dva a vidí, že nejím a že si dám jenom trochu vody, pak se sami přesvědčí, že je to možné. Navíc vstávám brzo, mám hodně energie, tak se na vlastní oči přesvědčí, že to jde.\nDostali jste nějaké návrhy třeba na lékařské vyšetření?\nByli různé návrhy, že mě budou měřit a sledovat, že mi budou strkat různé hadičky bůhvíkam, ale já si nemyslím, že je to potřebné. Takové něco tady již bylo, již několik práníků se dalo takhle otestovat a i pak skeptici tvrdili, že to byl podvrh. Nevidím tedy důvod to opakovat. Nikomu ale názor neberu, respektuji to. Já mám ale svou pravdu a za ní si stojím.\nDokáže se do takového stavu jako vy dostat úplně běžný člověk?\nJe to možné, ale musím říct, že je tady důležitá motivace. A člověk musí důvěřovat svému tělu, aby bylo schopno vyživovat se čistou energií. My práníci jsme se shodli, že celé je to proces. Nikdo z nás neprošel na pránu ze dne na den. Je potřeba být na to připraven. Přechod na pránu je otázka měsíců. Jsou lidé, kteří přejdou spontánně na pránu, ale je potřebné si předtím vyřešit problémy. Pak to jde.\nByla jste na nějakém lékařském vyšetření? Můžete se cítit dobře, ve skutečnosti to tak ale nemusí být.\nU lékaře, nepočítám-li zubaře, jsem nebyla 5 let. Nepotřebuji tam chodit. Důvěřuji svému fyzickému tělu, komunikuji s ním. U zubaře jsem byla nedávno po 4 letech.\nMohli by se úplně všichni stravovat pránícky?\nJe to možné, ale někteří v tom nejsou motivováni. Někdo řekne, že rád jí, já mu řeknu, tak ať si to užije. Takový člověk na pránu nechce projít.\nJe-li přechod možný, nedal by se práníckou stravou vyřešit hladomor? Třeba v Jemenu denně umírají lidé kvůli hladu. Stali-li by se práníkmi, problém by byl vyřešen.\nK přechodu na pránu je potřebné cítit se nasycený. Pro ně je přechod těžký, jelikož žijí v nedostatku. Pro přechod je důležité mít dostatek a pak si člověk uvědomí, že je nasycen a již stravu nepotřebuje. Také je to v rámci procesu, jak jsem již zmínila. Dostane-li v rámci procesu k něčemu chuď, buď si to dá a pak mu to již stačí, nebo si uvědomuje, že má pořád možnost se najíst.\nPránícká strava tedy není odpovědí na hladomor?\nJe to velice těžké. Ti lidé žijí v nepohodě a pak je těžké se napojit na zdroj, jelikož mají nedostatek fyzických zdrojů – jídla, peněz. Je těžké změnit myšlení, nemyslet na jídlo, když jsou v takové situaci.\nPodíváme-li se na práníckou stravu z biologického hlediska, naše fyzická těla jsou nastaveny k přijímání stravy. Máme přeci žaludek, který potravu zpracovává, střeva, která pak z potravy vstřebávají živiny. Nevidíte rozpor v tom, že nás příroda vybavila těmito orgány, dá-li se podle vás stravovat i energií z okolí?\nNo jo, ale to je otázka vývinu člověka. Někdy jsme stravu nepotřebovali, měli jsme jemnější těla. Pak, když jsme začali jíst jako lidstvo, tak se vytvořilo fyzické tělo, vytvořili se orgány. Teď se vracíme zpátky a někteří lidé jsou práničtí. Ale vždyť i já, když jsem byla malá, tak jsem jedla. V střevech máme mikroby, které nás pomáhají vyživovat. Mistr Xu Mingtanf při měsíčním intenzivním cvičení v chrámě Shaolin vysvětloval, že mikroby v střevech začnou vyrábět minerály, hormony a neurotransmitery z energie, kterou přijímáme pránícky. I vědci a lékaři začali v posledních čtyřech letech věnovat více pozornosti mikrobiomu.\nV úvodu našeho rozhovoru jste zmínila, že jste se pránícky stravovali už i v minulých životech. Jak si to máme vysvětlit?\nJá to vidím pomocí třetího oka.\nJe to vnitřní smysl, který se otevírá právě tehdy, když je člověk dostatečně přečištěn. V rámci Qigungu mluvíme o druhém srdci – duchovním srdci, a také o třetím oku a třetím uchu. To jsou vnitřní smysly, které máme úplně všichni a v minulosti jsme je měli otevřené. Postupně jak jsme „hrubli“, tak se nám tyto smysly zavřeli. Ti, kteří jsou ale dostatečně přečištěni, tak jim se otevírá vnitřní zrak. Díky tomu mohu zavřít oči a mohu předpovědět věci, na které se zaměřím. Začali mi chodit informace z minulých životů a vnímám mnohem více. Vidím energie orgánů u lidí, vidím porušení vnitřních orgánů a vidím, kde je příčina problému.\nPomocí třetího oka dokážete komunikovat se zvířaty, s rostlinami, vidíte toho mnohem více než fyzickým zrakem. Dá se to přirovnat ke zvuku. Také neslyšíme infra- nebo ultrazvuk, i když je přítomen. Je-li otevřené třetí ucho, můžete toho slyšet mnohem více. Rozšiřujete si tak schopnosti. Kolem každého člověka je informační pole a tam je zapsáno naprosto všechno.\nVidíte něco i na mně? (Rozhovor probíhal formou videohovoru)\nNevidím, teď mluvíme. Ale vnímám, že máte hodnou duši.\nJsou vaše semináře neziskové? Nebo je to určitá forma výdělku?\nSamozřejmě, semináře jsou finančně ohodnoceny, tak jak to bývá. Financování je ale na dobrovolní báze. Ale pracuji i v realitách, nejsem finančně závislá na seminářích. Ty vnímám jako službu.\nPro zachování objektivnosti jsme se rozhodli oslovit s tímto tématem také odborníky, a to z oblasti gastroenterologie a psychologie.\nNa doplňující otázky k rozhovoru nám odpověděl MUDr. Michal Pješčák z gastroenterologické ambulance v Staré Ľubovni:\nJe z odborného hlediska možné žít jenom z přijímání energie a nejíst třeba několik let?\nNe, není. Lidské tělo je uzpůsobeno k příjmu potravy a tekutin, aby mohla fungovat imunita, práce svalů, práce mozku, vylučování a další procesy.\nJaké zdravotní důsledky může mít dlouhodobé hladovění?\nV případě dlouhodobého hladovění dochází k vážným metabolickým změnám (poruchy vnitřního prostředí, minerálů), poruchám imunity, psychickým změnám, atrofii svalstva, ztukovatění jater, poškození střeva, atrofii kůže, poruše její výživy – dekubitům (proleženinám).\nV případě nepřijímání tekutin je ohrožení života (podle stavu kondice eventuálně celkového zdravotního stavu) v průběhu několika hodin až dní. Vznikne porucha rovnováhy vnitřního prostředí, které vede k poruše vědomí až bezvědomí.\nCo byste poradili člověku, který by vám řekl, že chce přejít na brethariánství, případně práníckou stravu?\nAby si uvědomil, že tohle není řešení jeho životní situace. Z lékařského hlediska je to riziko poškození zdraví.\nJe podle vás možné, že tito lidé skutečně nic nejedí? Nemůže u nich jít o nějakou formu duševní poruchy?\nPodle mě to není možné, aby nic nejedli. Přítomnost duševní poruchy u těchto lidí mi nepřináleží konstatovat. Ale taková extrémní změna způsobu života musí vycházet z nějaké potřeby změny u těchto lidí.\nO vyjádření k tématu rozhovoru jsme také požádali psychologa PhDr. Jozefa Daňovského z Ligy za duševní zdraví, kterému jsme položili několik krátkých dotazů:\nMyslíte si, že brethariáni trpí nějakou poruchou, v které odmítají přiznat, že konzumují jídlo?\nTo, jestli brethariáni nebo konkrétně i paní z rozhovoru trpí nějakou psychickou poruchou, si netroufám určit. To by bylo z mojí strany neetické a neprofesionální.\nMůže to být tak, že brethariáni věří tomu, že opravdu nejedí, a malé dávky jídla si sami před sebou omlouvají?\nNěkdy i dospělý člověk používá nezralé obranní mechanismy, jakými mohou být vytěsnění nebo popíraní a podobně, které z části narouchají vnímaní reality a člověk může být přesvědčen a věřit tomu, i když to není pravda.\nDalší možností je, je člověk může trpět i poruchou myšlení, jakou je blud – je to nevývratné a mylné přesvědčení a i tohle může být příznakem některých brethariánů a malé dávky jídla si takhle neuvědoměle následně sami pro sebe omlouvají.\nMůže být konání některých brethariánů nebezpečné pro společnost?\nJak uvádí portál sekty.sk, v minulosti známou propagátorku brethariánství Jasmuheen stíhala policie ve vícerých zemích, a to z důvodu úmrtí několika jejich příznivců. Jasmuheen ale nikdy nebyla trestně stíhaná. Nenašlo se dostatek usvědčujících přímých důkazů, které by pojednávali o tom, že by své příznivce chtěla záměrně poškodit.\nTo, že paní z rozhovoru „léčí“ i onkologické pacienty, energií, metodou, která není standardní, vědecky ověřená, jako i propagace bretharianství může negativně ovlivňovat lidi, kteří mají předispozice nebo náběh na poruchy příjmu potravy, resp. jiné psychické poruchy, jakými mohou být i bludové poruchy myšlení.\nToto konání pak může mít pro specifickou populaci, jakou jsou lidé, kteří trpí vážnými somatickými a psychickými poruchami, potenciálně negativní dopad. (Může docházet k odmítání standardní léčby a následnému prohlubování onemocnění.)\nAlternativní léčby jsou dobrým doplňkem a mohou být nápomocné při standardní léčbě, no je to jako s ohněm: je dobrý sluha, ale zlý pán. Jestli by brethariánství opravdu fungovalo, vyřešilo by to hladovění ve světě a pokud vím, k něčemu takovému zatím nedošlo.


Arachnomania :: Zobrazit téma - velcí sekáči\nZaslal: pá březen 16, 2007 5:13 pm Předmět: velcí sekáči\nMáte někdo zkušenosti s chovem velkých jihoamerických sekáčů skupiny Laniatores před časem jsem si jich několik pořídil na burze a nyní se mi začala líhnout první mlďata. Tak kdyby jste měli nějaký fígl tak se podělte pls. Jen doufám, že sem nechodí pouze ortodoxní sklípkanáři .\nZaslal: čt duben 19, 2007 10:52 am Předmět:\nčekal jsem pravda trochu větší ohlas tak nic no jinak pokud by provozovatelé arachnomanie měli zájem vyvěsit zde jejich fotku mohu poskytnout jedná se asi o druh rodu Metagyndes (Gonyleptidae)\nZaslal: čt duben 19, 2007 11:40 am Předmět:\nMáme samozřejmě zájem o každou jen trošku povedenou fotku, která nám přijde, ovšem zásadní podmínka je stoprocentní určení foceného zvířete..."asi druh rodu Metagyndes" tahle popiska by nám asi u mnoha uživatelů u fotky neprošla...\nZaslal: čt duben 19, 2007 11:59 am Předmět:\nJa jako zacatecnik budu rad i za odkaz na nejakou fotogalerii s temahle sekacema\nZaslal: čt duben 19, 2007 1:33 pm Předmět:\nAno, samozřejmě posílejte i fotografie jiných pavouků a dalších bezobratlých. Rádi je zveřejníme. Posílejte je mě, Iversonovi nebo přímo webmasterovi. Snad začne v brzké době opět pracovat... Podmínkou je jak říká Iverson, že bude pavouk stoprocentně určený podle správného taxonomického názvosloví. Díky.\nZaslal: čt duben 19, 2007 3:13 pm Předmět:\nTak s jihoamerickými sekáči tady nemá zkušenost asi nikdo. Je to ale zajímavé téma, zasvětit ale musíš Formi ty nás :-)\nZaslal: čt duben 19, 2007 3:16 pm Předmět:\nTak s jihoamerickými sekáči tady nemá zkušenost asi nikdo. Je to ale zajímavé téma, zasvětit ale musíš Formi ty nás\nŽe jsi si tak jistý, že nikdo..? Nepodceňuj lidi...\nZaslal: čt duben 19, 2007 5:08 pm Předmět:\ntak věc se má tak že jsem je zakoupil pod názvem M. chilensis což ale podle me nemusí neznamenat že se jedná presne o tento druh v čechách nevím o nikom kdo by se specializoval na tuto skupinu ale v Brazilii je jistý pan Kury kteremu bych jich mohl třeba pár zlihovaných poslat (teda až mi umřou a jestli se mnou bude chtit mluvit) aby to přeurčil. Výraz asi druh rodu metegyndes jsem použil protože plně neduvěřuji určení od překupníka obzvlaště u tak malo studované skupiny\nCo se týče chovu chovám je pohromadě na velmi vlhkem lignocelu (místy je až uplne mokry to proto že domů jezdim jen na vikendy a nerad bych aby vyschnuli) když je z lignocelu blato jim dle mne až tolik nevadí nebot se zdržují zavěšeni zespoda na kusech kůry. v noci občas vylezají ven na horní stranu kůry a tak si tam šmejdí .)..Krmim rozmačklími cvrčky parkrat jsem dal i zabiteho moučnaka dle moudrých knih by měli žrat i ovoce což jsem jim však nedaval. samičky lepí vajíčka na spodní stranu kůry a združují se většinou přímo nad snůškou. teplotu mám cca 23 až 25. mladata se lihla cca za měsíc a vajíčka tak týden před líhnutím ztmavnou. mladé jsem dal raději stranou od rodiču...\njinak o vikendu prohrabu doma PC a najdu nejaké fotice a příští tyden bych Vam neco poslal. Klidne bych se nebranil tomu použít nazev M. chilensis když se to pod ním prodává pro chovatelské potřeby mi příjde plně postačující.\nZaslal: pá duben 20, 2007 3:00 pm Předmět:\n...proto jsem tam pro jistotu napsal "asi nikdo", protoze nejaka liska vykutalena se najde vzdycky\nZaslal: pá duben 20, 2007 3:01 pm Předmět:\n...jinak o vikendu prohrabu doma PC a najdu nejaké fotice a příští tyden bych Vam neco poslal. Klidne bych se nebranil tomu použít nazev M. chilensis když se to pod ním prodává pro chovatelské potřeby mi příjde plně postačující.\nTak to uz mas spoustu zkusenosti a zajimavych podnetu k sepsani clanku coz .-)\nZaslal: st duben 25, 2007 11:17 am Předmět:\nNo uvidime rozhodne nic neslibuji rad bych pred tim neco nacetl mam pristup k parádní knize, ale je tlustá a navíc anglická a kombinace lenosti a nedostatku času je skutečně vražedná každopadne jakekoliv dotazy rad zodpovím at již zde na diskusi nebo emailem/icq. Rozhodně se však nehodlám pasovat ne nějakého odborníka přes chov sekáčů sám docela tápu...\nZaslal: st duben 25, 2007 3:26 pm Předmět:\nOdborník být nemusíš, ale jednooký mezi slepými... teda alespoň jsi první, kdo se o sekáčích na Arachnomanii zmiňuje. Co se lenosti týče, s tou taky občas vedu polemiku, ale ve skutečnosti má člověk jenom dvě možnosti: buď něco chceš opravdu udělat a pak to uděláš to, nebo to nechceš .-)\nZaslal: st duben 25, 2007 3:30 pm Předmět:\nFormi, chtělo by to také nějaký článeček o nich.. . To se máte, že máte čas být líní. Já spíš nemám nikdy na nic dostatek času...


+420 778 090 702\nPetr Janů se specializuje na právo fúzí & akvizic, právo daňové a právo korporační (včetně jeho insolvenčních aspektů).\nPřed příchodem do BADOKH v roce 2014 se podílel na řadě významných projektů v Praze a Frankfurtu nad Mohanem v rámci mezinárodní právní kanceláře, a to včetně poradenství při fúzích a akvizicích na straně kupujícího (např. pro investiční fondy Arx CEE III LP a DBG Eastern Europe II LP), při prodeji společností novým investorům na straně prodávajícího (např. Credo Ventures při prodeji Cognitive Security společnosti Cisco), při realizaci investic německých investorů v České republice (např. pro skupinu WSB Neue Energien), při právních a daňových prověrkách v oblasti refinancování (např. pro skupinu UniCredit) a při soudních i mimosoudních restrukturalizacích (např. pro skupinu LESS).\nPetr Janů je členem České advokátní komory jako advokát a Komory daňových poradců ČR jako daňový poradce.\nJe spoluautorem jednosvazkového komentáře k občanskému zákoníku (C. H. Beck, 2017, 3053 s.) a dále autorem či spoluautorem odborných článků a publikací, např. v časopise Obchodní právo nebo Acta Oeconomica Pragensia.\nPetr Janů pracoval od roku 2011 do roku 2014 jako advokátní koncipient a daňový poradce pro White & Case (nejprve ve Frankfurtu nad Mohanem, posléze v Praze). V letech 2009-2011 pracoval jako daňový poradce pro pražskou pobočku rakouské poradenské společnosti LeitnerLeitner.\nPrávnická fakulta Univerzity Karlovy v Praze, Mgr.\nFakulta mezinárodních vztahů Vysoké školy ekonomické v Praze, Ing.\nČeský jazyk (rodný), anglický a německý jazyk (plynně), španělský jazyk (pasivní znalost)\nEvidenční číslo ČAK 16266


Nejmenší dron od DJI bude dražší, než se čekalo – Novinky.cz\nNejmenší dron od DJI bude dražší, než se čekalo\nSpolečnost DJI minulý týden představila svůj vůbec nejmenší dron. Model nazývaný Spark okamžitě zamířil do nabídky tuzemských prodejců, byť jde zatím pouze o předobjednávky. Cena je nicméně vyšší, než se původně předpokládalo. Vyplývá to z informací nákupního rádce Zboží.cz, který provozuje společnost Seznam.cz.\nstředa 31. května 2017, 11:38\nSpark má být nejen nejmenší, ale zároveň i nejlevnější dron v nabídce společnosti DJI. Pro americký trh byla minulý týden stanovena oficiální cena na 499 dolarů, tedy v přepočtu bezmála 12 000 Kč. Oficiální cena pro tuzemský trh výrobcem zatím oznámena nebyla.\nVzhledem k tomu, že jednotliví prodejci nabízejí přístroje prakticky za úplně stejné částky, lze aktuální nabídky téměř s jistotou považovat za finální.\nCeny v tuzemských obchodech budou tedy vyšší než v případě amerického trhu.\nDostupnost zatím nejasná\nZákladní provedení Sparka vyjde v Česku podle Zboží.cz na 15 990 Kč. V nabídce je nicméně již nyní také provedení Combo, které kromě dronu bude obsahovat dvě baterie, batoh a nabíječku pro tři akumulátory. To vyjde na 21 490 Kč.\nProdejní cena tedy již není tajemstvím, nad dostupností v tuzemských obchodech nicméně stále visí otazník.\nSpark láká v první řadě na kompaktní rozměry. Samotné tělo dronu totiž není o moc větší než většina aktuálně nabízených chytrých telefonů. K těmto proporcím je samozřejmě nutné připočítat ještě rozpětí vrtulí, i tak jsou ale rozměry 143 x 143 x 55 mm skoro až zarážející.


OV KSČM Frýdek-Místek - Benešovy dekrety /Sudety včera a dnes - Zaorálkovská kariéra Kristiny Larischové aneb jak z pracovnice německé nadace se stát generální konzulkou\nÚvod › Benešovy dekrety /Sudety včera a dnes › Zaorálkovská kariéra Kristiny Larischové aneb jak z pracovnice německé nadace se stát generální konzulkou\nZaorálkovská kariéra Kristiny Larischové aneb jak z pracovnice německé nadace se stát generální konzulkou\nZaorálkovská kariéra Kristiny Larischové\naneb jak z pracovnice německé nadace se stát generální konzulkou\nKdyž Lubomír Zaorálek nastupoval na ministerstvo zahraníčních věcí, vzal si sebou i paní Kristinu Larischovou, které v té době zastávala funkci vědecké pracovnice v pražské kanceláři Friedrich Ebert Stiftung. Tento svůj krok zdůvodňoval, že potřebuje mít na ministerstvu někoho, kdo by mu zajišťoval úzké spojení s německou sociálně demokratickou stranou.\nNedlouho potom však pan ministr zahraničních věcí jmenoval paní Kristinu Larischovou, ředitelku a zástupkyni náměstkyně pro řízení sekce, Ministerstvo zahraničních věcí České republiky, do Česko-německého fondu budoucnosti (ČNFB), kde zastávala do nedávné doby funkci místopředsedkyně Správní rady ČNFB. Paní K. Larischová rychle na MZV ČR funkčně rostla. Byla mezi jiným i vrchní ředitelkou sekce analyticko-komunikační na Ministerstvo zahraničních věcí České republiky a zároveň také předsedkyně správní rady ČNFB.\nV nedávné době se však její uvedené funkční zařazení zásadně změnilo. Samozřejmě, že nás o tom neinformoval český tisk, ale tzv. sudetoněmecký. Sudetendeutsche Zeitung ze dne 13.10.2017 na str. 1, v článku „Děti Karla IV“, který informoval o nově zřízené konferenci bavorských a českých univerzitních rektorů a přednostů o historii a budoucnosti vztahů mezi oběma zeměmi. Jistě nebude bez zajímavosti informovat české čtenáře o tom, že myšlenka na vytvoření přeshraniční konference rektorů vznikla na schůzce mezi českým vicepremiérem Pavlem Bělobrádkem, jeho náměstkem ministra pro vědu, Arnoštem Marksem, bavorským ministrem školství, vědy a kultury, Ludwigem Spaenlem a mluvčím sudetoněmeckého etnika, Berndem Posseltem, a to o rok dříve.\nV závěru uvedeného článku se setkáme s další zajímavou informací. Mezi čestnými hosty byla nová generální konzulka v Mnichově, Kristina Larischová. Generální konzulka je velmi čilá, jak svědčí následující údaje.\nGenerální konzulka Kristina Larischová na návštěvě spolkové centrály Ackermann-Gemeinde\nVztahy mezi Mnichovem a Prahou jsou v posledních letech velmi dynamické. Důležitou roli přitom hraje Generální konzulát České republiky v bavorském hlavním městě, který od srpna vede Kristina Larischová. Úřad převzala po dr. Milanu Čoupkovi, působícím nově na pozici zástupce velvyslance v Berlíně.\nNa začátku svého působení ve funkci navštívila nová generální konzulka Kristina Larischová mnichovskou spolkovou centrálu Ackermann-Gemeinde. V Bavorsku pozoruje velkou otevřenost vůči českým tématům. Zároveň však varuje: "Dobrou úroveň vzájemných vztahů nesmíme považovat za samozřejmost".\nV péči o sousedské vztahy jsou aktivity Ackermann-Gemeinde velmi důležité, řekla paní generální konzulka. Spolkový místopředseda AG Martin Panten vysvětlil, jak spolek česko-německé sousedství prožívá.\nK. Larischová není v česko-německých vztazích neznámou osobou. Třináct let pracovala jako vědecká spolupracovnice Nadace Friedricha Eberta v Praze, v r. 2014 přešla na Ministerstvo zahraničních věcí ČR. Od r. 2006 je členkou Správní rady Česko-německého fondu budoucnosti, pět let byla spolupředsedkyní fondu. Zástupci Ackermann-Gemeinde se těší na vzájemnou spolupráci. (Ze stránek generálního konzulátu ČR v Mnichově)\nPaní generální konzulka na návštěvě EUREGIO EGRENSIS v Marktredwitz\nDne 26. září 2017 navštívila nová generální konzulka ČR v Mnichově Kristina Larischová EUREGIO EGRENSIS v Markredwitz. Kristina Larischová využila návštěvy v Marktredwitz pro rozhovor se zemským radou za Wunsiedel dr. Karlem Döhlerem, prezidentkou euregia dr. Birgit Seelbinderovou a jednatelem Haraldem Ehmem o prioritách působení euregia. Kristina Larischová vyzdvihla příkladnou práci euregia a jeho přínos pro česko-bavorské vztahy. Aktivity sdružení jsou paní generální konzulce známy z působení ve správní radě Česko-německého fondu budoucnosti. (Ze stránek generálního konzulátu ČR v Mnichově)\nZaorálkovská kariéra Kristiny Larischové - České národní listy


Ruth Ware: Žena z kajuty č. 10 - Wallet of Infinity\nby Magdaléna Fiedlerová - 12/12/2017\nSe spisovatelkou Ruth Ware už jsem se setkala v románu Všude kolem černý les (moje recenze) a musím říct, že mě svým čtivým stylem i napínavých příběhem nadchla. Nejspíš právě proto jsem neváhala dlouho ohledně její nové knihy s velmi tajuplným názvem Žena z kajuty č. 10. Románu se celosvětově dostalo velké pozornosti a razítko "světový bestseller" případného zájemce ujišťuje ještě více, že se pravděpodobně jedná o mistrovské dílo. Zkuste si pak takové knize odolat. To je nemožné!\nObálka nemá jedinou chybičku, je vymyšlená naprosto dokonale. Na fotce to sice není moc dobře vidět, ale stékající kapky vody jsou doslova 3D, takže jsem knihu neustále zkoušela a obdivovala. Příběh je rozdělený na celkem 8 částí, jež obvykle končí v tom nejnapínavějším okamžiku. Ano, napětí v Ženě z kajuty č. 10 naleznete vskutku hodně, ale tím se výčet pozitiv docela rychle vyčerpává.\nZa kámen úrazu považuji už samotný úvod. Ten pojednává výhradně o hlavní hrdince - značně labilní a hysterické mladé ženě, která neváhá sáhnout po antidepresivech nebo sklence alkoholu na uklidnění nervů. Trpí návaly úzkosti a snad každá věc ji extrémně rozruší a znejistí. Kromě toho má zcela očividně poněkud bujnější fantazii a je schopná udělat z komára velblouda. Nutno dodat, že úvodní část zabírá docela značnou část Ženy z kajuty č. 10, mimo hlavní postavy se zde seznámíte i některými dalšími aktéry a autorka také zmíní pár nepříjemných událostí, které se Lauře Blacklockové staly před samotnou plavbou a ještě podpořily její úzkostné rozpoložení. Jinými slovy - začátek je dost dlouhý na to, abyste Lo perfektně poznali, porozuměli ji a pocítili k ní hluboké sympatie, nebo ji - jako já - začali k smrti nenávidět.\nUž v tomto bodě jsem tušila vážný problém. Než se děj konečně posunul na palubu lodi, pochopila jsem, že hlavní hrdinku opravdu nemá ráda a těžko k ní naleznu cestu. Její nervozita, podezřívavost a labilita mi absolutně kazily čtení a navíc knihu a zajímavou, nevšední a propracovanou krimi zápletku k velké škodě znehodnocovaly.\nNepopírám, že na počátku měla Ruth Ware skvělý nápad a sepsala fascinující, skutečně komplikovaný a tajuplný příběh, u něhož by vás rozuzlení ani pravý pachatel nikdy nenapadly. Také vytvořila obstojnou atmosféru a obratnými kličkami dokázala vyvolat ve čtenáři spoustu otázek a pochybností. Kdyby však příběh zkrátila na polovinu, pravděpodobně by se nic zásadního nezměnilo a já bych to s dokonce s nadšením uvítala. Skutečného děje je totiž v knize minimálně, většinu stran zabírají víceméně prázdné rozhovory mezi postavami, které ve výsledku přinesou jen opravdu málo do příběhu, nebo napůl šílené úvahy hlavní hrdinky Lo, které se zaobírají stále tím samým. Občas její dedukce a nápady působily natolik absurdně, že jsem se musela spíš smát, než se bát o její život.\nKdyž jsem se (s velkou úlevou) doklopýtala až do finále, zatímco jsem se málem stihla ukousat s nudou, zjistila jsem, že to přece jenom stálo za to, protože konec byl dost dobrý. Akční, napínavý a strhující, jen se bohužel v porovnání se zbytkem příběhu odehrál až příliš rychle.\nOd knihy jsem si mnoho neslibovala, protože mě nemile překvapilo, že mě i tak dokázala zklamat. Největší vinu na tom nese asi hlavní hrdinka Lo, která mi absolutně nesedla. Také si myslím, že spousta pasáží je v knize Žena z kajuty č. 10 naprosto zbytečných a nepotřebných a po jejich vyškrtnutí bych se tolik nenudila a čtení si užívala více.\nPo přihlédnutí ke všem kladů i záporům konstatuji, že se mi líbil víc autorčin debut Všude kolem černý les, na nějž si můžete přečíst moji recenzi. Ženu z kajuty č. 10 v žádném případě zavrhnout! Má veliký potenciál, obsahuje velkou dávku napětí a nepředvídatelných dějových zvratů, pravý viník, jeho motiv a vůbec celé rozuzlení je velmi nečekané. Kniha si už našla a jistě ještě najde obrovskou základnu fanoušku. Proto jí určitě dejte šanci.\nZa knihu srdečně děkuji nakladatelství LEDA\nVíce dobrých knih naleznete na jejich webových stránkách\nInformace o projektu Plná peněženka\nProstřednictvím portálu Plná peněženka, který čítá 593 e-shopů, využívá jej již přes 400 000 uživatelů a toto číslo rychle stoupá, si můžete koupit knihu Město schodů a získat zpět několik procent placené ceny z vašeho internetového nákupu.\nPlatí pro e-shopy a nakladatelství:\nKnihy Dobrovský (3%)\nAlbatros media (4%)\nAudiotéka (7,5% !!!)\nLevné učebnice (1,5%)\nStačí se jen bezplatně registrovat. Už jen díky tomu získáte na váš účet 50 korun.\nNa základě doporučovacího programu můžete získat také 300 korun za každého nového uživatele.\nPřeji krásný advent.\nTags : 50%, Bookworld, Leda, Recenze\nBilbovy knihy 12. prosince 2017 18:50\nNejsi první , kdo hlavní hrdinku na antidepresivecch chtěl přizabít :D Připomíná mi to časté recenze na Dívku ve vlaku nebo V mlze :D Kde je to docela podobné :D\nMagdaléna Fiedlerová 18. prosince 2017 9:53\nV mlze jsem také četla a pamatuji si, že i zde jsem hrdinku spíš nesnášela :D\nCasion 13. prosince 2017 14:47\nJa som od autorky ešte nečítala nič, ale práve Všude kolem černý les mám na svojom zozname :-) Uvidím či sa dostanem aj k tejto knihe, dejovo ma až tak nezaujala, ale môže to byť fajn čítanie.\nMagdaléna Fiedlerová 18. prosince 2017 9:54\nVšude kolem černý les doporučuji, tuto knihu už méně, ale také není na škodu ji zkusit :)\nKlár 13. prosince 2017 21:45\nO této knize, jsem již slyšela už u mé oblíbené blogérky:-).\nAle není to úplně můj styl:-)\nNasťa 15. prosince 2017 22:01\nKnihu jsem si opravdu chtěla přečíst, ale po tvé recenzi to ještě zvážím.. Určitě existují i lepší knihy v tomto žánru. Já se aktuálně prokousávám "Specialistkou" a taky mám pocit, že bych hlavní hrdinku nejraději vzala něčím po hlavě.. :D\nMagdaléna Fiedlerová 18. prosince 2017 9:56\nJá tě ale nechci odradit! Budu ráda, když si uděláš vlastní názor. :)\nSpecialistku jsem si chtěla přečíst, ale teď už si nejsem úplně jistá :D\nAires´s world of books 16. prosince 2017 18:29\nPovedená recenze :) Od autorky jsem zatím nic nečetla, nejdříve se chystám na její předchozí knihu a pak se uvidí :)\nMagdaléna Fiedlerová 18. prosince 2017 9:55\nTo je rozumná volba, Všude kolem černý les by se ti mohl líbit :)


Bloudil u středočeské kaple bílý přízrak? – EnigmaPlus.cz\nS kapličkou sv. Anny stojící návrší mezi středočeskými Louňovicemi pod Blaníkem a blízkou vsí Libouní je spojeno několik zajímavých pověstí. Podle jedné obchází v první polovině dvacátého století kolem kapličky tajemný bílý přízrak.\nJe na této historce něco pravdy?\nSouvisí snad nějak s blízkým mlýnem na břehu rybníka s příznačným jménem Strašík? Ve mlýně prý straší tak, že se tam mleči bojí jezdit a mlynář málem zbankrotuje. Strašidla vypudí až jakási babička, která se s nimi zavře do mlýnice.\nPoté strašidla za velikého lomozu zmizí dírou ve střeše. Zmizí ale i stará paní. Je to snad její přízrak, co obchází kolem kapličky? Statečná porodní asistentka jdoucí ve 40. letech od tehdy ještě běžného domácího porodu si na bílou mátohu posvítí.\nKe svému překvapení (a také nemalému ulehčení) vidí jenom obyčejného bílého psa, čenichajícího kolem kaple. Byl snad za všemi skazkami o zjevení obyčejný toulavý hafan?\nDošlo u Louňovic k zázračné záchraně německého vojáka?\nCo ale psisko tak osudově přitahovalo k drobné sakrální stavbičce? S kapličkou souvisí ještě jedna pověst. Ta říká, že v její blízkosti došlo na konci druhé světové války k přestřelce. Rudoarmějci tu rozstřílejí jakési křoví, v němž se skrývá prchající německý voják.\nPodle všeho to není žádný přesvědčený nacista, ale obyčejný voják wehrmachtu. Křížovou palbu proti vší pravděpodobnosti přežije a zásluhu za to přičítá právě blízké kapli sv. Anny. V 60. letech se do zdejšího kraje vrátí a když vidí, v jak špatném stavu kaple je, dá jednomu libouňskému občanovi peníze na její opravu.\nNetuší, že sotva zmizí světla jeho Volkswagenu v dáli, podnikavý Libouňan využije „tvrdou“ západní měnu pro vlastní účely a kaplička bude chátrat až do počátku nového tisíciletí.\nFoto: pixabay.com, Jan-Mallander, Loochanin


Během posledních několika let se filipínská bojová umění stala velice populární takřka po celém světě. Klíčovou roli sehrálo nejen reálné použití chladných zbraní, ale i praktická stránka tréninku. Dá se říci, že existují stovky organizací, moderních systémů či rodinných stylů, které vycházejí z podobných základů a používaných principů lišících se od sebe mnohdy jen předchozími zkušenostmi zakladatele. Mezi nejpoužívanější názvy filipínských stylů patří Arnis, Eskrima a Kali. V dnešním článku vám představíme zakladatele filipínského stylu Arnis and Balaraw Lakas Katorse system - Punong Guro Ricarda C. Casiňa.\nV roce 1971 začal mladý, tehdy jedenáctiletý Ricardo své oficiální vzdělávání v bojových uměních. Prvním studovaným stylem bylo japonské karate, ale brzy přešel na box (anglický) a také na Sikaran, filipínský kickbox, a na Panantukan, filipínský box . V rámci dalších filipínských bojových umění (v boji s chladnými zbraněmi) byl také vyučován velmistrem Teofilem Velezem ve stylu TEOVEL BALINTAWAK a v pozdější době také cvičil s velmistrem Antonio Ilustrisimem styl ILUSTRISIMO . Další část kariéry věnoval své cestě coby bojovníka a několik let se aktivně zúčastňoval národních, regionálních i vyzývacích turnajů po celé zemi. Vyhrál přes 21 titulů, získal desítky medailí a fungoval jako instruktor bojových umění takřka po celých Filipínách. I přesto nebyl Ricardo ?René" Casiňo se svým tréninkem a cestou bojovníka spokojen. Rozhodl se tedy a začal ve svém rodném městě Tagoloan, Misamis Oriental (Philippines) intenzivně pracovat na novém a komplexnějším pojetí boje. Začátky této etapy byly opravdu velice těžké, neboť každá z technik byla podrobena tisícům zkoušek a experimentů, které měly potvrdit její funkčnost a použitelnost v praxi a nebo ji vyřadit. Ricardo se tomuto intenzivnímu tréninku věnoval přes čtyři roky. Strávil tisíce hodin vylaďováním a nekompromisním testováním svého nového systému. V tomto období mu také byli velice nápomocni jeho bratři. Konečně v roce 1994 byla práce "dokončena", Lakas Katorse systém byl oficiálně registrován u Security and Exchange Commission of the Philippines (SEC) a Ricardo představil své dílo veřejnosti.\nLakas Katorse systém je podle R.Casiňa výhradně filipínský styl. V anglickém překladu Lakas Katorse znamená Power Fourteen (Silná Čtrnácka, 14 sil...). Přestože je hlavní pozornost v Lakas Katorse věnována bojovému tréninku (se zbraněmi i bez nich), zároveň také obsahuje vlastní systém posilování, aerobních cvičení a v určitém směru i fyzioterapii . 14 je počet, který představuje téměř každou sekvenci, techniku či dril v systému Lakas Katorse a to nejen proto, že tento počet není příliš vysoký na zapamatování a zvládnutí, ale i proto, že je zároveň dostatečně komplexní. Inovativní přístup tohoto systému je založen na realitě pouličních střetů ať už s použitím zbraní, nebo bez. Funkčnost a efektivita tréninku Lakas Katorse tkví ve cvičení s partnerem. R. Casiňo věří, že student při tréninku s partnerem získá potřebnou zkušenost s použitím technik v reálné vzdálenosti, a za co nejreálnějších podmínek, již od samého začátku výuky. Přestože je na trénink ve dvojici kladen velký důraz, je důležité nejprve zvládnout nezbytné základy pro zajištění bezpečnosti při tréninku. Proto je i systém Lakas Katorse sestaven tak, aby ho student mohl trénovat sám a nebyl pouze odkázán na svého partnera. Celkově se v systému Lakas Katorse vyučuje 14 zbraní . Prvních sedm je velice praktických a také využitelných v reálném boji. Jsou to Paa - kopy ( bojové techniky využívající jako zbraní nohou), Kamay - údery ( techniky využívající jako zbraní rukou), Arnis - tyč (zde se používá jako zbraň ratanová tyč nazývaná arnis), Arnis at Balaraw - tyč a nůž (pro bojové techniky se využívá kombinace rattanové tyče arnis a nože), Balaraw Maikli - nůž (bojové použití nože), Balaraw Mahaba - mačeta (bojové techniky využívající jako zbraň mačetu - bolo), Palusok neboli dlouhá hůl ( i zde je student vyučován v universálním bojovém použití této zbraně). Dále jsou to zbraně Palikot, Pasagkit, Patagpok, Salambat, Tatlikot, Sangbitag a Sangkawit . Hlavní zásadou v systému Lakas Katorse je vzájemný soulad mezi kvantitou a kvalitou vyučovaných technik a teoretických zásad.\nZpočátku se systém, který Ricardo a jeho bratři propagovali, setkával s určitou kritikou ze strany instruktorů, mistrů a velmistrů (zakladatelů) různých bojových umění a stylů, avšak později byl přijat a to především díky Ricardově schopnosti prokázat efektivitu a systematičnost Lakas Katorse v praxi. Ironií byl fakt, že mnozí z kritiků systému Lakas Katorse byli doslova zaskočeni rychlostí a realistickou stránkou tohoto stylu. Nejen, že někteří uznali přínos Lakas Katorse systému, ale dokonce zvolili jeho trénink jako svoji další cestu v oblasti bojových umění. V procesu šíření Lakas Katorse systému získal časem Ricardo ?René" Casiňo uznání a respekt mnoha mezinárodních organizací bojových umění a byl uznán jako Punong Guro (grandmaster/velmistr) Lakas Katorse systému. Mezi tyto mezinárodní organizace patří např. Board of Martial Arts Council (BOMAC) , World Accreditation of Certification Office For Martial Arts (WACOM), The International Council of Masters and Grandmasters (ICMG).\nRicardo věří, že opravdová znalost/dovednost vychází z nitra člověka a je aplikována vně, tělem, kde se potvrdí nebo vyvrátí její správnost a efektivita. Podle něj je tato vnitřní (teoretická) znalost/dovednost určitým kanálem/médiem, bez nějž ono vnější ?tělo" nemůže správně jednat/fungovat. Tvrdí, že teprve tehdy, když dokonale sladíme obě tyto části nás samých, pak teprve opravdu poznáme sami sebe. Pak budeme schopni naplno věřit svým schopnostem - například v boji budeme schopni věřit své obraně a být si jisti v útoku. Představa jakou máme sami o sobě a naše faktické schopnosti jsou proto klíčovým prvkem při řešení opravdové (konfliktní) situace.\nGuro R. Casiňo a ozbrojené složky\nZakladatel a velmistr systému Lakas Katorse, Ricardo C. Casiňo, působil také řadu let v Saudské Arábii. Pracoval zde jako šéf-instruktor bojových umění v Námořní akademii krále Fahda. Školil nejen kadety, ale i důstojníky Královských Saudských Námořních Sil (Royal Saudi Naval Forces). Tehdy se poprvé LK dostalo mimo zem svého vzniku a díky mnohaletému kontraktu bylo i velice úspěšné. Ricardo byl posléze uznán jako Kagalanggalangan Kataastaasang Guro, což znamená velice respektovaný a uznávaný učitel/mistr.\nV současné době zastává Ricardo C. Casiňo funkci zástupce náčelníka obecní policie v Taguig City poblíž Manily (Active Deputy Chief, Barangay Police Force), kde žije se svojí rodinou. Předmětem jeho pracovní činnosti je mimo jiné provádění dozoru, řešení výzev, stížností a soudních příkazů, zatýkání, výslechy při podezření z trestných činností apod. Jako Zone leader (vedoucí oblasti) v Taguig City, vede také R. Casiňo řadu seminářů zaměřených např. na bezpečnost, bojová umění, požární ochranu, prevenci atp. V roce 2005 založil Ricardo nestátní organizaci MATA NG BAYAN ELITE FORCES (MBEF) , která je registrovaná komisí bezpečnostních složek Philippines SEC. Organizace MBEF se zaměřuje na boj se zločinem a v současné době čítá více jak 3000 členů. Slouží jako podpora Ozbrojených Složek Filipín (AFP), Národní Filipínské Policie (PNP) a Místních Vládních Jednotek (LGU). Základní náplní organizace je rozmisťování a provoz hlídkových stanovišť, která fungují v rámci prevence kriminality a zajišťování bezpečnosti. Ricardo Casiňo je také prezidentem další nestátní organizace, Coalition of Forces (COF) , která se zaměřuje na výcvikovou činnost, potlačování veřejných nepokojů a boj s kriminalitou v oblasti životního prostředí. V poslední době spolupracuje Ricardo s Národní Filipínskou policií a Filipínskou armádou při zajišťování komunitní bezpečnosti, krizového a nouzového plánování či při tréninku a správy obecní a civilní policie.\nRicardo před svou služebnou - zastává zde funkci zástupce náčelníka obecní policie a vedoucího oblasti v Taguig City poblíž Manily.


Úspěšné tažení Jana Havlíka za titulem mistra - Českobudějovický deník\nÚspěšné tažení Jana Havlíka za titulem mistra\nČeské Budějovice, Prachatice - Jedenadvacetiletý šachista QCC České Budějovice byl v Open Klatovy čtvrtý a uspěl i v Czech Open Pardubice.\nJan Havlík už je šachovým mistrem. | Foto: Petr Luniaczek\nDíky dvěma úspěšným loňským turnajům se 21letý Jan Havlík z Prachatic, jenž v této sezóně hraje ve II. lize za QCC Č. Budějovice, získal Elo FIDE 2305, čímž o pět bodů pokořil „hranici snů“ a splnil normu pro udělení titulu mistra!\nHavlík vstoupil do turnaje Open Klatovy s Elo 2295 jako sedmý nasazený ještě v barvách Platanu Písek výhrou nad Hacaperkovou (Elo 1998), které obětoval pěšce a soupeřka poté nezvládla v časové tísni těžkou pozici.\nVe 2. kole se proti Hlaváčkovi (2089) neprosadil a remízou skončil i jeho souboj s Hejlem z Veselí (2080). Ve 4. kole po tvrdém boji, kdy v horší pozici odmítl remízu, porazil účinným útokem Trepku z Tábora (2070). Ve výhru přetavil i těžký duel s černými s oddílovým kolegou Erbanem (2181) v 5. kole a se čtyřmi body z 5 partií tak zůstal v čelní skupině.\nV 6. kole se svým bývalým koučem Juřkem (2345) se nedal zaskočit ostrou obětí kvality, soupeřovy hrozby odrazil a prosadil se v koncovce. Poté v ploché pozici s Vankou (Praha, 2197) byla remíza neodvratná. V 8. kole mu nedal několikanásobný vítěz klatovského turnaje šanci. V závěru s píseckým Gdovinem dobrou pozici ze zahájení špatně převedl v zisk pěšce a soupeřovy aktivní figury vedly k nabídce remízy: tu však odmítl a po soupeřově chybě nakonec jeho dáma a věž zlikvidovaly soupeřova krále. Tím završil své konto na 6,5 bodu z 9 partií a skončil na pěkném čtvrtém místě s performancí 2332.\nV následném turnaji Czech Open Pardubice, u nás největším, hrál Jan Havlík v soutěži družstev na 1. šachovnici za Veselí. S Framberkem (Úholičky, 2054) přehlédl ve 20. tahu krásnou výhru a v remízové koncovce věčně šachoval. Proti Mokošovi (Havířov, 2245) transformoval velkou výhodu v zisk pěšce za cenu přechodu do dámské koncovky, kterou vyhrál. Pak remizoval s Schäferem (Grosschönau, 2135) z „pozice síly“, aby se zbavil jemu neznámých postavení.\nVe 4. kole šachovou legendu a několikanásobného medailistu z MS a ME Klovanse (Chess school Riga, 2428) v Sozinově útoku překvapil, ale jeho sok po delším přemýšlení zahrál velmi dobře, takže Havlík „zploštil“ pozici a nabídl remízu – tu sice soupeř odmítl, přesto nakonec partie po úporné Havlíkově obraně skončila smírně.\nDíky své odvážné hře poté Havlík zdolal v 5. kole Šimka (Č. Třebová, 2126), jenž mu sice odolával, v kritický moment ale přehlédl dva triky po sobě a byl konec. A protože tato výhra, znamenající 3,5 bodu z pěti partií a performanci 2344, Janu Havlíkovi zajistila splnění normy mistra, ve zbývajících dvou kolech už nenastoupil.\nPo dni volna se Havlík zúčastnil „turnaje šílenců“, kterým byl bleskový čtyřidvacetihodinový maraton o 113 (!!) kolech, kde v psychické pohodě (a jak zlí jazykové tvrdí, možná že i díky pohledné sousedce z Ukrajiny, která rozptylovala naproti sedící soupeře) , získal 98,5 bodu a s ziskem šeského místa i titul Mistra ČR v bleskové hře!\nPak ještě v rapid turnaji prohrál s GM Navarou (2646), s budoucím vítězem z Ukrajiny GM Gasanovem (2523) a s GM Vokáčem (2451), ale porazil IM Černouška (2436) a nakonec „urval“ čtyři body z devíti partií, což byl výkon lehce nad jeho ELO.\nI tak byl Jan Havlík nadmíru spokojen – nabyl totiž řadu zkušeností z bojů s opravdovými šachovými esy a zejména si velice pochvaloval společný rozbor své partie s naším nejlepším hráčem, jen o dva roky starším Davidem Navarou.


Věnujte lásku naší planetě! | dm.cz\nVěnujte lásku naší planetě!\nDát nám víc krásy a věnovat trochu lásky naší planetě. Chceme přiložit ruku k dílu, chceme učinit naši planetu šťastnější a snižovat množství odpadu s každým sprchováním. Přistupujeme k věcem holisticky, a bereme tedy v úvahu celý životní cyklus produktů a nejen ten. Pečlivě jsme vybírali použité složky, obaly produktů i sociální partnerství. Je to naše cesta plná nadšení pro #smallactsoflove, na kterou se právě vydáváme.\nZnačku Love Beauty and Planet založila skupina podobně smýšlejících lidí, kteří věří, že dobře vypadat a konat dobro jde ruku v ruce. Jsme nadšenci pro fantastické kosmetické přípravky, takové, které bychom s radostí také sami používali. Proto jsme začali s jediným jednoduchým cílem: vše, co děláme, musí být dobré pro krásu a věnovat trochu lásky naší planetě. Chceme s vámi sdílet tuto cestu a přinést trochu krásy navíc pro vás i pro naši planetu. Zajímají nás také nápady, zpětná vazba a inspirace ze všech koutů světa. Pokud tedy máte nějaký malý čin z lásky, o který se chcete podělit, ozvěte se nám přes naše sociální kanály nebo webové stránky.\nJestli vás zajímá, proč naše lahvičky nejsou úplně průzračné, tak je to proto, že jsou vyrobeny z recyklovaného plastu. A navíc jsou naše lahvičky 100% recyklovatelné! Lahvičky z recyklovaného plastu jsou někdy trochu zabarvené, ale stojí to za to. Dalším cílem na naší cestě jsou víčka.\nA jaké jsou naše kolekce?\nmurumuru máslo a růže\nMáme řešení, jak udržet barvené vlasy zářivé a pokožku hebkou a vláčnou. Naše murumurské máslo z Amazonie dobře vyživuje a hydratuje suché nebo barvené vlasy a dodává jim výrazný lesk. Je také součástí našich deodorantů, které vás ochrání před nežádoucím pachem, a tělových másel, která skvěle vyživují suchou pokožku. Dopřejte své pokožce velkou dávku hydratace a jemnou vůni ručně sbíraných bulharských růží a užijte si šťavnatý a voňavý dotek přírody, který nepomíjí.\nKokosový olej a květy ylang ylangu spojily své síly v naší řadě pro regeneraci poškozených vlasů, ošetření podpaží a zvláčnění a zjemnění pokožky. Tato jedinečná kolekce s organickým kokosovým olejem citlivě vyživuje a hydratuje obličej, tělo i vlasy a zároveň vás zahalí do ranní svěžesti díky oleji z exotických květů ylang ylangu z ostrova Mwali.\nZní to jako výživný koktejl? Můžete nám věřit, stojí to za to. Tyto produkty obsahují kokosovou vodu, která funguje jako lehký hydratační prostředek, zjemňuje pokožku a dodává vlasům sílu a vzdušnost. Celkový požitek ještě zpříjemní svěží a jemná esence z medových květů mimózy.


Liberecké Naivní divadlo zahájilo Loutkářskou Chrudim | Blesk.cz\nLiberecké Naivní divadlo zahájilo Loutkářskou Chrudim\n30. června 2015 ● 19:09\nKomedií Třetí gong v podání libereckého Naivního divadla dnes začal 64. ročník Loutkářské Chrudimi. Týdenní festival je určený malým i dospělým divákům. Inscenace tradičně nastudovala amatérská i profesionální divadla. ČTK to dnes řekl dramaturg festivalu Michal Drtina.\n"Do hlavního programu jsme vybrali 16 nejzajímavějších loutkářských souborů, které se účastnily postupových přehlídek. Vedlejší program tvoří inscenace profesionálních divadel. Festival představí klasické loutkářství i nezávislou moderní scénu," řekl Drtina.\n"Bude zajímavé vidět, jak k jedné látce přistupují různí tvůrci. Pohádku v Norsku znají všechny malé děti, do dívky se zamiluje medvěd a odvede si ji na svůj hrad," řekl Drtina.\nLetošní festival během sedmi dní uvede 43 inscenací. Vzdělávací program nabízí 14 praktických seminářů, tři odborné přednášky a každý den tři loutkářské dílny pro veřejnost. Novinkou letoška je online prodej vstupenek. Na většinu představení je vyprodáno, nicméně na dopolední představení se ještě lístky sehnat dají.\n"Všechna představení uvádíme čtyřikrát, aby se dostalo na všechny. Zájem byl letos enormní. Ubytování je v Chrudimi na hranici kapacity, skoupili jsme pro účinkující i všechna lůžka na internátu v zemědělské škole," řekl Drtina.\nPodle Drtiny jsou loutková představení pro děti v početní převaze. Upozorňuje však, že loutkáři se také zabývají zajímavými tématy pro dospělé diváky. Neměli by si například nechat ujít loutkové ztvárnění raně barokní opery Francesca Cavalliho La Calisto v podání souborů Collegium Marianum a Divadla Buchty a loutky, které propojuje loutkové divadlo s živými zpěváky. Tématem současných militantních neonacistických webů se zabývá inscenace Hygiena krve Divadla Líšeň z Brna.\n"Ze zahraničních účastníků budou k vidění inscenace loutkářů ze Slovenska, Norska, Islandu a Jordánska. Uveden bude například klasický text lidových loutkářů Don Šajn v podání slovenského souboru Tyjátr nebo představení islandského loutkáře Bernda Ogrodnika Metamorphosis," uvedl Drtina.\nČR divadlo festival loutky Chrudim FOTO\n157 23. ledna 2019


Jak se přenést přes nevěru - Slečna.info\nJak se přenést přes nevěru\n10. 3. 2014 by Hana Smětáková\nV dnešní době je velice snadné podlehnout kouzlu i jiného člověka, než je náš životní partner. Komu by se nelíbil nezvyklý zájem, pozvání na večeři či lichotky? Nevěru zažívají muži i ženy, rozdíl však je v tom, že každé pohlaví vnímá tyto zálety jinak, a liší se proto i způsob odpuštění.\nJako první by bylo nejspíše vhodné si říci, co všechno se pod slovem nevěra skrývá. Většina lidí si představí především tajné schůzky za účelem sexuálního uspokojení. S tím však mohou souviset i večeře, dárky, tajné\nSMS zprávy apod. Druhým typem může být internetová nevěra, která sice zůstává jen u psaní si, ovšem nikdy nevíš, kdy se tyto fantazie přenesou do reálného života. Je přitom zajímavé, že pro nás, ženy, je důležité, jestli partner chová k jiné dámě nějaké city či dokonce lásku. Pro muže přitom symbolizuje největší zradu urážka jejich podstaty – prakticky uvažují jen nad tím, s čím byla jejich partnerka nespokojená v posteli a co by tedy měli zlepšit.\nV případě, že i váš vztah naneštěstí nevěra potkala, neber to hned jako tragický konec. Uvádí se totiž, že slečny se snaží vše ustát a úlet odpustit. Ne vždy se to samozřejmě povede, ale proč to nezkusit? Jakmile se o nevěře dozvíš, stoprocentně tě popadne vztek a budeš se cítit ponížená. Pomůže ti se vybrečet a vyhledat pomoc přátel nebo rodiny. Poté, co nejhorší naladění odezní, zkus se nad vším zamyslet. Proč vlastně společnost jiné dívky vyhledával? Není to třeba vina vás obou, že v poslední době jste na sebe neměli čas? Pořádně si také promysli, zda-li chceš vědět o všech detailech. Pravděpodobně by to totiž bylo jen zbytečné pitvání v již vzniklé ráně. V případě, že se rozhodneš partnerovu nevěru odpustit, musíte se snažit oba. Vyzkoušejte něco nového, překvapujte se, choďte na rande jako na začátku vašeho vztahu, pořádejte společné výlety apod. Samozřejmostí je přitom ukončení kontaktu a styku s onou slečnou. Ale co je nejdůležitější – mluvte. Domluvte se na tom, že nyní už k sobě budete naprosto upřímní a to, co se jednomu z vás nebude líbit, zkuste zlepšit. Vybudujte zpět vzájemnou důvěru, tedy základní kámen každého vážného vztahu.\nA odpustí i on tobě?\nJak již bylo řečeno, muži odpouštějí jen těžko. Pokud tě ale opravdu miluje a ty mu dokážeš, že o nic nešlo a nebude se to opakovat, může váš vztah směle pokračovat. Snaž se mu vyprávět i ty nejmenší detaily ze svého dne, dělej mu radost a hlavně ho chval. Muži si totiž po partnerčině nevěře připadají úplně k ničemu, proto se musíš patřičně snažit a dokázat mu, že on je ten nejlepší. Zkuste si sednout a probrat, co ti chybělo, že jsi k nevěře přistoupila. Možná i on bude mít pár věcí na srdci, a proto ho vyslechni a nic mu nevyčítej. Jakmile se vypovídáte, zkuste s tím něco udělat. Vyzkoušejte například hned několik nových věcí v posteli a v žádném případě nedovol, aby se vrátil stereotyp.\nK tomu, aby se na nevěru zapomnělo, jsou vždy potřeba dva. Pokud budete vyvíjet patřičné úsilí, dočkáte se třeba časem vztahu i mnohem pevnějšího než kdy předtím, stačí jen chtít.\nJak by ses s nevěrou poprala ty?\nTags: důvěra, láska, nevěra, partnerství, rozchod, vztahy\nNedokáže si představit život bez čokolády a lidí, kteří ji dokáží rozesmát. Miluje nakupování, knihy všeho druhu a kosmetiku, která zaujme svoji vůní.\nTeplé nápoje do chladných dní\nTerezinkA Ou nou – Průzkum klučičí duše: "Co se jim na holkách líbí?"


Tréma - vnitřní konflikt - Zdravotní Magazín.cz\nTréma vychází z vnitřního konfliktu, kdy se snažíme dosáhnout nejlepšího výkonu a zároveň máme obavy ze selhání. Tréma je částečně dána i výchovou. S trémou se občas potýká každý z nás.\nTréma vychází z vnitřního konfliktu, kdy se snažíme dosáhnout nejlepšího výkonu a zároveň máme obavy ze selhání. Mírná tréma člověka stimuluje a pomáhá mu dosáhnout vytouženého výsledku. Silná tréma naopak výkon člověka zhoršuje. Způsobuje vnitřní zmatek, výpadky paměti, zablokování mysli. Zvláště jí trpí žáci základních a středních škol, jsou-li zkoušeni tváří v tvář učiteli nebo musí být otočeni čelem ke třídě. Autoritativní chování učitele a pocit, že jsou pozorování, tyto emoce ještě umocňují.\nRozvíjení sebeúcty u dětí\nTréma je částečně dána i výchovou. Dítě ví, že po dobrém výkonu následují pochvaly a láskyplné projevy, kdežto po fiasku se dočkají kritiky nebo odmítnutí. Proto je třeba zabránit rozvíjení trémy tím, že se jej po nepodařeném výkonu pokusíme povzbudit namísto kritizování a odmítání. V dítěti je třeba rozvíjet sebeúctu. Děti trpící silnou trémou bývají perfekcionistické. Mají na sebe velké nároky, přehnanou smysl pro povinnost, jsou přehnaně svědomité. Tréma může ohrozit jejich osobní vývoj a zdraví. Nedávejte dítěti za vzor jiné děti ani nepředkládejte vlastní dítě druhým jako to nejlepší. Umocňujete v nich snahu po dokonalosti, která jejich psychice zrovna neprospívá.\nNáhlá fyzická změna\nTréma na celý život?\nMožnost 1. - meditace\nMožnost 1. - praxe\nMožnost 1. - psychologie\nMožnost 1. - bylinky\nPrávní prohlášení: Obsah internetového magazínu i jednotlivé jejich prvky jsou právně chráněny. Jakékoli užití spočívající v kopírování a/nebo napodobování obsahu a/nebo prvku tohoto internetového magazínu bez výslovného souhlasu provozovatele internetového magazínu je protiprávní, porušující práva společnosti k autorskému dílu a databázi a zakládající nekalosoutěžní jednání. Neoprávněným užitím obsahu a/nebo prvku interntového magazínu může dojít též k naplnění skutkové podstaty trestného činu porušení předpisů o pravidlech hospodářské soutěže dle § 248 trestního zákoníku a/nebo trestného činu porušení autorského práva, práv souvisejících s právem autorským a práv k databázi dle § 270 trestního zákoníku, za jejichž spáchání může být uložen trest zákazu činnosti, propadnutí věci nebo jiné majetkové hodnoty nebo trest odnětí svobody. Pokud máte o užití obsahu a/nebo prvku internetového magazínu zájem, kontaktujte redakci internetového magazínu. id22258 (zdravotnimagazin.cz#6686)


HG polish s leskem na měď 140 ml\nKód produktu: AAA1149 Kód výrobce: 8711577112189 Vydavatel/výrobce: HG International\nVáha [kg]: 0.14\nLeštěnka na měď HG polish s leskem na měď na měď založená na přírodních sloučeninách. Měď vlastně není nutno nijak usilovně leštit, protože přípravek odstraňuje okamžitě veškeré usazeniny díky speciálnímu výběru lešticích látek již během nanášení. Po... Zobraz detailní popis\nLeštěnka na měď HG polish s leskem na měď na měď založená na přírodních sloučeninách. Měď vlastně není nutno nijak usilovně leštit, protože přípravek odstraňuje okamžitě veškeré usazeniny díky speciálnímu výběru lešticích látek již během nanášení. Použití leštěnky na měď HG polish s leskem na med’, nepoškrábe a je také vhodná na mosaz a bronz. Naneste malé množství leštěnky na měď HG polish s leskem na med’, s níž jemně otírejte měděný povrch, až zmizí všechny nečistoty a měď zazáří leskem. Nyní povrch lehce vyleštěte utěrkou, která nepouští vlas, nejlépe utěrkou na leštění mědi HG.