Vyplatí se investovat do developerských projektů? 3 otázky a odpovědi | Finance\nPotřebujete k úspěšnému splnění zakázky pracovat s plechy? Nechte si vše…\nAktuální téma – nostrifikace vzdělání cizinců\nMíra nezaměstnanosti v době pandemie: Jak to vypadá nyní?\nNa trhu ubývá pozic, které vyžadují konstantní docházku do práce\nNové testy dokazují, že Lanxess Virkon S a Virkon LSP jsou…\nSoftware, který vám sedne\nJak se zakládá energetický fond\nÚčetnictví Praha využívají jednotlivci i velké společnosti\nKolik zaplatíte státu na daních ze mzdy?\nPenzijní připojištění: Vyplatí se jej mít? A odkdy začít?\nProfesionální zastavárna DoZastavy.cz\nTipy, jak může vaše firma ušetřit\nVlastníte e-shop? Investujte také čas do notifikací\nVyplatí se investovat do developerských projektů? 3 otázky a odpovědi\nJak začít investovat do dluhopisů? Je to jednoduché\nProč investovat do mobilní aplikace?\nS investiční skupinou DRFG můžete investovat do nemovitostí\nPůjčky bez registrů a poplatků ihned\nJak rychle přijít k penězům?\nPůjčka ihned. Jak rychle je vyřízena?\n5 dobrých rad, jak vybrat kvalitní cestovní pojištění do zahraničí\nPorovnat půjčky se vyplatí. Můžete ušetřit na úrocích\nDomů Investice Vyplatí se investovat do developerských projektů? 3 otázky a odpovědi\nDeveloperské projekty jsou relativně žádanou investicí. Nabízí totiž zajímavé úročení vašeho vkladu a celou řadu dalších benefitů.\nVýhody a nevýhody developerských projektů\nJsou pro vás developerské projekty vhodné?\nVelkou nevýhodou u investice do developerských projektů je mnohdy nedostatečná nabídka trhu developerských projektů. Některé developerské projekty jsou navíc naprosto nedostupné pro drobné investory. Ve většině případů jde téměř exkluzivně o investice do fondů pro kvalifikované investory. A u těchto fondů je základním požadavkem kapitál alespoň v hodnotě jednoho milionu korun.\nExistují ale alternativy, které mohou přinést zajímavé výnosy také drobným investorům. Někteří developeři nabízí svoje podílové fondy široké veřejnosti, další to zase řeší jinak. Například vydáním dluhopisů. Investice do dluhopisu umožňuje i drobným investorům získat zajímavé zúročení a přidat svoji ruku k dílu při budování nových projektů.\nJste rozhodnuti pro investování do jedné bytové jednotky, pak zvažte a zhodnoťte celou transakci tak, aby byl výnos dostatečný. Investice do realit a developerských projektů se ale vám v dnešní době spíše vyplatit. Horší to je s výhledem do budoucna. Očekává se sice, že by mohly ceny bytů a domů dále růst, rizikem by ovšem mohla být politická situace. A to nejen v Česku, ale také v celé EU.\nNení žádným tajemstvím, že v Česku mladí i starší lidé mají problém s dostupností bydlení. A některé politické strany to chtějí řešit tvrdou regulací a zdaněním investičních bytů. Z posledních volebních průzkumů to ale vypadá, že by k tomuto černému scénáři nemuselo dojít. Jestliže tedy přemýšlíte nad tím, kam investovat 1000000, developerské projekty jsou v tuto chvíli výhodnou alternativou pro vaše portfolio.\nPředchozí článekJak začít investovat do dluhopisů? Je to jednoduché\nDalší článekTipy, jak může vaše firma ušetřit\nPotřebujete k úspěšnému splnění zakázky pracovat s plechy? Nechte si vše potřebné zařídit externě\nMnoho majitelů technologických podniků se potýká s absencí některých výrobních procesů a strojů. V takové chvíli je ovšem velmi nerozumné nepřijmout zakázku jen z...\nNostrifikace vzdělání je v dnešní době velmi rozšířeným tématem. V České republice žije čím dál více cizinců, kteří tu chtějí pracovat. Většina z nich si tu chce...\nProdej podílu ve firmě: Jak zvládnout celý proces?\nProdej podílu ve firmě často probíhá mezi spolumajiteli, jelikož to nabízí relativně jednoduché řešení. Ovšem v průběhu celého procesu se mohou objevit určité problémy pramenící...\nPůjčky pro cizince, nabídky a možnosti na finančním trhu\nCizinecká půjčka není pro společnosti s finančními produkty nesplnitelným přáním. Každý, kdo doloží potřebné údaje a splní požadavky poskytovatele, může dosáhnout na půjčku dle...\nZe všech stran se na nás valí informace o tom, jak si máme začít spořit na důchod. Vyplatí se peníze ukládat na penzijní připojištění?...\n© Copyright 2020 - [email protected]


píchání v podbříšku | uLékaře.cz\nuLékaře.cz Poradna lékaře píchání v podbříšku\nGynekologie Růžena 7.2.2009\nDobrý den,měla bych na Vás otázečku. Léčila jsem se zánětem i s přítelem, od té doby mě pravidelně pár dní po skončení manstruace píchá v podbříšku, ale podle mne to nejsou vaječníky, pár dní to zlobí a pak to ustane a opět se to za měsíc opakuje. byla jsem u ganekologa,udělal mi stěry a vše bylo v pořádku. Nevím vůbec co to může znamenat a celkem mě to trápí. mení to ostrá bolest, ale musím na to myslet. Nemá někdo podobnou zkušenost. Mám celkem strach, Vysadila jsem antikoncepci a ráda bych si s přítelem pořídila mimi. Děkuji za Vaši odpověď.\nDobrý den, Růženo!\nVáš stav si jistě zaslouží důkladnou gynekologickou prohlídku a provedení vyšetření. Podle popisu mě napadlo, zdali se nejedná o chlamydiovou infekci. Záchyt chlamydií ze stěru se nemusel podařit, doporučuji opakovat test.\nDobrý den. Asi dva roky beru HA ale minulý měsíc jsem neměla v čas nové platíčko...\nPíchani v podbřišku\nDobrý den, beru antikoncepci bonadeu, pravidelně několik let. Tento ,měsíc v...\nDobrý den, jsem v 8 týden těhotná a chtěla jsem se zeptat zda je normální (běžné)...\nDobrý den, jsem necele 4 měsíce po porodu a již delší dobu me píchani v podbřišku....\nDobrý večer, mám dotaz, jsem ve 37tt a mám silné píchání v podbřišku jako při...\nDobrý den, včera večer mě začalo píchat uprostřed a na levé části podbříška,...


Karlík a továrna na čokoládu | Blog Johnnyho Deppa alias Jacka Sparrowa\n28. srpna 2007 v 16:03\t| P!rate\t| Karlík a továrna na čokoládu\nPodivín Willy Wonka je proslulí svou továrnou na výrobu čokolády,kterou zásobuje celý svět.V továrně však nikdo dlouho nebyl a nikdo neví,co se tam vlastně odehrává.\nPřed lety totiž několik lidí ukradlo jeho tajné recepty, což Wonku namíchlo natolik, že vyhodil všechny zaměstnance a továrnu zavřel. Později jí opět spustil, ale bez zaměstnanců. Tedy jen zdánlivě. Na své cestě do hlubin tropického pralesa se setkal s domorodým kmenem Umpa Lumpa, se kterým se dohodl, že se všichni Umpa Lumpové odstěhují do jeho továrny a tam budou pracovat i bydlet.\nKdyž byla továrna zase v plném provozu, vyhlásil Willy Wonka zvláštní soutěž pro děti. Pět šťastných dětí mohlo v čokoládě najít zlatou vstupenku, která umožňovala ztrávit celý den ve Wonkově továrně. Jedním z nich je i hlavní postava filmu - Karlík. Karlík je z chudé rodiny a čokoládu si může dovolit jen jednou za rok. Bydlí s rodiči a prarodiči v polorozpadlém domečku.\nKromě Karlíka jsou ostatní děti, které vyhrály, nevychovaní spratci. Willy Wonka je za to také po zásluze odmění. Nikdo z nich nedopadne dobře. Willy Wonka má totiž velmi zvláštní způsoby a smysl pro humor. Čokoládová pohádka se může snadno změnit v čokoládové peklo.


IVF | Kateřina Jandlová\nZačátek byl už kdysi dávno…\nPrvní svatba a první rozvod\nTeď jsem s P. Člověk sice postupem věků ztratil schopnost důvěřovat svým instinktům, ale když se zamyslíte, tak u vztahů to ještě docela funguje. Prostě víte, když s někým máte, nebo nemáte být. A s P. je to přesně takhle jednoduché, vím, že to tak má být. Prostě tak =)\nNěkdy v září 2014 jsem byla na gyndě na pravidelné prohlídce. Prý je všechno v pořádku a v levém vaječníku mám krásné vajíčko, které se chystá k ovulaci. No fajné. Ani nevím, co mě k tomu vedlo, ale v červnu 2015 jsem šla na prohlídku znovu, tedy o půl roku dřív, než bylo nutné. Doktorka mi řekla, že mám v pravém vaječníku cystu. Že se jí nějak nelíbí, že by to mohla být endometrioza. A s tou, že se špatně přichází do jiného stavu. Vypsala mi na lístek pár informací, ukázala mi pár obrázků (fakt díky…) a poslala mě domů s tím, že bych se jí měla přijít ukázat do tří měsíců. Ještě byla naděje, že cysta sama zmizí.\nMusím se trochu pochlubit, doktorka byla překvapená tím, že s tak velkou cystou jsem k ní nenaběha už dávno. Říkala, že i s menšíma nálezama ženský přicházej s bolestí břicha. No. Když se nad tím zamyslím, sem tam mě dost bodlo, ale jak to přešlo, tak jsem o tom nevěděla… S další návštěvou jsem to tři měsíce nevydržela. Na konci srpna jsem u ní byla znovu.\nA už oficiálně rozvedená! Bohužel to byla jediná dobrá zpráva, cysta nezmizela, ani se nezmenšila. Naopak zdvojnásobila svou velikost. Čůza mizerná. Dostala jsem žádanku na vyšetření a instrukci, že když s tím do tří měsíců nikam nepůjdu, mám se za ní zase zastavit. Divim se, že jsem se cestou do práce někde nevysekala… Co když nemůžu mít děti?\nPatnáct let jsem se každý den bála, že když zapomenu vzít tabletku, tak okamžitě otěhotním. Ironie.\nKdyž jsem dorazila do práce, kolotoč se roztočil\nMusím přiznat, že jsem se trochu zhroutila. Sice jsem děti vlastně moc nechtěla, ale je rozdíl nechtít a nemoct. Tíha toho, že to nemám ce svých rukou byla velká.\nKolegyně mi řekla, že její kamarádka chodí s doktorem, kterej se „na tohle“ specializuje. A hned jí zavolala. Pomyslela jsem si, že je to super, že zná, byť zprostředkovaně, odborníka na endometriozu. Mezi vzlyky jsem jí odpovídala na otázky typu kdy jsem měla poslední periodu, kdy čekám další a jestli můžeme s P. přijet přespříští pátek ráno.\nAno, takhle rychle to bylo. Ani jsem se nezeptala, kam mě to posílá. Až když jsem se ptala na adresu, řekla, že je to CAR (centrum asistované reprodukce). Ale já jsem byla v šoku, nedomyslela jsem to do detailů a pořád jsem naivně věřila tomu, že jedeme na odborníkem na cysty.\nŽe jsem se spletla, se ukázalo hned, jak jsme si sedli v ordinaci…\nPrvní návštěva CAR\nBylo to 11. 9. ráno. Byl to můj první gynekolog chlap. A jsem ráda, že jako hlavní mám tu svou hodnou ženu.\nPochválil mě, že jsem si nic negůglovala a za odměnu mi taky ukázal pár obrázků.\nPo vyšetření pořád zamyšleně koukal do papírů, sem tam něco zapsal do počítače, chtěl vědět datum poslední menstruace (díky bohu za diář), ptal se na rodinnou anamnézu (P. se tvářil docela zděšeně, když jsem tam vyjmenovala všechny ty rakoviny, jaký jsme kdy v rodině měli) a nakonec řekl ve zkratce toto: „Takže do Vánoc budete buď těhotná, nebo kuchneme tu cystu.“ Pořadí důležitosti těhotenství, pak cysta. Říkal, že má strach, že když kuchne tak velkou cystu, tak ten vaječník celej oddělá.\nMusím říct, že tak velkej šok jsem dlouho nezažila. Nechtěla jsem na děti spěchat, proboha, vždyť jsme spolu sotva rok, a teď jsme to měli stihnout do tří měsíců?! Abych měla větší šanci otěhotnět přirozenou cestou, dostala jsem instrukci se první den následujícího menstruačního cyklu objednat na zákrok STK vejcovodů. Laicky řečeno „profouknutí“. Odborně selektivní transcervikální katetrizace a je to test průchodnosti.\nKdyž jsme odjížděli, už bylo naprosto jasné, co nás čeká. Z dnešního pohledu jsem trochu naštvaná, že jsme se do toho nechali vmanipulovat. Ale to vím až teď, když znám všechna fakta (v příběhu se k nim dostanu, teď vám nechci vyzradit spoilery). Navíc jsem byla vyděšená a měla jsem sžírající pocit uvnitř, že když P. nedám dítě, tak že mě opustí. Fakt jsem byla psychicky celkem v prdeli.\nA upřímně, pokud by mě chtěl opustit, tak by bylo lepší, kdyby to udělal před dítětem, ne při něm. Což mi ale v tu chvíli samozřejmě taky nedocházelo.\nSTK objednáno na pondělí 21. 9. 2015\nMěla jsem docela nervy. Nevěděla jsem, co mě čeká a nechtěla jsem si to gůglovat. Už od soboty jsem měla nachystanou tašku, přesně podle instrukcí (a Sáry Connorové), takže jsem tam měla noční košili, bačkory, ručník a doprovod. Sama bych nejela.\nPřijeli jsme na půl osmou, patnáct minut před termínem. Když jsme seděli v čekárně, dostala jsem něco na vypití. Pořád jsem čekala, jestli začnu být malátná, protože jsem měla dostat i něco na oblbnutí. Pak mi ale došlo, že „rajskej plyn“, jak to to popsali, se asi nepije, tak jsem čekala dál. Až mě zavolali. Ráda bych napsala „konečně zavolali“, ale radost jsem vlastně neměla.\nDala jsem P. pusu a vydala jsem se za sestrou. Řekla, že budu za dvacet minut zpátky. Tak snad.\nPo chvilce si pro mě přišla sestřička (stihla jsem jít třikrát čůrat) a vzala mě na sál. Boty jsem nechala u čáry „čistá zóna“ a ty poslední tři kroky jsem zvládla bosa.\nNa sále byl doktor a dvě sestry. Gynekologický křeslo a spousta monitorů. Vylezla jsem na křeslo, přišlo mi vyšší, než normálně. Bylo dost nepříjemné, že mi přikurtovali nohy. Nejdřív jsem nechápala proč, ale na konci už jsem věděla…\nZákrok začal jako normální prohlídka. Ultrazvukem překontroloval terén a sestřičky nosily kolem různý věci, na který jsem se nekoukala. Radši jsem sledovala ultrazvuk, ten byl docela v pohodě. Jenže pak si doktor vyměnil nástroj a monitor a obraz byl najednou barevnej! Taky do mě napumpovali teplou vodu (podle zprávy desinfekční) a sledovali, jak mám průchodný cesty. Na to už jsem se v monitoru fakt nedívala. Byla jsem docela zaměstnaná tím, jak mě ta voda opouštěla…\nDoktor něco diktoval sestře a pak mi došlo, proč mi přivázali nohy. Když pominu to, že to bylo celý nepříjemný, protože šťoural docela hluboko už tím ultrazvukem, tak pak to přišlo. Odebral si vzorek.\nA za to celý jsem ještě zaplatila.\nČtvrtek 22. 10. – první injekce\nJeště před další návštěvou doktora jsem, jakožto netěhotná, měla menstruaci. A i když nechci přehánět, tak to byla snad ta nejhorší, jakou jsem kdy zažila. Do práce jsem se sotva doplazila a hned v poledne jsem jela domů. Přežila jsem to, ale abych si musela vzít za tejden tři prášky na bolest, to se mi ještě nikdy nestalo…\nTak jsme zase jeli do CARu. Po vyšetření – vajíčka tam nějaká jsou, tak je zkusíme stimulovat – jsme vyfasovali instrukce a balíček s injekcí Pregnylu. „Tu si píchnete zítra ráno, takhle přímo do bříška, maličko pod úhlem…“ O.o\nInjekce nebyla připravená, byly to dvě maličké skleněné ampulky, jejich obsah se měl jednou velkou jehlou smíchat a druhou, menší píchnout. Taťka naštěstí s injekcema umí, tak jsem se nebála. V pátek ráno, ještě před šestou, jsem vstala, pobrala jsem všechny propriety (ampulky musely bejt v lednici) a došla se nechat bodnout. Jehla byla fakt maličká, tak to šlo dobře.\nKdyž jsme měli hotovo, tak přišla mamka a ptá se: „A víš, že to naposledy dělal na vojně, viď?“\nAle přežila jsem a o víkendu jsme jeli dál…\nKamarádčin přítel je doktor, respektive studuje na doktora, a i když má někdy pitomé hemzy, je profesionální. Protože jsem se nemohla nikde dobrat konkrétních údajů, zeptala jsem se jeho. Technicky vzato je Pregnyl těhotenský hormon, takže když si ho píchnete, těhotenskej test bude stopro pozitivní. Což je sice fajn, ale totálně neprůkazný. Takže moje otázka byla – Za jak dlouho bude test průkaznej? Je mi skoro třicet, vážím něco kolem 70 kilo, měřím cca 170cm a injekci jsem měla Pregnyl 5000IU. Jeho odpověd byla taková – Ideálně dva týdny a pak si udělat test. A pak zase začal hemzat =D Ale podstatné jsem věděla.\nEdit po přečtení P. – chtěl konkrétní hemzy. Takže bylo mi doporučeno, abych si našla holku, že to bude stimulovat moje vaječníky =D\nA teď mi v diáři chybí jedno datum. Někdy teď, tedy kolem 6. listopadu, jsme určitě museli do CAR jet, ale bohužel to tu nemám.\nNicméně i bez toho můžu pokračovat. Pregnyl nepomohl, menstruace se dostavila. Tentokrát to nebylo až tak hrozné, jako minule, ale hroznější než jindy, to ano. A aby toho nebylo málo, předepsali mi Marvelon. Což je nízkohoronální antikoncepce. Jeden se snaží otěhotnět a dostane antikoncepci… To je přece tak na hlavu. Ale jako jasně, doplnění hormonů dává smysl. Dost pitomé na ní bylo to, že jsem celej měsíc, CELEJ MĚSÍC špinila. A to takovym způsobem, že jsem se nemohla hnout bez kalíšku…\nMarvelon má 21 tabletek. V lékárně mi museli balení jen na jeden měsíc objednat, měli zásobu klasickejch tříměsíčních. Ale bylo to rychlé a nasadila jsem přesně první den menstruace, tedy 8. 11. 2015. Abych se mohla správně objednat na další prohlídku, musela jsem si v diáři odpočítat dny, protože při další návštěvě mělo v platíčku zbýt pět tabletek. Vyšlo to na pondělí 23. 11. Shodou okolností v papírech stálo, že mám poslední tabletku vzít v sobotu, ať už jich bude zbývat jakékoliv množství, no na sobotu padla poslední.\nGynekolog mi předepsal sprej\nV pondělí 23. 11. ve čtvrt na dvanáct jsme opět seděli v čekárně. Myslím, že jsem pořád doufala v nějaké jiné řešení, ale doktor nakonec začal mluvit o přípravě na umělé oplodnění. Takže je to tady…\nVždycky s sebou vozím všechny papíry, které nám kdy dali (složku po stěhování bohužel nemůžu najít, abych sdílela konkrétnější data). Jsou to různé souhlasy se vším možným, ceník, anesteziologický dotazník, žádanka na umělé oplození vajíčka, rozpis braní léků… Doktor si je vzal, některé nám ukazoval a říkal, že je máme vyplnit, u některých, že vyplnění ještě počká a tak.\nPak přišla řeč na léky. Doktor všechno zapisoval do tabulky na rozpis léků. Nějaké další injekce a sprej.\n„Ráno do jedné dírky,“ no tak to je jasný, „a večer do druhé dírky.“ COŽE?! ne, nebudu se ptát, je tam příbalová informace, já si to pak přečtu… „a injekce pak pravidelně každý den ve stejný čas až do další návštěvy na ultrazvuk,“ tak aspoň tohle je jasný, „která bude v ten pátek 11. prosince.“\nS tím jsme se rozloučili a zamířili jsme k sestrám. Sestra si vzala ten rozpis léků a na počítači mi udělala krásnou, barevnou a mnohem přehlednější tabulku. Pak mě obrala o peníze a na oplátku za ně přinesla tři obří škatule a jednu docela maličkou. Se sprejem do nosu! Synarel. No díky bohu… No napadlo by vás, že vám na gyndě předepíšou sprej do nosu?\nA teď ty další škatule. Jedna byla plná jednorázových injekčních jehel. Dvě s lékem Menopur. Stejně jako Pregnyl je potřeba ho nejdřív rozmíchat. Prostě přecáknout roztok do práškového základu. Každej den večer si pak mám píchnout 225ml. Ideálně ve stejný čas, až do toho 11. prosince. Na ultrazvuku pak doktor určí, jestli se bude ještě pokračovat s Menopurem, nebo jestli se nasadí něco jiného. No a k tomu ten sprej do nosu.\nOdcházeli jsme s tím, že v následujícím týdnu si mám oběhnout předoperační vyšetření kvůli odběru vajíček.\nV úterý ráno jsem načůrala do skleničky a s ní v kabelce jsem se vydala k doktorovi. V čekárně byl docela klid a v ordinaci to taky docela šlo. Dostala jsem dvě žádanky na vyšetření (krev a EKG), sestra mi píchla tetanovku (jako bych toho měla málo) a šla jsem. Moč nikdo nechtěl, takže zítra znova…\nVe středu ráno jsem teda jela na polikliniku. Krev šla rychle, jak na běžícím páse. Sestra si vzala všechny papíry prakticky hned, jak jsem přišla. Pak jsem si chviličku poseděla a volali mě dovnitř. Tam ze mě vypumpovali snad šest ampulek! Musím říct, že je docela děsivé, jak rychle ta krev stříká z tak malý dírky… A konečně někdo stál o mou ranní moč =D\nMěli to tam dobře zařízené. Vejdeš dovnitř a posadíš se na křeslo, kde ti vezmou krev, pak se posadíš na lehátko (kde už sedí ten, kterého vycucli před tebou a v momentě, kdy si sedáš ty, tak jeho pustěj domů) a krev zatím berou dalšímu. Když ho vycucnou, tak na tebe kouknou, jestli se neklátíš k zemi a když ne, tak tě lípnou a pošlou domů. A na tvoje místo už si sedá další vycucnutej. Promyšlená řada.\nEKG už bylo zdlouhavější. Tam berou jen jednoho a trvá to asi tak dvacet minut. Sestra mě naměřila a říkala, že je to ukázková křivka.\nVe čtvrtek jsem šla zase ke svýmu doktorovi, aby napsal závěrečnou zprávu.\nDopadlo to dobře, podle všeho celkovou narkozu přežiju.\nPíchám si do špeku\nNejdřív mi injekce Menopuru píchal taťka. Stanovili jsme si čas na osmou večer. Mělo to dva důvody. První byl, že kdybychom to chtěli stíhat ráno, musela bych vstávat každej den v pět!, aby taťka stihnul jet do práce. A druhej důvod byl ten ultrazvuk. Na něm totiž měl doktor říct, jestli si mám ještě píchat, nebo už ne. Takže bylo logičtější načasovat to až na večer.\nPrvní injekce byla dobrá. Taťka smíchal prášek s rozpouštědlem a šup. Teda samozřejmě ještě dezinfekce. Injekce byla tak maličká, že to nebolelo. Jen to trošku štípalo. A druhý den znova to samé. Třetí den mě napadlo, že bych to celé mohla sepsat na blog. A s tím přišla i další, ne tak pěkná myšlenka. Měla bych si píchnout sama…\nNo. Vzpomněla jsem si na své první setkání s injekcí, kdy jsem řvala na celou nemocniční chodbu a zmítala se tak, že museli mamku vykázat z místnosti, a na mě se vrhli tak tři čtyři sestry a doktor. To tedy nebyl dobrý start. Nicméně jsem se časem propracovala a dokonce jsem chodila darovat krev. A chodila bych dál, kdybych neměla málo železa. Vlastně to mi zjistili i tentokrát. Každopádně jsem si docela věřila, že bych to s tak malou jehlou mohla zvládnout taky.\nTaťka mě instruoval. Vatovým tamponkem s desinfekcí očistit vršek ampulky, přesně kolmo zapíchnout jehlu čerstvě vybalené jednorázové injekce, obrátit celé vzhůru nohama a pomalu natáhnout 225ml. Lepší je natáhnout víc a pak tam trochu vrátit. Pak to zase otočíme, jehlu vytáhneme a ampulku odložíme stranou. Teď je potřeba zapíchnout sám sebe na vydesinfikovaný místo vedle pupíku. Vzhledem k tomu, že mám zdravý levý vaječník, tak jsme všechny injekce situovali na levou stranu pupíku. Injekci jsem měla v pravé ruce a levou rukou jsem si měla chytnout a zmačknout kůži. Držela jsem si spíš špíček, ale pro začátek…\nPřiblížila jsem jehlu ke kůži… Opotila jsem se… Taťka se mě snažil povzbuzovat, ale moc to nepomáhalo =D Nejsem schopná odhadnout, jak dlouho jsem měla přiblíženou jehlu ke kůži, ale nakonec se mi ji podařilo narvat dovnitř! Pot mi stékal po zádech a začala se mi klepat ruka. Jo a mimochodem, když jsem se odhodlala tam tu jehlu píchnout, musela jsem zavřít oči =D\nKdyž už je jehla pod kůží, musí se injekce trochu natáhnout, aby se zjistilo, jestli jste náhodou netrefili žílu. Což je takhle mělce pod kůží asi nepravděpodobný, ale tak pro jistotu. Natáhnout a vstříknout. Teď poprvé jsem jenom natáhla, ale taťka pak řekl, že to mám příliš souběžně s kůží a že to radši přepíchneme. To už jsem teda nedokázala. Ale na první pokus myslím stačí, že jsem se píchla.\nDruhej den jsem se dostala i ke vstříknutí léku! Ale při bodnutí jsem i tak musela mít zavřený oči =D Po vytlačení léku ze stříkačky (pomalu a rovnoměrně) jsem si přidržela vatovej tamponek u vstupu do kůže, vytáhla jehlu a přitlačila. Za všechna ta bodání jsem párkrát lehoučce krvácela, párkrát to děsně štípalo a jednou to krvácelo dost…\nJá se na zprávy nedívám, ale naši jo a vzhledem k tomu, že jsem na injekce chodila k našim do obýváku, tak jsem u toho měla zprávy. Když jsem se už naučila píchat si sama, tak v telce zrovna byla reportáž o velké Moravě a o tom, že teď dělají průzkum, jestli ze současných obyvatel Moravy může být někdo potomkem Cyrila a Metoděje. Zkoumají to pomocí krve a taky podle jmen, některá prý patří k nejstarším. A pak vyjmenovali pár jmen, nepamatuju si je všechny, ale jedno z nich bylo Blabla… Když to řekli, měli jsem zrovna jehlu v břiše. Nejdřív jsem se snažila nesmát, ale nešlo to. Rozklepalo se mi břicho i ruka, smíchem mi slzely oči a udělala jsem v sobě pořádnou díru =D\nTakže teď můžu s klidem říct, že se tyhle injekce dají píchnout samodomo. Taťka jehlu vrážel do kůže rychle, já jsem to tlačila pomaleji, ale taky to šlo. Naposledy jsem to zkusila rychle (a měla jsem u toho otevřené oči!), ale asi nějak blbě, protože to bolelo víc, než když jsem to tlačila pomalu, což podle všeho nedává smysl. Je potřeba dbát na čistotu pracovního prostředí a taky je dobré mít u toho klid.\nPřed ultrazvukem jsem do pupíku dostala celkem deset injekcí. Když budu počítat i ten Pregnyl, tak jedenáct. Aby byla moje zpráva kompletní, je potřeba říct, že jsem měla břicho už dost opuchlé a bolavé. Nehledě na to, že hormony působí i na psychiku a jsem už docela vynervovaná…\nEdit – na co všechno myslíte, že ty hormony ještě působí? Rozuzlení na konci článku!\nVlevo sedm, vpravo šest\nV pátek 11. prosince v jedenáct hodin jsme opět seděli v čekárně. Stejně, jako jsem si měla píchat injekce Menopuru, měla jsem zároveň používat ten sprej do nosu. S tim jsem měla maličko větší problém =D Večer to ještě šlo. Když jsem zapomněla, tak jsem holt vstala z postele a ještě jsem si do tý lednice došla, ale ráno… Sice došlo jen ke dvěma krizím, ale stály za to. Jednou jsem si to uvědomila až ve městě (bylo to zrovna v tu středu, jak jsem jela na krev a EKG). Zvažovala jsem, jestli mám ještě jet zpátky, ale naštěstí ještě jela do města švagrová, tak mi sprej hodila do práce. A podruhý jsme se v půlce cesty otáčeli a ještě jsme se vrátili… Celý to bylo způsobeno tím, že sprej musel bejt v lednici, kdybych ho mohla mít v kabelce, nic by se nestalo.\nNo a teď ten ultrazvuk. Nějaká vajíčka tam našel, tak to vypadá snad dobře. Říkal na jedné straně šest a na druhé sedm. Třináct není zrovna moc. No, další instrukce byly celkem jednoduché. Ještě jsem si měla píchnout tři injekce Menopuru (pátek, sobota, neděle) a pak v pondělí, přesně v devět večer, dvě předchystané injekce Ovitrelle 250mikrogramů. Každá z jedné strany pupíku. A když na tyhle injekce zapomenu, tak je celá stimulace v h… áji.V úterý bude pauza od všech léků a ve středu ráno odběr vajíček pod celkovou narkozou.\nMusím se přiznat, že pokaždé, když jdu na kontrolu, doufám, že mi řekne, že jsem těhotná. Že to všechno zabralo a že už nemusíme pokračovat. Je to hrozně zvláštní, když si vezmu, že jsem nikdy po dětech nijak extra netoužila a do CARu jsem jela převážně kvůli tý cystě. A najednou jsem na léčení neplodnosti, na programu umělého oplodnění a chci, aby to celé vyšlo…\nV sedm ráno v CARu. To znamenalo vstávat v pět, abychom před šestou mohli vyjet. Nesměla jsem jíst a co hůř, ani pít. Dojeli jsme krásně na čas. Problém byl ten, že jsme tam byli dřív, než personál…\nSeděli jsme v autě a sledovali, kdy se tam rozsvítí. Když se tak konečně stalo, vlezli jsme tam taky. Tentokrát jsme v čekárně moc dlouho neseděli. P. poslali pryč, že budu hotová asi za hodinu, nejdýl za hodinu a půl. A mě si vzali dovnitř.\nStejně, jako při tom STK jsem se převlíkla do pyžama a šla jsem do pokoje, tentokrát do postele. Vybrala jsem si tu prostřední. No nevim, jestli to byla dobrá volba. Po mý pravý ruce si lehla paní, která šla na odstranění mrtvého embrya a po levé ruce byla paní sice zatím těhotná, ale s prudkým úbytkem hCG. Uf. Deprese by se dala ždímat.\nByla jsem první na řadě. Přišla hodně milá paní a napíchla mi ruku. Příprava na anestezii. Byl to dost odporný (jako ne že by to bolelo, i když ta jehla byla obří, ale ten pocit…) a bála jsem se hýbat rukou. Na záchod jsem šla, ale nebylo to úplně pohodlné s nepohyblivou pravou rukou.\nNa sál jsem šla sama, bosa. Vyškrábala jsem se na tu židli, pravou ruku jsem položila na speciální podložku a levou mi sestřička schovala do kapsy z mojí košile. Pak anestezioložka řekla: „Tak, a teď vám tam pustím to uspávadlo, jak jsme o tom mluvili.“ To jsem ještě odsouhlasila a pak už si pamatuju jen: „Haló, vstávejte.“ No ani vyspat mě nenechali!\nJen jsem se probrala, přišlo k sobě i moje břicho a myslela jsem, že umírám. Ležela jsem na pravém boku a v tu chvíli jsem úplně zapomněla, že mám něco v ruce a tiskla jsem si je k pupíku.\nPaní po pravé ruce mi poradila, ať se položím na záda a dám si dlaně na vaječníky, abych si je zahřála. Tak jsem to udělala. Stálo mě to dost sil, ale opravdu to docela pomohlo.\nSamotnej zákrok prej trval maximálně deset minut. A když mě dovezli zpátky, tak jsem prý ze spaní mluvila =D\nBolelo to úplně šíleně. Mnohem víc, než jakákoliv naraženina. Mnohem víc, než ten nejhorší menzes. Mnohem víc… Kdysi mě zaujala myšlenka na darování vajíček za finanční kompenzaci. Ale bylo to daleko a obnášelo to spoustu léků. A o tý bolesti tam vtipně nebylo ani slovo.\nPo chvíli mě sestra nutila, abych se začala hýbat. Dala mi léky proti bolesti, a když nezabraly, tak ještě jednu dávku. No podle mě nezabrala ani ta, ale uvařila mi čaj a dala mi sušenku. V podstatě první jídlo dne, a to mi už líp udělalo. Přišel doktor a řekl, že jich nakonec našli a odebrali dvacet. A že byl zákrok bez komplikací. Do čeho asi počítaj tu ukrutnou bolest?\nTrvalo několik dlouhých minut, než jsem se zvládla postavit a dojít se převlíknout. P. na mě už čekal. Posadili jsme se a čekali jsme na zprávu z laborky. P. byl taky na odběru („A jemu to budou dělat taky v narkoze?“ =D ) Tentokrát jsme nečekali dlouho, ale velice dlouho jsme šli těch šest metrů. Solidárně na mě čekali a já jsem se sotva vlekla.\nV laborce nám sestra řekla, že jich je teda dvacet, ale zralejch deset a jedno že je takové abnormální. Domlouvali jsme se, jak budeme postupovat a tak. Nechali jsme si dát prodlouženou kultivaci a monitoring. Když jsme dojednali, opět velice pomalu jsme se přešourali k recepci. Tam jsem dostala recept na Utrogestan, propustku do práce (respektive k lékaři), zaplatila jsem docela vysokou částku, a na oplátku jsem dostala tip na to, že bych po zákroku měla jíst silný hovězí vývar. To mi přišlo docela vtipný.\nTakovej vývar se dělá docela dlouho, my už tam jezdíme od září, už minule bylo úplně jasný, že na ten odběr půjdu, ale o vývaru řeknou až teď? My jsme o něm už věděli předem od kamarádky, takže jsme ho měli nachystanej, ale takový detaily jsou podle mě docela dost důležitý. A jestli je nebaví říkat to každýmu, tak by přece nebylo tak těžký udělat nějakou průvodku, ne? Prostě v bodech vypsat, jak se chovat, čeho se vyvarovat, na co se připravit, co očekávat… Jo, jasně, já vím, zase bych všechno organizovala…\nDoma jsme byli myslím před jedenáctou. Rovnou jsem zalehla do postele a P. se o mně krásně staral. A ten vývar byl výbornej! ^_^\nDalšími body na seznamu „co očekávat“ by byly tři dny bolestí, neschopnosti se pořádně hýbat, vzpřímeně chodit, šílená únava a s tím vším spojená nechuť cokoliv dělat.\nDruhý den v devět ráno jsem volala do laboratoře, jak se vajíčka uchytla.\nKrátký život vajíčka\nVe čtvrtek 17. prosince ráno jsem volala do laborky, prokázala jsem se znalostí svého rodné čísla a dostala jsem dobrou zprávu. Všechna vajíčka se podařilo oplodnit. Jedenáct potenciálních dětí.\nNa ten monitoring mi poslali mail s přístupovým heslem a tam jsem našla první fotku. To v pravém horním rohu jsem identifikovala jako to „abnormální“. A nakonec se ukázalo, že jsem měla pravdu.\nDruhý den už nebyly zprávy tak dobré. U některých se objevila fragmentace. Koukali jsme na to čtyři a divná se nám zdála všechna…\nDen tři. Fragmentace se u některých nepotvrdila, ale stejně nechtějí posupovat podle plánu… Ale to abnormální je aspoň veselé =D\nČtvrtý den. Už vůbec nerozumím tomu, co mi do toho telefonu říká. Jasné je jenom to, že jsou maximálně tři použitelná vajíčka. To z jedenácti není moc dobré…\nPátý den, den transferu, 21. 12. Myslela jsem, že tahle fáze se nazývá morula, ale padlo i něco jako blastocysta a já mám docela obavy z gůglování, takže si nejsem jistá. Z obrázku je asi jasné, které vajíčko to vyhrálo. Bylo jediné, které dotáhlo svůj vývoj do konce. Respektive do uspokojivé fáze v prodloužené kultivaci.\nJeště před ním nám sestřička řekla, že ten vývoj nebyl úplně OK. Že to, že zbylo jenom jedno, značí nějaké vnitřní problémy, které nebyly hned patrné, ale teď už je to jasný. Uvidíme, jak to celé dopadne.\nTransfer posledního a jediného vajíčka\nPondělní ráno, 21. prosince.\nDen jsem měla hodně naplněný. Ráno jsem musela za svým obvoďákem, aby mi napsal na úterý opušťák do práce. Pak jsem musela do práce a pak teprve na transfer.\nU doktora jsem ještě pořešila to, že mě po narkoze pořád bolí ta napíchnutá ruka. On mi na ní šáhnul (normálně tvrdá a hrudkovatá žíla!!!) a pravil, že mám zánět žíly. No prostě super. Dostala jsem mastičku a recept na nějaký léky. Taky mi řekl, že si to mám chladit a že mám za týden přijet. Z toho jsem radost neměla, protože jsem se těšila na nerušené dva týdny, ale tak co se dá dělat. Cestou do práce jsem se stavila v trafice a koupila jsem si časopis na čekání po transferu. V práci to docela šlo, dodělala jsem docházkáč, nějaký další restíky před koncem roku a na dvanáctou jsme jeli do CARu.\nMěla jsem mít plnější močák, ale stejně jsem si ještě před odjezdem odskočila. Cestou jsem pila, takže když jsme tam dojeli, už se mi chtělo docela dost.\nNejdřív jsme se sešli s laborantkou, s tou, se kterou jsme si od čtvrtka telefonovali o stavu vajíček. Ta nám popsala celej vývoj a dala nám flešku s fotkama. Základ pro boží rodinný album ^_^\nJeště jsem jí řekla, co mám za potíže s rukou a dala jsem jí recept, co mi dal doktor, aby se mohla poradit s tímhle doktorem, jestli ty prášky můžu brát. Tak prý můžu. S fleškou v ruce jsme šli ještě chvilku do čekárny. To už se mi chtělo tak moc čůrat, že jsem skoro nemohla chodit. Asi jsem to měla zvážit a jít prostě ještě jednou čůrat…\nPak si mě zase odvedli do pokoje a poslali P. tak na hodinku čekat. Převlíkla jsem se a vyškrábala se do stejné postele jako při odběru. Tentokrát tam se mnou byla jen jedna paní a ta nebyla tak sdílná, jako paní minule. Taky byla na transferu.\nKdyž si pro mě přišli, že mám jít na sál, šla jsem zase bosa. A nastal první problém. Fakt jsem se nemohla dostat do toho pitomýho křesla. Tak moc se mi chtělo čůrat, že mě bolelo celý břicho. Doktor se ptal, co se děje, tak jsem mu to řekla. Moc se nad tím nepozastavil, tak jsem to brala tak, že je to normální. Vyškrábala jsem se tam a doktor začal nejdřív s ultrazvukem, aby se kouknul, kam ho vrznou. Už to bylo docela nepříjemný…\nPo pár minutách, které mi ovšem přišly jako hodina, laborantka přinesla sklíčko s mým jménom a vajíčkem, které bylo vidět pouhým okem! Fakt hustý. Když jsem odsouhlasila, že jsem to já, respektive moje jméno, začal transfer. To bylo tak děsně nepříjemný! A chvílema to i docela bolelo. Modlila jsem se, abych se nepočůrala a když vezmete, že ve mě rejdil vevnitř nějakym katetrem nebo čim a z venku sestra rejdila ultrazvukem, je zázrak, že to prošlo v suchu…\nVelkej problém nastal při přesunu z křesla do postele, kterou mi přivezli. Už jsem měla břicho tak oddělaný, že jsem se prostě nemohla pohnout. Jedna sestřička mi sice nabízela ruku, ale byla tak maličká… Přijala jsem ji, ale moc to nepomohlo. Při přesunu mi břichem projela tak šílená bolest, že jsem tam zůstala ležet na boku a už jsem měla fakt pocit, že jsem praskla. Prý ale ne, tak snad. Doktor mi popřál štěstí a že se prý můžu jít za pět minut vyčůrat. Už aby to bylo!\nKdyž mě dovezli na pokoj, hned jsem se koukla, kolik je hodin. Bylo to nejdelších pět minut! Nakonec jsem to vydržela osm a začala jsem se sbírat, že teda půjdu. No tak to bylo ale hodně naivní! Byla jsem na posteli, která měla zvednutý nohy, aby se vajíčko dobře usalašilo. A zvednout se z takový postele, když vás bolí v podstatě každý pohnutí je prakticky nemožný. Nejdřív jsem zkusila nohy přitáhnout k sobě, posadit se a prostě normálně vstát. No to nešlo. Už ani nevím, co všechno jsem zkusila, nejspíš by bývalo stačilo se přetočit na bok a prostě z tý postele vypadnout. Ale já jsem byla furt zaměřená na to, že se musím posadit, tak jsem se normálně jednou nohou zahákla o spodek postele a fakt se mi podařilo se posadit =D Tu ženskou vedle jsem nejspíš dost rušila, ale to mi bylo docela buřt.\nDobelhala jsem se na záchod a tam jsem nemohla začít čůrat! To už bylo fakt na hlavu. Nakonec se mi to samozřejmě podařilo a mohla jsem se vrátit do postele. Pěkně jsem se uložila a protože v pokoji byla tma, vykašlala jsem se na časopis a rozhodla jsem se spát.\nNemám přehled o čase, ale nakonec nás přišla vzbudit sestra a postupně nás propustila.\nV čekárně už byl P. a ještě jsme čekali, až se uvolní recepce. Tam jsme zaplatili, dostala jsem recept na Utrogestan a instrukce, jak ho používat, co dělat v případě špinění a tak dále. Pak mě ještě jednou upozornila na to, že nemám týden cvičit a mám se šetřit psychicky i fyzicky. Prostě relax =)\nRovnou nás taky objednala na kontrolu v pondělí 4. 1. 2016. Mám si přivézt ranní moč a vezmou mi krev. Jíst ale můžu.\nNa sále asi čtyři lidi věděli, že se sotva hýbu a po těch pěti minutách mi nikdo z nich (nebo třeba někdo pověřenej) nemohl přijít pomoct vstát z postele?! Ano, když se to dělo, byla jsem odhodlaná to zvládnout sama a byla jsem hrdá, že jsem to nakonec i zvládla. Ale když se nad tím zamyslím, ani nevím, jestli tam mají třeba nějakej zvonek, kdyby se něco dělo. Takže tímhle mě docela nakrkli. Ponarkózovou péči mají o moc lepší, než potransferovou. Nebo spíš záleží na tom, kdo má zrovna službu.\nKaždopádně kdybyste na to někdo šel, nebojte se pak zařvat, ať vás jde doprdele někdo zvednout z postele!\nPondělí 4. ledna 2016 a kontrola, na které se to všechno rozhodne. Budeme nakupovat pro mimčo, nebo pro mě něco na zotavenou?\nCelé vánoční prázdniny, tedy ty dva týdny, jsem poctivě dodržovala klid, často jsem spala, často jedla a na Silvestra jsme si připili jahodovejma Rychlejma špuntama.\nV pondělí ráno jsem zase načůrala do skleničky a jeli jsme si pro výsledky. Nevyšlo to. Stejně mi ale vzali krev. Dala jsem jim levou ruku, protože o pravou jsem se bála, že ještě nemám úplně doléčenej ten zánět žíly. Tak mi pro změnu na levý vytvořili 3D modřinu! Něco tak absurdního jsem dlouho neviděla. Dva dny jsem tam měla obří bouli a pak se to začalo rozlejzat do normální, pěkně tmavý modřiny.\nPo kontrole jsme museli ještě do práce. Cestou jsem byla myslím celkem statečná, ale když jsem dorazila k mamce do kanceláře, už jsem teda statečná vůbec nebyla. Stejně tak nahoře v půjčovně. Když jsem přemýšlela o tom, co budu dělat, když to nevyjde, byla jsem odhodlaná dojít za ředitelkou a požádat ji o přeložení na jiné oddělení. Nejlépe na takové, kde bude pravidelná pracovní doba a bez střídání ranní a odpolední směny. O víkendech nemluvě.\nAsi jsem tý myšlence věnovala větší mozkovou kapacitu, než té, že jsem těhotná, protože když jsem na půjčovně přestala řvát (a to i před ředitelkou), tak mi řekli, že můžu přestoupit na malou pobočku, protože tam kolegyně dlouhodobě onemocněla. Na jednu stranu je to hrozný, ale na druhou stranu boží. Sice se to celé seběhlo strašně rychle, další pondělí už jsem byla na pobočce a dva týdny po té změně, tam už budu na furt, ale jsem ráda.\nEdit po dvou letech – kolegyně je zdravá a užívá si důchod a vnoučka =)\nIVF se nezdařila, přichází vyzrazení spoileru ze začátku příběhu\nDostala jsem papír se kterým se mám objednat k odborníkovi do Prahy (MUDr. Jiří Hanáček, ÚPMD), aby mi za tři měsíce vytáhnul tu endometriozu. Pokud do té doby neotěhotním normálně, tak mi jí vyndaj a za další tři měsíce můžeme IVF zkusit znova s nějakou jinou stimulací.\nOtázka je ovšem jinde. Chci to projít znova? Zatím bych neřekla… Všichni mě uklidňujou, že to poprvé lidem moc nevychází a každej druhej zná někoho, kdo na to musel jít i čtyřikrát, než to vyšlo.\nPro mě to bylo jednou a dost. Moc drahý, moc bolestivý (asi kvůli té endometrioze, ale stejně…) a moc nejistej výsledek.\nAle hlavně, kdybych se rozhodla pro další IVF, určitě bych šla jinam. Vzpomínáte na první článek? Doktor z CARu řekl, že ta endometrioza nejde vyndat bez ohrožení vaječníků. A na konci, kdy už z nás nekápnou žádný prachy, jako zázrakem zná odborníka, kterej to dokáže? Plus to opravdu nevěděl, že stimulace k oplodnění bude stimulovat i u endometriozu? No prostě valnej dojem neudělali.\nBohužel jsem si všechny tyhle informace poskládala k sobě až po nějaké době. Kdybych to byla schopná rozumně analyzovat předem, rozhodně bych šla nejdřív na vyndání endometriozy a až potom na jakoukoliv hormonální stimulaci. Pokud bych se pro ní vůbec rozhodla.\nNerozhodujte se, když s vámi cloumají emoce.\nTakhle. Nechci tím říct, že IVF nefunguje. Prokazatelně funguje, jen pro mě to nebyla vhodná cesta. A pokud i vy máte nějakou cystu, tak se proboha informujte z víc zdrojů, jestli nejde nejdřív vynat!\nPřeji vám štěstí, ať už se rozhodnete pro jakoukoliv cestu!\nO laparoskopickém zákroku, který jsem prodělala v ÚPMD v Praze, se chci časem taky rozepsat. Pokud budete netrpělivý, klidně mi napiště na mail@katerinajandlova.cz a já to napíšu rychleji =)\nOdkazy na zajímavé články a weby, které se tématu věnují víc\nWikipedie – Oplodnění ve zkumavce\nDobře, myslela jsem, že jich najdu víc, ale zbytek byl buď přímou reklamou na nějaké CAR nebo jsem nesouhlasila s obsahem, tak jsem to sem nechtěla dávat. Gůglování vám samozřejmě nezakážu, takže pokud o tom uvažujete, gůglujte jak o život! Reference, zkušenosti, cena, průběh, koukejte i na to, kdy byl web naposledy aktualizován a než se k něčemu upíšete, stavte se tam osobně, jestli to už na první pohled nepůsobí nepříjemným dojmem. Ta „má“ CAR byla ve všech ohledech dobrá, ale ani tak není výsledek zaručen.\nIVF je drahá sranda, není potřeba chodit kolem horké kaše, všichni víme, že to tak je. I první tři cykly, které částečně hradí pojišťovna, jsou na kontě znát. Prosím, zamyslete se ještě před tím, než se pustíte do druhého, třetího cyklu a následných půjček, jestli je to rozumné. Nejen, že si zahráváte se svým vlastním zdravým, nejen fyzickým, ale hlavně psychickým, ale zároveň si zaděláváte na potíže do budoucnosti. Protože když se zadaří, vajíčko se uchytí a vy porodíte miminko, což bych vám samozřejmě ze srdce přála, tak finanční náročnost nezmizí. Naopak stoupne.\nDovést dítě až na vysokou školu už dneska nestojí ten pověstný milion, ale tři. Mateřská je malá, rodičovskou sice od ledna 2020 zvednou, ale taky to nebude žádná hitparáda. Tak se prosím zamyslete, jestli to opravdu za to stojí. A to doslova.\nJsem intuitivní konzultantka a naučím tě, jak si formulovat přání a jak dosáhnout jejich splnění. Díky svému širokému rozhledu tě dokážu nasměrovat tam, kam potřebuješ dojít.\nZkrátka ti předám magické nástroje, jak si plnit sny.\nKateřina Jandlová Intuitivní konzultantka


Návrat do doby před sto lety\nPředchůdcem Merkuru byla stavebnice Inventor, kterou v roce 1920 začal v Polici nad Metují vyrábět Jaroslav Vancl. Název měl v dětech probudit zájem o vynálezy. Z jednoduchých součástek se dal postavit báječný hravý svět, od autíček přes jeřáby až po letadla nebo třeba větrný mlýn. Tehdy jste ke hře ještě nepotřebovali šroubovák. Dílky se totiž spojovaly jen kovovými háčky až teprve po pěti letech je vystřídaly matičky a šroubky. Kromě spojovacího systému se po pěti letech změnilo i jméno a na světě se tak objevila první stavebnice Merkur.\nZa první republiky Merkur vyráběl kromě klasických stavebnic i stavebnice budov, elektrických modelů a další doplňkové sady. Oblíbené byly zejména plechové elektrické vláčky, ale na rozdíl od stavebnice si obchody přály dostávat již smontované. K dětem se rozjely lokomotivy, inspirované populární rychlíkovou lokomotivou Mikádo se služebními, osobními a nákladními vozy, záhy doplněné větší rychlíkovou lokomotivou. Šlo o nejrozšířenější a nejoblíbenější typ elektrických vláčků v tehdejším Československu.\nMerkur kdysi a nyní\nPodobně jako jiné firmy se i Merkur potýkal s problémy. Za druhé světové války výrobu zpomalil a nakonec zastavil z nedostatku barevných kovů a po obnovení výroby v roce 1947 přišlo znárodnění. Sortiment ale zůstal téměř stejný – s výjimkou tolik oblíbených vláčků, které se přestaly vyrábět v roce 1968.\nAsi nejvíc to s Merkurem bylo nahnuté v 90. letech, kdy stačilo málo a podnik málem přestal existovat. Firmu v likvidaci zachránil Jaromír Kříž, začal inovovat a navrhovat nové sestavy i výrobní sortiment, vrátily se i kdysi oblíbené vláčky. Dnes se proto kromě mnoha variant oblíbených stavebnic v Merkurtoys vyrábí stovky různých druhů vagonů a lokomotiv, železniční mosty a další stavby, parní stroje, tříkolky a koloběžky, dětské bagry a další druhy nářadí, plechové hračky na pískoviště nebo sáňky. V posledních letech se firma zaměřuje také na učební pomůcky, robotiku a mechatroniku, které děti naučí manuální zručnosti a technickému myšlení.\nNa vánoce roku 1961 sestavil Prof. Ing. RTDr. Otto Wichterle DrSc, pomocí dětské kovové stavebnice Merkur, první prototyp odstředivého odlévacího zařízení „ˇčočkostroj“, na němž odlil první čtyři kontaktní čočky, které nedráždily oko.\nMuzeum se mimo jiné pyšní největší stavbou postavenou z Merkuru a zapsanou do Guinnessovy knihy rekordů. Jde o Ocelové město (Stahlstadt) postavené Jiřím Mládkem, jehož stavba je inspirována romány Julese Verna.\nNavštivte jedinečné muzeum, které mapuje historii a současnost nejznámější české hračky - stavebnice Merkur. V Muzeu jsou k vidění nejstarší stavebnice z roku 1920. Přijďte a pohrajte si……..\n« Historie technologie výroby železa a oceli


Josef Maršálek besedoval v Havířově | NSS.cz\nV pátek 18. května dorazil na sever Moravy Josef Maršálek. Přijal pozvání oddílu TJ Slovan Havířov a v klubové herně se setkal se členy Slovanu i se šachisty z okolních oddílů. Demonstroval tři partie a zavzpomínal na své šachové úspěchy, které jsou spojeny především s akademickými šampionáty družstev v letech 1954 a 1960. V roce 1954 získal tým ve složení Filip, Alster, Kozma, Veselý a Maršálek zlatou medaili, v roce 1960 se družstvo Maršálek, Augustin, Kaválek, Kupka a Trmal umístilo na čtvrté příčce. V debatě Josef Maršálek hovořil o některých osobnostech moravského a slezského šachu.\nJosef Maršálek začal aktuálním zápasem o titul mistra světa. Rozebral některé motivy ze třetí partie zápasu. Především jej zaujal závěr partie, čtyřvěžová koncovka. Gelfand sice zatím bojuje velmi dobře, přesto Maršálek věří Anandovi. „Gelfand je výtečně připraven v zahájení. Věřím ale, že po úvodní sérii remíz se začne prosazovat Anand,“ prognózuje Maršálek.\nExkurz do minulosti začal Josef Maršálek partií, kterou v roce 1965 sehrál na přeboru republiky s Janem Smejkalem. Jeho vzpomínání se však soustředilo především na rok 1954. V rozhodujícím utkání akademického mistrovství světa, které naše družstvo hrálo proti Rusku, překvapil náš tým vynecháním Alstera na druhé šachovnici, čímž soupeři zhatil přípravu. Maršálek ukázal svou partii s Nikitinem, který v prohrané pozici překročil čas. A díky remíze Filipa s Korčným a výhře Veselého nad Krogiusem mohli naši slavit.\nDo klubové knihovny Slovanu Havířov Josef Maršálek podepsal výtisk své nové knihy, nazvané Dostaveníčko s dámou. Rád také zavzpomínal na některé moravské šachisty – Slavoje Kupku, Pavla Šimoníka či Františka Blatného. Během malého posezení na závěr akce na oplátku domácí šachisté FM Václav Pacl a Rudolf Kaminský připomněli Josefu Maršálkovi společné šachové zážitky z minulosti. „Myslím, že se beseda vydařila. Jsem rád za pěknou účast,“ měl z akce dobrý pocit Josef Maršálek. A jaké dojmy si z Havířova odváží ještě? „Musím říct, že mě mile překvapilo, kolik tady máte zeleně,“ říkal Josef Maršálek, který si kromě besedy užil také prohlídku karvinského zámku Zámek Fryštát a procházku v místním krásném parku.\nautor fotografií: Petr Beran\nPředseda TJ Slovan Havířov Jiří Kála vítá Josefa Maršálka\nJosef Maršálek demonstruje partii ze zápasu Viswanathana Ananda s Borisem Gelfandem\nAuditorium tvořené havířovskými šachisty\nPo besedě následovalo společné posezení. V čele stolu Josef Maršálek a jeho žena Milada.\n1x 1775x Aleš Kubeczka\n20.05.2012 18:57 | Autor neznámý\nHezký článek o (ještě) starším pánovi, jen si přeji, zejména po dnešní partii, ať se prognóza ohledně mistra světa nevyplní (zatím, ještě není konec)


"Mavic 2 Enterprise je nejlepším komerčním dronem na světě, jehož účelem je naplňovat provozní potřeby našich průmyslových partnerů, stejně jako společností, které se na využití dronů teprve chystají," uvedl poněkud neskromně prezident společnosti DJI Roger Luo. "Hardware a software naší společnosti nastavují nová měřítka ve světě létání. A náš Mavic 2 Enterprise je nejkompaktnější, nejvýkonnější a přitom bezpečný a spolehlivý nástroj pro profesionální práci."\nDobrá - to, že proslovy manažerů z korporátního světa nabubřelostí nápadně připomínají chvástání komunistických papalášů neblahé paměti, tak nějak patří k věci, takže je nemusíme brát moc vážně. Pojďme se tedy raději podívat na to, jak "nejlepší komerční dron na světě" vypadá doopravdy.\nPřevlečený Mavic 2 Zoom\nEnterprise je ve skutečnosti Mavic 2 Zoom, včetně jeho dlouhého doletu, přenosového systému Ocusync 2.0. a hlavně dvanáctimegové kamery vybavené dvojnásobným optickým a trojnásobným digitálním zoomem. Takže nepochybně stroj dobrý.\nVylepšení představuje heslem chráněné datové úložiště s kapacitou 24 GB na palubě dronu a "samozahřívací" akumulátor podle firemních specifik umožňující létání do teploty až -10 stupňů Celsia.\nNejnápadnější novinkou Enterprise ale je držák na trupu a v balení tři zařízení, které k němu lze připevnit: baterku se světelným tokem 2400 lm a udávaným dosvitem 30 metrů (!), reproduktor o intenzitě zvuku 100 dB ve vzdálenosti 1 metr od zdroje a světelný maják (stroboskop) viditelný údajně ze vzdálenosti cca 5 kilometrů.\nPodrobné firemní specifikace Mavic 2 Enterprise najdete tady.\nNení pochyb o tom, že už samotný Mavic 2 Zoom díky skladnosti, doletu, spolehlivosti a především díky kamerovému zoomu, se pro některé typy profesionálního nasazení hodí velmi dobře. Otázkou tedy je, jestli vylepšení verze Enterprise stojí za cenový rozdíl.\nO jakou částku jde, ale není lehké zjistit. Na oficiálním e-shopu DJI cenu M 2 Enterprise (na rozdíl od jejich jiných produktů) nenajdete a dozvíte se ji jaksi diskrétně až po odeslání mailu. Podle neoficiálních zdrojů činí 1999 USD v základním balení, 2420 USD ve verzi Combo (obsahuje dva další akumulátory a náhradní vrtule). Pro srovnání: Mavic 2 Zoom se v základním balení u DJI nabízí za 1249 USD.\nSečteno a podtrženo: rozdíl dělá 750 USD, což je podle současného kursu přibližně 16 800 Kč (ponechme teď stranou otázku, co s tím udělají čeští prodejci). To není zrovna málo, takže nás nejspíš bude zajímat bližší pohled na doplňky v balení Enterprise, které u Mavic 2 Zoom nejsou.\nPrvní, co asi vzbudí u praktikujících operátorů dronů rozpaky, je samozahřívací baterie, jejíž výhodou podle firemního webu je to, že umožňuje provoz do -10 stupňů. Pracovníci velkých firem, kteří budou o nákupech Enterprise rozhodovat, to možná nevědí, ale jinak vám každý modelář prozradí, že lithiový akumulátor se při provozu zahřívá jaksi sám od sebe, takže létat v mrazu není problém (létal jsem s Phantom 4 i Mavic Pro v počasí, kdy mi dech mrzl na vousech i bez "samozahřívacího" akumulátoru). Jen je nutné, aby byla baterka teplá před startem, což právě inovovaný akumulátor Enterprise zřejmě řeší.\nTéhož efektu se ovšem dá dosáhnout podstatně levněji nošením akumulátoru v kapse nebo - pokud je opravdu velká kosa - přímo na těle (a viděl jsem i kutila, co si pro létání v mrazu vyrobil ohřívací kufr).\nMimochodem, není bez zajímavosti, že zatímco u Enterprise ve firemních specifikacích DJI údaj o minimální provozní teplotě je, u Mavic 2 Zoom chybí. Těžko se proto zbavit podezření, že mezi nimi nebude velký rozdíl - pokud vůbec nějaký.\nTakže za mě to na obětování hned několika bankou posvěcených obrázků T. G. Masaryka (a ještě ke všemu nejméně dvou Palackých navrch) zatím moc nevypadá. Pojďme tedy dál.\nAsi nejzajímavější novinkou jsou zmíněné tři doplňky. Ale dokonce i web DJI přiznává, že jeden každý z nich zkrátí třicetiminutovou výdrž ve vzduchu o 5 minut. Přitom i ona půlhodina platí jen pro ideální podmínky, které třeba pro záchranářské akce sotva bývají k dispozici.\nNenašel jsem také údaj, zda mají vlastní zdroj energie a jaký, dá se ale předpokládat, že ano, protože jinak by zejména u světla byla ztráta výdrže jistě větší. Ale jestli to tak opravdu je, pak jsem bohužel nikde nenašel údaj, jak dlouho vydrží baterka svítit, reproduktor mluvit a blikátko blikat na plný výkon, což mi přijde docela důležité.\nPonechme na každém uživateli, jestli mu blikající světlo a reproduktor (který umožňuje buď mluvit přes vysílačku, nebo dát pokyn k přehrání zvukového souboru) stojí za cenový rozdíl. Jejich praktickou použitelnost ostatně mohou prozradit až nezávislé testy, které zatím nejsou k dispozici. Chtěl bych se ale zastavit u baterky.\nReflektor na dronu vypadá jako skvělá věc - a neříkám to jen proto, že občas létám v jeskyních a jiných temných koutech kde bych ho docela užil. I pátrací akce probíhají leckdy po tmě, konstrukce se kontrolují za chatrného osvětlení a podobně, takže na první pohled pro některé typy profesionálního využití velké plus. Jenže...\nDejme tomu, že 2400 lumenů je dost na to, aby mělo smysl při svícení použít největší přednost Mavic 2 Zoom, kterou bezesporu je kamerový zoom - i když bych si efektivností světla s pouze třicetimetrovým dosvitem, v kombinaci s až pětinásobným zoomem nebyl moc jistý. Horší je, že baterku není možné za letu natáčet, zatímco kameru ano. Jinak řečeno: pokud si budete chtít svítit a osvícené vidět, prakticky nemůžete hýbat kamerou, což možnosti nasazení za tmy značně omezuje.\nNa výhody zaheslovaného datového úložiště na palubě jsem zatím nepřišel, ale co já vím - třeba profesionálové na něco přijdou. Když je to ten nejlepší komerční dron na světě...\nNa podrobné zhodnocení Mavic 2 Enterprise by chtělo mít stroj v ruce, nicméně i tak je možné říct, že "nejlepší komerční dron na světě", jak tvrdí Roger Luo, to docela jistě není - a nejen proto, že skutečně profesionální stroje mají úplně jiné parametry a schopnosti.\nDá se namítnout, že skutečně profesionální drony stojí o nějakou tu nulu na konci číslovky víc a situace, kde je může Enterprise s výhodou nahradit, existují - a je to pravda. Pravdou je i to, že Mavic 2 Enterprise je (na rozdíl od nich) skladný, přenosný a transportovatelný prakticky za jakýchkoliv podmínek kamkoliv.\nJenže ve skutečnosti otázka stojí úplně jinak: není možné ke stejným účelům použít ještě levnější a skoro stejný Mavic 2 Zoom? Nemohu se zbavit, že ve většině případů ano.\nPřesto není Mavic 2 Enterprise špatný nápad - ovšem spíš z marketingového hlediska. Pro pracovníky odpovědné za nákup takových strojů ve velkých firmách jsou zmíněné skutečnosti i cenové rozdíly mezi Zoom a Enterprise hluboko pod jejich rozlišovací úrovní. Zato dobře vědí něco jiného: kdyby pro svou společnost nebo organizaci nakoupili (dejme tomu) 10 kusů Mavic 2 Zoom, který je vnímaný spíš jako hračka, vypadá to divně. Naproti tomu stejná objednávka stroje, který je výrobcem deklarovaný jako profi (dokonce nejlepší na světě) z účetnictví nijak vyčnívá.\nI tak by ale bylo zajímavé vědět, jak se Mavic 2 Enterprise bude prodávat. Stejně jako by nebylo špatné znát, jak si vede Mavic 2 Zoom ve srovnání s Mavic 2 Pro, což by o motivaci ke vzniku Enterprise třeba také něco naznačilo.


Devátý ročník turnaje Ruleta Cup je rozlosovaný - Chebský deník\nDevátý ročník turnaje Ruleta Cup je rozlosovaný\nCheb - Loňské prvenství bude obhajovat futsalové mužstvo U krále Jiřího\nDevátý ročník futsalového turnaje Ruleta Cup, který se koná dnes v sobotu 5. ledna ve sportovní hale Lokomotivy Cheb, je rozlosovaný.\nCelkem osmnáct družstev bylo rozděleno do čtyř skupin. Z každé pak postupují do závěrečných bojů nejlepší dvě mužstva. Dále se už hraje systémem KO. Pro nejlepší jsou připraveny prémie a ceny.\n10 – 11.30 hodin\nStínící technika Kalouš\nOlympie K. Vary\nMouchy z Toga\nAFC Fortuna Cheb\nKlepi Team Třebeň\nLoňské prvenství nebude obhajovat tým U krále Jiřího, neboť se z turnaje na poslední chvíli odhlásil.


Nehoda kamionů se neobešla bez zranění - Tachovský deník\nNehoda kamionů se neobešla bez zranění\nPlaná – Dopravní nehoda dvou nákladních automobilů uzavřela v pondělí krátce po deváté hodině ranní tah mezi Planou a Černošínem. Karambol se stal v místě, kterému se říká „houpačka".\nNehoda v PlanéFoto: DENÍK/Lukáš Hilpert\nPři nehodě se zranil jeden z řidičů. „Zraněného muže jsme odvezli sanitou do plzeňské fakultní nemocnice na Lochotíně," uvedla Lenka Ptáčková, mluvčí záchranné služby. „Hasiči pomohli s jeho transportem do sanitky. Zlikvidovali jsme uniklé provozní kapaliny," dodala Pavla Jakoubková, mluvčí krajských hasičů s tím, že zasahovali tachovští a plánští hasiči.\nJak se ale nehoda stala? „Čtyřiapadesátiletý řidič kamionu jel směrem od Plané na Černošín a při projíždění pravotočivé zatáčky, v klesání, částečně přejel do protisměru, kde se střetl s protijedoucím nákladní soupravou, kterou řídil šestatřicetiletý muž," informovala policejní mluvčí Dagmar Jiroušková. Zranění utrpěl šofér, který jel od Černošína na Planou.\nProvedené dechové zkoušky byly negativní. Škoda je předběžně odhadnuta na milion korun. Podle serveru Dopravniinfo.cz byla silnice uzavřená zhruba do dvanácté hodiny.


Netradiční květinové stěny a aranžmá - Lepebydlet.cz\nNetradiční květinové stěny a aranžmá\non 13.4.2022 at 0:00\nKaždý milovník květin dumá nad tím, jak svůj byt květinami zkrášlit. Květiny do interiéru prostě patří – jsou velmi dekorativní, zútulní každou místnost, přispějí ke zkvalitnění klimatu v prostoru. Možná byste ale uvítali trochu kreativity, než jen umístění do květináče! Co třeba netradiční květinové stěny a aranžmá? Inspirujte se v našem článku.\nKvětiny lze prostě umístit do květináče, nebo si s jejich umístěním trochu více pohrát a vytvořit netradiční květinová zákoutí. Pomocí květin lze vytvořit celé obrazy, zelené květinové stěny nebo vytvořit originální kout pomocí závěsných květináčů. Fantazii se meze nekladou. Také použití pokojových květin je různorodé, a ani v tomto ohledu není příliš mnoho omezení. V poslední době jsou také velmi oblíbené tzv. kokedamy nebo minimalistická květinová zátiší vytvořená třeba ve skleněné lahvi.\nKvětiny patří o každého interiéru – ať již v tradičních květináčích nebo v originálních uskupeních a zákoutích.\nZelené květinové stěny\nZeleným květinovým stěnám se někdy říká vertikální zahrady. Vyniknou ve větších vzdušných prostorách. Jsou velmi stylové a opravdu IN. Tvořeny mohou být speciálními kontejnery. Ty tvoří nosný materiál celé květinové stěny, jsou z voděodolného materiálu a do jednotlivých kapes jsou zasazeny květiny. V případě potřeby lze jednotlivé rostliny vyjmout a nahradit je jinými.\nKvětinové stěny mohou být vytvořené i z bylinek. Stanou se tak velmi praktickou součástí třeba balkónu nebo kuchyně.\nTakto pěstovat nemusíte pouze pokojovky. Můžete si vytvořit „jedlou“ bylinkovou zelenou stěnu, která bude nejen dekorativní, ale také praktická a funkční.\nPokud z nějakého důvodu není možné do prostoru umístit vertikální pěstební kontejner, je možné si vypomoci například populárními paletami. DO vertikálně upevněné palety lze od přihrádek umístit květináče s rostlinami. Vyjímat se budou květiny kvetoucí i nekvetoucí, popínavé, drobné konifery, bonsaje nebo sukulenty. Záleží pouze na vašich preferencích a vkusu.\nKvětinová stěna nemusí být přímo umístěná na zdi. Pomocí poliček a závěsných květináčů může tvořit netradiční předěl místnosti.\nZákoutí se závěsnými květináči\nZávěsné květináče vždy oživí interiér, obzvlášť pokud máte dobrý nápad a jejich pomocí vytvoříte celý zelený kout. Zavěsit je můžete do různých výšek přímo od stropu nebo využít přírodní závěsné systémy např. z dekorativních větví. Také jednotlivé květináče mohou být různě velké a z různých materiálů.\nVelmi populární jsou závěsné květináče – lze je do různých výšek zavěsit od stropu nebo k zavěšení využít různé dekorativní konstrukce.\nV poslední době jsou velmi populární minimalistické kokedamy – rostliny umístěné v průhledných baňkách, kde je dekorativní nejen květina, ale zároveň i její substrát a kořenový systém.\nDo minimalistického interiéru se hodí kokedamy nebo subtilní květinová aranžmá umístěná třeba do sklenice.\nCo takhle květinový obraz?\nPokud je vaše fantazie opravdu bezbřehá, tak se můžete pomocí květin pokusit na zeď vytvořit dokonce celý obraz! Základem bude designový rám, do kterého umístíte jednotlivé rostliny – do obrazu můžete poskládat buď jednotlivé květináče. Vyniknout však ponechejte květinám, květináče by měly být spíše upozaděny. Barevnost pak zajistí různé odstíny zelené. Pro obraz je ideální využití hydroponií – tedy květin, které nepotřebují klasický květináč vyplněný substrátem.\nNemusíte vytvářet přímo celé stěny, originálně bude vypadat i designová polička s květinovým aranžmá.\nSkutečným designovým kouskem pak je obraz vytvořený z mechu. Použít můžete buď ten skutečný nebo mech umělý.\nSkutečnou designovkou je pak mechový obraz.\nTak co? Pustíte se i vy do tvoření živých květinových stěn? Pokud ano, tak ale vždy mějte na paměti, že i takto netradičně umístěné květiny je nutné zalévat, přihnojovat a starat se o ně stejně, jako o každou jinou květinu.\nJaponské posuvné stěny se těší stále větší oblibě .. Read More+\nCo dnes nosí naše stěny?\nNení tomu tak dávno,co jsme se závistivě rozplýval.. Read More+\nMnoho lidí zůstává při zařizování interiéru, co se.. Read More+\nNepatříte zrovna mezi zručné kreslíře a rádi byste.. Read More+


PokerStrategy :: Nejlepší internetové výdělky\nÚvodní stránka > GoFunPlaces > VÝDĚLKY BEZ INVESTICE > PokerStrategy\nNejlepší místo, kde začít s hraním online pokeru!\nPokerStrategy vám poskytne peníze na hraní pokeru zdarma, s kterými můžete začít okamžitě hrát.\nČlenství je zdarma! Získáte přístup k nejlepším pokerovým nabídkám na trhu, největší pokerové komunitě na světě a vítězným pokerovým strategiím, které vám pomohou neustále zlepšovat své herní dovednosti.\nVíce než 6 miliónu členů poker komunity. Tisíce vzdělávacích poker článků a videí, kde hráči komentují svoji hru a rozhodnutí. Nepřeberné množství exkluzivních nabídek pro poker online. Připojte se k Pokerstrategy zdarma a získejte peníze zdarma na hraní pokeru zdarma. Můžete nastartovat svoji kariéru právě teď.\nDíky partnerskému programu můžete vydělat další peníze za doporučení.\nNaučte se poker při hře\nNáš tým je složen z autorů světové extratřídy a profesionálních pokerových hráčů, kteří vám pomohou ve vaší hře od začátečníka až po pokročilého hráče.\nPokerStrategy je přední světová pokerová vzdělávací komunita - a veškerý její obsah vám leží u nohou zdarma! Čím více StrategyPoints získáte, tím vyšší bude váš status na PokerStrategy.com a tím více obsahu vám náš portál nabídne.\nPokerStrategy opravdu doporučuji, není možné výhrávat bez vzdělávání. Budete se učit = budete vyhrávat ! Peníze získáte po složení kvízu, který složíte na 100%, protože jsou u toho nápovědy. Kvíz bude pro vás bude nejen rok k penězům, ale také už získáte důležité vědomosti o pokeru, které využijete.\nPokud máte dotazy, tak mi napište, poradím případně co vybrat i za formát hry pro hraní pokeru.\nZaregistrujte se zdarma ZDE\nZkopírujte prosím tento text: 0b5bb102265f


Dokonalá věc je v podstatě mrtvá! | Reflex.cz\nDokonalá věc je v podstatě mrtvá!\nMalíř Stanislav Diviš před jedním z vystavených obrazů ze série Barevná geometrie\nMalíř Stanislav Diviš (59) v osmdesátých letech, tedy v době svých studií na pražské AVU, založil s Jiřím Davidem legendární nezávislé výstavy Konfrontace. Tou dobou se také hojně chodilo na jeho kapelu Krásné nové stroje. Dnes se s kutnohorským rodákem můžete občasně potkat i ve vinárně Bokovka, kterou s dalšími kolegy z pražského uměleckého prostředí otevřeli téměř před osmi lety.


Apartmány Rossi fotogalerie Břeclav fotky.\nFotogalerie Apartmány Rossi.\nMapa a popis cesty Apartmány Rossi\nJak poslat Rezervaci nebo vzkaz pro Apartmány Rossi\nNyní jste na stránce rychlé rezervace pro zařízení Apartmány Rossi, které nabízí ubytování ve městě (obci) Břeclav - Břeclav. Nyní jen zbývá vyplnit potřebné udaje pro rezervaci ubytování a a stisknout tlačítko odeslat. Můžete poslat nejen rezervaci ubytování, ale i jakýkoliv jiný dotaz. Vzkaz je pak online odeslán zařízení Apartmány Rossi. Aby bylo možné vám případnou rezervaci ubytování potvrdit, nebo vám odpovědět na dotaz je povinné vyplnění políčka e-mail. Aby také v zařízení Apartmány věděli kdo se to vlastně ptá či komu vlastně potrzují ubytování ve městě Břeclav - Břeclav je potřeba vyplnit také vaše jméno. Poku chcete aby vaše poptávka ubytování, nebo jinný dotaz byl vyřízen co nejdříve můžete klidně uvést i telefon.


Parfém pro muže BEWIT® MAN PISCES - Ryby (15 ml roll-on) - Magické esence\nDomů / Znamení zvěrokruhu (parfémy) / Parfém pro muže BEWIT® MAN PISCES - Ryby (15 ml roll-on)\nParfém pro muže BEWIT® MAN PISCES - Ryby (15 ml roll-on)\nPokud jste se narodili ve znamení vodních Ryb, budete pravděpodobně prožívat životní situace, které Vás budou vyzývat k integrování hodnot protilehlého znamení zemité Pany.\nRyby jsou soucitem zvěrokruhu, napojeny na oceán veškerenstva. Disponují vynikající intuicí, schopností imaginace a tvoření. Ryby bývají jemné a klidné povahy, citlivé, vnímavé, duchovně založené. Často jsou přátelské a skromné, půvabné, sympatické se smyslem pro humor a s velkou fantazií.\nKe stínům tohoto znamení někdy patří chaos, neschopnost udržet si řád v každodennosti, lenost, neschopnost udržet směr, tah na branku. Nechají se unést jiným proudem, aniž bylo dosaženo cíle a výsledku. Znamení Ryb uzavírá zvěrokruh, je pomyslným sjednocením všech dosažených kvalit. Kapka vody, která se oddělila od vodní masy se po změnách skupenství opět navrací Domů.\nPanna učí Ryby, že fantazie a snění jsou krásné, ale že je potřeba mít nohy na pevné zemi a žít tady a teď. Pokud je zmatku přespříliš, je potřeba vnést do života řád. Výzvou pro mnohé ryby je naučit se lépe zacházet s penězi a majetkem.\nBEWIT® MAN PISCES (RYBY) OBSAHUJE:


Sushi - CityOut Prague\nHome page – Restaurace – Speciality\nNěkdo se po těch rolkách ze syrové ryby může zbláznit, jiný je zas ani nemůže cítit. Japonská kuchyně naštěstí není jenom o sushi...\nS tím jak pokročila globalizace a logistika zásobování, není už v Česku problém sehnat jakékoliv suroviny pro přípravu japonské kuchyně a zejména sushi. Bohužel to však znamená i přísun levných, zmražených a předem naporcovaných ryb, po kterých můžete sáhnout nejen nadšený amatér, ale dnes už i sushi restaurant. Najít tedy skutečně autentické sushi může být problém, na druhou stranu to není potřeba brát zas tak vážně. Koneckonců je to jen načinčaná „ryba s rejží“! :)\nRozkódovat různé varianty sushi není až tak složité, skoro všechny totiž mají stejný základ - octem ochucenou lepkavou rýži, řasu nori a rybí nebo zeleninovou přísadu. Způsob uspořádání určuje předpona před základem sushi, přísada se pak píše samostatně. V podstatě každý restaurant už dnes nabízí ilustrační obrázkové menu s vysvětlením. K sushi patří kromě tácku, na kterém je sushi prezentováno i talíř, miska na sojovou omáčku a hůlky. Skoro nikdy nechybí plátky pikantní ředkve daikon a ostrá pasta podobná křenu - wasabi. Větší kousky se nemusíme bát nabírat rukou, ty menší nebo ty bez rýže si bereme na talířek hůlkami. Do misky si odlijeme trochu sojové omáčky. Kdo chce, může v ní rozmíchat kousek wasabi pasty. Do omáčky pak namáčíme pouze rybu, nikdy ne rýži. Zkuste taky vkládat sushi do úst rýží nahoru - chuť přísady více vynikne. V pokročilých sushi barech nebo restauracích je sushi už ochuceno a namáčení do sojovky nebo wasabi pasty se bere jako faux pas. U nás však tato situace skoro nikdy nehrozí.\nKromě sushi najdete v japonských restauracích skoro vždy i další tradiční jídla. Ke každé porci sushi pokaždé alespoň jednu takovou chuťovku vyzkoušejte. Doporučuji vám začít jednoduchou polévkou miso z fermentované rýžové nebo obilné pasty s tofu a mořskými řasami, jako mezichod zkusit tempuru - smažené kousky ryby nebo zeleniny ve speciálním těstíčku a nakonec to pojistit srandovními japonskými moučníky, které se dělají ze všeho možného, jen ne z mouky, cukru a vajíček. nezapomeňte vše důkladně spláchnout zeleným čajem, případně si vychutnat alespoň malého frťana saké (doporučuji zkusit nahřáté) - patří to k tomu! :)\nV záplavě pražských sushi podniků není vůbec snadné se zorientovat. Proto z nabídky vypíchnu, čtyři podniky, o kterých si myslím, že jsou vhodné pro úvodní seznámení a které vám za vaše peníze nabídnou odpovídající protihodnotu. Další seznamování už pak musíte provádět na vlastní pěst! První sushibar v republice - Sushi Bar má tu výhodu, že sousedí s jednou z největších prodejen čerstvých ryb v Česku. Ceny jsou vysoké, ale stojí to zato. Podnik je bohužel strašně malinký a spíše moderní. Nemůže tedy nabídnout tu správnou orientální atmosféru. Pro atmosféru si ale můžete zajít do Miyabi, který je po boku Sushi Baru jedním z nejstarších v Praze. Miyabi nabízí stylové posezení v oblázkové „zahrádce“, originální český designový porcelán a vstřícný personál vhodný pro nezasvěcené. Posledním osvědčeným tipem je Planet Sushi - moderní podnik v evropském stylu na Andělu v sousedství T.G.I. Friday's. Odvádějí poctivou práci a kvalita jídla u nich vykazuje vysokou konzistenci.\nU všechn podniků platí, že je dobré se na webu předem informovat o poledních menu, o možnostech sushi setů a menu. Vybírat sushi po jednotlivých kouscích se nevyplatí! V mém adresáři najdete ještě další slušný výběr podniků. Sám si občas rád zajdu do dejvické Sakury na jejich polední menu za 200,- Kč s jednoduchým sushi setem, polévkou miso a zeleným čajem. Řasa nori se jim z makisushi občas odchlipuje a servírujou i konce rolek, přesto je to pohodové místo, které si na nic nehraje a vy za tu cenu nemusíte nic moc řešit.\nPokud vás láká výroba domácího sushi, neváhejte ani na chvilku. Je to zábava a dokonce to ani nemusí být drahé. V Praze jsou minimálně tři pořádné obchody, kde nakoupíte vše potřebné. Jako základ budete vždy potřebovat - rohožku na válení, sushi rýži, ocet na sushi, sušenou a lisovanou řasu nori. Zbytek si doplníte podle zamýšlené náplně. Dají se koupit už i čerstvé nebo mražené ryby, vystačíte si ale i se zeleninou. V adresáři pro vás mám i ilustrativní video-návody jak na to.\nAdresář pana Cuketky:\nMakaKiko - OC Palladium, patro gurmán\nShochiku - Kladenská 34/540, Praha 6\nNávody na Videojug\nSet me on Sushi set\nsushi, restaurace, Japonsko, gastronomie\nFOLKLORNÍ REGIONY ČECH, MORAVY A...\nVelikonoční nedělní brunch v...\nCzech Beer Fest 2014\nFunk Genius + Running Sushi\nRunning Sushi a Rubiano\nTak'i'tak + Running Sushi\nanketa, buchtičky, čokoláda, degustace, destiláty, festival, ochutnávka, restaurace, slavnosti, současný svět, soutěž, společenský, valentýn, vína, víno\nremodeling tyler tx 2021-12-09 04:15:23\nWell this is great site! Would definitely recommend this to my friends. Love the read\nClick here 2021-12-07 06:11:25\nfencingportlandoregon.com 2021-11-24 07:59:58\nbathroom remodeling contractors 2021-11-23 08:38:36\nsuper smash flash 2 2021-11-08 11:42:34\nSushi is my favorite food. Can you recommend a good restaurant for me?\nPetr 2012-12-07 04:22:42\nNám celé rodině chutná v Samuraji, máme to kousek od domu, a když se nám nechce, tak nám to donesou domů.\nMartina 2010-09-04 10:16:41\nSushi Tam da je uzasne. Levne a vyborne z cerstvych surovin. Vrele doporucuju.\nmr.detlef 2010-08-20 05:28:30\nco říkáte na http://sushitamda.cz ?\nMartin 2010-07-12 11:53:36\nZ tech co jsou zde vyjmenovane, sushi mi nejvic chutna v Sushi Praha Made in Japan


RADOSTNÉ MLÁDÍ – 2. stránka – Staré časopisy pro děti a mládež v souvislostech\n18.8.2020 1948, Kde lze najít skenované časopisy, Stahuj časopisy No comments\nDnes archivovaná čísla časopisu RADOSTNÉ MLÁDÍ z roku 1948 pro www.detske-casopisy.cz digitalizoval Ole L. Veliký dík!\nČasopis RADOSTNÉ MLÁDÍ vycházel v letech 1945-1948 jako čtrnáctidenník. První ročník vycházel s podtitulem „noviny našich dětí“ a 2.-4. ročník měl podtitul „čtrnáctideník katolických dětí“. Časopis vydávala Svatováclavská liga v Praze v nakladatelství Atlas. Šéfredaktorem byl Jaroslav Janouch. Časopis byl číslován průběžně. V tiráži časopisu se uvádí doslovně: “RADOSTNÉ MLÁDÍ čtrnáctideník katolických dětí, Majitel, vydavatel a nakladatel Svatováclavská liga, Praha IV, Hradčanské náměstí čís. 8. Vedoucí a odpovědný redaktor Jaroslav Janouch. Duchovní rádce Msgre Dr Antonín Stříž. Redakce a administrace Praha IV, Hradčanské náměstí č. 8. Tiskne CAT. Dohlédací pošt. úřad 25. Cena výtisku 3 Kčs, Vychází pravidelně 1. a 15. každého měsíce. Dočasně dvojčíslo vždy 1. každého měsíce. Předplatné 30 Kčs.”\n„Katolický čtrnáctideník se poměrně úspěšně pokusil skloubit nové trendy v časopisectví pro děti, které přinesl Mladý hlasatel (včetně např. zakládání čtenářských klubů, tzv. Družin Radostného mládí), se starší tradicí katolických dětských časopisů. Vedle dobrodružné beletrie (Cesta pralesem), tak tiskl beletrii výchovnou (Frantíkovo obrácení), vedle zajímavostí a komiksů pokusy o populárně-naučné materiály s katolickými reáliemi (Nalezení těla sv. Ludmily) a beletrizované historické materiály (o popravě Kozinově, o Kryštofu Kolumbovi atp.). Měl rubriku věnovanou sportu, román na pokračování, stránku pro skauty, tiskl návody k ručním pracím (např. jak si vyrobit stoleček pod rádio), stránku prací čtenářů („Koutek našich dětí“) a „Hádankářský koutek“. Organizoval také soutěže pro čtenáře, např. ve stavbě modelů lodí. Obálka časopisu byla barevná, vnitřek černobílý, často ilustrovaný fotografiemi. Na poslední straně obálky byl kreslený seriál.“\nV materiálu Národního muzea, který vznikl v rámci projektu „Dotkni se 20. století!“, se uvádí:\n“Ve dnech 21.–25. února 1948 v prosazování zájmů komunistů výrazně pomohla jejich vazba na Revoluční odborové hnutí. Odboráři v tiskárnách odmítali tisknout nekomunistická periodika. Zaměstnanci z elektrických podniků v Praze vyhrožovali vypnutím elektrického proudu redakcím, které by nesouhlasily s politikou KSČ. Ke čtenářům se tak nemohla bez problémů dostávat periodika, která by prezentovala jiné názory na politickou krizi. …\n… V únoru 1948 znění zákona č. 101/47 Sb. O postavení redaktorů a o Svazech novinářů umožňovalo komunistům rychlé odstranění všech nepohodlných žurnalistů z novinářského stavu. ..\n… Vláda uložila 12. března 1948 ministru informací, aby ihned přikročil k revizi všech povolení k vydávání novina časopisů. …\n… Od března do prosince 1948 bylo zastaveno vydávání cca 570 titulů celonárodních i regionálních listů především nekomunistických politických stran. … “\nA takto oznamovala redakce RADOSTNÉHO MLÁDÍ konec vydávání svým předplatitelům:\nPokud máš jakoukoliv informaci, která by přispěla k doplnění dalších souvislostí kolem vydání časopisu RADOSTNÉ MLÁDÍ z roku 1948, prosím, napiš ji do KOMENTÁŘE – dolů pod náhledy titulních stránek.\nRADOSTNÉ MLÁDÍ 04.ročník (1948) číslo 01-02\nRADOSTNÉ MLÁDÍ 04.ročník (1948) číslo 03-04\nRADOSTNÉ MLÁDÍ 04.ročník (1948) číslo 05-06\nRADOSTNÉ MLÁDÍ 04.ročník (1948) číslo 07-08\nSamostatná stránka s odkazy na všechna čísla a tituly časopisů i kreslených seriálů ke čtení (bez náhledů na titulní strany) je viditelná (po přihlášení) v horním menu „KNIHOVNA„.V našem souborném katalogu najdeš všechna doposud archivovaná čísla RADOSTNÉHO MLÁDÍ zde >>>


Země původu EU Materiál: Plast Počet dílů: 350 Na Váš dotaz k produktu LEGO Ninjago 70602 Jayův drak blesku odpovíme co nejdříve. Dotaz k produktu E-mail pro odpověď: Vaše jméno: Dotaz: Ověření Text z následujícího obrázku přepiště do políčka ověřovací kód. Pokud je kód špatně čitelný, můžete vygenerovat nový Ověřovací kód: Související zboží... LEGO LEGO Ninjago 70604 Ostrov Tygří vdova Skladem (5 a více ks) 999 Kč 1 399 Kč -29% do košíku Bojuj a poraz všechny nepřátele. Mocná Dogshank se blíží a má svou obrovskou kotevní zbraň. Kód zboží: LEG 70604 LEGO LEGO Ninjago 70605 Smolná tvrz Skladem (5 a více ks) 1 499 Kč 2 199 Kč -32% do košíku Vrhni se do bitvy v oblacích se stavebnicí LEGO Ninjago. Kód zboží: LEG 70605 LEGO LEGO Ninjago 70734 Drak Mistra Wu Skladem (5 a více ks) 969 Kč 1 399 Kč -31% do košíku Za pomoci Draka Mistra Wu chraň meč vzduchu před mistrem tětivy přízračným lučištníkem a jeho armádou přízraků! Kód zboží: LEG 70734 LEGO LEGO Ninjago 70735 Ronin R.E.X. Skladem (5 a více ks) 969 Kč 1 399 Kč -31% do košíku Na palubě R.E.X. – Roninovy úžasné létající pevnosti 2 v 1 – vzlétni do souboje s přízračným nindžou! Kód zboží: LEG 70735 LEGO LEGO Ninjago 70738 Poslední let Odměny osudu Skladem (5 a více ks) 2 639 Kč 3 599 Kč -27% do košíku Nastup na palubu lodi Odměny osudy a utkej se ve vzduchu s Morrem, nejhorším z Přízraků a Mistrem větru! Kód zboží: LEG 70738 LEGO LEGO Ninjago 70739 Kaiův letoun Airjitzu Skladem (5 a více ks) 209 Kč 279 Kč -25% do košíku Sestav z kostek LEGO odpalovací tyč a vyšli nindža hrdinu do vzduchu. Čím silněji zatáhneš, tím výš Kai poletí! Kód zboží: LEG 70739 LEGO LEGO Ninjago 70740 Jayův letoun Airjitzu Skladem (5 a více ks) 209 Kč 279 Kč -25% do košíku Vzlétni do vzdušného boje na úžasném Jayově letounu Airjitzu z řady LEGO® NINJAGO™! Kód zboží: LEG 70740 LEGO LEGO Ninjago 70743 Morrův letoun Airjitzu Skladem (5 a více ks) 209 Kč 279 Kč -25% do košíku Vypusť vůdce přízračných nindžů do vzduchu na Morrově letounu Airjitzu LEGO® NINJAGO™! Hrozný Morro je ověšený spoustou úžasných nindža zbraní a je... Kód zboží: LEG 70743 LEGO LEGO Ninjago 70744 Wraythův letoun Airjitzu Skladem (5 a více ks) 209 Kč 279 Kč -25% do košíku Vzlétni po spirále do vzdušného boje na úžasné Wraythově letounu Airjitzu z řady LEGO® NINJAGO™! Kód zboží: LEG 70744 LEGO LEGO Ninjago 70748 Titanový drak Skladem (1 ks) 969 Kč 1 199 Kč -19% do košíku Vydej za dobrodružstvím s akčními sety LEGO Ninjago. Kód zboží: LEG 70748 LEGO LEGO Ninjago 70589 Terénní vozidlo Skladem (5 a více ks) 899 Kč 1 199 Kč -25% do košíku Vydej za dobrodružstvím s akčními sety LEGO Ninjago. Sestav si terénní vůz s otevíracím kokpitem pro Colea RX a Lil‘ Nelsona, 4 gumové terénní... Kód zboží: LEG 70589 LEGO LEGO Ninjago 70592 Robot Salvage M.E.C. Skladem (5 a více ks) 899 Kč 1 199 Kč -25% do košíku Vydej za dobrodružstvím s akčními sety LEGO Ninjago. Sestav si Robota Salvage M.E.C. s otevíracím kokpitem pro minifigurku, s pohyblivými... Kód zboží: LEG 70592 LEGO LEGO Ninjago 70594 Obléhání majáku Skladem (5 a více ks) 1 669 Kč 1 999 Kč -17% do košíku Vydej za dobrodružstvím s akčními sety LEGO Ninjago. Sestav si vícepatrový maják se vstupními schody s pastí, skrytou laboratoří a vězením ve... Kód zboží: LEG 70594 LEGO LEGO Architecture 21029 Buckinghamský palác Skladem (4 ks) 1 129 Kč 1 399 Kč -19% do košíku Sestavte si z LEGO® kostek model dominantu Londýna - Buckinghamský palác. Kód zboží: LEG 21029 LEGO LEGO Ninjago 70592 Robot Salvage M.E.C. - Poškozený obal Poslední kus skladem 879 Kč 1 199 Kč -27% do košíku Vydej za dobrodružstvím s akčními sety LEGO Ninjago. Sestav si Robota Salvage M.E.C. s otevíracím kokpitem pro minifigurku, s pohyblivými... Kód zboží: LEG 70592_OBAL LEGO LEGO Ninjago 70740 Jayův letoun Airjitzu - Poškozený obal Poslední kus skladem 205 Kč 279 Kč -27% do košíku Vzlétni do vzdušného boje na úžasném Jayově letounu Airjitzu z řady LEGO® NINJAGO™! Kód zboží: LEG 70740_OBAL Nahoru Nacházíte se: Maxíkovy hračky > Maxíkovy akce > LEGO Ninjago 70602 Jayův drak blesku Maxíkovy hračky Hračky SKLADEM Podle ZNAČKY Maxík VYPRODÁVÁ Maxíkovy AKCE NOVINKY Hračky s licencí Podle věku Od narození do 3 let Od 3 do 6 let Od 6 do 12 let 12 let a více věk Hračky pro děti Hračky pro kluky Hračky pro děvčata Hračky z TV Dárkové kupóny Auta a autíčka Kojenecké potřeby RC Modely Autodráhy Panenky Hračky pro nejmenší Dřevěné hračky Výtvarné a naučné Hry na profese Vlaky a příslušenství Figurky a hrdinové Stavebnice Společenské hry Puzzle Plyšové hračky Hračky na zahradu Rekreační sport Dětské kostýmy Textilní hračky Loutky a Divadla Pro děti a dětské Kosmetika Školní potřeby Dárkové předměty Oblečení pro děti Rozbalené zboží Tipy na dárek Vánoční VÝPRODEJ hraček Zimní radovánky Vánoce Karneval a Maškarní Tipy pro školky Hračky doprava zdarma ČESKÉ hračky Dárky k narození dítěte Dárek ZDARMA nebo 1+1 Škola volá! Hračky na jaro Titulní stránka Kontakt na Maxíka Vše o nákupu Dárkové kupony Dopravné Způsoby úhrady Obchodní podmínky Reklamace Odstoupení od kupní smlouvy Registrace Jak nakupovat Maxíkoviny Proč Maxík Proč Maxík? Maxíkovy omalovánky Přihlásit Uživatel: Heslo: Neodhlašovat Zapomněli jste heslo? Nový zákazník Košík O nás Kontakty Proč Maxík? Vše o nákupu Certifikáty a ocenění Dopravné Reklamace Způsob platby Dárkové kupóny Obchodní podmínky Maxíkoviny Kariéra Přihlašte se k odběru novinek: Mobilní verze © 2016 Famico, s.r.o. | © 2016 The LEGO Group. LEGO® a LEGO logo jsou ochrannými známkami společnosti LEGO Group. © 2016 Lucasfilm Ltd. & TM. Všechna práva vyhrazena. Porovnání hraček Oblíbené Pokračovat v nákupu Přejít do košíku Obsah košíku Produkt Kusů Cena / ks Celkem Celkem s DPH: Do košíku vkládáte více kusů, než je akčních produktů skladem. Položka bude rozdělena na akční a za běžnou cenu. Nebo můžete zvolit jen akční a do košíku se vloží jen množství za zlevněnou cenu. Do košíku vkládáte více kusů, než je aktuálně skladem. U výprodejových produktů nelze do košíku vložit více kusů, než je aktuálně skladem (ks). Do košíku lze vložit maximálně ks Skladem je aktuálně ks. Do košíku nelze vložit více kusů, protože je produkt momentálně vyprodaný u dodavatele a jeho další dostupnost je neznámá. Za akční cenu skladem skladem u dodavatele Tento web používá k poskytování služeb, personalizaci reklam a analýze návštěvnosti soubory cookie. Používáním tohoto webu s tím souhlasíte. Další informace V pořádku


Janov na Nisou - hotel Praha a konečná tramvaje 1.3km\nBlatná - mlýn a pila 3.3km\nSklárna - Jablonec n. Nisou 4.8km\nLiberec Lidové sady Lesní koupaliště 5.0km\nLiberec Lidové sady letní divadlo 5.0km\nJosef J. Salomon, textilní továrna III 5.3km\nJosef J. Salomon, továrna na sukno 5.8km\nJablonec nad Nisou-synagoga 6.1km\n[Robert Souček 14.2.2013]\nDornstbaude (Trniště - chata a rozhledna) auch: Hašlerova chata (přejmenována po válce)\nKategorie: Nicht spezifizieren (správní obec: Janov nad Nisou)\nBezirk: Gablonz an der Neiße\nAktuelle Stand: Zničena zcela - Na místě původní chaty postavena nová\n50.77578 15.15378 Na místě púvodní chaty stojí nová. Vlastimil Hromada 15.2.2013\nTrniště - chata a rozhledna [Robert Souček 14.2.2013]\nZačátkem 20. století byla nedaleko skály Trniště nejprve vystavena chata k občerstvení návštěvníků. V roce 1913 byla přestavěna na výletní restauraci, která byla po válce přejmenována na Hašlerovu chatu.\nRestauraci vedl hostinský Jantsch, který byl zdatný obchodník. V roce 1929 nechal přistavět k chatě rozhlednu, která byla štíhlá a vysoká.\nJak chatu, tak rozhlednu stihnul tragický konec. Nejprve spadla zchátralá rozhledna (za II. světové války) a v 80. letech 20. století byla zbourána chata.\nStudánka Trniště [Jan Tomášek 17.10.2016]\nJedním z důvodů proč chata (či spíše výletní restaurace) byla postavena právě na tomto místě, je blízkost známé místní studánky, která se proslavila jako zázračná. Proto chata sloužila i jako zázemí pro poutníky. Kousek odtud vede lesem krátká křížová cesta, která končí právě u studánky.\nPověsti o zázračných účincích studánky jsou hned dvě. Podle té více oficiální zachránily prameny vody slábnoucí zrak místnímu mlynáři. Podle té druhé dosáhla téhož matka pro své dítě.\n(více viz povídka v odkazech)\nTrniště - rozhledna a chata\nDornstbaude - baude und aussichtsturm\nTrniště - chata s rozhlednou\nJizerky - Cesta ke studánce Trniště\nHašlerova chata - článek na stránkách časopisu Krkonoše - Jizerské hory\nTrniště - po stopách času na stránkách České rozhledny