Postmoderní interpretace Starého zákona: O Mojžíšovi (2. díl) | Outsider Media\nPostmoderní interpretace Starého zákona: O Mojžíšovi (2. díl)\nJan Kadubec 24.08.2019\tČlánky\nVíme, že Mojžíš byl veliký zákonodárce. Jeho vůbec nejdůležitější nařízení, zákon, příkaz, zněl: „Zakazuje se přinášet Bohu lidské oběti. Bůh mi oznámil, že si lidské oběti nepřeje!“ Instrukce k provádění nařízení zněly asi takto: Kdo přesto přinese lidskou oběť, bude mu zabaven veškerý majetek ve prospěch budoucího chrámu a bude vyobcován ze společenství, což ovšem znamenalo stát se psancem a umřít hladem.\nZákaz lidských obětí zavedl už o půl tisíciletí dříve král Chammurabi (1.792 až 1.750 př.n.l.), ovšem jeho říše byla daleko civilizovanější, byla na daleko vyšší kulturní úrovni než zaostalé nomádské kmeny. Ještě o mnoho staletí později od Mojžíšova nařízení stejně židovští králové běžně provozovali lidské oběti, jak se dovíme v dalších příbězích, to znamená, že ti lotři, ač znali Mojžíšův zákon, nedodržovali ho.\nŽe lidské oběti byly dříve běžnou praxí, dokazuje přece už příběh Abraháma a Izáka. Někteří velice učení rabíni v Talmudu tvrdí, že obětování Izáka bylo uskutečněno! A že Izákovi v době obětování bylo 35 let a tudíž mohl zanechat potomky, z kterých vznikl národ izraelský. Tito učení rabíni věděli, že v dobách před Mojžíšem neexistovalo u nomádů písmo, že vše se předávalo pouze ústní tradicí a to, co se stalo přežitkem minulosti, se během pár generací vytratilo, vypustilo z vyprávění a přidalo se zase to, co bylo vhodné. Je tedy velice obtížné najít historickou pravdu. A proto mohli rabíni tvrdit, že Izák byl skutečně obětován a že ho žádný anděl nezachránil. Je o tom napsáno plno učených knih.\nMy si ale můžeme teď dovolit popsat situaci, jaká asi byla v době, kdy Mojžíš na poušti předával Židům ony zákony. Poušť byla normálním životním prostředím nomádů. Necítili se v ní nějak nesví, nějak cize, byl to pro ně přirozený způsob života. Přece u večerních ohňů si vyprávěli o Abrahámovi, Izákovi, Jákobovi, o Josefovi v Egyptě, o tom, jak v Egyptě bývalo dobře, jak mívali plné hrnce masa… A jak tak chodili světem (tedy pouští) sem a tam, tam a sem, občas viděli usedlé zemědělce, občas viděli i města s jejich přepychem a jiným životním stylem, no a byli přesvědčeni o tom, že ti jiní, ti usedlí, si žijí lépe než oni na poušti. Je to naprosto přirozené takto uvažovat. Není na světě člověka, který by si nemyslel, že jeho soused, že ten druhý, se má lépe, že si žije pohodlněji, spokojeněji a šťastněji. Takováto „závist“ (já bych to nazval nedostatečnou informovaností), je naprosto běžnou, všeobecnou lidskou vlastností. Teprve až dosáhneme stejné úrovně souseda, toho druhého, až napodobíme životní styl toho, komu jsme záviděli štěstí, zjistíme, že jsme záviděli zbytečně a že tak, jak bývalo dříve, bývalo lépe, no ale to už je pozdě.\nTaktéž Židé na poušti měli tuto lidskou vlastnost a vyčítali Mojžíšovi: Proč my nemáme města? Proč nemáme kamenné domy? Proč žijeme ve stanech? Proč pořád chodíme z místa na místo? Proč nemáme chrámy? Proč máme jenom v jednom stanu dřevěnou truhličku s písemnou smlouvou s Bohem? Proč našemu Bohu nepostavíme taky veliký kamenný chrám jak jiné národy? Proč nemáme krále, jak mají jiní? A těch proč byla taková spousta, že to Mojžíšovi bylo až nepříjemné, pořád a pořád dokola vysvětlovat, co a jak to je. Určitě nejvíc ho muselo popuzovat, když mu navrhovali, aby se udělalo alespoň Zlaté tele, však zlata máme dost, udělejme to, aspoň napodobíme obyvatele žijící za hradbami měst, a to Zlaté tele přece může být i z více kil zlata, než mají sochy v opevněných městech, my si to přece můžeme dovolit.\nMojžíš jako vůdce a vojevůdce se samozřejmě nebavil s každým obyčejným člověkem, stejně jako dnes presidenti. Představme si Mojžíše ve vojenské radě. Tam mu vznešeným jazykem řekli totéž, co chtěl lid. Mojžíš asi reagoval takto: „Zlaté tele? Telata! To nikdy nedovolím! Udělám to jinak. Dám lidu naději. Počkejte měsíc, dva, a řeknu vám, co zamýšlím, uvidíte, jak bude lid spokojen. Dám mu totiž naději a zároveň podpořím jeho nadšení, které poslední dobou po neúspěšných výpadech do země zaslíbené nějak moc upadá. Lid dokonce propadá chvílemi beznaději a marnosti, to se musí změnit!“\nMojžíše, jak víme, vychovala faraónova dcera. Vyrůstal tedy v královském paláci a viděl a znal přepychové stavby egyptských chrámů, jejich bohatou výzdobu a vůbec život na královském dvoře znal velice dobře. Teď byl na poušti, a určitě byl spokojenější než v královském paláci, což ostatním bylo naprosto nepochopitelné. A já mám takový dojem, že samotný Mojžíš osobně ani nějak moc po té zemi zaslíbené netoužil, vždyť věděl, co obnáší takový život, a byl si jistý, že život nomádů je kvalitnější, tedy hodnotnější než život v královském paláci. Mojžíš po jednání ve vojenské radě svolal do svého stanu všechny, kteří uměli psát, ono jich moc nebylo. Sedl si do pohodlné lenošky, před sebe si nechal samotným Jozuem, velitelem palácové stráže (spíše stanové stráže), postavit džbán dobrého vína a začal diktovat, jak má vypadat chrám, kde bude ona smlouva s Bohem, už ne v dřevěné bedně a ve stanu, ale bude ve zlaté schráně v obrovském chrámu. A nadiktoval, jak velké rozměry bude mít budoucí chrám. Musíme mu přiznat veliké umělecké nadání, byl totiž příliš velkorysý, holt viděl egyptské chrámy, viděl jejich výzdobu a zařízení, nadiktoval velikost nádvoří, diktoval, co budou dělat kněží, dokonce nadiktoval, jaké budou daně, aby byl chrám provozuschopný. Prostě ten svůj sen, tu svoji představu, zhmotnil do detailů v písemné podobě, kterou by mu záviděl každý dnešní architekt. Žádné kresby, žádné plány, pouze slova, a jak geniální slova! A podle těchto slov byl skutečně později chrám postaven. Myslím, že všichni architekti se musí před Mojžíšem sklonit, poklonit se mu za ten výkon. Nejenže slovy dal stavitelům směrnice, jak postavit chrám, ale on dokonce přesně popsal jeho funkci, to jest, dal pravidla dennodenní činnosti rozvrženou málem na minuty!\nBylo to velkolepé. Když to předčítal (ve stručnějším podání) před shromážděným lidem, všichni byli ohromeni. Tohle že bude naše? Toto my dokážeme? Tleskali a řvali nadšením. To je ono, to je ono, budeme lepší než všechny národy, které známe. Jsme prostě super jedničky. A Zlaté tele? Ale, to je slabota, Mojžíš je frajer, ať žije Mojžíš! Hurá! Hurá! Sláva Mojžíšovi! Lidu ovšem jaksi ušlo, že nejdříve musí tu zemi zaslíbenou dobýt, aby chrám mohli postavit. Anebo možná jim to v tom opojném nadšení připadalo jako cosi podružné, lehké a samozřejmé. Nadšení lidu neznalo mezí. Taková krásná budoucnost je očekává!\nMojžíš byl samozřejmě velice schopný politik a taktik, a řekl si, že právě teď je ta nejvhodnější chvíle dát lidu zákony. Národ bez zákonů není žádným řádným společenstvím, je to pouze banda individuí, která si dělají, co chtějí. Teprve zákony, jimž se všichni podřídí, mohou učinit a udělat z nomádů národ jak se patří a sluší. Tento úkol, to bylo to nejobtížnější. Mojžíš po vzoru Chamurappiho (anebo už to znal z Egypta?) povolal kameníky, nebo si je vlastně najal z nejbližšího městečka, protože u nomádů by kameníka těžko našel. A aby ty zákony byly lidem přijaty, bylo nutné dodat tomu jakési vznešenosti a důstojnosti. Kdyby totiž Mojžíš řekl (třebas i ve vojenské radě) toto: „Dívejme se na svět z hlediska rozumu, všechny okolní národy se řídí zákony, pouze my ne, a já jsem navrhl tyto zákony, přijměme je za své.“ Tak to by se mu všichni vysmáli a poslali by ho někam. Jaképak zákony u nomádů, vždyť to by bylo omezování naší nomádské svobody, Mojžíši, co tě to proboha napadlo za blbost?\nMojžíš velice dobře věděl, že takto postupovat nemůže, byl to holt inteligent. Řekl, že půjde na horu Sinaj (jiné prameny uvádějí horu Oréb, ostatně ani jedna z nich není dodnes identifikovaná), že tam bude čtyřicet dnů a čtyřicet nocí a pokusí se navázat kontakt s Bohem. Potom, jak po těch čtyřiceti dnech přijde, sdělí lidu, co si Bůh přeje. A aby ta komunikace s Bohem nebyla nikým a ničím rušena, zakázal, aby ho někdo na tu horu mohl doprovázet a pozorovat, protože on, Mojžíš, chce přece mluvit s Bohem sám. Aby to byla tutovka, pověřil svého bodyguarda Jozua, aby zařídil vše potřebné. Kameníci byli už u nějaké jeskyně připraveni a čekali pouze na pokyny, co a jak mají dělat. Čtyřicet dnů měli na to, aby perfektně vytesali do dvou kamenných desek Dekalog. (I zde jasně vidíme vliv Chammurappiho, ten své zákony dal také vytesat do kamene.)\nUrčitě ve slavnostním průvodu sestupoval Mojžíš z hory. Nosiči nesli obrovské kamenné desky, které zamýšlel Mojžíš umístit na nějakém posvátném místě. Byl tam zpěv, hudba, bubínky, troubení na šófary, tanečnice, hesla jako: „Naše je zaslíbená země“ – asi ne psaná, ale pouze vykřikovaná – no, byl to slavnostní průvod, který měl získat a přesvědčit lid, že Mojžíš je to úplně nejlepší. Co si budeme vyprávět, známe to i dnes.\nJenomže Mojžíšovu slavnostnímu průvodu nikdo nevěnoval sebemenší pozornost. Židé byli totiž plně zaujati tancem a sexuálními orgiemi kolem Zlatého telete. Mojžíšův brácha Árón byl v čele tanečníků a jeho starší sestra Miriam zase vedla tanečnice. No, všichni byli opilí, nadopovaní, nadšení, byli prostě v transu. Miriam občas vykřikovala, jak je její mladší bratříček Mojžíš blbej a jak ona ho v mládí chovala, jak mu měnívala plínky a jak se potom nemohl naučit ani násobilku, ani dokonce tak lehounkou věc, jako hrát na flétničku nezvládl, prostě já, Miriam, nechápu, jak můžete mít, můj národe, takového budižkničemu za vůdce. Vy, Židé, jste přece jenom pitomci, takového vola mít za představitele našeho národa? Vždyť je to hanba. Copak nemáme jiné chytré lidi? Třeba takový Jozue? Tady se asi přeřekla, no ale nedivme se, po tolika skleničkách vína, samozřejmě vynikajícího.\nMiriam, Mojžíšova starší sestra, skutečně popuzovala proti autoritě mladšího Mojžíše. Nebylo to od ní pěkné, však taky byla postižena malomocenstvím za tuto nepřejícnost, ale na přímluvu mladšího bráchy Mojžíše, jí to Pán Bůh odpustil a malomocenství ji zbavil.\nNechme Miriam a Jozua zatím v klidu, vždyť nám jde přece o Mojžíše, no ne? Tedy znovu ho vidíme sestupujícího z hory ve slavnostním průvodu. Je přesvědčený, že bude mít úspěch. Neví, že mezitím se objevilo Zlaté tele. Když zjistil, oč jde, vzdal to. Řekl si, že to nemá smyslu. Vzal kladivo a kamenné desky rozbil, prý na malé kousky, tak byl rozčilený. Zalezl do stanu a říkal si: To je konec, kašlu na to, je to zbytečné, dělejte si co chcete, já s tímto národem už nechci mít nic společného, s tímto národem se nedá nic dělat, je to nejblbější národ světa. Jenom čtyřicet dnů jsem byl pryč a ukázalo se, že mne vlastně nechtějí, že se beze mne obejdou, je to naprosto nevděčný národ, a podobně.\nŽidé ovšem časem vystřízlivěli a uvědomili si: No jo, bylo to pěkné, to uctívání Zlatého telete, ale co dál? A s prosíkem přišli za Mojžíšem, protože nikdo jiný neměl takové charisma. Mojžíš dlouho trucoval a nechtěl o dalším vůdcovství ani slyšet. Nakonec přece jen přijal, ale s podmínkou, že budou bez jakýchkoliv připomínek přijaty jeho zákony. Byly to zákony běžné v sousedních civilizovaných a kulturních krajinách, tady zase nemůžeme Mojžíšovi přisuzovat nějaké novátorství, to ne. To byla už běžná a všední praxe i těch obyvatel zemí, jež byly pro Židy tou zemí zaslíbenou, kterou ovšem teprve měli dobýt.\nA teď už to šlo ráz na ráz, docela rychle.\nZákony sice byly přijaty, ale s nechutí a s málo skrývaným odporem. Tyto nálady ještě navíc podporovala Mojžíšova sestra Miriam. A jak všichni známe z vlastní zkušenosti, stane-li se jedna nepříjemná záležitost, zanedlouho následuje další. A skutečně, Mojžíšovi synovci se opili, vtrhli do stanu, kde byla uložena v truhle smlouva s Bohem, truhlu asi povalili na zem, svitek vytáhli a opileckými hlasy předčítali text a opilecky se řehtali a vykřikovali: Kde je podpis Boha? Co je to za nesmyslná smlouva? Stejně si to vymysleli ty vyžírky kněží, jenom oblbují lid, no jenom si poslechněte ty blbinky, co jsou tu psány, cha chá, vymočili se ve stanu, případně to poblili, no, co asi prováděli opilí mladíci, to si každý z nás může domyslet sám dle své fantazie. V Bibli se píše, že „hrubě znesvětili stan se schránou úmluvy“. Mojžíš se vzchopil k poslednímu činu svého života – ututlal tuhle skandální scénu. A musíme ho obdivovat, že to dokázal. Přece ale jen se mu to nezdařilo úplně dokonale, protože onu zmínku o tom, že jeho synovci hrubě znesvětili posvátné místo, si můžeme přečíst ještě i dnes v Knize knih.\nTeď si ale taky můžeme představit jednání vojenské rady a pravděpodobný Mojžíšův konec. Při tom jednání bych nechtěl být na jeho místě. Mimo radu měl Mojžíš s určitostí perfektní ochranku, oddané pretoriány, ale na jednání rady ochranka přístup nemá. Co všechno mu mohli vyčítat? Třeba tohle: „Ty jsi vůdce, a podívej, co dělají tvoji příbuzní!“ To ovšem mohl okecat, že jsou to nedospělá mláďata a že je přísně potrestá apod.\nDaleko horší obvinění následovala posléze:\nNač jsi nás vyváděl z Egypta? Už čtyřicet let bloudíme pouští, v Egyptě bylo lépe! Kde je ta země zaslíbená? A teď mu citovali ze smlouvy, kterou uzavřel Mojžíš s Bohem: „Dám vám každé místo, na které šlápne vaše noha. Vaším územím bude všechno od této stepi včetně Libanonu až k veliké řece Eufratu, celá země Chetejců a země až k Velikému moři, kde zapadá slunce.“ (To jest až ke Středozemnímu moři!) Zatím nás vedeš od porážky k porážce. Máme jenom poušť, zemi nikoho, tu zemi plnou písku nikdo ani nechce, a nám má stačit? Jsi mizerný diplomat! Kdykoliv jsme chtěli pouze projít územím nějakého království po jeho silnici, a za přechod jsme byli ochotni zaplatit, i za vodu, kterou vypijeme, jsme byli ochotni zaplatit, tak žádný král nám ani neodpověděl, ale vytáhl proti nám vojenskou silou a zahnal nás daleko do pouště. Copak i nadále chceš vládnout? Vždyť na co sáhneš, to zkazíš. Podej demisi. Copak si myslíš, že pouze ty jsi jediný schopný? A určitě mu řekli mnohem a mnohem víc. A když se Mojžíš začal obhajovat, došlo k hádce, no a Mojžíš byl zavražděn. (Citát: „Zemřel v době, kdy mu ještě zrak nepohasl a svěžest ho neopustila.“ To jest, atentát byl spáchán, když byl Mojžíš ještě v plné síle. Nebyl to žádný stařec!)\nTady se Mojžíšův příběh stává detektivkou, ovšem podobných případů známe v historii více, takové zauzliny se dokonce dosti často opakují. Po atentátu se vojenská rada nedohodla na nástupci. Akorát se domluvili, že do doby, než zvolí nového vojevůdce, se lidu neřekne pravda o tom, že Mojžíš už není mezi živými. Mojžíš tedy nadále „předstupoval“ před shromážděný lid, ale s tváří zahalenou rouškou. Jako důvod se uvedlo, že po setkání s Bohem zůstal odlesk Boží záře na jeho obličeji, a tudíž ten, kdo by onu zářící tvář spatřil, okamžitě by zemřel.\nToto spiknutí proti Mojžíšovi vedl Kórach s 250 velmoži. Ale stejně jako o mnoho staletí později při zavraždění Gaia Julia Césara, spiklenci a vzbouřenci zaplatili svůj čin vlastními životy. Kórachovci byli povražděni: „Pohltila je země.“ Absolutní moc na sebe strhl Jozue co by „nadšený“ mstitel Mojžíše. Při vyřizování účtů zahynulo, mimo oněch 250 velmožů Kórachovců, ještě 14.700 lidí (slovy: čtrnáct tisíc sedm set lidí!). To musela být ale pěkně krvavá bratrovražedná řež, taková jatka! Po smrti Kórachovců bylo z jejich zlata vytepáno obložení k oltáři.\nA o tom, jak si vedl dál Jozue, budou následující řádky, ale už teď můžu prozradit, že zemi zaslíbenou dobyl, však taky začal čistkou mezi svým lidem! V Dt (34,6) je psáno: „Mojžíš zemřel a je pochován v Gaj“ (= údolí), nikdo nezná jeho hrob a není ani psáno, kdo ho pohřbíval. Dokonce ani Jozue to nebyl. No a zde můžeme příběh úplně obrátit: co když atentátníkem byl Jozue?\n„V těch dnech neměli v Izraeli krále.\nKaždý dělal, co uznal za vhodné.“\nNejvhodnějším úvodem k povídání o Jozuovi bude citát ze Smlouvy s Bohem, kterou uzavřel Mojžíš: „Dal jsem vám každé místo, na které šlápne vaše noha. Vašim územím bude všechno od této stepi včetně Libanonu až k veliké řece, řece Eufratu, celá země Chetejců a země až k Velikému moři, kde zapadá slunce.“ (Veliké moře = Středozemní moře.)\nJozue se stal svrchovaným, naprosto neomezeným vládcem a vojevůdcem Izraele. Po takové řeži, jak jsme o ní četli minule, si nechal odpřisáhnout od celého národa, že jeho, Jozua, budou všichni na slovo poslouchat, a že ten, kdo neuposlechne, propadne smrti. Prostě Jozue zavedl „stanné právo“ či „výjimečný vojenský stav“, úplně stejně jako Pinochet v Chile a Jaruzelski v Polsku, jenomže Jozuovo vyhlášení stanného práva se odehrálo ve 12. století před naším letopočtem, to jest před více než třemi tisíci lety. V Talmudu je tato situace vyjádřena velice poeticky: „Bůh ulomil kus hory a podržel ji nad shromážděným lidem. A v takovém případě se nenašel nikdo, kdo by nesouhlasil.“\nMinule jsem prozradil, že Jozue dobyl zemi zaslíbenou, že uskutečnil slib Boha daný Mojžíšovi. I když to nezvládl zcela úplně, jak se za chvíli dovíme, to, co dobyl, bohatě stačilo na to, aby stát Izrael mohl existovat do dnešních dnů. Izraelci žili od odchodu z Egypta (prý odešli v letech 1225 až 1215 př.n.l.) na poušti dlouhá léta. Byli to nomádi bez stálého bydliště. Žít pospolu v nějaká vzájemné blízkosti dost dobře nešlo kvůli pastvinám. Určitě se setkávali párkrát do roka na nějakých slavnostech náboženského rázu, ale silně pochybuji, že by se mohli sejít všichni najednou. Kdo by hlídal stáda? Ta přece nemohla zůstat bez dohledu. Měli celkem 42 míst setkávání, takových stanic či stanovišť, asi v místech, kde byly studny či oázy. To se ale asi stejně sešli pouze představitelé jednotlivých kmenů, kterých bylo dvanáct a „kuli“ plány do budoucna. Vyprávěli si o neprostupných hranicích země zaslíbené, vždyť za tu dobu putování znali hranice velice dobře a chodili vedle nich jak psi kolem horké kaše. Na severu proniknout do Palestiny bylo naprosto nemožné a vojensky beznadějné, neboť tam už po staletí existovaly pevné a silné státní útvary jako Fénicie, Libanon, Sýrie a kdovíjak se tehdy ony státy nazývaly. A byla tam města jako Sidón, Byblos, Týros, Kádes. Šance zde byly skutečně nulové. Proniknout do Palestiny v těchto místech se pokusil už Mojžíš, ale u Kádesu byl odražen, poražen a zahnán do pouště.\nNa jihu byli Filištínští, Edóm, Moáb a další. Ze západu bylo Středozemní moře a nomádi nikdy nebyli mořeplavci, uvidíme, že jim i přechod řeky dělal nesmírné problémy, kdepak tedy nějaký útok z moře! Zbývalo jediné místo k proniknutí do Palestiny, a to z východu, ze Syrské (Arabské) pouště. A jediné vhodné místo byl průsmyk kolem Jericha. Všude jinde byly neproniknutelné vysoké hory dosahující málem tří tisíc metrů (hora Hermon na Golanských výšinách 2 814 m n. m). Arabská poušť byla v podstatě územím nikoho, nikdo si nečinil nárok na ty spousty písku bez vody. Byla to sice velmi rozsáhlá území, ale k ničemu, ani pořádná pastva tam nebyla. Na toto území si nomádi mohli činit nároky, v tom jim nikdo nezabraňoval. Taktéž nikoho příliš nevzrušovalo, že obsadili i nějaké ty oázy, nějaká ta nepatrná pouštní a polopouštní knížectví, to skutečně nikoho nezajímalo ani za mák. Po této poušti se potulovala se svými stády spousta nomádů, kteří se navzájem docela dobře znali. Vyprávěli si u nočních ohňů o svých předcích, znali zpaměti velice dobře jejich dlouhatánské rodokmeny. A samozřejmě, že jejich příběhy všelijak zkrášlovali. Všichni se ale shodli na tom, že mají za praotce Abraháma, který vyšel přece od města Ur (i když to jistě nebyl onen sumerský, marná židovská touha), prošel touto pouští, zde otisk podrážky jeho nožky, a došel až do Egypta.\nPodíváme-li se na mapu, vidíme území větší než celá Evropa! Pro nomády to ovšem zase nějak obzvlášť obrovské prostory nebyly, pro ně nějakých sto kilometrů nebyla žádná vzdálenost. Všichni nomádi si navzájem byli bratry a to nejenom z ekonomických důvodů, nemohli si přece navzájem vypásávat pastviny a nedovolovat přístup k vodě, ale i z příčin pokrevních svazků, navíc přece všichni měli za praotce Abraháma, pouze měli jiné pramatky. Nejzákladnější dělení bylo toto:\n1. Praotec Abrahám, pramáti Hagar a jejich syn Izmael.\nTo jsou Arabové, kteří se povětšině k Jozuovu dobývání Palestiny nepřidali a žili nadále v poušti. Čas, kdy vytvoří obrovskou říši, jim nastal až o tisíc pět set let později, kdy už zase stát založený Jozuem neexistoval.\n2. Praotec Abraham, pramáti Sára a jejich syn Izák.\nTo jsou ti, kteří dobyli Palestinu, zemi zaslíbenou. Nazývají se Židy, Hebrejci, Izraelity a cítí se „lidem zvláštním, mimo (nade) všechny ostatní lidi“. Jsou také „národem, který si vyvolil Bůh“, jak mají psáno ve svých knihách. Možná je to také důsledkem hrdosti nad dobytím Palestiny a nad založením slavné říše. Bylo jich celkem dvanáct kmenů: Jejich praotcem je Jákob, který měl s Leou šest synů: Rúben, Simeon, Lévi, Juda, Isachar a Zabulon. Se Zilpou, otrokyní Lei, měl dva syny: Gád a Ašer. S Ráchel měl dva syny: Josef a Benjamín. A s Bilhou, otrokyní Ráchel, měl dva syny: Dan a Naftalí. Dohromady 12 synů, to jest dvanáct kmenů Izraele. Ale protože i Tři mušketýři jsou čtyři, tak i izraelských kmenů je sice dvanáct, ale ve skutečnosti je jich čtrnáct. Musíme ještě přidat dva syny Josefa, kterým Jákob, když přesídlil do Egypta, dal požehnání. Je to kmen Efraim a Manases, které se časem staly nejmocnějšími kmeny.\n3. Praotec Abrahám, třetí žena Ketúra (Cetúra), pramáti šestnácti kmenů, o kterých se mnoho nemluví. Část se asi přidala k Jozuovi, část k Arabům, část se někde usadila, prý až u pramenů Eufratu.\nTihle všichni nomádi byli navíc spřízněni pokrevními svazky. Zajímavý (pro nás dnes) byl zvyk nabídnout hostu mateřské mléko, čímž bylo zpečetěno příbuzenství jiného druhu než pokrevní. Toto „pomléčné“ příbuzenství bylo ovšem na stejné úrovni či důležitosti jako pokrevní, ne-li víc. Nabídnout hostu prs manželky nám připadá jaksi podivné, ale fungovalo to. Škoda jen, že zprávy o tomto zvyku jsou příliš kusé.\nI přes tyto vztahy nebylo nějak jednoduché nomádské kmeny sjednotit. Na jakém principu? „Každý si dělal, co uznal za vhodné.“ Ani Mojžíšovi se to nepodařilo na náboženském základě. Dokonce ani Jozue nebyl nějak příliš úspěšný, ale přece jen dokázal stmelit kmeny lépe než Mojžíš. Ovšem nesmíme zapomínat za jakou cenu! Ono patnáct tisíc mrtvých bratrů byla cena dosti vysoká.\nZnovu, a už po třetí, a doufám, že naposledy, se musím vrátit k Mojžíšovi. V podstatě to byl velice neúspěšný člověk, skoro nic se mu z jeho plánů a předsevzetí nepodařilo uskutečnit. Lid jeho rozkazy a nařízení neplnil, „neuposlechl jeho hlasu“. Byl to sice muž železné energie, upřímné horlivosti, prý až popudlivosti. Prorok Ozeáš píše o Mojžíšovi tato slova:\nTen prorok je blázen,\nšílený je ten muž ducha.“\nDalší starozákonní proroci mluví (píší) o něm jenom výjimečně, neuctívají ho jako hrdinu, ani jako zakladatele náboženství, byl pro ně vcelku nezajímavou postavou, vždyť nic nedokázal. Byl to smolař. Myslel to sice dobře, ale i tak stejně byl zavražděn. Proti němu byli Choré (kněží) = Kórachovci, dále knížata Nadáb a Abin, synové bratra Áróna, nemluvě o jeho sestře Miriam. Píše se o 250 knížatech, připočteme-li k nim jejich čeleď, vyjde nám skutečně velmi vysoké číslo.\nPopišme proto právě teď druhou verzi zavraždění Mojžíše.\nCo když to bylo takto? Osobní stráže, ti tzv. pretoriáni, vraždili ty, které měli ochraňovat, vcelku běžně. V historii najdeme plno takových případů (dokonce i v čínských dějinách). Jozue znal svého pána do nejmenších podrobností. Věděl, kdy spí, kdy souloží, kdy pije víno, kdy chodí na záchod. Dokonce musel znát velice dobře myšlenky a myšlenkové pochody svého pána. Při víně možná naslouchával „zpovědím“ ovíněného Mojžíše. A mohl slyšet o tom, jak Mojžíš vedl svůj lid z Egypta přímo do země zaslíbené a jak u Kadeše dostali pořádný výprask, a že to bylo proto, že lid nevěří v Boha a nedodržuje obřady, kdyby lid věřil, určitě bychom vyhráli a vešli do země zaslíbené. Jozue viděl situaci realisticky: Bůh, nebůh (probůh Nebůh?), válka se vede železem, nikoliv vírou v Boha. Prohráli jsme ne proto, že nevěříme, ale proto, že vojensky nestačíme, myslel si potichu Jozue.\nMohl slyšet například i toto: Kórachovci (tedy kněží), jsou úplně tím nejdůležitějším, oni uvedou lid do země nám zaslíbené, oni budou provádět náboženské obřady a země nám úplně zdarma, bez boje, spadne do klína. Bůh to zařídí, jenom musíme mít víru, nezabiješ, nepokradeš, to je naše přikázání. Vojenské řešení je ostatně absolutně nemožné, to všichni víme, můžeme spoléhat pouze na Boha a na Kórachovce.\nJozue si s určitostí myslel to stejné, co napsal později Ozeáš: „Je to blázen, je sice velice chytrý a vzdělaný v egyptských vědách, ale přece jen je šílený.“ Občas za Jozuem přišli Miriam, Árón a další a říkali, že takhle to dál nejde, lid je nespokojen, něco musíme udělat, ale co? Jozue se tvářil naprosto nestranně. „Já jsem placený za ochranu, já za nic nemůžu, já o ničem nerozhoduji, já nic, já muzikant, já Standa Veliký a já ostatně politice vůbec nerozumím, já se do toho ani taky nepletu.“ Jozuovi také jaksi ani na mysl nepřišlo, že je něco „transcendentního“, něco vznešeného, něco důležitějšího než je dobytí země zaslíbené, že smysl lidského života…, prostě Mojžíšovy problémy mu byly naprosto vzdálené, byly mu šumafuk. Akorát věděl: „Nebudeme-li vojensky silnější, nikdy do Palestiny nevstoupíme. Bůh sice může všechno, ale dobýt zemi musíme my sami a vojenskou silou, jaképak další jiné úvahy? Žvanění o Bohu nechejme Kórachovcům, těm ostatně tato situace naprosto vyhovuje, když máme za vůdce náboženského snílka, vládnou sami a dělají si co chtějí.“\nKdyž už byla situace docela neúnosná, viz např. zneuctění stanu se Smlouvou, kdy už byli proti Mojžíšovi snad všichni, mimo Kórachovců, rozhodl se Jozue k činu. Kdyby zavraždil Mojžíše a hrdě se k tomu přiznal, byl by ztracen, Kórachovci přece jen měli pořád veliký vliv. Jozue uvažoval: „Je nutné zabít Mojžíše, ale tak šikovně, aby žil i nadále.“ Zdá se nám to být neřešitelná situace. Ale myslím si, že tady „bdí“ židovství jako takové. Jak asi mohl Jozue postupovat? Nejdříve namluvil Kórachovcům, že Mojžíš mluví s Bohem, což oni věděli, ale že i odlesk Boží záře mu zůstal na obličeji a tudíž nikdo nesmí na tu zářící tvář pohlédnout, protože by okamžitě propadl smrti. Když proto bude Mojžíš předstupovat před lid, bude mít tvář zahalenu rouškou. Kněží ochotně na tuto hru přistoupili a vítali Mojžíše s rouškou přes obličej obřadně a slavnostně. Byla to však jejich osudová chyba. Jozue také přesvědčil Mojžíše o vhodnosti tohoto divadla. Bude posílena víra lidu. A taky asi řekl: „Podívej, seš už docela starý, nohy ti pořádně neslouží, bolí tě v kříži, seď tady pěkně doma ve stanu, tady máš víno a pěkná děvčata a na tom formálním a nedůležitém shromáždění tě zastoupí tady tento otrok, dokáže tě pěkně napodobit i hlasem.“ Nevidím důvodu, proč by Mojžíš tohle odmítl, když se jednalo o nějaké podružné, naprosto bezvýznamné záležitosti. Tedy jednou?, dvakrát?, třikrát?, vícekrát? do roka se ukazoval se zahalenou tváří, někdy to býval skutečně on sám, jindy za sebe poslal dvojníka. Je docela možné, že o dvojníkovi věděli i Kórachovci, ale říkali si: Je to rozumné, nač obtěžovat starého pána, bez něho zařídíme, co je potřebné lépe než s ním. Stejně už zapomíná, furt hořící keře a takové ptákoviny, ještě něco přidá k Desateru…\nJozue zatím zavraždil Mojžíše. Kněží nadále prováděli nesmyslné obřady, nadále k nim chodil „Mojžíš se zahalenou tváří.“ Jedině takto lze vysvětlit, proč není znám Mojžíšův hrob a ani jména těch, kteří ho pohřbívali. Jozue byl zasvěcen do všech vojenských a politických plánů a operací. Věděl plno věcí, o kterých jiné i docela vysoce postavené osobnosti neměly ani tuchu. Věděl oč kráčí. Nechal si potvrdit od kněží a Pseudomojžíše své nástupnictví v případě Mojžíšovy smrti. To už měl docela slušně vycvičenou menší armádu. Nebylo to nijak nápadné, protože ochranka, to je samozřejmé, ta musí být řádně vycvičená.\nTeď si představme situaci, kdy kněží opěvují Mojžíšovy zásluhy a provádějí všelijaké obřady. A tu přijde Jozue, strhne roušku z obličeje nepravého Mojžíše. Všichni jsou v šoku. Stržení roušky je zároveň signál k vraždění. Seznamy budoucích mrtvých byly předem připraveny, Jozuovy oddíly přesně věděly, co mají činit. Převrat se podařil, odneslo to 15 tisíc nevinných lidí (tedy spíše lidí neinformovaných), tak jako tomu bývá vždycky. Ovšem, jakýpak převrat? Já, Jozue, jsem pouze mstitel Mojžíšův, pozabíjel jsem ty nešlechetné podvodníky. Hrůza a děs padl na všechny nomádské kmeny. 15 tisíc mrtvých! No, na naše poměry, ve kterých počítáme mrtvé na miliony, to není zas tak nějak závratné množství (je to jako počet obyvatel maloměsta, např. Jeseníku). No ale tehdy a pro nomády to bylo přímo neskutečně a neuvěřitelně mnoho. (Osobně jsem přesvědčený, že tady je počet mrtvých silně nadsazen.) Jenom si představme tu hrůzu a strach v nomádských kmenech: Naši kněží, kteří zprostředkovávají styk s Bohem, jsou mrtvi. Kdo bude teď mluvit s Bohem? Mojžíš mrtev, kněží mrtvi, Bůh nás opustil, Bůh se od nás vzdálil. (Určitě některé napadlo, že byli sprostě povražděni a že to chce pomstu, ale v této situaci, kdy ještě krev nezaschla, říci to nahlas se neodvážil nikdo.)\nJak dokázat lidu, že Bůh je nadále s námi? Takto byla postavena otázka před Jozua. A Jozue znal řešení. Mohl odpovědět pouze jediným možným způsobem a to takto: „Bůh konečně splnil to, co slíbil Mojžíšovi a nám všem, dal nám totiž zemi zaslíbenou, Bůh nás neopustil, ba naopak, teď je s námi víc než dříve.“ Jozue se mohl pochlubit, že dobyl za pomoci Boha první město země zaslíbené – Jericho. Nejdříve popíšeme onu slavnou verzi dobytí Jericha, jak je zapsána v Bibli, tedy tu verzi, kterou nechal Jozue rozhlásit široko daleko všem svým kmenům a všem příbuzným kmenům. Byl to perfektní psychologický tah.\n„Přišli jsme k veliké řece Jordán, vody řeky se zázračně rozestoupily, stejně jako když naši dědové přecházeli s Mojžíšem přes Rudé moře. Suchou nohou jsme přešli koryto řeky. Zprostřed koryta řeky Jordánu jsme vzali 12 kamenů, které jsme umístili v kruhu v Gilgálu. Za každý náš kmen jeden kámen. Přišli jsme k městu Jerichu, které má hradby z kyklopských kvádrů a ty hradby stavěli obři. Po šest dnů jsme jedenkrát denně obcházeli město úplně zticha, jak nařídil Bůh. Sedmý den jsme město obešli sedmkrát. Při posledním pochodu naši kněží zatroubili a vojáci na toto znamení vyrazili válečný pokřik. Hradby se zřítily a každý z místa, kde právě stál, vešel do města. Mečem jsme vyhubili všechno, co bylo ve městě, muže i ženy, mládež i starce, též skot a brav i osly. Město jsme se vším všudy spálili. Jen zlato, stříbro a měděné a železné předměty jsme dali na poklad budoucího chrámu.“\nNo tohle muselo přece zapůsobit na každého. Všichni si uvědomovali, že za Mojžíše a Kórachovců se pouze nesměle občas přiblížili k hranicím země zaslíbené, ale nikdy se nedostali ani kousíček za ně. A teď máme město, které stavěli obři! Bůh je s námi teď víc než dříve. Jozue je miláček Boha. Bůh ho má raději než Mojžíše, protože mu dovolil vejít do země zaslíbené.\nAle my, co tohle čteme, buďme alespoň trošku realisty a zopakujme si, co jsme se učili ve škole v zeměpise a dějepise. Nejdříve řeka Jordán: Prameny má ve výši 520 metrů nad mořem, ústí do Mrtvého moře mínus 394 metrů pod mořem. Hladina řeky je u Jericha už pod úrovní moře. Řeka je až čtyři metry hluboká a až do září bývá rozvodněná a velice nebezpečná. Kolem je bujná tropická vegetace, roste tam třtina, žijí tam lvi a levharti. (Dnes už lvi jsou vyhubeni.) Moskyti činí krajinu neobyvatelnou. Koncem září nastávají sucha a z velké a nebezpečné řeky se stává nenápadná říčka, která se dá na 54 místech přejít. Naproti Jerichu bývaly dva přívozy.\nA teď město Jericho: Od řeky Jordán je vzdáleno osm kilometrů. Bylo založeno v 5. či 4. tisíciletí před naším letopočtem, tedy v dobách neolitu a mezi archeology je všeobecně považováno za nejstarší město světa. Je to dobře zavodněná oáza v podnebí horkého pásma. Délka města byla 320 metrů, šířka 160 metrů. Vnitřní rozloha jenom dva hektary (tedy pár fotbalových hřišť). Hradby byly postaveny z kyklopských kvádrů a byly čtyři metry vysoké. Teprve na nich byla postavena ještě dva metry široká zeď. Jaká byla výška zdí se můžeme jenom dohadovat. Hradby byly dvojité, ještě byl i hliněný násep. Město bylo proslulé a pověstné svými hradbami daleko široko a v tehdejších dobách v podstatě nedobytné. Do města vedla pouze jediná brána. V základech byly nalezeny lidské kostry. Město mívalo svého krále.\nJenomže!!! V době příchodu Izraelců, tedy v roce 1.150 před naším letopočtem, bylo město Jericho opuštěné, vylidněné a prázdné. Obchodní cesty už vedly jinudy. Takže jaký závěr můžeme z těchto faktů učinit?\nPřejít řeku Jordán, když je málem (a nebo úplně) vyschlá, není žádným problémem, stačilo si vypohlédat, v kterých měsících lze říčku přebrodit. Tisícovka Jozuových vojáků se utábořila ve zříceninách Jericha, po okolí posbírali dřevo, poposedávali u ohňů a čekali na příchod ostatních. Ti přišli, viděli zřícené hradby, pobořené domy a hořící ohně. Bůh nám dal první město zaslíbené země. To slavné město, které stavěli obři, je naše! Všichni byli nadšení. Akorát jeden, jmenoval se Akán, měl asi nějaké nevhodné řeči, a aby nevnášel neklid a nepokoj mezi lid, byl nařčen, že zlato a stříbro a zlatem vyšívaný plášť, kteréžto věci ukořistil v Jerichu, si ponechal pro sebe a neodevzdal kněžím na stavbu chrámu, jak to učinili všichni ostatní. A skutečně v jeho stanu nalezli zlato, stříbro i do detailů popsaný vyšívaný plášť. Akánovi nezbývalo nic jiného, než se k tomuto činu přiznat. Byl spolu s celou rodinou ukamenován a mrtvá těla byla spálena. Kamenování se musel zúčastnit každý, aby vina za smrt padla stejnou měrou na všechny. (Pro mne je to první případ nuceného přiznání a politické vraždy.)\nDalším zajímavým činem Jozuovým bylo nařízení provést obřízku všech mužů. Od odchodu z Egypta se obřízka neprováděla. (Ono ji také prováděli a provádějí dodnes i Egypťané, nebudeme je přece napodobovat, ale teď, po tolika letech, se na to už zapomnělo a obřízka se zase mohla provést.) Znamená to, že armáda byla nejméně na deset dnů naprosto ochromena. Jozue to riskl, protože měl zaručené zprávy, že proti nim nikdo vojensky netáhne. Jozue nebyl první, který rozpoznal důležitost rozvědky, měl své residenty všelikde a platil docela dobře, ale snad jako jeden z prvních použil k této práci ženy, Bible dokonce prozrazuje jména některých rozvědčic.\nVe vnitrozemí asi nikoho nijak nevzrušovala zpráva, že nomádi obsadili nějaké rozvaliny města Jericha. Deset dnů, dvacet, než se zhojila obřízka, na horách konečně zapršelo, řeka Jordán začala být zase řekou a vrátit se nazpět do pouště už jaksi dobře nešlo a je docela možné, že vrátit se už ani nikdo nechtěl. Ono válečná kořist je docela lákavý způsob, jak přijít k bohatství snadným způsobem. Jozuovi vojáci vytáhli na město Aj, dodnes se neví, kde to město leželo, ale určitě nebylo příliš vzdálené od Jericha. Zde mohu pouze citovat z Biblí svaté: „Izraelci je pobíjeli, nikdo nevyvázl ani neunikl. Izrael povraždil úplně všechny obyvatele, všichni do jednoho padli ostřím meče. Všech mužů i žen, kteří toho dne padli, bylo 12 tisíc.“\nDalším městům teprve teď došlo, že ti nomádi nejsou zase tak úplně neškodní. I spojilo se pět králů a táhli proti nim. Byli poraženi a Jozue získal dalších pět měst. Aby vojáci a lid mohl dokončit pronásledování a vyvražďování ještě než nastane večer, požádal Jozue:\n„Stůj zticha, slunce, v Gibeonu\nMěsíci v údolí Ajálón\na slunce stálo zticha i měsíc stál\ndokud lid nevykonal pomstu nad svými nepřáteli.“\nKrále nechal narazit na kůly a „vybil ostřím meče vše živé, nenechal nikoho vyváznout, vše, co dýchalo, vyhubil“.\nNemá smysl vypisovat všechna království, která dobyl. Co město, to království. Dnes stejně nedovedeme určit polohu většiny oněch míst. Ale pokud se podíváme na mapu dnešního Izraele, bylo to území skoro stejné. V knize Jozue se do omrzení opakuje stále totéž: „Nic, co dýchalo, nezůstalo na živu. Každého člověka zabili ostřím meče, až je všechny vyhladili,“ nebo: „Zabili každého, kdo močil proti zdi,“ nebo: „Zabili každého, ani pacholíčka nenechali na živu,“ a pořád a pořád dokola totéž. Nechápu, jak takovéto věty mohou být ve svaté knize, kterou podle tradice diktoval samotný Bůh. Popisovat vraždění a být na to dokonce hrdý, to se mi jaksi nepozdává. Závěrem knihy je vyjmenováno 31 králů, kteří byli povražděni a jejich území připadlo Jozuovi.\nJe samozřejmé, že obsazení země neproběhlo zase tak úplně hladce, lehce a v tak krátké době, nýbrž to trvalo několik staletí. Třeba Jeruzalém uprostřed země, který odděloval severní kmeny od jižních, dobyl až král David. A je více než jasné, že nebylo vyvražděno veškeré obyvatelstvo. Ono taky, kdo by obdělával pole? Kdo by stavěl domy? Vždyť nomádi o tom neměli ani potuchy. Sice byli vojensky úspěšní, ale bez domorodého obyvatelstva by se prostě neobešli. Nomádi by tak dovedli pást svá stáda na úrodné půdě, čímž by zemi přivedli k naprostému úpadku. Ale tak se nestalo. Znamená to, že nomádi se časem přece jen naučili od domorodého obyvatelstva pěstovat zemědělské plodiny a stavět domy místo stanů, tedy trošku se zcivilizovali. Nomádi si rozdělili dobytou zemi na části pro jednotlivé kmeny. Ve městě Sichem Jozue uzákonil náboženské záležitosti. Sjednotil všechny bohy pod jednoho. Jahvé je Bůh bohů. Ze slovníku jsem vypsal jména bohů používaná před tímto sjednocením: Elohím, El Šaddaj, El Eljón, El ólám, El kannó, Adónáj, Jahvé Sebáót. Pojem Jahvé se může přeložit jako „házeti blesky“, či „prudce dýchati“, Bedřich Hrozný jej překládá jako „poutník.“ Jiný překlad zní: „Jsem tu.“\nRozdělením země a sjednocením náboženství můžeme povídání o Jozuovi ukončit. Není to příjemné čtení a k zasmání tady není vůbec nic, ono vraždit, podvádět a smát se nejde nikdy dohromady.\n24. 8. 2019 10:22\nTak přesně sem se tento odkaz hodi! Svůj ke svemu.\nA další level téže teze.\n24. 8. 2019 13:14\nRetezec udáLOSTi… Jak bude vypadat Tora v roce 3000?\n24. 8. 2019 13:27\nMobilis in mobilní.


NAMRO: Ach ta paměť\nVětšinou, když píšete příspěvek, nemyslíte na to, že byste si měli takové věci poznamenat. V tu chvíli je přece všechno jasné a vy víte, co a jak. Pak ale uplyne několik týdnů, či jiný časový úsek, a vy marně lovíte v paměti, cože se přesně v tu chvíli odehrálo a nastává vracení se zpět v příspěvcích a hledání. To tedy v tom lepším případě a při zodpovědnějším přístupu. Jinak prostě něco napíšete – a ono to nějak dopadne.\nJistě, dopadnout to může celkem dobře, pokud se nedopustíte moc velké logické chyby. Ono jde celkem přehlédnout, že jste měli meč položený vedle sebe na stole a najednou odcházíte s ním u pasu. Také to, že najednou je zraněná levá paže místo pravé asi dějem v jeskyni moc nezamíchá. Ale pokud si třeba nedáte pozor na pohyb ostatních postav a začnete se bavit s někým, kdo na daném místě už nějakou dobu není, to už je problém.\nA úplně nejlepší je, když podobné zmatky dělá sám PJ, tedy člověk, který má přece dokonalý přehled a ví přesně, co a jak. Tedy měl by vědět. Je to taky jen člověk a tak i PJ bychom měli nějaké ty drobné nesrovnalosti odpustit. Zvlášť, pokud se jeskyně hraje už několik roků – a věřte, že takových jeskyní je na Abarinu dost.\nTakže, pro omezení takových kiksů bych doporučovala dělat si poznámky. Pro PJ povinnost, pro ostatní alespoň samozřejmost poznačit si opravdu důležité věci. Stejně se tím pravděpodobně nevyhnete dodatečnému hledání a zjišťování, protože můžete vsadit boty, že pokud si při psaní příspěvku řeknete: Tak tohle si značit nemusím, to určitě nezapomenu, tak přesně tuhle informaci budete za pár měsíců lovit v paměti a v příspěvcích.\nAle jako většinou, i zde musím připomenout zlaté pravidlo. Hrajeme, abychom se bavili a ne abychom se dohadovali o prkotinách. Takže jsem pro takové malé nesrovnalosti vzniklé selháním paměti tolerovat. Ono je stejně možné, že si jich nikdo ani nevšimne. Jen, pokud si občas jeskyni pročítáte, asi si jich všimnete a uvědomíte si je. Myslím si, že ani v takovém případě vám celkový dojem s jeskyně moc nepokazí, stačí se jen nad nimi pousmát a mávnout rukou. Ostatně, většinou s nimi už stejně nic udělat nejde, snad jen slíbit si, že si příště dáte větší pozor.\nMelker 31. května 2012 11:13\nNevím jak vy ostatní, ale tento nešvar znám osobně opravdu velmi dobře :D Zejména pak ve své jeskyni dost často hledám jak to vlastně bylo (na druhou stranu je pro mě zase příjemné jeskyni procházet a hledat, mnohdy to na mé tváři vyvolá spokojený úsměv)... :)\nUnknown 4. června 2012 23:22\nPravda , mnohokrát se mi to stalo i realně že moje herní kolegyně vražedkyně už někoho ,,vraždila,, a ja si spokojeně nevšim že odešla a chvíly jsem na ní mluvil . To pak vidíte přehlídku ,,:O , :O, :O, přesně takových xichtíků.


Kam na vánoční trhy 2017? TOP 8 adventních trhů v Evropě | Kdyjet.cz\nKam na vánoční trhy 2021? TOP 8 nejlepších adventních trhů v Evropě\nVánoce se pomalu blíží a s nimi také čas vánočních trhů. Každý z nás chce své nejbližší i sebe potěšit krásným dárkem nebo něčím dobrým na zub. Samozřejmě, že vánoční cukroví a různé pamlsky chystáme každý rok doma, ale pokud chceme něco zvláštního, pak je nejlepší zamířit na adventní trhy.\nTy nejkrásnější si můžete užít v mnoha evropských městech. Adventní trhy jsou součástí oslav tohoto svátečního období. Kam za nejlepšími vánočními trhy v Evropě?\n1. Vánoční trhy Vídeň\n2. Adventní trhy Paříž\n3. Vánoční trhy Krakow\n4. Vánoční trhy Drážďany\n5. Vánoční trhy Praha\n6. Vánoční trhy Salzburg\n7. Adventní trhy Kodaň\n8. Vánoční trhy Budapešť\nŘíká se, že Vídeň nabízí nejkrásnější vánoční trhy z celé Evropy. Každý rok se Radniční náměstí a přilehlý park změní v úchvatný ráj s pohádkovým nádechem, kde se můžete toulat dlouhé hodiny a užít si romantickou atmosféru a to již více než 20 let.\nVánoční trhy ve Vídni vyhledávají jak zamilované páry, tak rodiny s dětmi, pro které je tu připraven i bohatý doprovodný program.\nJe zde více než 140 stánků, nabízející mnoho zboží – od vánočních ozdob, přes vánoční dárky až po domácí vídeňské cukrovinky či něco pro zahřátí.\nPro ty nejmenší je zde každoročně připraven srdíčkový strom, a také zábavný program, kde si děti mohou např. ve speciálních dílnách vyrobit vánoční dárek vlastníma rukama.\nTrhů je ve městě mnohem více například na náměstí Karlsplatz (oblíbený u německých turistů), Rathausplatz, u zámků Belvedere či Schönbrunn.\n📅 Otevírací doba: Většina trhů probíhá od 17. listopadu do 26. prosince 2021.\nAutobusové spoje do Vídně\nDálkové autobusové spoje do Vídně najdete na Flixbus.cz. Cena za jednosměrnou jízdenku vyjde na cca 500 Kč.\nNejlevnější ubytování ve Vídni najdete na Booking.com. Doporučujeme například skvěle umístěný hotel\nAutobusové zájezdy na adventní trhy\nTématické autobusové zájezdy na adventní trhy do Vídni pořádá například CK České Kormidlo\nZobrazit nabídku adventních zájezdů\nMěsto světel je svou romantickou atmosférou pro adventní trhy jako stvořené. Narazíte na ně skoro po celém městě. Můžete ochutnat svařené víno, perníčky a různé typicky francouzské speciality.\nK největším a nejznámějším trhům patří ten na Avenue de Champs Elysées, který pokračuje až na náměstí Svornosti.\nMilovníci Vánoc si užijí kouzelnou atmosféru doprovázenou koledami a vůní svařeného vína. Stánků je zde bezpočet.\nNabídka je velmi pestrá, seženete zde vánoční dárky, ozdoby, suvenýry a v neposlední řadě francouzské cukrovinky, což jistě potěší fanoušky makronků.\nDalší oblíbené trhy jsou například na L’Arche de Noël de la Défense (na 350 dřevěných stánků s tradičními řemesly i pochoutkami), Marché de Noël Paris Notre-Dame pod stejnojmenou katedrálou, Marché de Noël à Montparnasse na náměstí Raoul-Dautry či Village de Noël Européen „Trocadéro on ice“ přímo u Eiffelovy věže.\nData konání trhů se liší podle konkrétního místa. Ale dá se říci, že začínají cca v polovině listopadu.\nMěsto Krakow je známé svými pohádkovými betlémy v ulicích a také vánočními trhy, které se konají na krakovském Starém rynku (Hlavní náměstí).\nU dřevěných stánků najdete broušené sklo, šperky, pletené košíky a různé vánoční dekorace, jež pochází z ruční umělecké výroby.\nOchutnejte grilované klobásy, žebírka či uzený sýr s brusinkami a zahřejte se pitným medem nebo nakupte tradiční polské výrobky. To vše zapijte horkým svařákem, nebo specialitou, kterou bezesporu je třešňová vodka.\nPodává se také polské národní jídlo – Bigos.\nVánoční atmosféru podtrhují všudy přítomné hrající koledy a tradiční vánoční vůně.\nTrhy začínají 24. listopadu a končí 26. prosince 2017.\nNejoblíbenější trhy ve střední Evropě okouzlí děti i dospělé. Na Striezelmarktu můžete navštívit přes 250 stánků, kde lze koupit suvenýry, dárky či ochutnat tradiční drážďanskou štolu. Tradice trhů sahá až do 15. století.\nJe zde i speciální program pro děti včetně fungujícího pohádkového hradu.\nNezapomeňte si na památku odvézt také figurku kominíků Pflaumentoffel vyrobenou ze sušených švestek.\nPlatit můžete pamětními tolary, které si vyměnít v informačním centru Dresdner Information v kurzu 1 tolar = 1 euro. Za 10 zakoupených tolarů dostanete 11. zdarma.\nTaké letos se plánuje řada doplňkových akcí, jmenujme tedy například:\n9.12. tradiční štolová slavnost (místo konání: Taschenberg mezi Rezidenčním zámkem a Zwingerem), kdy bude vyrobena tradiční štola, aby ji pak dívka rozžezala 1,6 metrů dlouhým nožem a prodala návštěvníkům (500g stojí cca 5 eur);\n3.12. perníčková slavnost;\n9.12. Dresdner Pflaumentoffelfest – slavnost věnovaná symbolu drážďanských trhů, kominíčkovi Pflaumentoffel;\n23.12. tzv. dlouhá noc, kdy bude trh otevřen až do 23 hodin a každý prodejce nabídne speciální akci.\nSamozřejmě nechybí trhy ani na dalších známých prostranstvích – ulice Prager Strasse, advent na náměstí Neumarkt či Vánoční trh u kostela Frauenkirche\nDrážďanský trh probíhá 29. 11. až 24. 12. 2017, a slaví již 583 let.\nMezi nejhezčí vánoční trhy patří již tradičně ty na Staroměstském náměstí v Praze. Historické kulisy a úchvatná vánoční výzdoba okouzlí nejen místní obyvatele, ale také turisty, kteří sem míří z celé republiky. Těšit se můžete na tradiční adventní vesničku s typickými domky.\nTradiční součásti trhu je samozřejmě teplý svařáček a oblíbený sladký trdelník, perníček nebo cukroví.\nPochutnat si můžete také na klobásách, sladkostech a spoustě dalších laskomin.\nV rámci letošního programu nebude chybět tradiční Mikulášská, rozlévání rybí polévky na Štědrý den ani zábavná oslava Silvestra.\nMezi další oblíbené trhy v Praze patří ty na Václavském náměstí, náměstí Republiky, Pražském hradě, náměstí Míru a na výstavišti v Holešovicích\nTrhy se konají od 2. prosince do 6. ledna, otevřeno je denně od 10 do 22 hodin.\nSvé pravé kouzlo má Salzburg, až když ho zahalí sněhová pokrývka. Ovzduším se nese úžasná vůně pečených kaštanů, čerstvých perníčků a svařeného vína. Vánoční trhy se konají na náměstí Mirabellplatz před zámkem Mirabell (zde je bohatý vánoční program a řada vystoupení), na nádvoří Hohensalzburg, což je středověká pevnost nebo před zámkem Hellbrunn, který lemují hořící pochodně nebo v historickém centru na náměstích Domplatz a Residenzplatz.\nNajdete tu adventní kalendáře obřích rozměrů, bohatý zábavní i hudební program, spoustu pochoutek a drobností, pochutnáte si na uzeninách, Glühwein, perníčkách nebo teplém jablku na špejli.\nKrásná atmosféra se snoubí se zvukem kostelních zvonů a s tóny vánočních písní v podání pěveckých sborů i dechových kapel.\nNa trhu lze vyrazit od 23. listopadu do 26. prosince 2017.\nNejvětší vánoční trh je v nejstarším zábavním parku v Evropě Tivoli Gardens a zdobí jej přes půl milionu žárovek. Avšak nádhernou afmosféru nasajete také na malebném trhu na nábřeží Nyhavn či ve vkusných buticích v ulici Strøget. Krásné dárky, úchvatně vyzdobené výlohy, svařené víno, pečené kaštany a jablečný koláč. To jsou vánoce v Kodani.\nTrh funguje od 17. listopadu do 23. prosince 2017.\nOchutnat můžete řadu specialit, např. gløgg (svařené víno smíchané s likérem a kořením), æbleskiver (jablečná kobliha) a pražené mandle (to doporučuji, je to fantastické). Nebo vánoční pivo Julebrig z místních pivovarů Carlsberg a Tuborg.\nVelkou atrakcí je jezírko, které když zamrzne, tak slouží jako veřejné kluziště. Brusle si můžete vypůjčit přímo na místě.\nTrhy v zábavním parku, co by to bylo bez možnosti svést se na pořádném kolotoči, horské dráze nebo ruském kole.\nCo tradičního na trzích koupit? Tak třeba kodaňský porcelán nebo dřevěné panenky, tak typické pro samotnou Kodaň.\nNáměstí Vörösmarty se každý rok mění na pohádkový ráj. Vznikají tu nejkrásnější a mezinárodně uznávané vánoční trhy v Budapešti. Pochutnáte si na medovém cukroví, svařeném vínu a řadě delikates, které tradiční vánoční trh nabízí. Trhy jsou každoročně řazeny uznávanými mediálními domy mezi 10 nejkrásnějších adventních trhů v Evropě.\nLetošní vánoční trhy v Budapešti začínají 10. listopadu 2017 a budou trvat až do 31. prosince 2017\nAdventní trhy jsou v lecčems podobné těm pražským, ochutnáte tu například vánoční punč, svařák i typický lángos nebo tradiční maďarské pečivo kürtös kalács i flódni – tradiční vrstvený dort s ořechy, mákem a švestkami.\nNechybí řada doprovodných akcí, koncertů, loutkové divadlo, lidové tance, bruslařská show a tradiční výroba svíček, košíkářství a pečení perníčků.\nCo neminout? Obrovský adventní kalendář na fasádě budovy Gerbeaud, kde bude každý den za pomoci světelné show otevřeno jedno políčko.\nNo a co takhle spojit adventní trhy s návštěvou vyhlášených maďarských lázní? To potom doporučujeme naplánovat minimálně prodloužený víkend.\nZajímavost na konec? Na trhu se nesmí prodávat žádné masné výrobky. To ale nakoupít v postraních uličkách během procházky centrem Budapešti.


Co jsou to flavonoidy a jak nám pomáhají? | Rehabilitace.info\nCo jsou to flavonoidy a jak nám pomáhají?\t4.86/5\t(21)\nVydáno v kategorii: Zajímavosti, Zdraví | Dne: 31 března, 2015 | Autor: Tým rehabilitace.info\nMnožství konzumovaných flavonoidů\nJak flavonoidy učinkují?\nCo si dále o flavonoidech přečíst?\nVIDEO: Flavonoidy jak to funguje\nZdroje článku a studie o flavonoidech\nFlavonoidy jsou nejrozsáhlejší skupinou rostlinných antioxidantů. Zahrnují přes 5 000 různých derivátů a jejich seznam stále narůstá. Fenolické látky rozšířené v rostlinné říši tvoří velmi pestrou a rozsáhlou skupinu polyfenolových sloučenin. Nacházejí se téměř ve všech rostlinných buňkách, a jelikož vlastně jde o barviva, rostlinám dodávají charakteristické zabarvení. Někteří odborníci je zařazují do skupiny vitamínů P, protože mají společnou vlastnost – zvyšují pružnost cévních kapilár. V rostlinách se často nacházejí i spolu s vitamínem C a chrání jej před oxidací.\nKromě antioxidačních vlastností, působí antibakteriálně a podporují produkci hormonů. Zjistilo se, že zvýšený příjem flavonoidů snižuje riziko onemocnění srdce a cév.\nK dalším významným benefitům, velmi podobně jako u mnoha dalších antioxidantů, patří jejich protinádorový účinek a pozitivní vliv na dobře fungující imunitu. Najdeme je v citrusových plodech, v jablkách, v bobulovém ovoci, hroznech, rajčatech, v cibuli, v houbách a ve všech druzích zeleniny, jakož i v nápojích, například v čaji, v pivu, v bílém a zejména v červeném víně a v ovocných džusech.\nMezi nejznámější patří quercetin, rutin, samozřejmě „slavný“ resveratrol z bobulí červených hroznů, kterému Francouzi vděčí za svůj „francouzský paradox“, a také pyknogenol. Poslední jmenovaný se získává z kůry přímořské borovice a řadíme ho mezi skutečně silné antioxidanty; má dokonce 20-krát silnější antioxidační účinky než vitamin C. Podobné látky se nacházejí také v medicínských houbách (hlíva, šitake), v rakytníku, v zeleném a černém čaji či v kakaových bobech, olivovém oleji a červeném víně.\nMnožství zkonzumovaných flavonoidů je v různých zemích rozdílné. Několik studií prokázalo nejnižší průměrný příjem ve Finsku (2,6mg / den) a nejvyšší v Japonsku (68,2mg / den). Nejvíce konzumovaný z flavonoidů jsou kvercetin, jejichž zdrojem jsou zejména jablka a cibule. Denní příjem flavonoidů je vyšší než příjem vitaminu E a beta karotenu. Na druhé straně denní příjem vitamínu C je přibližně 3krát vyšší než příjem flavonoidů. Skutečný denní příjem flavonoidů nezávisí jen na jeho zkonzumovaném množství, ale i od jeho vstřebávání z tenkého střeva do krevního oběhu.\nDnes je známo několik tisíc různých druhů flavonoidů, podle jedněch zdrojů je jejich 4 000, podle jiných dokonce více než 6 000. Základem jejich chemické struktury je tzv. flavon nebo izoflavony na který se napojují různé další chemické struktury. Vedle flavonoidů hrají významnou roli při ochraně zdraví člověka i fytochemikálie resp. polyfenoly neflavonoidného typu. Z nich je nejznámější resveratrol, který se nachází zejména ve slupce a v jadérkách různých druhů ovoce, například hroznů, a známý je zejména svou antioxidační aktivitou.\nFlavonoidy se řadí mezi tzv. antioxidanty, látky chránící buňky našeho těla proti škodlivým volným radikálům. Volné radikály jsou molekuly, které obsahují nestabilní kyslík, a pokud jich je v našem těle příliš mnoho, mohou způsobit pro naše buňky nenapravitelné škody (například zhoubné nádory). Flavonoidy jsou schopny samy se oxidovat volnými kyslíkovými radikály, následkem čehož získávají větší chemickou stabilitu.\nVědecké výzkumy ukazují, že konzumace flavonoidů je pro člověka mimořádně důležitá a pro dlouhodobé uchování zdraví prospěšná. Výpočet jejich příznivého působení je dlouhý. Jejich pravidelný příjem podporuje naši imunitu, ruší škodlivé působení různých karcinogenů a zpomaluje růst zhoubných nádorových buněk, má schopnost zabránit poškození buněčné DNK. Většina studií potvrdila, že flavonoidy (např. kvercetin) mají toxický účinek na karcinómové buňky, zatímco na zdravé buňky nepůsobí při stejných dávkách toxicky.\nPrvním podstatným příznivým účinkem je protisklerotický efekt flavonoidů. Zkonzumované a vstřebané flavonoidy eliminují negativní účinek volných kyslíkových radikálů, a tím snižují riziko aterosklerózy a následné ischemické choroby srdeční.\nDruhým známým příznivým účinkem je protizánětlivý efekt. Flavonoidy potlačují zánětlivý mechanismus několika různými metabolickými cestami.\nTřetím pozitivním účinkem je protinádorový efekt. Volné kyslíkové radikály, které vznikají v procesech oxidativního stresu, vědí poškodit DNK a následné dělení poškozených buněk se může vymknout kontrole a vést k mutacím. Pokud se takto poškodí kritické geny (např. tzv. onkogeny), mohou mutace vést k nevratným buněčným poškozením, na jejichž konci je vznik zhoubného nádoru. Flavonoidy jsou účinné antioxidanty, které umí různými mechanismy a na různých úrovních potlačit vznik rakoviny.\nFlavonoids in food and their health benefits Autor: L H Yao


MEDIK8 HYDR8 Day 360 SPF 15 hydratační krém proti stárnutí pleti |HIT-Shop.cz\nDomů Značky MEDIK8 MEDIK8 HYDR8 Day 360 SPF 15 hydratační krém proti stárnutí pleti 50 ml\nDomů Pleťová kosmetika Kosmetické přípravky Pleťové krémy MEDIK8 HYDR8 Day 360 SPF 15 hydratační krém proti stárnutí pleti 50 ml\nDomů Pleťová kosmetika Typ pleti Suchá a dehydratovaná MEDIK8 HYDR8 Day 360 SPF 15 hydratační krém proti stárnutí pleti 50 ml\nDomů Pleťová kosmetika Typ pleti Vrásky MEDIK8 HYDR8 Day 360 SPF 15 hydratační krém proti stárnutí pleti 50 ml\nDomů Slunce Opalovací přípravky MEDIK8 HYDR8 Day 360 SPF 15 hydratační krém proti stárnutí pleti 50 ml\nDomů Pleťová kosmetika Typ pleti Zralá, stárnoucí pleť MEDIK8 HYDR8 Day 360 SPF 15 hydratační krém proti stárnutí pleti 50 ml\nDomů Značky MEDIK8 Hydratační krémy MEDIK8 HYDR8 Day 360 SPF 15 hydratační krém proti stárnutí pleti 50 ml\nDomů Slunce MEDIK8 HYDR8 Day 360 SPF 15 hydratační krém proti stárnutí pleti 50 ml\nDomů Dermokosmetika MEDIK8 HYDR8 Day 360 SPF 15 hydratační krém proti stárnutí pleti 50 ml\nMEDIK8 HYDR8 Day 360 SPF 15 hydratační krém proti stárnutí pleti 50 ml\nSuchá a dehydratovanáVrásky a linkyOchrana pleti\nMEDIK8 HYDR8 Day 360 SPF 15 hydratační krém proti stárnutí pleti\nHYDR8 Day 360 SPF 15 Total Anti-Ageing Moisturiser\nHydr8 Day SPF 15 je lehký denní krém s jemnou konzistencí, který zanechává pleť matnou a hydratovanou. Obsahuje kombinaci vysoce účinných látek, které mají antioxidační a antiglykační účinky, čímž velmi efektivně bojují proti stárnutí pleti, zlepšují její texturu a redukují vrásky. Přípravek poskytuje okamžitou a dlouhotrvající hydrataci po celý den, silná širokospektrální UVA a UVB ochrana pomáhá předcházet stárnutí pleti a vzniku jejího poškození. Krém zajistí dlouhodobou hydrataci všech typů pleti s redukcí jemných vrásek a rýh.\nJemná konzistence, která se velmi rychle vstřebává.\nOchrana pokožky před oxidací i glykací.\n990 Kč\t Vyprodáno - dočasně\nMEDIK8 Hydr8 Body - Tělový hydratační krém\t předchozí produkt\t MEDIK8 HYDR8 Day 360 SPF 15 hydratační krém proti stárnutí pleti 50 ml další produkt\t MEDIK8 Hydr8 Day 360 SPF30 - Krém proti stárnutí pleti\n3. ELGON Primaria Correttore - Korektor na krepaté vlasy\n1. SKEYNDOR POWER HYALURONIC BOOSTER - Sérum s kyselinou hyaluronovou\n2. REDKEN For Men Maneuver - Tvarující vosk


Cisterna - Barva: Zelená\nBarva: Modrá Zelená Červená Žlutá\nSkladové číslo: 6230G\nDélka: 150 mm Šířka: 50 mm Výška: 80 mm\nCisterna je auto, které doplňuje kolekci aut o další tematické vozidlo - k dispozici je v jedné ze šťavnatých barev. Stojí za to je všechny shromáždit, aby hra vašeho dítěte byla ještě zajímavější a rozmanitější.\nUhněte z cesty, protože se blíží cisterna!\nDřevěná cisterna je vozidlo, které bude nedílnou součástí kreativní hry v dopravě nebo ve městě. Nejenže podněcuje představivost, ale také učí koordinaci a procvičuje zručnost rukou.\nHračka byla navržena tak, aby vypadala co nejrealističtěji. Má:\nčelní sklo pro řidiče\nnádrž "zablokovaná" dvěma záložkami.\nVšechny prvky jsou vyrobeny ze dřeva - neobsahují žádné kovové ani plastové díly. Zaoblené tvary a absence ostrých hran, potažené vhodnými barvami a laky - to je to, co činí tuto hračku bezpečnou. Je proto vhodný již od jednoho roku věku.\nHračka by se měla pravidelně čistit, aby se zachovala hygiena. Jednoduše jej otřete lehce navlhčeným hadříkem.\nPokud chcete svému dítěti poskytnout kreativní a bezpečnou hru, doplňte sbírku dřevěných vozidel o cisternu. Čím více kusů, tím více zábavy.


Cyklostezek v Jihomoravském kraji přibývá - Znojemský deník\nCyklostezek v Jihomoravském kraji přibývá\nJižní Morava – Počet cyklostezek a zájem o ně v poslední době stále stoupá. Není tomu jinak ani na jižní Moravě, která je vzhledem k poměrně rovnému terénu pro cyklistiku ideální. Každý rok se proto vedení kraje a různé organizace snaží síť cyklostezek vylepšovat.\nV letošním roce má kraj na podporu cykloturistiky vyhrazených asi deset milionů korun. Peníze budou směřovat hlavně na opravy cest a na obnovu jejich označení. Větší rozšiřování za peníze Jihomoravského kraje se zatím neplánuje. „V loňském roce jsme postavili například cyklostezku v Němčičkách nebo v Pasohlávkách na Brněnsku. V menší míře budeme pokračovat i letos. Snažíme se obnovit značení tras a vystavět nová odpočívadla,“ uvedl mluvčí Jihomoravského kraje Jan Chmelíček.\nZ Brna až do Vídně\nOprav a rozšiřování se dočká i velmi využívaná trasa z Brna do Vídně. Tato města spojuje takzvaná Jantarová stezka. „Chceme postavit třináct nových úseků na trase, abychom zpříjemnili turistům jízdu a oni se mohli vyhnout nebezpečným silnicím, kde je hustý provoz. Oprava nás bude stát asi šedesát milionů korun,“ vysvětlil tajemník sdružení Cyklistická stezka Brno–Vídeň Libor Šrámek.\nJantarová stezka vede až z polského Krakova a na území Jihomoravského kraje prochází přes Sloup, Blansko, Brno, Pasohlávky a Hevlín. Tato cesta patří mezi nejvyužívanější stezky v Jihomoravském kraji. Úsek z Brna do Vídně je na české straně dlouhý osmašedesát kilometrů. Lidé sem jezdí na jednodenní i vícedenní výlety. „Cyklostezka je přímo napojená na rakouské turistické trasy. Velkým lákadlem je aquapark v Laa an der Thaya, kousek za hranicemi Rakouska,“ uvedl Šrámek.\nJantarová stezka v úseku z Brna do Vídně vede také přes obec Žabčice na Brněnsku. Starosta Vladimír Šmerda potvrzuje, že milovníci výletů na kole výrazně přispívají k rozvoji cestovního ruchu v obci. „Jezdí k nám hodně lidí. Na příští rok připravujeme postavit na trase novou restauraci se zázemím pro cyklisty,“ popsal záměry Šmerda.\nDalší oblíbenou trasou je i Lichtenštejnská stezka na území Lednickovaltického areálu. „Okolí je turisticky velmi atraktivní. Nachází se na rovině. Terén není obtížný. Trasa vede od jedné památky ke druhé, takže není nudná,“ popsal trasu mluvčí břeclavského městského úřadu Dalibor Neděla.\nNa fotografie a video z loňského otvírání Lichtenštejnské stezky se podívejte ZDE\nJižní Morava se díky podobným trasám může chlubit poměrně hustou sítí cyklostezek mezinárodních, národních i místních až po speciální, jako jsou třeba vinařské stezky. „V kraji je asi sto padesát různých cyklistických tras, které mají dohromady více než tři tisíce kilometrů. V letech 2008 a 2007 dal kraj na jejich rozvoj více než osmačtyřicet milionů korun,“ vypočítal Chmelíček.\nNa kole ve městě\nZajistit bezpečnou cestu cyklistům se snaží také brněnští úředníci. „Nejde jen o to, vybudovat dostatek cyklostezek. Všechny hlavní směry z města už jsou na ně napojené. Snažíme se nyní podpořit Brňany, kteří jezdí na kole třeba do práce,“ uvedl náměstek primátora Martin Ander. Tomu mají podle něj pomoci hlavně cyklopruhy na silnicích. V letošním roce chce vedení města takový pruh vyznačit na trase z Nového Lískovce přes kampus až na Nové sady. „Bude to pohodlné pro jezdce i pro řidiče aut. Na konci dubna budeme v diskuzi řešit i situaci cyklistů v historickém jádru města,“ doufá Ander.\nSnahy města oceňuje například cyklista Jiří Tuscher. „Jezdím na kole často. Oblíbil jsem si trasu z Bílovic do Obřan, kde je opravená cyklostezka. Je v pořádku, že se město o opravy zajímá,“ říká Tuscher.\nVinařské stezky slaví devět let\nJižní Morava – Spojit výlet na kole s degustací vína a projížďkou mezi vinicemi. Tuto unikátní možnost mají cyklisté na jižní Moravě už devět let. Od roku 2001 tam totiž funguje síť vinařských stezek. „Vloni jsem byl na výletě po vinařských stezkách kolem Mikulova, kde jsme měli objednanou degustaci v jednom z místních sklípků. Bylo to tam moc příjemné,“ pochvaluje si tuto možnost například Michal Kočár z Brna.\nHlavní trasa Moravských vinařských stezek vede ze Znojma do Uherského Hradiště a měří 245 kilometrů. Na ni se připojuje deset stezek, které vedou po jednotlivých vinařských oblastech. Patří k nim například Brněnská, Bzenecká, Kyjovská, Mikulovská nebo Mutěnická stezka.\nV současné době se Nadace Partnerství, která stezky vybudovala, soustředí hlavně na vylepšování jednotlivých úseků. Síť tras už rozšiřovat nechce. „Snažíme se o jasnější značení. Stavbu odpočívadel a informačních panelů,“ uvedl vedoucí projektu Juraj Flamik z Nadace Partnerství.\nMezi nejoblíbenější patří hlavní Moravská stezka. „Nabízí cyklistům krásné výlety. Jak jednodenní, tak i vícedenní. Kromě návštěvy vinných sklípků je zajímavá také cesta, která vede po rovině až do podhůří Chřibů,“ vysvětlil Flamik.\nNa deset hlavních tras navazují i místní stezky. Příkladem je třeba projížďka po vinicích, na kterých se pěstuje druh vína zvaný André. Další takovou trasou jsou Modré hory nebo Stezka Rulandského bílého.\nS projektem, který měl podpořit jihomoravské vinaře, přišla už v roce 1997 degustátorka vín Eliška Zimová a architekt Jiří Löw. Oslovili jedenáct starostů z regionu a navrhli jim, aby založili Sdružení vinařských obcí jižní Moravy. O rok později se k nim připojila Nadace Partnerství. Trvalo to další tři roky, než se cyklisté projeli po stezce. „Prvních 350 kilometrů jsme zprovoznili v roce 2001. Od té doby se trasa rozšířila na tisíc dvě stě kilometrů,“ uzavřel Flamik.\nMluvčí jihomoravských policistů Pavel Šváb ke kontrolám cyklistů říká: Nechceme cyklisty šikanovat\nJižní Morava /ROZHOVOR/ – Jakmile začne teplé počasí, ulice i cyklostezky zaplní lidé na kolech. Často však nevědí, že jako účastníci silničního provozu mají také povinnosti, a že existují pravidla, která musí dodržovat. „Důležité je dbát na bezpečnost svou i ostatních,“ připomíná mluvčí jihomoravské policie Pavel Šváb.\nKolo musí mít hlavně funkční brzdy. Důležitá je také viditelnost cyklisty. Povinná je bílá odrazka vpředu, červená vzadu a oranžové odrazky na pedálech a v paprscích kol. V noci a za snížené viditelnosti nesmí cyklista vyjet bez předního bílého světla a červeného vzadu.\nJaké jsou pokuty, pokud kolo neodpovídá předpisům?\nPokud je na kole nějaký závažný nedostatek nebo cyklista jede v noci neosvětlený, hrozí mu pokuta až do výše dvou tisíc korun. Většinou to ale policisté řeší nižší částkou nebo domluvou. Nechceme cyklisty zbytečně šikanovat za jednu upadlou odrazku.\nMusí mít každý cyklista přilbu?\nPodle silničního zákona musí nosit přilbu všichni do osmnácti let. Rozhodně ji ale doporučuji používat i dospělým. Není lepší prevence před vážnými úrazy hlavy než přilba a není žádná ostuda ji nosit, když může zachránit život.\nJak je to s pitím alkoholu a jízdou na kole?\nDůrazně upozorňuji, že cyklista je podle zákona řidič. Co se týká pití alkoholu, vztahují se na něj stejná pravidla jako na řidiče auta. Na silnici nesmí vyjet podnapilý. Do jednoho promile je to přestupek až za dvoutisícovou pokutu. Nad jedno promile už je to trestný čin a i peněžité tresty jsou vyšší.\nZaměřujete se na podnapilé cyklisty při speciálních akcích?\nŽe bychom číhali na přiopilé jezdce u výjezdů vinařských cyklistických stezek, to neděláme. Cyklisty prověřujeme při běžných silničních kontrolách. Samozřejmě, když máme podezření, že jede opilý, tak ho zastavíme a dáme mu kontrolně dýchnout.\n10.4.2010 VSTUP DO DISKUSE 2


20.11.2014 21:45 | Tlačové správy\nRegionální růst příjmů následuje rekordní výsledky společnosti za třetí čtvrtletí roku 2014 a potvrzuje úspěšnost řešení Veeam Availability mezi největšími zákazníky. (CZ)\nVeeam® Software , inovativní poskytovatel řešení zajišťujících nepřetržitou dostupnost moderních datacenter™, úspěšně posiluje své postavení v České republice v roce 2014. Ve třetím čtvrtletí tohoto roku společnost Veeam zaznamenala růst o více jak 85 % v celkovém očekávaném příjmu, o 95 % v případě nových a o více jak 75% v případě obnovených licencí v porovnání se stejným obdobím předchozího roku.\nLetos společnost Veeam taktéž dosáhla významných úspěchů v regionu východní Evropy jakožto průkopník trhu s technologiemi zajišťující nepřetržitou dostupnost a jako poskytovatel řešení pro nepřetržitý provoz moderního byznysu (Always-On Business™). Celkový počet nových zákazníků ve východoevropském regionu nyní činí přes 3000, počet partnerů vzrostl ze 306 na 1206. Ve třetím čtvrtletí roku 2014 společnost Veeam zaznamenala nárůst celkových příjmů o 130 % v meziročním srovnání. Pokud jde o příjmy z předplatného nových licencí za třetí čtvrtletí 2014, ve východní Evropě Veeam vykázal meziroční nárůst o 129 %.\nObchodní úspěchy představila česká pobočka svým zákazníkům na prvním významném setkání pod názvem Veeam FoRum, které se uskutečnilo v den uvedení nové sady Availability Suite v8 v neobvyklých prostorách pražské kaple Sacre Coeur. Veeam Availability Suite™ kombinuje v daném odvětví přední technologie zálohování, obnovy a replikace dat, které poskytuje řešení Veeam Backup & Replication™, s pokročilými funkcionalitami monitoringu, reportingu a plánování kapacity Veeam ONE™, čímž svým zákazníkům zabezpečuje kontinuální provoz moderního byznysu (Always-On Business™). Pozvání na Veeam FoRum přijalo téměř sto zákazníků a zájemců o řešení Veeam.\n"Výsledky za třetí čtvrtletí v regionu východní Evropy hovoří za vše. Zorganizovali jsme Veeam FoRum, náš první významný event, abychom společně s partnery oslavili naše úspěchy. Na prahu posledního čtvrtletí roku 2014 očekáváme stálý růst v návaznosti na uvedení nové sady Availability Suite v8 a hodláme posilovat propojení s obchody v regionu, abychom společně překonali takové výzvy, jako nespolehlivá ochrana dat, ztráta dat nebo prodlevy v jejich obnově”, uvedl Martin Štětka, regionální obchodní manažer Veeam.\nSpolečnost Veeam neustále roste a plní své závazky vůči regionálnímu obchodu, které posiluje pomocí svého úspěšného obchodního modelu. Lokální tým rozšiřuje jmenováním Ondřeje Vlacha novým channel manažerem pro Českou republiku, Slovensko a Maďarsko. Ondřej Vlach má na starosti certifikační program, který byl odstartován v červenci 2014 v rámci rozvíjejících se trhů včetně východní Evropy a České republiky. Cílem programu je vzdělávat partnery a koncové uživatele Veeam a udělovat jim certifikaci VMCE (Veeam Certified Engineers).\nŽivé > Zoznam tém > Tlačové správy > Společnost Veeam významně posiluje své postavení v regionu východní Evropy a v České republice


Jak vybrat ideální pilník na nehty? • X-NAILS\nHledáte ideální pilník na nehty, ale nevíte jaký si vybrat a podle čeho? Připadáte si zavalená nabídkami v drogeriích i u profesionálních prodejců? S tolika všemožnými druhy, tvary a hrubostmi může být někdy opravdu obtížné vybrat dokonalý a správný pilník.\nV tomto krátkém článku vám shrneme vše, co byste měla vzít v při výběru pilníku v potaz.\nA začneme tím, že si pilníkyrozdělíme podle materiálu, ze kterého jsou vyrobené.\nRozdělení pilníků podle materiálu\nKovové pilníky na nehty\nzřejmě nejstarší a nejznámější typ pilníku na nehty. Jak už název napovídá, tyto pilníky jsou z kovu a obvykle mají nižší stupeň hrubosti/zrnitosti.\nVýhody: dlouhá životnost, snadno se čistí\nNevýhody: tento typ pilníku bohužel často velmi oslabuje nehty, po použití kovového pilníku jsou nehty často lámavé a mají sklony k třepení. Tyto pilníky tedy obecně moc nedoporučuji.\nSmirkové pilníky na nehty\njsou nejpoužívanější a nejoblíbenější při práci v nehtových studiích i doma. Šedobílé smirkové pilníky známé také jako zebra/zebry pilníkymají obvykle 2 druhy hrubosti, např. nejpoužívanější hrubost 100/180. Nižší zrnitost (hrubost) pro zpilování samotného nehtu, vyšší hrubost pak pro vyhlazení jemných nedostatků nehtu.\nVýhody: cenově dostupné, 2 typy hrubosti na jednom pilníku, patří k nejpoužívanějším a nejoblíbenějším\nNevýhody: některé typy smirkových pilníků nelze moc dobře sterilizovat, protože jejich základem je často lepenka. Nicméně profesionální zebra pilníky samozřejmě dezinfikovat můžete :)\nobvykle jsou o něco dražší než předchozí typy, nejsou tak dostupné, často je nabízí pouze prodejci profesionálních nehtových produktů\nVýhody: skleněné pilníky mají ty nejlepší a nejpřirozenější vlastnosti pro úpravu přírodních nehtů, při úpravě nehtů skleněným pilníkem nedochází k jejich třepení, předchází také lámavosti nehtů\nVelkou výhodou skleněných pilníků je také snadné čištění a sterilizace, jsou tudíž velmi hygienické.\nNevýhody: sklo je křehké a pilník se tak může snadno rozbít\nLeštící (brusné) bloky\nleštící blok má obvykle 4 různé zrnitosti, od nejnižší až po extra vysokou hrubost, kterou využijete právě pro doleštění nehtů\nVýhody: na výběr jsou naráz 4 hrubosti, které umožní zpilování nehtu, odstranění nerovností nehtů, až po leštění nehtů v jednom malém bločku\nNevýhody: leštící blok je většinou objemnější než klasický pilník, někomu se může hůře držet v ruce\nRozdělení pilníků podle jejich tvarů\nDalší možností jak pilníky rozdělit, je podle jejich tvaru. Rovný pilník zná asi každý z nás, na pultech obchodů můžete najít pilníky mnoha různých tvarů a velikostí. Pro přírodní nehty je obvykle nejvhodnější právě klasický rovný pilník. Ostatní tvary pilníků ať už banán, loďka/půlměsíc, elipsa/diamant jsou většinou vhodnější pro úpravu umělých nehtů.\nPilník tvaru banán je obvykle výborný pro pilování umělých nehtů do požadovaného tvaru, a pilníky loďka díky svému tvaru zase snadno dosáhnou na každé místo nehtu. Nicméně tvar i velikost pilníku je obvykle hlavně o zvyku a osobních preferencích manikérky.\nRozdělení pilníků podle typu jádra\nDřevěné jádro: levné a pevné, většinou se používají na levné papírové pilníky\nPlast: velmi ohebný a flexibilní materiál, obvykle je v něm vložený pěnový střed, který umožňuje využít flexibilnosti těchto pilníků na maximum.\nPěnový střed: většinou se vyskytují v leštících blocích. Jsou voděodolné a vyžadují při práci větší tlak na pilník\nUž několikrát jsme v tomto článku narazili na pojem hrubost/zrnitost pilníku. Protože se u pilníků jedná v podstatě o nejpodstatnější parametr, pojďme se na něj blíže podívat.\nHrubost/zrnitost pilníků na nehty\nSmirkový povrch pilníků je často označován hrubostí - chcete-li zrnitostí, použitého smirkového papíru. Udaná čísla nám říkají, jak je pilník hrubý či jemný. Platí, že čím je číslo hrubosti menší, tím bude pilník hrubější. Pilník o hrubosti 80/80 je tedy velmi hrubý a využijete ho zejména na odstranění gelové či akrylové vrstvy z nehtu. Pilníkem o této hrubosti nikdy nepilujte přírodní nehty. Hrubost používaného pilníku je tedy opravdu velmi důležitá pro použití na přírodních nehtech.\nHrubost 80 – 100:\npilníky s touto hrubostí jsou velmi ostré a hrubé, smirkový papír má větší hrubost a takové pilníky využijete pro odstranění horní vrstvy gelu či akrylu. Tuto zrnitost používejte pouze na umělé nehty, nikdy ne na přírodní nehet!\nstředně ostré a středně hrubé pilníky, nejpoužívanější a nejflexibilnější zrnitost, využijete pro přípravu nehtu před aplikací gelu nebo akrylu, případně pro tvarování tipů (umělých nehtů), tato zrnitost se považuje za minimální pro úpravu přírodních nehtů\njemné pilníky vhodné pro přírodní nehty, vhodné pro závěrečné úpravy modeláže, tato hrubost může být použita pro úpravu přírodních nehtů\nVyšší hrubosti (až 4000):\npoužívají se k leštění přírodních nebo akrylových nehtů\nPři výběru správného pilníku na nehty se vždy přesvědčte, že zvolený pilník není příliš hrubý, abyste nepoškodili svoje přírodní nehty a nehtovou kůžičku. Pokud máte pochybnosti, je vždy lepší být opatrný a začít práci s pilníky vyšších zrnitostí.


Sedíte správně za volantem? Podívejte se, jak na to! | Auto.cz\nJakub Kolár 10. 9. 2016\nZhruba čtyři roky svého života stráví průměrný majitel automobilu v jeho kabině, ať už se jen veze, nebo ho řídí. Pokud ale sedí vepředu, má přece jen určitou šanci, že se uvelebí podle doporučovaných pravidel. Anebo také ne, systémy nastavování může ignorovat nebo použít tak nešťastně, že si nejen řádně znepříjemní cestu, ale také způsobí zdravotní problémy, případně zvýší riziko vážných zranění při nehodě. Efekt nesprávné pozice se navíc může na zdraví projevit i po letech.\nTakže jak se v automobilu správně usadit? V následujících bodech vám přinášíme stručný návod. Možná vás zklame, že se v něm nepracuje se všemi vymoženostmi, které dnešní sedadla nabízejí. Ale nenechte se zviklat, i odborníci z řad jejich výrobců sami přiznávají, že přidružené funkce částečně škodí – pro samé systémy se už nedostává místa pro řádné polstrování a také řidiči oslněni jejich možnostmi mnohé z nich využívají nevhodně, respektive zbytečně.\nZačněte tím, že sedadlo posunete co nejvíce vzad a dolů, přičemž opěradlo necháte skloněné pod úhlem 30 až 40 stupňů.\nperfektní výhled na přístroje, silnici a zpětná zrcátka,\nkyčle ve stejné výšce jako kolena.\nObecně se za správnou úroveň považuje taková, kdy se oči řidiče ocitnou zhruba v polovině výšky čelního skla. Jakmile musíte jakkoli sklánět nebo\nnatáčet hlavu, abyste viděli vše potřebné, je vaše pozice špatná. Jedinou výjimkou může být pohled na semafory (z první řady na křižovatce), protože část automobilů prostě optimální pozici neumožňuje a vy se chtě nechtě musíte předklonit. Jste-li „nestandardního“ vzrůstu, budete mít pravděpodobně problémy, ale například menší řidiči mohou využít různé podsedáky. Zde však doporučujeme pouze ty určené pro dospělé a do automobilů, existují i homologované pro užití v modelech s bočními airbagy. Občas se hovoří o tom, že tyto pomůcky pomáhají i v tom, že tlumí vibrace, ale my radíme – pokud nemusíte, nic mezi sebe a sedadlo nedávejte, zadkem a zády získáváte o chování vozu spoustu informací (proto také není dobrý ležérní, „natažený“ posaz). Nejisté sezení navíc vede ke křečovitému svírání volantu, což zvyšuje únavu. S tím souvisí i taková hloupost jako naditá peněženka v zadní kapse kalhot – boule vás nejen tlačí, ale může i zapříčinit špatný posaz…\nplné sešlápnutí pedálů bez toho, že by se pohnul trup nebo stehno tlačilo do sedáku, chodidla by měla vůči zbytku nohy svírat úhel asi 80 až 110 stupňů,\npokrčení nohou v rozsahu 95 až 135 stupňů.\nU první položky vyzkoušejte práci se všemi pedály. Je důležité si uvědomit, že při propnuté noze se brzda či plyn nejen obtížně sešlapávají, ale paradoxně i hůře povolují. Pokrčení dolních končetin přináší vedle pohodlí i určité zmírnění rizika při případné nehodě, kde se náraz do chodidel naplno nepřenese přes kosti do pánve, ale částečně se ztratí v ohnutí nohy v koleni.\nmaximální podporu stehen,\nmalou mezeru mezi podkolenní jamkou a přední částí sedáku.\nPokud to vaše sedadla umožňují, vysuňte sedák tak daleko, aby co nejlépe podpíral stehna. Před podkolenní jamkou ale musí zůstat aspoň dva centimetry volného prostoru, protože skříplá zadní strana nohy může vést k potížím s krevním oběhem.\nschopnost rychlých a „plných“ manévrů,\ntakovou pozici rukou, aby byla minimalizována únava,\ndostatečný prostor pro nafouknutí airbagu.\nVěnec posuňte tak, abyste na něj při předpažených rukou a opřených zádech položili zápěstí. Když ruku natáhnete pod volant, měla by spodní část věnce mířit zhruba do poloviny předloktí. To zajistí patřičné pokrčení, protože obecně platí, že čím jsou lokty výš a dál od těla, tím více se namáhají svaly v oblasti ramen. Proto se také doporučuje pozice rukou „devět a tři“ či „osm a čtyři“, nikoli „za deset minut dvě“ jako v minulosti.\nMinimální vzdálenost hrudníku od středu volantu by měla být čtvrt metru, raději ale ještě o pětinu více. Do hry totiž vstupuje airbag. Jeho správná funkce spočívá v tom, že se nafoukne, ovšem tělo zachytává až ve chvíli, kdy z něj plyn opět uniká. K tomu ale potřebuje prostor, respektive čas.\nsklon trupu 100-110 stupňů. Někdo nechává rozsah 95-120º, ale příliš kolmá pozice více zatěžuje boky,\nstálou podporu v oblasti lopatek,\npozici bez stlačení žaludku.\nPokud to jde, nastavte bederní opěrku, aby také pomáhala nést tělo. Opěrka hlavy pak má svým horním okrajem kopírovat úroveň temene. Celkové pozici pak přizpůsobte nastavení pásů.\nNastavení hlavové opěrky\nvčasné zachycení hlavy při nárazu zezadu,\ndostatečnou vůli pro pohyb hlavy.\nOpěrku vysuňte tak, aby její horní okraj kopíroval temeno vaší hlavy, minimem je úroveň vašich očí. Ke kontaktu by ale dojít nemělo, kvůli volnosti\npohybu a pohodlí nechte mezi týlem a opěrkou vzdálenost asi dva centimetry. Když je však odstup příliš velký, více než čtyři pět centimetrů, je to špatně. Například pro majitele starších vozidel ovšem existuje pomoc ve formě speciálních polštářových návleků, které vzdálenost zmenší.\nPozice řidiče je jedním z úhelných kamenů při navrhování nových aut. Jde především o tzv. bod H (z anglického hip – kyčel). Jeho výška nad zemí, respektive vzdálenost od čelního skla a kol, určuje základní proporce karoserie.\n100.000x za život?\nOd věci není ani správně nastupovat a vystupovat. Takže do auta nejdříve složte tělo na sedák a pak teprve přehoďte nohy přes práh, při cestě ven si počínejte opačně. Vedle velikosti dveřního otvoru a vzdálenosti sedadla od okraje dveří přitom o pohodlí rozhoduje především výška sedáku. Ta by měla dosahovat k prstům vaší spuštěné ruky, postavíte-li se na zem vedle auta.\nDělat vědu z jednoduchých věcí\nV TDI se nesedí, ty truhlíku. TDI je pod kapotou. :-)\n| 11. 9. 2016\nTak jestli je máš v dobré výšce, tak musí být buď proklatě vysoko, nebo máš delší nohy a kratší trup. :-)\nNo ja jsem si taky zvykal. Integrované opěrky hlavy jsou ale v BMW poměrně vysoko. Mam 202 cm ;-)\nTak vidíš, dělají vědu z jednoduchých věcí a ty sám jsi se nachytal, že vlastně neumíš sedět ve svém TDI. :-)\nTo je pouze ve WRC TDI!\nDnes 08:00 164 7\nDnes 08:56 21 1\nVčera 27 28


Novela zákona pomáhá zvýšit zájem firem investovat v České republice | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\n28. 6. 2012 15:58 / 3 minuty čtení\npodpora investiční pobídky podnikání CzechInvest\nV průzkumu mezi firmami, který provedla společnost Deloitte ve spolupráci s agenturou CzechInvest a Sdružením pro zahraniční investice - AFI, uvedla více než polovina dotázaných společností (56 %), že po novele zákona o investičních pobídkách zvažuje využít investiční pobídky.\nInvestiční pobídky je možné využít pouze v případě, že firmy investují právě v České republice. Schválený právní předpis tak přichází v době, kdy firmy zvažují nové investice ve střední Evropě. Nejvíce firmy plánují investovat do zpracovatelského průmyslu a technologických center.\n„Dvě třetiny oslovených budoucích investorů v České republice již mají zkušenosti s investičními pobídkami a mají zájem se o ně opět ucházet. Mezi obory s nejvýznamnějšími investicemi dominuje automobilový průmysl, strojírenství a chemie,“ uvádí k závěrům průzkumu Marek Romancov, partner v daňovém oddělení Deloitte.


Bakterie z králičích bobků mají zachránit lidstvo - Euro.cz\nPrvní komerční let firmy Virgin Atlantic miliardáře Richarda Bransona ukázal životnost technologie americké firmy LanzaTech. Ta vyrábí v bioreaktorech etanol z oxidu uhličitého pomocí bakterií, jež se nacházejí také v králičích bobcích. Alkohol přimíchává do leteckého paliva. Podle společnosti LanzaTech může tvořit až 50 procent paliva a výrazně snížit uhlíkovou stopu letecké dopravy.\nLetecká společnost Virgin Atlantic, kterou založil britský miliardář Richard Branson, uskutečnila první komerční let z amerického Orlanda na londýnské letiště Gatwick s bioetanolem vyrobeným z emisí oxidu uhličitého.\nV palivových nádržích měl letoun 5 procent tohoto ekologického etanolu, který snižuje objem emisí skleníkových plynů. Etanol nové generace vyrábí americká společnost LanzaTech. V bioreaktorech využívá anerobní bakterie, jež jsou přítomny také v králičím trusu. Bakterie přeměňují emise oxidu uhličitého na etanol, jež má stejnou kvalitu jako alkohol vyráběný z cukru nebo biomasy.\nPodle firmy může podíl alkoholu v leteckém palivu dosáhnout až 50 procent. Firma LanzaTech tvrdí, že by mohla leteckému průmyslu dodávat až 20 procent paliva, které sektor spotřebuje. Ředitelka firmy Jennifer Holmgrenová zdůraznila, že let Virgin Atlantic ukázal, že emise uhlíku je třeba vnímat jako příležitost, jak je opakovaně využívat.\nZakladatel aerolinií Richard Branson podporuje iniciativu, aby v Británii vznikly továrny, jež budou emise přeměňovat na etanol. Virgin Atlantic spolupracuje s LanzaTech od roku 2011.\nPřelomový okamžik pro letectví, věří Branson\nMiliardář si přistání Boeingu 747 v Londýně nenechal ujít. Podle něj se jedná o přelomový okamžik pro leteckou dopravu. „Spolupráce se společností LanzaTech umožní, aby se výrazně snížily emise uhlíku. Zároveň to povede k podpoře britského průmyslu,“ zdůraznil úspěšný podnikatel.\nPalivo nové generace podle něj dává průmyslovým emisím „druhý život“ a umožňuje, aby mohlo být vytěženo ze země méně fosilních paliv. Virgin chce, aby britská vláda podpořila výstavbu tří závodů na výrobu etanolu do roku 2025. Vyrobit by mohly ročně 475 milionů litrů paliva pro letecký průmysl.\nPodobný projekt podpořila ocelárna ArcellorMittal v belgickém městě Gent. Zařízení má být v provozu od roku 2020, s kapacitou 80 milionů litrů paliva ročně.\nLanzaTech provozuje od května továrnu v Číně v průmyslové zóně Caofeidian ve spolupráci se státní čínskou ocelárnou Shougang Group. Roční kapacita je 61 milionů litrů etanolu.


Podle ruské mluvčí budou mít čeští novináři v Moskvě problémy kvůli článku z webu FORUM 24 – Forum24\nMarija Zacharovová | FOTO: ČTK\nMarija ZacharovováRuská federace\nInternetový deník FORUM 24 si vysloužil nezamýšlenou pozornost vládních míst Ruské federace. Mluvčí ruského ministerstva zahraničí Marija Zacharovová na sociální síti ostře kritizovala článek naší kolegyně Johany Hovorkové. Na konci svého ironického příspěvku se pustila do záhadného vyhrožování, z něhož plyne, že by mohli čeští novináři v Moskvě mít kvůli článku v deníku FORUM 24 jakési blíže neurčené potíže.\nMarija Zacharovová ve svém příspěvku, na který na českém Twitteru upozornil politický geograf z Univerzity Karlovy Michael Romancov, napsala:\nŠéfredaktorka českého zpravodajského portálu Forum 24 Johana Hovorková publikovala rozsáhlý úvodní článek, v němž vyjmenovala deset bodů, které má mít v programu strana, která by chtěla vládnout zemi po premiéru Andreji Babišovi.\nV jednom z bodů Hovorková vyzývá k přerušení diplomatických vztahů s RF. „Nestačí jen vyhoštění několika diplomatů. Ruská ambasáda, na níž se připravují akce proti suverenitě naší země, musí být uzavřena. Stejně tak musíme po vzoru Litvy a dalších zemí zablokovat ruský web Sputnik. Jedná se o nepřátelskou propagandu, která je dokladem o hybridní válce. A tuhle válku musíme vyhrát.“\nSměle řečeno. Jasně, rozbíjet neznamená stavět. Válečnice Johana plácá, když mluví o Sputniku. Čeští novináři v Moskvě se nebudou radovat.\nŘekněme předem, že je to zcela absurdní, když mluvčí ministerstva cizího státu reaguje na diskusní příspěvek české komentátorky našeho domácího dění, byť se ten konkrétní bod týká vztahu našeho státu k Ruské federaci. Zacharovová tím potvrdila naprostou oprávněnost tohoto konkrétního postoje, který Johana Hovorková uvedla mezi deseti možnými programovými body politického uskupení, pro které by někdy ráda hlasovala ve volbách. Právě proto, že ruským oficiálním místům vadí to, co si tu říkáme tady u nás doma, je na místě ta nejvyšší obezřetnost a opatrnost.\nSoučasná ruská vládní garnitura neustále strká nos do cizích věcí. Do věcí, do kterých jí vůbec nic není. Dělá to nejen u nás, ale různě po celém světě na západ od svých hranic. Někam posílá agenty s výbušninami a jedovatými látky, jinde organizuje hackerské útoky či agresivní vzkazy, k břehům Skandinávie a do blízkosti Pobaltí posílá stíhačky a bombardéry a prakticky do všech stran šíří dezinformace, jejichž cílem je rozložit mírumilovné demokratické společnosti. Právě proto je namístě otázka, nakolik mají západní státy ruské chování chápat jako legitimní a kde je ta červená čára, kdy se ruské agresivitě řekne dost.\nNeotřelý styl významné ruské diplomatky a blízké kolegyně ministra zahraničních věcí Lavrova, kterou několikrát svými řády ocenil i Vladimir Putin, svědčí o podivné kultuře té části Rusů, kteří podporují vzkříšení temného sovětského impéria, protože nemají dost odvahy žít jako svobodný národ, který si nemusí léčit komplexy vidinou své obnovené imperiální moci a převahy. Člověku se u těchto lidí z Ruska vybaví slova z písně Vladimíra Vysockého: „…kakaja natura / takaja kultura / kakaja kultura / takyj naród sovětskij.“\nKdyby paní Zacharovová měla kulturu, jež je přiměřená její pozici i významu jejího státu, tak by nereagovala na náš komentář. Respektovala by, že ona není partnerem naší domácí veřejné debaty o naší politice. Nemáme žádná slova poděkování za tuto nepatřičnou polemiku.\nVrchol drzosti je ovšem to, když Zacharovová dává do souvislosti situaci českých novinářů v Moskvě (a zjevně i jejich podmínky k práci) s názorem vysloveným v našem deníku. To je mírně řečeno barbarské pojetí kolektivní viny, podle jejíž logiky by se za domnělou prostořekost Johany Hovorkové z deníku FORUM 24 měl potrestat třeba nějaký novinář ze zcela jiného média.\nJediné pozitivní na této trapné příhodě je to, že naše kolegyně má teď novou přezdívku: Vojitelnica Jogana Govorkova. Ruština je krásný jazyk, což nemyslím ironicky.


Přijmeme ihned: Skladník Ústí nad Orlicí, Pardubický kraj - Únor 2021 - Jooble\nPráce Skladník Ústí nad Orlicí, Pardubický kraj\n...Nabízím stabilní práci. Hlavní náplní práce je: ~ obsluha strojů na výrobu respirátorů ~ kontrola, kompletace, skládání do krabic ~ jedná se o práci, kde je potřeba jemná motorika, tj. lépe to jde ženám nebo o fyzicky náročnou práci ve vlhkém prostředí, která...\n...sportovní vyžití. Příspěvěk na pojištění odpovědnosti za škodu při výkonu zaměstnání. Možnost kariérního růstu. Příjem a výdej dílů ve skladu. Nakládání a vyklávání materiálu. Jste spolehlivý, zodpovědný, ochotný pracovat ve 3 směnném provozu a jste týmový hráč, tak...\nMÍSTO VÝKONU PRÁCE: U Pily č.p. 756, 561 51 LetohradNástup možný ihned.Pracovní doba pondělí až pátek. NABÍZÍME: po skončení zkušební doby příspěvek na stravné ve výši Kč 45,- na den, nabídka výhodných mobilních služeb, odměna při pracovním a životním výročí, příspěvek...\nMÍSTO VÝKONU PRÁCE: Třebovská č.p. 115, Hylváty, 562 03 Ústí nad Orlicí 3POŽADUJEME:- středoškolské vzdělání (vyučení)- praxe ve skladu vítána- řidičský průkaz skupiny B- oprávnění na vysokozdvižné vozíky (není podmínkou)- dobrý zdravotní stav, fyzická zdatnost-...\nMÍSTO VÝKONU PRÁCE: Podbranská č.p. 2194, 560 02 Česká Třebová 2POŽADUJEME:- řidičský průkaz sk. B- spolehlivost, zodpovědnostNABÍZÍME: jídelní kupony v hodnotě 60 KčKONTAKT: osobně na pracovišti (Podbranská 2194, 560 02 Česká Třebová) nebo telefonicky\nNÁPLŇ PRÁCE: práce ve skaldu, práce ve stoje, pracovní doba od 5h do dle potřeb zaměstnavateleKONTAKT: telefonicky (8-16h)\nVýrobní dělník - ubytování zdarma - vhodné i pro páry Pardubice\n...zdarma - Příprava zakázek - zodpovědnost za příjem materiálu dle plánu na linku - příjem materiálu do skladu - příprava a výdej pro výrobu - Zodpovědnost za sklad - skladové hospodářství -Manuálně zručné, spolehlivé a flexibilní uchazeče -Schopnost a ochotu...\nMÍSTO VÝKONU: Semanínská č.p. 2082, 560 02 Česká Třebová 2POŽADUJEME:- vyučení v technickém oboru- praxe 1 rokNABÍZÍME: - podnikové stravování- 5 týdnů dovolené- možnost prodloužení PP na dobu neurčitouKONTAKT: paní Rybková, telefonicky, e-mailem nebo osobně\nSKLADNÍK/NICE - DVOUSMĚNNÝ PROVOZ\n...naskladňování materiálu- vychystávání materiálu do výroby, naskladnění vráceného materiálu- vyskladnění hotových výrobků- udržování skladu v předepsaných podmínkách- jednoduché činnosti v informačním systémuPOŽADUJEME:- pečlivost, zodpovědnost, spolehlivost-...\nMÍSTO VÝKONU PRÁCE: Královéhradecká č.p. 1545, 562 01 Ústí nad Orlicí 1PRACOVNÍ NÁPLŇ: objednávky, provoz skladu aj.PRACOVNÍ DOBA: 7.00 - 15.30 hodinPOŽADUJEME: - řidičský průkaz- zájem o automobily- technické předpoklady nebo vzdělání výhodouNABÍZÍME: zázemí stabilní...\nSkladový referent/ skladová referentka\n...****@*****.***. Požadujeme:- znalost práce na PC- komunikativnost, pečlivostNáplň práce:- administrativní práce- skladová evidence- provádění inventur- komunikace se zákazníkyNabízíme:- perspektivní a stabilní zaměstnání- benefity a bonusy v rámci...\nskladník manipulant Ústí nad Orlicí, Pardubický kraj\nřidič skladník Ústí nad Orlicí, Pardubický kraj\nnoční skladník Ústí nad Orlicí, Pardubický kraj\ninventura skladu Ústí nad Orlicí, Pardubický kraj


Týden her Stud a Draw - Podmínky a pravidla akce\nTýden her Stud a Draw - Podmínky akce\nNásledující podmínky a pravidla platí pro akce, které jsou součástí Týdne her Stud a Draw, a doplňují obecné podmínky akcí na PokerStars.\nV týdenních výzvách jsou zahrnuty následující Draw hry: No Limit 5 Card Draw, Pot Limit 5 Card Draw, Limit 5 Card Draw, No Limit 2-7 Triple Draw, Pot Limit 2-7 Triple Draw, Limit 2-7 Triple Draw, No Limit 2-7 Single Draw, Limit Badugi.\nVýzvy Porazte hodiny jsou časově omezené, přičemž hráči mají na splnění výzvy jednu hodinu od okamžiku, kdy kliknou na ‘Začít’. Výzvy Porazte hodiny můžete začít pouze jednou denně mezi 6:00 a 5:00 CET (mezi 5:00 a 6:00 CET nelze výzvu Porazte hodiny začít).\nHandy hrané v Home Games nebo u stolů heads-up nepočítáme do plnění výzvy.\nTýdenní turnaje - přidané odměny\nOdhadovaná hodnota přidaných odměn (přes 7.500$) vychází z předpokladu, že všechny výherní stoly budou plné, a výsledná hodnota může být nižší v závislosti na počtu hráčů sedících u výherních stolů.\nŽebříčky probíhají od 25. května v 0:00 ET (26. 5. v 6:00 CET) do 31. května v 23:59 ET (1. 6. v 5:59 CET).\nOdměny připíšeme na hráčské účty během 48 hodin od dokončení žebříčku.\nŽebříček Draw zahrnuje všechny hry Draw o reálné peníze dostupné na PokerStars: No Limit 5 Card Draw, Pot Limit 5 Card Draw, Limit 5 Card Draw, No Limit 2-7 Triple Draw, Pot Limit 2-7 Triple Draw, Limit 2-7 Triple Draw, No Limit 2-7 Single Draw, Limit Badugi.\nHandy hrané ve smíšených hrách do žebříčku započítáme. Například hráči hrajícímu HORSE (smíšená hra obsahující Hold’em, Omahu, Razz, 7 Card Stud a Omaha Hi/Lo) započítáme všechny Razz handy do žebříčku Razz a všechny 7 Card Stud handy do žebříčku 7 Card Stud. Do žádného žebříčku nezapočítáme handy v hrách Hold’em, Omaha or Omaha Hi/Lo.\nDo žebříčků nepočítáme handy hrané v Home Games nebo u stolů heads-up.\nDo žebříčků počítáme pouze handy, u kterých je z banku odebrán rake. U hand, které skončí v prvním kole sázek (před čtvrtou street ve variantách Stud nebo před výměnou ve variantách Draw), se neplatí poplatek a nepočítáme je do žebříčků.\nV případě shody se odměny rovným dílem rozpočítají mezi hráče se shodným umístěním. Například hráč A a hráč B oba vyhrají 10.200 hand ve hře Stud a v žebříčku se dělí o první místo. Odměny za první a druhé místo sečteme dohromady (500$ + 375$ = 875$) a rovným dílem rozdělíme mezi oba hráče. Každý hráč tedy obdrží 437,50$ (875$/2 = 437,50$).\nJakékoliv zneužití akce včetně soft play, tajných dohod, předem domluvené hry nebo porušení jakýchkoliv jiných našich pravidel ve snaze vyhrát odměny v žebříčku může být potrestáno diskvalifikací z akce a propadnutím všech získaných výhod, včetně VPP a FPP. Jakékoliv jiné činnosti neslučitelné s myšlenkou akce, včetně opakovaného skládání karet, jsou také považovány za zneužití.\nZpět na hlavní stránku Týdne her Stud a Draw.


Koronavir odložil jamboree, ale skauti slaví dál | iDobryDen\nKoronavir odložil jamboree, ale skauti slaví dál\nFoto: psohlavci.skauting.cz / Jambore si skauti z Uherského Hradiště užijí až příští rok.\nUherské Hradiště Zprávy 30 / 09 / 2020\nPandemie koronaviru si připisuje další skalp, Jamboree k oslavě 100 let skautingu v Uherském Hradiště se po dvou termínových posunech definitivně odkládá na příští rok! Jinak se ale program stých narozenin nemění, v itineráři zůstává i skautský pochod městem, který 28. října otevře vernisáž výstavy o historii skautingu ve městě.\nJamboree kmene Řvavých bylo původně v plánu 9. května, následně 26. září. Ale probíhající pandemie koronaviru je zásadně proti. „Jamboree je o setkávání a letos mělo přilákat stovky bývalých i současných členů, stejně tak pamětníky, kteří měli zavzpomínat na raná léta ve skautu. Bohužel vzhledem ke zhoršující se situaci nechceme je ani veřejnost vystavit riziku nákazy. Akci jsme proto přesunuli na 8. května 2021,“ vysvětlil za organizátory Jakub Grós.\nOdklad Jamboree však neznamená konec oslavy 100 let skautingu v Uherském Hradišti, další program zůstává v platnosti, včetně skautského pochodu městem 28. října. „Úspěšně jsme rovněž vydali výroční Zkazky kmene Řvavých, které jsme spolu se všemi oddíly ve středisku celý rok připravovali,“ říká Jiří Kamas, vedoucí střediska Psohlavci, které aktuálně zaměřuje úsilí k dětem. „Všechny tábory se uskutečnily podle plánu a od začátku školního roku jsme nastartovali běžnou činnost, kdy se členové oddílů potkávají v souladu se současnými doporučeními,“ dodal Kamas.\nJestli se situace ohledně koronaviru zhorší, skauti jsou podle Kamase v duchu svého hesla připraveni zintenzivnit pomoc uherskohradišťské společnosti.\nSkauti, Psohlavci, Uherské Hradiště, Jakub Grós, Jamboree, koronavir, Covid-19,


Tůma: Lídrem bych byl znovu\nPan předseda Schwarzenberg se vyslovil, že počítá s tím, že bych byl lídrem kandidátky.\nLaudát: Ještě si asi počkáme\nNa co že si to počkáme? Na moderní sociální demokracii. Víkendový sjezd socialistů v Brně rozhodně napověděl víc, než by se na první pohled, či spíše poslech, mohlo zdát. Sjezd je dobrou zprávou pro českou pravici.\nTůma: Praha potřebuje vizi, aby občané věřili\nPraha potřebuje vizi, které občané budou věřit, a vedení, které nebude malovat skutečnost na růžovo.\n„Občas si říkám, co má pan primátor - gynekolog Svoboda jako hlavní povolání a co jako vedlejšák. Pamatuji si, jak se někdejší radní hroutili pod náporem práce," řekl šéf pražské TOP 09, poslanec František Laudát\n< 1 2 ... 100 ... 108 109 110 111 112 ... 120 ... 127 128 > Články 1091 - 1100 z 1278