Hlavní strana -> Časopis IT Systems -> Rok 2019 -> IT Systems 10/2019 -> Predikce poptávky aneb Sezonalita, trend a zisk pod kontrolou\nPokud máte predikovat poptávku po tom, co se bude prodávat, máte v zásadě dvě cesty. První, historicky starší, je založena na expertním odhadu, což je cokoli mezi pohledem z okna a sofistikovanou znalostí manažera po dvaceti sezónách ve firmě. Pokud však toužíte po přesnějších číslech, povoláte na pomoc statistiku. Zde se vám rovněž otevře množství možností. Neprimitivnější metoda je prostě vzít prodeje z minulého roku. Nevýhody? Nemůžete naplánovat růst, ani se připravit na pokles. Také populární klouzavý průměr (čti průměr z více posledních období) vás moc daleko nedostane.\nNa návštěvě v hlavách spotřebitelů\nO trochu lepší je věštění z křišťálové koule zvané marketingový výzkum. Prostě se spotřebitelů zeptáme, kolik budou kupovat! Bohužel to není tak prosté. Prvním kamenem úrazu je důvěryhodnost výzkumné agentury včetně jejích tazatelů. Občas si někdo místo zdlouhavého vyptávání prostě vyplní dotazník sám. Pokud je nepocitový jeden tazatel z deseti, statistika si s tím poradí. Pokud je ale kamenem úrazu sám spotřebitel a má nerealistický odhad ohledně toho, co bude kupovat příští rok, ani sebelepší agentura vás nezachrání. Určitou validitu má jen kontinuální tracking (opakovaný výzkum), kdy porovnáváme nákupní záměry z měsíce na měsíc a sledujeme rozdíly. Ideální? Zdaleka ne, podívejme se na chytřejší nápady.\nStatistika a strojové učení v predikci poptávky\nZákladem strojového učení v predikci poptávky je analýza časových řad. To znamená, že vezmeme minulé prodeje, například seskupené po týdnu a začneme s nimi kouzlit. První a nejlehčí je nalézt trend. Ten se hledá lehce a nalezne ho po chvilce bádání i manažer s Excelem. V poptávce jdoucí nahoru nebo dolu není žádná věda. Dále máme obvykle sezonalitu – o vánocích prodáme více sáněk než v létě. A nakonec již zmíněný klouzavý průměr – kdy průměrujeme poslední období.\nPokročilá statistika začíná u modelů ARIMA, které počítají závislost aktuálních hodnot na hodnotách minulých. Například pokud zvyšující se prodeje znamenají, že se budou prodeje zvyšovat dále, ARIMA tuto závislost zachytí a zobrazí. Pokud zvyšující se prodeje naopak znamenají brzký pád, model to zachytí rovněž. Přidáme-li k ARIMĚ sezónní složku, máme základní funkční model, který má v sobě trend, sezonalitu a základ v konzervativních klouzavých průměrech.\nAlternativou k statistické metodě ARIMA je exponenciální vyrovnávání (ETS – exponential smoothing), což je metoda, která dává pozdějším pozorováním větší váhu než těm historickým. V základní podobě jde o primitivní vážený průměr, ale pokud k ní přidáme sezonalitu a trend, jde opět o životaschopný koncept.\nŠpičkové nástroje na časové ose\nV posledních letech se k vousatým metodám časových řad přidala řada úplně nových – pokud začneme tou nejvíce cool – časové řady se predikují pomocí neuronových sítí. Mnohé jiné nové metody však jsou vylepšením těch starších. Zlepšilo se poznání správných intervalů sezonality, modely se obohatily o nové transformace, mnohé metody zažily update i v řešení svých chyb odhadu. Častý přístup je, že se prostě pustí nový optimalizační algoritmus k eliminaci chyb toho stávajícího. Jiné metody spouští stovky rozhodovacích stromů pro zjištění všech možných znáhodněných scénářů. Ještě další metody se snaží postihnout všechny kalendářní období najednou – od roku po sekundu, a využít i ty nejmenší informace ukryté v datech.\nAutomatické strojové učení\nZhruba posledních 10 let je nejlepší praxí – implementovanou v špičkových softwarových balíčcích – prostě spočítat všechny existující metody s všemi možnými parametry a automaticky vyhodnotit na testovacím období, která metoda dává nejlepší výsledky. Název pro takovýto postup je zcela fantastický – Automatic Machine Learning neboli automatické strojové učení, zkráceně Auto ML. Každá z pokročilých metod je automaticky pouštěna s mnoha různými parametry, například s různě složitou sezonalitou, s trendem a bez trendu, s učením na krátkém i dlouhém období. Následně se na testovacím období, pouští kontrola předpovědí oproti realitě. Za testovací období již musíme mít nasbíraná data, abychom mohli (opět automaticky) vyhodnotit, která metoda se nejlépe trefuje. Nakonec se vybere model do produkce, který dělá nejméně chyb z hlediska přesnosti předpovědí.\nKonečným výsledem je zapojení do objednávkového systému. Zde je třeba ještě odlišit, které zboží jde například přes oceán lodí, které jde letadlem, a které kamionem například z Kolína. Skladová dostupnost je jedním z hlavních parametrů poptávky, protože kdo z nás rád objednává neskladové zboží? Cílem optimalizace je pořád ještě staromódní maximalizace zisku, takže je třeba dbát ohled na to, abychom měli zboží, které se firmě vyplatí prodávat. Na druhou stranu ani spokojenost zákazníka není k zahození, takže je třeba naskladnit i položky, které vedou k uspokojení zákaznických potřeb i za cenu malé marže. Pokud například papírnictví nebude mít levné papíry, zákazníci se obrátí jinam, a neprodá se ani související zboží, na kterém se již vydělává.\nAutor článku se oborem data science zabývá již od roku 2003. Od roku 2009 pak vede svoji firmu Data Mind a řeší s firmami využití dat. Postavil desítky reálných prediktivních i segmentačních modelů.


Holiday Inn San Antonio-Riverwalk - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě San Antonio (TX)\n217 North St. Mary'S St, San Antonio Centrum města, San Antonio (TX), Spojené státy americké, 78205 - Zobrazit na mapě\n"Great staff and location, renovated, clean and billing was e..."\nHoliday Inn San Antonio-Riverwalk – podrobnější informace\nSan Antonio Centrum města představuje skvělý výchozí bod pro další výlety, a proto je Holiday Inn San Antonio-Riverwalk mezi cestovateli, které zajímá San Antonio (TX), velmi populární. Toto je ideální místo na ubytování, protože jste přímo v centru dění a můžete si tuto destinaci vychutnávat plnými doušky. Vybíráme pro vás příklady míst, které lákají návštěvníky z celého světa: St. Mary's Catholic Church, Run-A-Way Runner's Store, San Antonio Children's Museum, Inc a další.\nSíť InterContinental Hotels Group je jistotou, že se vám v zařízení Holiday Inn San Antonio-Riverwalk dostane těch nejkvalitnějších služeb, navíc poskytovaných příjemným personálem. V tomto zařízení máte jistotu, že Wi-Fi zdarma ve všech pokojích, nonstop recepce, zařízení pro tělesně postižené, úschovna zavazadel, Wi-Fi na veřejných místech jsou jen některé ze služeb a vybavení, díky kterým se budete cítit pohodlně.\nHoliday Inn San Antonio-Riverwalk vyniká charakterem, který se odráží v každém z pokojů. Ve většině z nich se nachází například televize s plochou obrazovkou, nekuřácké pokoje, klimatizace, topení, budicí služba a další vybavení. K dispozici vám je například vířivka, fitness centrum, venkovní bazén, dětský klub a další vybavení. Holiday Inn San Antonio-Riverwalk vám poskytne pohodlnou základnu, díky které budete moci v klidu zažít San Antonio (TX).\nVšichni cestovatelé (10) Hosté na služební cestě (4) Páry (3) Rodiny s malými dětmi (2) Skupiny (1)\nVšichni cestovatelé (998) Páry (411) Jednotlivci (65) Rodiny s malými dětmi (313) Rodiny se staršími dětmi (89) Skupiny (131)\nPinjen – Tchaj-wan\nFumihito – Japonsko


Stiga hokej - CZECH OPEN 2022\nČeská asociace Stiga Game pořádá turnaj Czech Open od roku 2003\nJde o jeden z největších turnajů Světové ligy s pravidelnou účastí alespoň 100 hráčů\nHrát se bude v opět v Praze v sobotu 23. dubna 2022.\nPřijeďte si zahrát do české metropole.\nZahraniční účastníci se musí zaregistrovat do 20. dubna, 12:00. Domácí hráči se do turnaje mohou hlásit až do konce registrace v den turnaje, ale i tak všechny zájemce žádáme o předběžnou registraci, abychom mohli co nejlépe odhadnout počet účastníků turnaje. Startovné činí 300 Kč, pro nováčky hrající svůj maximálně třetí turnaj Českého poháru, pro juniory do 15 let a pro držitele průkazu ZTP je startovné sníženo na 100,- Kč.\nTurnaj se vrací do hlavního města. Turnaj se uskuteční 23. dubna 2022.\nMenza SPORT fakulty Univerzity Karlovy\nGPS: 50.0931283N, 14.3350717E\n>> mapy.cz <<\nMísto konání se nachází pouze 10 minut / 8 kilometrů od Letiště Václava Havla. Před menzou fakulty lze pohodlně zaparkovat po sjezdu z Evropské ulice do ulice José Martího. Po Evropské je místo konání dostupné i tramvajovými linkami 20 a 26 (zastávka Vozovna Vokovice). Ve vzdálenosti 950 metrů se nachází stanice metra A (Nádraží Veleslavín).


Červená Karkulka (Red Riding Hood) – Děti noci\nČervená Karkulka (Red Riding Hood)\nPublikováno: 15.3.2012 Autor: Aleara\nNejnovější filmová adaptace příběhu o holčičce v červeném plášti, která jde k babičce s košíkem plných dobrot a po cestě potkává vlka, který jí chce sežrat, je ideální pohádka na dobrou noc. Co když to ale s Červenou Karkulkou bylo trochu jinak?\nRežie romantického hororového snímku Červená Karkulka (Red Riding Hood; 2011) se ujala Texasanka Catherine Hardwicke (*1955). Ta o sobě dala poprvé vědět, jako režisérka biografického snímku Thirteen. Později se stala nejúspěšnější režisérkou roku 2008, kdy natočila první díl upírské ságy Stmívání.\nRole Valerie byla svěřena americké herečce a zpěvačce Amandě Seyfried (*1985), již proslavila role Sophie ve filmové adaptaci slavného muzikálu Mamma Mia!, tvořeného z hitů od švédské skupiny ABBA. Mohli jsme ji spatřit i v hororovém snímku Jennifer´s Body s Megan Fox.\nJejího milého Petera si zahrál méně známý Američan Shiloh Fernandez (*1985). Ten se mohl proslavit jako upír Edward Cullen, ale nakonec byl pro roli vybrán Robert Pattinson. Zahlédnout jsme Shiloha mohli v menších rolích v televizních sériích jako Jericho, Gossip Girl a CSI: NY.\nCesaira, otce Valerie, ztvárnil americký herec a muzikant Billy Burke (*1966), známý díky roli Charlieho Swana v sáze Stmívání. Roli nechtěného nastávajícího Henryho se ujal model a herec Max Irons (*1985), syn herce Jeremyho Ironse. Henryho otce, Adriena Lazara, ztvárnil Kanaďan Michael Shanks (*1970), který se proslavil rolí Dr. Daniela Jacksona z televizní sci-fi série Stargate SG1 i jejího filmovém zpracování.\nOtce Solomona si zahrál anglický herec a muzikant Gary Oldman (*1958). Známý je především rolí hraběte Draculy ve filmové adaptaci románu Brama Stokera, Dracula, pod režijním dohledem F. F. Coppoly. Diváci ho znají i jako Siriuse Blacka ze slavné sérii o Harrym Potterovi, nebo detektiva Jamese Gordona z nejnovějších filmových adaptací Batmana Christophera Nolana.\nHudba k filmu byla svěřena Brianu Reitzellovi (*1965), jenž stojí za hudbou k filmům Ztraceno v překladu a Marie Antoinetta režisérky Sofie Coppoly. Na hudbě se podílel také britský skladatel Alex Heffes nebo švédská skladatelka známá jako Fever Ray (The Wolf, Keep The Streets Empty For Me), francouzská hudební skupina M83 (Just A Fragment Of You) a anglické duo The Big Ping (Crystal Visions).\nBylo, nebylo. V jedné malé vesnici jménem Daggerhorn, uprostřed temných a nebezpečných lesů, žila malá holčička jménem Valerie. Ta svůj čas nejraději trávila venku s nejlepším kamarádem Peterem, se kterým chytala malé bílé králíčky na nové boty, a nic jiného netížilo její mysl.\nKdyž se však přesuneme o 10 let dopředu v čase, Valerie (Amanda Seyfried) stále ráda chodí sama do lesa, ale teď už se s Peterem (Shiloh Fernandez) věnují trochu jiné zábavě. Přestože ho miluje, byl pro ni dohodnut výhodnější sňatek s Henrym Lazarem (Max Irons). S Peterem naplánují útěk, ale když se rozhodnou vesnici nadobro opustit, uslyší zvony ohlašující, že vlk udeřil znovu. Nejnovější obětí se stala Valeriina sestra. Val si to dává za vinu, protože Lucy byla zakoukaná do Henryho a z bezpečí vesnice odešla jen proto, že se dozvěděla o jeho chystaném sňatku s mladší sestrou.\nMezitím se v hospodě místní kněz snaží ostatní přesvědčit, aby počkali na otce Solomona, který pozabíjel vlkodlaky a čarodějnice po celém království. Místo toho se muži rozhodnou sami bestii najít a zabít. Jejich lov je úspěšný. Aspoň to si zprvu myslí. Vrací se s hlavou vlka na kůlu a Henryho otcem, Adrienem (Michael Shanks), na káře. Valerie zjišťuje, že její matka milovala Adriena a Lucy byla jejich dcerou.\nDo toho všeho přijíždí otec Solomon (Gary Oldman) s rytíři v zářivé zbroji. Vesnice je vítá, sice přijeli pozdě, ale jedou včas alespoň na oslavu pořádanou k zabití vlka. Solomon je však ujistí, že to nebyl jejich vlkodlak. Poví jim smutný příběh o své ženě Penelope, která byla vlkodlakem. Prvním, kterého zabil. A o tom, že když vlkodlak zemře, promění se zpět do lidské podoby, a nezůstane ve své zvířecí, jako jejich trofej.\nVesnice přesto večer slaví. Oslavy však končí, když vlkodlak zaútočí znovu. Odchytí Valerii ve slepé uličce a ta zjišťuje, že s ním může mluvit. Navíc ho jako jediná slyší a rozumí mu. Přemlouvá ji, ať s ním odejde, že jsou stejní. Ta však odmítá. Ráno přináší spoustu mrtvých, vesničanů i rytířů, a ti, co ještě dýchají, musí být zabiti, jelikož jsou nakaženi. Peter znovu přemlouvá Valerii, aby s ním odešla. Ta si vzpomene na vlkova slova, jeho hnědé lidské oči stejné jako Peterovy, a myslí, že je to on. Stejně hnědé oči má však i její babička, která se přijela postarat o svoji snachu, která byla vlkem škrábnuta.\nSolomon prohledává celou vesnici, hledaje stopu, která by je dovedla k vlkodlakovi. Podezření padne na Clauda, pomalejšího bratra Roxanne, který umí triky s kartami. Otec to považuje za známku černé magie a vyzývá jej, aby mu prozradil jméno vlka, v zájmu většího dobra používá mučící metodu vynalezenou Římany. Zavře Clauda do železného slona, pod kterým pořádně zatopí. Roxanne se za něj přijde přimluvit. Nabídne Solomonovi peníze i sebe. Ale ani jedno ho neobměkčí. Dostane jej až na jméno čarodějnice. Valerie, která je rychlejší a mrštnější než všechny dívky z vesnice, navíc nosí plášť s Ďáblovou barvou. A co víc, Roxanne byla u toho, když mluvila s vlkodlakem. Ani obviněná čarodějnice mu však nedokáže říct, kdo se ve vlka mění. A proto se rozhodnou dát vlkodlakovi, po čem touží.\nBabička obviní Henryho, Henry zase obviní babičku. Henry s Peterem a jejím otcem plánují osvobození Valerie, která jako obětní beránek čeká na vlkodlaka. Ten si přijde pro svou oběť, Val souhlasí, že s ním odejde, když nechá vesnici na pokoji. K jejímu překvapení se za ní, nebo spíše před ní, vesničané postaví. Přichází úsvit a vlk musí odejít sám.\nVe svém červeném plášti a s košíčkem se Valerie vydává do hlubin lesa navštívit babičku. Místo babičky však v jejím domě najde svého otce, Cesara (Billy Burke). Ten zabil vlastní matku, když si uvědomila, co je zač. Otec jí začíná vyprávět svůj příběh, jak se kletba předává již po generace v jejich rodu. Musel však počkat na krvavý měsíc, aby svou nejstarší dceru mohl proměnit a ona mohla odejít s ním. Když však zjistil, že mu Lucy jako vlkovi nerozumí, dalo se to vysvětlit jen jedním způsobem. Nebyla jeho dcerou, a proto ji zabil. Proto zemřel i Adrien a pomstu si zasloužila i jeho žena, kterou však jen zranil. Jeho matka nikdy nevěděla, že její manžel i syn nesou stejné prokletí. Zjistila to až v den, kdy ji Henry obvinil, že z ní cítí vlka, který zabil jeho otce.\nValerie se odmítá stát tím, čím je otec. Do toho všeho dovnitř vpadne Peter, který chce Cesara zabít, to se mu nakonec pomocí Valerie, a z části i Solomona, podaří. Peter je však pokousán. Cesarovo tělo, zatíženo kameny zašitými do břicha, hodí do jezera. Peter odchází pryč, aby se naučil, jak žít se svou novou částí, aniž by ublížil své milované, která mu slíbí, že na něj počká.\nVše se vrátilo do starých kolejí. Vesnice se opět stala poklidným místem k životu, aniž by se její obyvatelé někdy dověděli o identitě vlka, který se už víckrát neukázal. Henry se stal jedním z rytířů bojujících proti temnotě. Valerie už dál nemohla žít ve vesnici a zabydlela se proto v babiččině domě, hluboko v lesích, kde trpělivě čeká na návrat svého vlka.\nLaurell Kaye Hamiltonová\nPatricia Briggs a Kim Harrison v Seattlu\n9 komentářů k: “Červená Karkulka (Red Riding Hood)”\nstrašně předvídatelný film, žádná jiskra mezi hlavními hrdiny, ale vadily mi i detaily jako umělý sníh\nno, i kdybych se na to chtěla podívat, jako že nechci, protože je to blbina (šmarjá, v lese je strašně nebezpečná bestie, co žere lidi, takže se tam honem všichni poďme podívat a nejlíp v noci) tak se ani není na co "těšit", protože tady je odvyprávěný celý děj :-)\nNa druhou stranu mě to utvrdilo v přesvědčení, že nemusim vidět všechno, kde je vlk:-))\nFakt pěkně odvyprávěný děj. Tahle Červená Karkule je pěkná blbost. Musím si ale dát bacha, abych takhle nečetla o něčem, co chci vidět :-))\nTenhle film se vážně nepovedl. Pokud jde o různé verze příběhů o Karkulce, tak mně se moc líbilo, jak si s její pohádkou vyhráli teď v 15. dílu seriálu Once upon a time.\nAx, koukáš na to? Já viděla pár prvních dílů a je to fakt moc pěkná pohádka, pak už jem to přestala stíhat, ale plánuju, že to doženu.-)\nJe to sice OT k tomuto článku, ale ano, koukám. Na každý díl se těším, protože tam představí jinou pohádku v jiném úhlu pohledu, než co známe z dětství. Vážně to dožeň, je to hodně dobrý seriál. Líbí se mi na něm i ta zvláštně pojatá chronologie. Zatímco příběh ze současnosti běží klasicky dopředu, ty pohádky vidíme zpětně a jdeme víc a víc do minulosti. Takže v prvním díle vidíme kletbu, v dalších to, co jí předcházelo dřív a dřív. Moc pěkné. Doporučuji.\nTor: Tak si příště přečti jen recenzi :)\nAxia: Souhlas, postava Karkulky v Once Upon A Time je skvělá, i její příběh byl moc pěkně zpracován. Celkově je to opravdu velice povedený seriál, který také vřele doporučuji ;)\nasi bych se na to mela podívat článek vypadá zajímavě.A to je jako serial nebo film?\nČervená Karkulka je film. Možná tě zmátly poslední komentáře nad tebou, ty se týkají seriálu Once upon a time.\nNapsat komentář: Aleara Zrušit odpověď na komentář\nArchivy Vybrat měsíc\tKvěten 2022 (23) Duben 2022 (31) Březen 2022 (33) Únor 2022 (30) Leden 2022 (32) Prosinec 2021 (36) Listopad 2021 (40) Říjen 2021 (37) Září 2021 (32) Srpen 2021 (30) Červenec 2021 (32) Červen 2021 (31) Květen 2021 (33) Duben 2021 (30) Březen 2021 (34) Únor 2021 (29) Leden 2021 (32) Prosinec 2020 (36) Listopad 2020 (32) Říjen 2020 (33) Září 2020 (32) Srpen 2020 (30) Červenec 2020 (32) Červen 2020 (31) Květen 2020 (33) Duben 2020 (31) Březen 2020 (36) Únor 2020 (33) Leden 2020 (37) Prosinec 2019 (33) Listopad 2019 (37) Říjen 2019 (37) Září 2019 (31) Srpen 2019 (35) Červenec 2019 (31) Červen 2019 (32) Květen 2019 (34) Duben 2019 (35) Březen 2019 (34) Únor 2019 (32) Leden 2019 (35) Prosinec 2018 (31) Listopad 2018 (39) Říjen 2018 (34) Září 2018 (32) Srpen 2018 (33) Červenec 2018 (30) Červen 2018 (31) Květen 2018 (34) Duben 2018 (31) Březen 2018 (34) Únor 2018 (32) Leden 2018 (33) Prosinec 2017 (32) Listopad 2017 (33) Říjen 2017 (38) Září 2017 (31) Srpen 2017 (31) Červenec 2017 (32) Červen 2017 (34) Květen 2017 (34) Duben 2017 (34) Březen 2017 (34) Únor 2017 (33) Leden 2017 (34) Prosinec 2016 (33) Listopad 2016 (37) Říjen 2016 (41) Září 2016 (35) Srpen 2016 (33) Červenec 2016 (35) Červen 2016 (36) Květen 2016 (41) Duben 2016 (36) Březen 2016 (34) Únor 2016 (30) Leden 2016 (33) Prosinec 2015 (39) Listopad 2015 (36) Říjen 2015 (37) Září 2015 (33) Srpen 2015 (36) Červenec 2015 (35) Červen 2015 (39) Květen 2015 (37) Duben 2015 (36) Březen 2015 (38) Únor 2015 (33) Leden 2015 (35) Prosinec 2014 (37) Listopad 2014 (41) Říjen 2014 (48) Září 2014 (38) Srpen 2014 (34) Červenec 2014 (31) Červen 2014 (41) Květen 2014 (44) Duben 2014 (42) Březen 2014 (41) Únor 2014 (36) Leden 2014 (34) Prosinec 2013 (39) Listopad 2013 (41) Říjen 2013 (50) Září 2013 (45) Srpen 2013 (40) Červenec 2013 (36) Červen 2013 (49) Květen 2013 (54) Duben 2013 (51) Březen 2013 (54) Únor 2013 (40) Leden 2013 (38) Prosinec 2012 (41) Listopad 2012 (54) Říjen 2012 (56) Září 2012 (45) Srpen 2012 (32) Červenec 2012 (35) Červen 2012 (31) Květen 2012 (28) Duben 2012 (41) Březen 2012 (46) Únor 2012 (24) Leden 2012 (33) Prosinec 2011 (50) Listopad 2011 (63) Říjen 2011 (36) Září 2011 (56) Srpen 2011 (55) Červenec 2011 (33) Červen 2011 (45) Květen 2011 (46) Duben 2011 (49) Březen 2011 (57) Únor 2011 (52) Leden 2011 (33) Prosinec 2010 (35) Listopad 2010 (41) Říjen 2010 (44) Září 2010 (34) Srpen 2010 (39) Červenec 2010 (29) Červen 2010 (38) Květen 2010 (40) Duben 2010 (33) Březen 2010 (35) Únor 2010 (15) Leden 2010 (14) Prosinec 2009 (28) Listopad 2009 (26) Říjen 2009 (32) Září 2009 (13) Srpen 2009 (18) Červenec 2009 (31) Červen 2009 (14) Duben 2009 (11) Březen 2009 (22) Únor 2009 (34) Leden 2009 (51) Prosinec 2008 (8) Listopad 2008 (11) Říjen 2008 (8) Září 2008 (15) Srpen 2008 (17) Červenec 2008 (4) Červen 2008 (5) Květen 2008 (3) Duben 2008 (16) Březen 2008 (18) Únor 2008 (2) Leden 2008 (9) Prosinec 2007 (3) Listopad 2007 (16) Říjen 2007 (18) Září 2007 (34) Srpen 2007 (24) Červenec 2007 (5) Červen 2007 (1) Květen 2007 (6) Duben 2007 (3) Březen 2007 (3) Únor 2007 (2) Leden 2007 (1) Prosinec 2006 (3) Listopad 2006 (5) Říjen 2006 (3) Září 2006 (9) Srpen 2006 (14)


Žádné riziko, ani další investice.\nOperativní leasing - jízda bez starostí\nOperativní leasing se těší velké oblibě - není potřeba žádná akontace, vyřízení je rychlé a jednoduché. Představte si, že i vy jezdíte stále novým vozem, u kterého se nestaráte o nic. Ani o servis, zimní pneumatiky a dokonce ani o jeho dálniční známku.\nAkční nabídka vozů na operativní leasing\nCo to je operativní leasing?\nJedná se o užívání si jízdy za volantem nového vozu, aniž byste řešili starosti spojené s jeho vlastnictvím, jako je například povinné ručení, havarijní pojištění, amortizace a ztráta hodnoty při následném prodeji, zimní pneumatiky a jejich uskladnění, dálniční známka, silniční daň či rozhlasový poplatek, atd.\nKouzlo operativního leasingu oceňují převážně firmy či podnikatelé, avšak v posledních dvou letech zažívá boom i mezi řidiči, kteří jsou standardně zaměstnáni, nebo mají jiný zdroj příjmů. Nespornou výhodou je totiž také nulová akontace. V podstatě si jen převezmete vůz, uhradíte první splátku a užíváte si bezstarostných jízd za volantem nového, moderního, většího, pohodlnějšího, zkrátka takového kterého potřebujete vy a vaše rodina. A po době užívání jej vrátíte.\nTak jednoduché to je. A v HAVEX mobility je to i cenově výhodné.\nJezdíte stále v novém voze, nestárne, nenese sebou neočekávané náklady na opravy s přibývajícími léty. Je v záruce výrobce.\nNeplatíte žádnou akontaci, tedy není potřeba mít naspořené peníze na pořízení vozu, jako je to například u úvěrů.\nSami se rozhodnete, kolik chcete splácet, jak dlouho bude vůz užívat, než ho vyměníte opět za nový, kolik najezdíte ročně kilometrů, zda potřebujete kompletní, tzv. full, nebo základní, tzv. lite, verzi služeb spojených s provozem, například zimní kola, servis, atd.\nSplátka operativního leasingu je daňově uznatelná.\nV rámci následujícího ilustrativního příběhu vám přiblížíme proces kolem operativního leasingu. Štěstí totiž přeje připraveným.\nRodině Veselých se narodil třetí potomek. To přineslo spoustu radosti, těšení se, citů a pozitivních emocí, ale zároveň to přineslo i potřebu většího vozu, protože stávající sedan není nafukovací a není reálné do něho vše dostat, ani když jede celá rodina nakupovat, natož pak na dovolenou. S narozením potomka souvisely i stavební práce upravující dispozice domu, a tak se manželé Veselí poměrně vydali z peněz. Zdánlivě neřešitelná situace, až na operativní leasing, o kterém se doslechli z reklamy. Neváhali a kontaktovali prodejce na jednom z našich showroomů. Ten s nimi probral představy, možnosti a podmínky operativního leasingu a než Veselí přijeli osobně, měli připraveny varianty jak vozů, tak i splátek operativního leasingu. Vybrali si nakonec rodinné SUV, s dobou trvání 24 měsíců s nájezdem 20 000 km ročně. A protože nemají rádi překvapení a naopak mají rádi vše, co jim od běžných starostí uleví, aby se mohli věnovat rodině, tak zvolili Full service variantu zahrnující i zimní komplety.\nA jelikož se výbavově a typem vozu trefili do skladového vozu, mohli už druhý den odjet domů v novém, větším voze.\nZaujal vás operativní leasing, vidíte v něm ideální možnost, jak si pořídit nový, nebo větší, modernější, nebo pohodlnější vůz? Pokud ano, klikněte níže na nabídku operativního leasingu.\nCo si vzít s sebou pro rychlejší vyřízení?\nVýpis z účtu za poslední 3 měsíce nebo výplatní pásky z třech posledních období


Drsný boj o olympiádu začíná: Prskavec vs. Hradilek, ale nejen oni - iDNES.cz\nSPOLEČNÁ RADOST: Tak oslavovali historický triumf v roce 2013 na světovém šampionátu v Praze. Vavřinec Hradilek (vlevo) vybojoval zlato, Jiří Prskavec (vpravo) stříbro. Do olympijského Ria se však smí podívat jen jeden z nich, | foto: Dan Materna, MAFRA\nPrskavec je mistrem světa z předolympijského roku. Slova o Riu, zdobící jeho auto, proto na první pohled vlastně ani nepůsobí nepatřičně. Přesto se mezi ním a Riem nachází ještě pořádně bouřlivá voda.\nPřesněji řečeno: od her ho stále dělí pět kol drsné české olympijské kvalifikace, která o víkendu začíná.\nZatímco v jiných letech bojují Češi v národní kvalifikaci o tři místa v reprezentačním týmu v každé kategorii, tentokrát jde zároveň i o jediné olympijské místo. Takové je totiž nemilosrdné pravidlo Mezinárodního olympijského výboru. Na hrách může startovat maximálně jedna loď na zemi v každé kategorii.\nPřitom v Česku proti sobě v kategorii kajakářů nyní stanou:\nJiří Prskavec, aktuální mistr světa z roku 2015, dvojnásobný mistr Evropy.\nVavřinec Hradilek, stříbrný z olympiády v Londýně 2012, mistr světa 2013.\nVít Přindiš, překvapivě stříbrný na evropském šampionátu 2014.\nOndřej Tunka, loni třetí ve Světovém poháru a nejrychlejší v semifinále MS.\nLuboš Hilgert, dlouholetý reprezentant, medailista ze Světových pohárů.\nJen jeden z nich odletí koncem července do Ria. Ostatním se přinejmenším letos vidina startu na hrách rozplyne.\nJak dovede být národní kvalifikace zrádná, ukázala ta francouzská, která minulý týden skončila. V jejím sítu totiž uvízl i Boris Neveu. Mistr světa z roku 2014 a dvakrát zlatý na šampionátu starého kontinentu v ní podlehl krajanu Combotovi.\n„Mrzí mě to i za Borise, je to strašná škoda,“ říká Vavřinec Hradilek. „Ze sportovního hlediska je strašně smutné, že se právě on na olympiádu nepodívá.“\nČeští trenéři už předloni zvažovali variantu, že by poslední mistr světa měl zajištěnu přímou nominaci na olympiádu v Riu bez národní kvalifikace. „Ale pak trenérská rada rozhodla proti tomuto návrhu. Chtěli jsme nominaci do Ria udělat co nejvíce otevřenou,“ líčí šéftrenér Jiří Pultera.\nParadoxně tehdy proti přímé nominaci hlasoval rovněž Jiří Prskavec starší, otec a kouč současného světového šampiona.\nKAJAKÁŘI PŘED STARTEM OLYMPIJSKÉ SEZONY. Zleva Vavřinec Hradilek, Jiří Prskavec, Kateřina Kudějová, Vít Přindiš a šéftrenér Jiří Pultera na tiskové konferenci v Praze.\nPrskavec mladší nicméně i tak vpluje do souboje o hry se zjevnou výhodou. Za loňské světové zlato totiž podle schválených zásad kvalifikace získal pět bonusových bodů. Jeho tréninkový parťák Tunka má za postup do finále minulého šampionátu v Londýně na kontě jeden bonusový bod, zatímco Hradilek, který tehdy vypadl už v semifinále, začíná na nule. Stejně jako všichni ostatní muži - kajakáři.\nV jednotlivých závodech domácí kvalifikace ti nejlepší získají 11, 9, 8, 7 až 1 bod za 1. až 10. místo. Nejhorší výsledek se jim škrtne.\n„S těmi pěti body k dobru se samozřejmě hned nastupuje do kvalifikace líp,“ říká Prskavec. „Ale na druhou stranu, kdykoliv jsem v minulosti závodil na jistotu, pokazil jsem to. Pojedu normálně.“\nCož v jeho případě znamená: tak trochu vabank.\nPodle Hradilka bude hrát Prskavcovi do not i skutečnost, že právě v této kategorii je v Česku silná a vyrovnaná konkurence. „Jířovi může pomoci, že se v pořadí jednotlivých závodů budeme dost střídat.“\nHradilek je na jaře proměněný. Nejen proto, že ukončil období, kdy se neholil (“Přišlo mi to pohodlné.“), a opět shodil fousy. Zatímco na podzim natáčel film a sport měl dočasně na druhé koleji, teď je zase plně ponořen do přípravy. „Povedla se mi skvěle,“ soudí. „Na Novém Zélandu jsem se zavřel, byl tam sám, v baráku u řeky, a jezdil jsem. Povedený byl i kemp v Austrálii.“\nUSILUJE O TŘETÍ OLYMPIÁDU. Vavřinec Hradilek v akci.\nFormu stříbrného medailisty z minulé olympiády chválí rovněž jeho tréninkový sparingpartner Vít Přindiš. Toho v minulé sezoně zbrzdily následky operace ramene, kterou musel podstoupit na podzim 2014.\n„Furt si to rameno hladí,“ všiml si Hradílek.\n„Jo, teď o víkendu jsem měl krizičku. Bolelo mě, asi od toho chladna,“ přiznává Přindiš. „Nebo možná i proto, že do dvou let po operaci se mají rozpustit skoby, co mi do ramene dali. To mohlo být příčinou bolestí.“\nV boji o olympiádu je Přindiš tím třetím či čtvrtým vzadu. „Na kluky je větší mediální tlak,“ ukáže na Hradilka s Prskavcem. „Já si to užívám.“\nHradilek na rozdíl od svých českých kolegů už na olympiádě dvakrát startoval. „Neříkám, že bych si ji nechtěl zajet potřetí. Navíc Rio je z posledních her pro mě tou nejatraktivnější destinací,“ vykládá. „Ale není to pro mě životní kámen. Připravuju se na nominaci stejně jako loni. A doufám, že smůlu na nečekané události jsem si v posledních letech už vybral a že se v pátek před závody nenabourám v autě.“\nSpolečně s Přindišem si vylepšili lodě. „Zespod jsme na nich udělali takové kolejničky,“ vysvětluje. Prskavec naopak plně spoléhá na model, s nímž loni v Londýně doplul ke světovému zlatu.\nMISTR SVĚTA. Jiří Prskavec a jeho triumf na posledním šampionátu v Londýně.\nMezi českými adepty olympijské letenky v kategorii kajakářů zatím panuje na pohled pohoda. Jistě, všichni mají v hlavě olympiádu. „Ale spíš si zatím ze sebe jen občas děláme srandu,“ říká Přindiš.\nTotéž nemusí platit ve sféře trenérsko-funkcionářské. „Jo, mezi nimi na břehu už je ta nervozita vidět,“ povídá Hradilek.\nBrzy určitě zapůsobí také na ně.\n„Já se vždycky před důležitým závodem od rána klepu,“ vypráví Prskavec. „Naštěstí pak sednu na vodu, spadne to ze mě a většinou jezdím dobře.“\nDvěma závody ve Veltrusech o víkendu kvalifikace začne, další týden se v sobotu a v neděli utkají v Praze-Troji. Pro nejlepší trio z těchto čtyř klání se pak stane vyvrcholením olympijské kvalifikace květnový evropský šampionát v Liptovském Mikuláši.\nPo něm bude definitivně jasno.\nKdyby Prskavec neuspěl, nápis na jeho autě by nebyl úplně pravdivý.\n„I když Rio bude také na Lipně, tam bys dojel,“ popichuje ho s úsměvem Hradilek s připomínkou chystaného olympijského parku Rio-Lipno.\nTémata: kanoistika, Jiří Prskavec, Kateřina Kudějová, Londýn, Mezinárodní olympijský výbor (MOV), Vavřinec Hradilek, Vít Přindiš


Ekologický chov ryb je poprvé regulován - EnviWeb.cz\nPo jeden a půl roku trvajících diskuzích se Stálá komise pro ekologické zemědělství rozhodla přijmout a implementovat pravidla pro ekologický chov vodních živočichů. Je to poprvé, kdy se členské státy shodly na kompromisních pravidlech platících pro celou EU.\nNařízení Rady (ES) č. 834/2007 o ekologické produkci nově upravuje také ekologické faremní chovy ryb, tzv. akvakulturu. Bohužel tento předpis je dost obecný. Ryby musejí pocházet z ekologické líhně, chovatelé mají mít potřebné znalosti, chované ryby mají být drženy od jiných vodních živočichů, při dopravě se má dbát na dobré podmínky a utrpení i během porážky má být udržováno na co nejnižší úrovni. Co se týče krmiva, rostlinná krmiva mají být ekologického původu, ta živočišná ovšem nemusí. Pokud by totiž byla dodržena tato podmínka, chovy by se nevyplácely, neboť masožravé ryby zkonzumují mnohem víc krmiva, než o kolik přibudou na váze. Proto byla povolena výjimka a krmiva pro tyto ryby pocházejí z "udržitelného využívání rybolovných zdrojů", což jsou ovšem běžně ulovené ryby v mořích při dodržování určitých pravidel. Zakázány jsou stimulátory růstu, v případě problémů jsou ale povolena různá léčiva včetně antibiotik.\n"Regulace ekologického chovu ryb je velmi komplexní problém a najít společnou řeč mezi všemi členskými zeměmi bylo velmi obtížné", komentoval výsledek zasedání Christopher Stopes, nový prezident IFOAM EU Group.\nZdroj: IFOAM EU Group, MZe, KEZ, o.p.s., www.bio-info.cz\nZdroj: ÚZPI, 12.07.2010


ŽENA-IN - Žijeme, abychom jedli aneb co mě točí na roce 2005\nŽijeme, abychom jedli aneb co mě točí na roce 2005\nKonzumní společnost, uspokojování pouze vlastních potřeb, zábava a reklama, to mne štve.\nMám jednu událost, která mnou otřásla. Nechci se jí však zaobírat nijak konkrétně. Šlo o okamžitou, nepředvídatelnou a nesignalizovanou ztrátu zaměstnání. Poprvé v životě jsem se ocitla bez místa, bez možnosti se k věcem vyjádřit, vytržena z prostředí kolotoče náročné, ale smysluplné práce a vržena do kolonek úřadu práce. Vyrvána od něčeho, co jsem celé vymyslela a připravila. Od něčeho, k čemu jsem sehnala kvalitní tým lidí. Připadala jsem si jako miminko, které má velký hlad a uprostřed sání se maminka odtrhne a jde si po svých. Jako vytržené z kolotoče se mi nejprve dlouho točila hlava a teprve později mi všechno bolestné docházelo. Moje kontakty, moje práce, moje nápady zůstaly firmě. Dlouho jsem se z toho nemohla vzpamatovat. Přišlo mi to tak nespravedlivé! Žádnou finanční rezervu jsem si nedělala, takže jsem se musela uskromnit.\nUkázalo se, že člověk vystačí podobným způsobem s deseti tisíci jako s dvaceti. Jeho život to nijak nemění. Neměla jsem ani na chvíli pocit, že nějak finančně strádám. Na mém standardu se zase až tolik nezměnilo. Pravda, můj životní standard je co do spotřebitelského konzumu poměrně nízký. Žiji bez televize, v bytečku 5×5 metrů.\nChtěla jsem využít tohoto úvodu jako záminky k tomu, abych tu velkým písmem napsala, jak mě čím dál víc příšerně vadí naše konzumní bytí. Plichtíme se odnikud nikam, většina našeho konání směřuje k uspokojení nás samotných, pouze naší osoby, rozhodně ne ku prospěchu ostatních, už vůbec ne těch, co přijdou po nás.\nSdělení mají stále menší informační hodnotu. Je jich záplava a člověk otupí. Všechno je ohrané.\nCelý svět je propojen, a přitom je každý mnohem víc sám. Za lidský mozek fungují stroje, za lidské ruce také, a co máme dělat my?\nPřeci se bavit! Bavme se s novými výrobky a produkty zábavy! Zkusme třeba, co se s námi stane, když nás někdo zavře s cizími lidmi do jednoho bytu! Soutěžme, kdo sní víc ovocných knedlíků!\nSvěte, toč se, toč se ještě rychleji! Hlavně se tu napást, dokud je z čeho! Co bude po nás, po tom nikomu nic není. Užijme si to, protože svět spěje k závěrečné katastrofě. Jen si toho v té rychlosti životních událostí nestíháme povšimnout.\nDo práce, z práce. Vydělat peníze, nakoupit dle diktátu světa. Nacpat si břicha, naplnit je hromadou jídla. Velké lednice a přetékající mrazáky. Ještě větší akce a mohutnější slevy zboží, které nic nevydrží, aby se brzy dalo koupit nové, dražší, na oko kvalitnější, ale přitom zase o něco nespolehlivější. Hlavně neztratit krok v tomhle našlápnutém světě! Zůstat in!\nTak to mi vadí. Tento rok tak nějak víc.\nRadka27: Tak drzim palce, at je krasne, zdrave a chytre .\nVivian: Mám vše přichystané, jen jsem laškovala\nBlueberry: Ajaj No tak to jsi fakticky kabrňák, žes tady někomu pomohla . Já jsem opravdu jsem žertovala Na miminko jsme měli našetřeno, nejsme kaskadéři, nýbrž zodpovědní lidé A šátek mám samozřejmě kromě kočárku taky.\nRadka27: Nebyla bys prvni z tohoto serveru, komu bych poslala prispevek. Bohuzel te vubec neznam . Takze poradim nosit dite v satku.\nRadka27: a porodné nedostaneš? Nebo aspoň nějaký dědičný kočárek od někoho z příbuzenstva?\nMeander: Jsem kompetentní disponovat stejnou schopností\nBlueberry: Nechceš mi poslat nějaký drobný příspěvek na kočárek pro miminko? - na Silvestra mám termín. Mám příjmy 0,05x nižší než Ty Číslo účtu napíšu eventuelně do vzkazů\nJsem schopná nevyjít s libovolnou částkou, jejíž horní výše není omezena\nBlueberry: člověk se rychle naučí žít do výše svého příjmu ať máš 8 nebo 80, vždycky je to "tak akorát"\nPardon, melo tam byt "12krat vic".\nAch jo, Marketo, copak nevis, ze vsechno, co reknes, bude pouzito proti tobe? To je tech 20 tisic tak moc, ze nektere z vas se vyjadruji, jako kdyby si za to clovek zil na vysoke noze? Ja vydelam 120krat vic a taky z toho nic neusetrim .\nPíďalka: No co by....prožrala to...\nMarkéta Breníková: kdo tě chce pochopit tak tě pochopí\nOny jsou to spíš pseudofilosofické výlevy životního ztroskotance, než cokoliv jiného. Kdo v životě něco vytvořil (a třeba i "jenom" vychoval děti - to "jenom" proto, že to dělá skoro každý, na rozdíl třeba od vynálezu léku proti smrtelné chorobě), ten určitě nemá takovéhle pocity. Ono to chce nejdřív zapracovat na sobě, spíš, než chtít měnit zbytek světa\nK nadpisu - jím, abych žila. A točí mě mudrlanti. Bez ohledu na letopočet\nPro čtenářky Harryho Pottera - prozrazovat se nemá, ale buďte rády, že tu nikdo nenosí trička s takovýmhle nápisem (neklikej, pokud se nechceš nic dozvědět! :-)\nRadka27: Mno, platit za tu "správně IN značku" mě ani nenapadne, ale za kvalitně potištěné anglické triko s příšerkou klidně dám 1500, protože vím, že ta příšerka bude mít i po x-tém vyprání pořád stejné barvy a triko celistvou látku.\nNenapadlo by mě utrácet za SMS hlasování v jakékoli televizní šaškárně, ale televizi vlastním a co se mi líbí, to sleduju.\nTaky chodím do multikina na "blbý akční filmy" a nakupuju v hypermarketech, ale letáky se slevami putují ze schránky rovnou do tříděného odpadu.\nVybírám si z toho "hnusnýho konzumu" služby, které vyhovují MNĚ a nerada bych se dočkala toho, že by mi někdo měl určovat, jak ušlechtilým věcem se věnovat musím a jak přízemním naopak nesmím\nZASE JEDNA DEBATA O ***\nLandriel: Já stejně čuju na konci nějakou úhybnou zradu typu: "Voldemorta zabijí a tím opadnou všechna jeho kouzla, ožijí všichni, které kdy zabil on nebo jeho stoupenci, čili se Harry setká s matkou, otcem, Siriusem a kdo ví kým vším ještě... " Možná ne... ale kdo ví. Děti by si však po tolika dílech (z nichž poslední 3 opravdu ztrácejí kvalitu v nepřímé úměře k počtu stran) zasloužily "hepyjend"\nRadka27: přesně kvůli tomu, tak jsem se těšila, až ji máma dočte...\nLesana: myslím, že cpát rodinu do pokojíčku o rozloze 5x5 m není zrovna nejrozumnější řešení čehokoli


Projev předsedy Společnosti česko-korejského přátelství Pektusan soudruha RSDr. Jozefa Servisty na 18. plénu 19. 6. 2021 - KLDR, Korejská lidově demokratická republika, severní Korea, KĽDR, Kórejská ľudovodemokratická republika, severná Kórea, Česká a slovenská studijní skupina myšlenek čučche, Kim Čong Un\nVážené soudružky, soudruzi, přátelé, sympatizanti KLDR a jejího lidu!\nDovolte mi, abych Vás jménem Společnosti česko-korejského přátelství srdečně přivítal na našem osmnáctém plenárním zasedání. Zvláště srdečně chci mezi námi přivítat mimořádného a zplnomocněného velvyslance KLDR v České republice soudruha PhDr. Ču Won Čchola a jeho spolupracovníka, III. tajemníka velvyslanectví soudruha Ri Kjong Sona. Přeji jim, i jejich rodinným příslušníkům, příjemný pobyt.\nTakovéto zasedání konáme v souladu s našimi stanovami 1x za rok. Naše Společnost byla MV ČR zaregistrována 6. 1. 1999. Existujeme tedy 22 let. Musím konstatovat, že je mi velice líto, že jsme z důvodu pandemie koronaviru nemohli uvedené zasedání konat v roce 2020. Poslední takovéto shromáždění jsme pořádali 8. 6. 2019.\nSamozřejmě, že jsme se nemohli scházet a jednat pravidelně, jak jsme byli zvyklí. Nemohli jsme se v KLDR zúčastnit zejména 75. výročí vzniku velice moudré a silné Korejské strany práce, která zahájila výstavbu socialismu. Nemohli jsme uskutečňovat besedy v různých místech republiky, organizovat semináře, vydávat naše noviny Pektusan a jiné akce. Přesto jsme se snažili být v neustálém kontaktu s ambasádou, psát různé články na naše webové stránky, zveřejňovat různé novinky ze života v KLDR, a to v českém překladu. Zveřejňovali jsme spisy Kim Ir Sena. Uspořádali jsme dvě besedy o Koreji v lednu a červnu 2020. Všechno vykonáváme dobrovolně, bezplatně a ve svém volném čase.\nSnažíme se naplňovat naše stanovy, kde jsme si dali za úkol informovat naše občany o skutečném životě lidu v KLDR. Chceme, aby v naší společnosti byly pravdivé a nikoliv různě překrucované a lživé informace o této zemi, kterých je v ČR velice mnoho.\nDovolte mi, abych Vás alespoň ve stručnosti seznámil s naší historií po registraci organizace na MV ČR dne 6. 11. 1999. Jak tedy zaznamenal čas naše působení od uvedené registrace: V prosinci 1998 se tři odvážní soudruzi – Jiří Jarka, Josef Haubelt a Marie Hrůzová po kontrarevoluci usmysleli, že se postaví proti pomlouvačné kampani proti KLDR, vedené u nás jak ve sdělovacích prostředcích, tak i v oficiální politice státních institucí a politiků. Tito organizátoři podali návrh MV ČR v roce 1998 k registraci organizace Pektusan. Čas, který ubíhal, přinášel i změny předsedů a členů výborů. Prvním předsedou po registraci se stal DrSc. Josef Haubelt, poté se ujal funkce DrSc. Ivan Hrůza. Po něm vykonával funkci major Jiří Jarka, kterého vystřídal RSDr. Jaroslav Kafka. Soudruzi Jarka i Kafka byli nositeli nejvyššího korejského vyznamenání Řádu přátelství 1. stupně.\nDovolte mi představit současný výbor. Funkci předsedy vykonává RSDr. Jozef Servista, nositel vyznamenání Řádu přátelství 1. a 2. stupně. Prvním místopředsedou je Lukáš Vrobel, nositel Řádu přátelství 2. stupně. Místopředsedou je Bc. Alexander Velitš ze Slovenské republiky. Dalšími členy jsou Ing. Ivan Pekař, Ing. Pavel Rejf, Ing. Štefan Kubini ze Slovenské republiky, Zdeněk Klimek, novinář Roman Blaško, novinářka Nataša Weberová, Věra Svobodová. Čestným předsedou Pektusanu je Jaroslav Kafka, který již není mezi námi.\nV průběhu naší činnosti se snažíme získávat nové členy nebo sympatizanty. Doba a situace v naší republice nám neumožňuje získávat ve větším měřítku do našich řad takovéto lidi. Přesto se v této činnosti nevzdáváme a pokračujeme v ní. Věříme, že i v této oblasti dojde k lepšímu a nebude nám bránit koronavirus ani žádné další problémy ve zlepšení vztahů mezi ČR a KLDR. My nechceme, aby byl šířen názor, že podpora socialismu v KLDR je vynucená. My se snažíme o to, aby naši občané pochopili, že socialismus přinesl v KLDR lidem to, co v kapitalismu v této míře nemohou mít. To je bezplatné zdravotnictví, školství, bydlení, plnou zaměstnanost, důchodové zabezpečení a mnohé další atributy tohoto zřízení.\nImperialismus se snaží všemi prostředky odtrhnout stranu od lidí a kontrarevolučním pučem učinit KLDR opět kolonií imperialismu. Pektusan sleduje a neustále vyhodnocuje, co se v KLDR a na Korejském poloostrově děje. KSP uskutečnila svůj osmý sjezd ve dnech 5. až 12. ledna 2021, který vytýčil nový pětiletý plán a zvolil soudruha Kim Čong Una generálním tajemníkem KSP. Uskutečnila se šestá konference tajemníků buněk KSP, pod vedením Kim Čong Una byly velice rychle vyřešeny přírodní katastrofy, které zničily vesnice včetně komunikací a domů. Lidé bez dlouhých diskusí se ve velkých počtech zúčastnili pomoci v těchto oblastech. Tímto způsobem byl velice rychle a ku prospěchu všech postižených obnoven život a zajištěno obydlí pro všechny, kteří byli katastrofami postiženi.\nNaše Společnost rozhodně odsuzuje nepřípustné vměšování USA přítomností svých vojsk přímo v jižní Koreji a neustálým podněcováním nepřátelských akcí jihu proti KLDR. Jejich politika jim brání uzavřít s KLDR mírovou smlouvu a znovusjednocení Koreje.\nSpolečnost Pektusan odsuzuje neustálé zvyšování sankcí vůči KLDR a požaduje, aby vojska USA opustila území jihu a aby USA přispěly ke zklidnění na Korejském poloostrově uzavřením tolik požadované mírové smlouvy. Plně podporujeme KLDR a postoje váženého soudruha Kim Čong Una při respektování suverenity KLDR, zabezpečení své obranyschopnosti a požadavku zrušení sankcí.\nOceňujeme skutečnost, že ráznými protiepidemickými opatřeními proti působení koronaviru včetně uzavření hranic nedošlo k nevídané katastrofě, jako tomu bylo a doposud je v různých částech světa, včetně naší republiky.\nZdravíme z dnešního jednání pochodující lid KLDR na cestě k socialismu pod vedením generálního tajemníka KSP soudruha Kim Čong Una. Je jeho zásluhou, že došlo k prvnímu summitu mezi KLDR a USA. Tím dala KLDR jasně najevo, že stojí pevně a neohroženě v čele fronty míru a boje proti imperialismu. Dnešní Korea dává na vědomí všem nepřátelským silám světa, že to, co dnes KLDR a její lid prožívá, je její svobodná cesta k socialismu. Je to největší porážka, chce se mi říci, starého světa, a nejvyšší vítězství KLDR od porážky USA, po skončení války v Koreji.\nMusím, vážení přítomní, jménem Pektusanu a jménem svým zvolat: Sláva KLDR, sláva KSP, nové svobodné Koreji a sláva nejvyššímu představiteli KLDR Kim Čong Unovi!\nDle mého názoru je dnešní období v KLDR obdobím budovatelským. Proč to říkám? Proto, že KLDR pod vedením svých velikánů soudruha věčného prezidenta Kim Ir Sena, věčného generálního tajemníka soudruha Kim Čong Ila a dnešního nebojácného a velice odvážného maršála soudruha Kim Čong Una.\nPři této příležitosti chci i já dnes s úctou a láskou vzpomenout těch, kteří s námi po celé období pracovali a podporovali nás. Nemohu tady vzpomenout jména všech těch, kteří stáli u zrodu Pektusanu nebo se aktivně podíleli na jeho dlouholeté činnosti. Jde například o soudružky a soudruhy Brunnerovou, Jarku, Kafku, Webera, Svobodu a manžele Ivančákovy z Příbrami, Hrůzovou, Lundáka, Hájkovou, Křížka, Vrobela, Pekaře, Žáka, Brocha a dala by se jmenovat řada dalších, kteří aktivně přispívali a někteří z nich i nadále přispívají k pravdivému informování našich občanů o KLDR.\nJsme ve spojení s řadou zahraničních společností, které jsou tak jako společnost Pektusan solidární s korejským lidem a podporujeme výstavbu socialismu. Naše společnost se může pochlubit také tím, že mezi sebou máme několik soudruhů, kteří za svou dlouholetou činnost mají vysoká státní vyznamenání KLDR. Patří mezi ně soudruzi Jiří Jarka a Jaroslav Kafka, nositelé Řádu přátelství 1. stupně. Oba už nejsou mezi námi. Řád přátelství 2. stupně obdržel při příležitosti stého výročí narození soudruha Kim Ir Sena v roce 2012 předseda Pektusanu RSDr. Jozef Servista a o pět let později řád 1. stupně. Dále v roce 2019 obdržel Řád přátelství 2. stupně náš první místopředseda Lukáš Vrobel.\nŘády přátelství mají dále soudruzi František Lundák a Petr Broch.\nVyznamenání a řada jiných ocenění byla KLDR udělena všem jejich nositelům za aktivní přínos propagace KLDR na veřejnosti a solidaritu s touto velice krásnou zemí. Chtěl bych dnes jménem nositelů vyznamenání KLDR poděkovat nejvyšším představitelům stranických a státních orgánů za jejich udělení. Za toto chci říci: Ať žije mezinárodní solidarita v boji za mír a socialismus na celém světě!\nzávěrem Vám chci všem poděkovat za účast. Chci jménem Vás všech poděkovat velvyslanci soudruhu Ču Won Čcholovi a III. tajemníkovi soudruhu Ri Kjong Sonovi za účast na našem dnešním jednání. Zároveň chci jistě i jménem Vás všech popřát nejvyššímu představiteli KLDR soudruhu Kim Čong Unovi úspěchy při jeho náročné a zodpovědné práci, jakož i dosahování pozitivních výsledků při jednáních s USA, dosažení znovusjednocení země, zabezpečení obrany proti imperialistickým vetřelcům a podepsání mírové smlouvy s USA.\nSláva Korejské straně práce a jejímu vůdci soudruhu Kim Čong Unovi! Sláva hrdinnému korejskému lidu!\nCZ a SK studijní skupina KĽDR | 올빼미 | 19. júna 2021\n3. den 3. pléna 8. Ústředního výboru Korejské strany práce


Jak jsi si užil/a adventní víkend? Máš dva obrázky? Jeden s tím jak se cítíš tady a teď a druhý s Tvým přáním, představou, kde by jsi chtěl být, případně s kým?\nPořádně si tyhle dva obrázky prohlédni. Máš-li slovní popisy, pak si je několikrát přečti. No a dnes, až si najdeš čas a klidné místo, zklidni se, zastav se na chvíli a nakresli co musíš udělat, abys se dostal z obrázku „tady a teď“ k Tvým „přáním“.\nBuď na sebe poctivý/á, tvrdý/á. Nehledej okliku, ale řeš podstatné věci.\nAž budeš mít hotovo, pořádně si všechny tři obrázky prohlédni. Možná zjistíš, že Tvá cesta od „tady a teď“ k „přáním“, není zas až tak složitá. Možná zjistíš opak, možná poznáš, že by to mohlo bolet, ale obrázek „přání“ za to stojí … .\nIdeální je, až dopiješ svou kávu, nebo čaj. Své tři obrázky ukázat někomu druhému a poprosit ho o sdílení co on na tom kterém obrázku vidí. Super by bylo, pokud máš ve svém okolí někoho, kdo také kreslil, obrázky si vyměnit a navzájem si sdílet co kdo na kterém vidí.


Vačkářův Zbiroh opět šíří slávu české muziky - Rokycanský deník\nVačkářův Zbiroh opět šíří slávu české muziky\nZBIROH - Už po patnácté bude o tomto víkendu město zadáno pro Slavnosti české muziky – Vačkářův Zbiroh.\nHudební pozvánka v sousedních obcích je plánována na pátek. Postará se o ni Berounská šestka. O půl šesté pak začne v zámku Zbiroh první koncert, a to dívčího saxofonového orchestru ZUŠ Luhačovice a v 18 hodin se tamtěž sejdou sponzoři akce.\nHlavními koncertními dny budou sobota a neděle. Sobotní dění se celé uskuteční v proluce Masarykova náměstí. Ráno se začíná v deset a končí v poledne. Pokračuje se od půl druhé do 18 hodin. Už v 19 hodin ale koncert vystřídá hudební večer s tanečním orchestrm Styl\nČas od 10. do 11. nedělní je zadán pro pro zámeckým promenádní koncert, o který se postará ZUŠ Kyjov.\nOdpolední hudební blok na náměstí začíná ve 13,30 a potrvá do 18 hodin, kdy všechny soubory společně Šohajem Václava Vačkáře festival završí.\nBěhem koncertů se vystřídají orchestry ZUŠ Louny, Dačice, Luhačovice, Nový Bydžov, Kyjov, Big band ZUŠ Jaroměř, spojené orchestry ZUŠ Rokycany a KD Hrádek s mažoretkami, J.J. Band ZUŠ M. Podvalové z Prahy 9, dívčí saxofonový orchestr ZUŠ Lihačovice, Junior orchestr ze ZUŠ B. Smetany Plzeň a zbirožská umělecká škola v zastoupení Brass sextetu, pěveckého sboru a mažoretek. „Největším magnetem ale patrně opět bude vystoupení Hudby Hradní stráže a Policie ČR Praha,“ uvedla za organizační tým Sdružení Vačkářův Zbiroh Dagmar Ottová.\n„Dali jsme festivalu hned do vínku záměr, který rozvíjíme,“ konstatoval vnuk Václava Vačkáře Martin, patřící k festivalovému týmu. „ Šlo nám o to hrát nejen tradiční valčíky, pochody a polky, ale vítáme i všechny jiné žánry, ať už jde o aranžmá filmové, jazzové, muzikálové, symfonické či popové hudby. Hudby, která odpovídá zájmům a cítění mladých posluchačů,“ sdělil.\nDůkazem správného rozhodnutí a zadostiučiněním pro organizátory jsou podle nich orchestry mladých, které se ve Zbiroze prezentují s chutí a na velice dobré až výborné úrovni. Profesí japonolog Martin Vačkář poznamenal: „Když v Japonsku přijde řeč na Českou republiku, první, co její obyvatelé vysloví, je úcta k české muzice. V duchu si vždycky s úsměvem říkám: A to jste ještě nebyli ve Zbiroze!“ dodal hrdě.\nPořadatelům 15. ročníku Slavností české muziky Vačkářův Zbiroh dělá vrásky deštivé počasí. Do poslední chvíle doufají, že se umoudří, a sobotní i nedělní koncerty pod širým nebem – v proluce náměstí a také v neděli dopoledne před zámkem (více servisní strana) – se uskuteční. „Pořád ještě věřím, že na Vačkáře bude hezky,“ říká starosta města Jiří Pražský. Jsme ale připraveni i na nepříznivou variantu, pak by se slavnosti konaly v místním kině ve stejném rozsahu i čase a hudební večer v sokolovně,“ sdělil.\nV souvislosti se slavnostmi jsou naplánovány i doprovodné akce: Výstava Sdružení výtvarníků ČR v městském muzeu, velké zasedací síni MěÚ Zbiroh a městské knihovně. Dále je to akce cykloturistů Vačkářův Zbiroh na kole a prodejní výstava dechových hudebních nástrojů.


Kuchyně plná světla | Interiéry | Architektura | www.asb-portal.cz\nVelké průhledné plochy místo stěn, přímo nad hlavou modrá obloha, spousta světla a vzdušnost, to jsou přednosti poměrně malé kuchyně, do níž se však vešlo vše, co je v v takovém prostoru potřeba a ještě něco navíc.\nMajitelka a současně autorka návrhu, designérka Pavla Kultová, má ráda světlo a přírodu, kuchyni si tedy vytvořila vpravdě k obrazu svému. „Střešní krytinou i materiálem obvodových stěn je dvojitý makrolon. Jeho tepelně-izolační vlastnosti jsou zde srovnatelné s běžnými zdícími materiály a střešní krytinou, v místnosti je příjemné prostředí po celý rok“, říká designérka Pavla Kultová.\nTrochu jí napomohla skutečnost, že v tomto prostoru byla původně zimní zahrada, ke kuchyni díky tomu náleží také velkorysá terasa, oddělená od ní francouzským oknem, které zdůrazňuje pocit sounáležitosti s okolním volným prostorem. Kuchyně sousedí sice také s obývacím pokojem, s nímž je však spojena - spíše jen opticky - skleněnou stěnou. Toto řešení není jen estetickým krokem, ten, kdo v kuchyni právě vaří, je vždy v kontaktu s ostatními členy rodiny.\nI přes dostatek světla je volba barev v místnosti velmi promyšlená - pro dvířka spodních skříněk vybrala majitelka dýhu z tmavého třešňového dřeva, plná dvířka horních skříněk jsou ve vanilkovém odstínu, navíc jejich různé rozměry, výška a střídání prosklených a plných ploch dodávají celku na dynamice a lehkosti. Kuchyňská linka má tvar písmene U, v místnosti tak tvoří uzavřený celek. Zprava začíná kuchyňská sestava lednicí a vysokým korpusem s pečící troubou, následuje myčka, logicky pak rohový dřez a ve snížené skříňce je zabudována varná deska. Kuchyňský blok odděluje od zbývajícího prostoru místnosti pult, jehož spodní část slouží jako spíž. Z vnější strany je k pultu přistaven jídelní stůl.\nDo určité míry chladně působící makrolon změkčuje dřevo v konstrukci střechy a květiny v dekorativních nádobách na lince a v závěsech pod střechou. Zvláštností této kuchyně je absence digestoře. „Interiéry navrhuji již několik let a vím, že digestoř není vždy nezbytná. V sestavě své kuchyně jsem s ní vůbec nepočítala ze dvou důvodů – v prostoru s tak velkými větracími plochami ji nepovažuji za nutnou, dokonce bych řekla, že by to bylo až neekonomické řešení. Navíc uchycení na stěnu z makrolonu nebylo možné“, uzavírá majitelka.\nNávrh a realizace: Toxo design studio\nkuchyň, kuchyňská linka


Vesta dětská - Kutná Hora - Bazoš.cz\nHlavní stránka > Děti > Ostatní oblečení > Inzerát č. 120027126\nChlapecká prošívaná vesta se stojáčkem. Vesta je velice lehká, ale zároveň velice teplá a příjemná na nošení. Součástí jsou dvě přední kapsy, kryt horní části zipu pro komfortní ochranu brady a na spodní části vesty a na průramcích přiléhavý lem.Vel.116,zn.SAM 73\nSložení: vrchní: 100% polyester, podšívka: 100% polyester\n- za 400 kč.\nDětská vesta a motýlek - [4.6. 2020]\ndětská modrá vesta CALVIN KLEIN na 4 roky - [30.5. 2020]\nNabízím k prodeji lehkou vestičku od Calvina Kleina na 4 roky. Materiál: polyester. Rozměry: průramky: 38 cm, délka zipu: 41 cm. Na dobírku nezasílám. Osobní odběr, popř. zaslání poštou po zaplacení předem na účet. Poštovné a balné 70,-Kč (pošta+zásilkovna).\nDětská záchranná vesta Miton - [24.5. 2020]\nZAMLUVENO-Dobrý den, prodám záchrannou vestu pro děti. Vesta je v dobrém stavu, pouze jeden popruh je v jedné části poškozen viz foto. Rozepínání vpředu na zip, stahování v pase popruhem s přeskou a stahovací popruh mezi nohama. Vesta obsahuje záchranný límec, píšťalku a reflexní prvky. Na ceně se ...\n439 83 38 x\nDětská vesta - [24.5. 2020]\nProdám novou dětskou vestu zn.Chico vel.8let ale dá se nosit určitě od 5ti let.cena 400,-


Australští vědci zkoumají zásoby pitné vody pod dnem oceánu — ČT24 — Česká televize\nVyschlé napajedlo v Austrálii\nO tom, že pod mořem se nachází zásoby sladké vody, se spekuluje od šedesátých let dvacátého století. „V dalších desetiletích se naše znalosti podmořských rezervoárů pitné vody prohlubovaly a nyní je to dobře pochopený globální fenomén,“ uvedl profesor hydrologie Adrian Werner, který se tomuto výzkumu věnuje.\nTento vědec a jeho tým popisují vlastnosti rezervoárů. Věří, že v blízké budoucnosti se ohřívající se planeta s větší mírou vypařování bez dalších zdrojů vody neobejde.\nZájem o její hledání a využití v posledních letech posílily události, během nichž došla nebo téměř došla voda některým pobřežním městům – nejznámější byla situace v Kapském městě během léta roku 2018. Nedostatek vody vedl k pátrání po dalších zdrojích, byť třeba jen pro nouzové situace.\nPátrání po vodě je pro Austrálii zásadní\nProfesor Werner upozorňuje, že výzkum těchto rezervoárů je důležitý právě proto, že o nich toho víme relativně málo a také už možná vodu z nich využíváme. Ukázalo se to při průzkumu některých australských příbřežních podmořských přirozených rezervoárů sladké vody – už nyní je z nich tekutina nevědomky odebírána některými zařízeními na pobřeží. Systémy jsou totiž propojené, ale věda zatím neví, jak přesně tato propojení vypadají a fungují.\nWernerova skupina v poslední době zveřejnila sedm důležitých studií, kde detailně popsala tento fenomén a přispěla k jeho mnohem lepšímu pochopení – byť je stále nedostatečné.\nVe dvou z nich se profesor Werner věnoval dvěma místům, kde se mu podařilo objevit značné zásoby sladké vody pod mořem – jedna leží u Perthu, druhá na jihovýchodě jižní Austrálie.\nVědec, nedávno označený australskými novinami The Australian za největšího hydrologa země, ale říká, že potenciál tohoto výzkumu se může ukázat i jinde: zejména na menších ostrovech, jejichž zásoby pitné vody jsou ohrožené zvyšováním hladin oceánů kvůli klimatickým změnám.\nVydáno pod VědaSvětPitná vodaVědecAustrálieKapské MěstoPerthSuchoZměny klimatu


Codfish Liver Oil - GymBeam • Protein.cz\nCodfish Liver Oil - GymBeam\nPřírodní olej z tresčích jater, který je kvalitním zdrojem omega-3 mastných kyselin a vitamínů A a D3 bez obsahu přídatných látek a konzervantů.\nInformace o produktu - Codfish Liver Oil - GymBeam\nOlej z tresčích jater je vynikajícím zdrojem antioxidantů a zdravých tuků, omega-3 mastných kyselin. Obsahuje kyselinu eikosapentaenové (EPA) a kyselinu dokosahexaenovou (DHA), které podporují funkci srdce. Díky 1 kapsle tak do svého těla s lehkostí přijmete všechny zdravé tuky, které si organismus neumí vytvořit sám a musí je přijímat ve formě stravy a doplňků výživy.\nVitamin A přispívá k normálnímu metabolismu železa a zabezpečuje zdraví sliznic, pokožky a zraku. Hraje také důležitou roli v procesu specializace buněk a zajišťuje celkové zdraví imunity.\nVitamin D3 je vitamin, ze kterého organizmus získává 80 až 95% vitaminu D. Ten přispívá k udržení zdravých kostí, zubů, svalů a celkové imunitě.\nV každé kapsle najdete 276 mg Omega-3 mastných kyselin\nPřispívá ke zdraví kostí díky obsahu vitamínu D3\nPodporuje zdravý zrak díky vitamínu A\nPočet dávek v balení: (90 kapslí.) 45-90\nhodnoty: v 1 kapslí.\nOlej z tresčích jater 1 200 mg\nOmega-3 mastné kyseliny 276 mg\nz toho DHA 12 mg\nz toho EPA 96 mg\nvitamín A 360 mikrogramů\nvitamín D3 3 mikrogramů\nOlej z tresčích jater, želatina, voda, antioxidanty (tokoferol, retinyl, palmitát, cholekalciferol), leštící látky (mastné kyseliny), protispékavé látky (hořečnaté soli mastných kyselin), zvlhčující látka (glycerol).\nNepřekračujte doporučenou denní dávku. Produkt není náhradou pestré, vyvážené stravy a není určen pro děti do 3 let, těhotné a kojící ženy. Skladujte v suchu při teplotě do 25 ° C a mimo dosah malých dětí. Chraňte před mrazem a přímým slunečním zářením.


Ski & Teleskopy 2010 - Ottakar L. | Deníčky | Kronika | Ebicykl | spanilá jízda astronomů od hvězdárny ke hvězdárně\nSki & Teleskopy 2010 - Ottakar L.\nXXIV. Ski & Teleskopy\n3.-7. 2. 2010\nLetošní sněhové nadělení způsobilo, že jsme se s Ilonou vydali na cestu z Liberce do Kýchové již krátce po poledni. Cesta však neubíhala přesně podle plánu. Již po ujetí cca 100 metrů jsme na křižovatce narazili na dodávkové vozidlo c.k. Českých pošt, které nám zcela zatarasilo cestu. Po 15 minutách dolování za naší pomoci a dalších 3 dobrovolníků se konečně pošťák vyhrabal ze sněhové kaše, takže mohl odcouvat s kopce zpátky do města, aniž dodal jediný balík, a my jsme mohli pokračovat v cestě. Ta byla naštěstí již bezproblémová s malým zdržením před vjezdem do Valašského Meziříčí, kde dopravní nehoda zatarasila provoz v obou směrech. Vydrželi jsme tučekat asi 15 minut a pak jsme po vzoru mnoha řidičů auto otočili zpátky a rozhodli jsme se objet zácpu přes Lešnou. Jenže tam to bylo taky téměř neprůjezdné, takže když jsme se dostali zpět na hlavní silnici za místem dopravní nehody, zjistili jsme, že překážející havarující vozidla stačila uvolnit cestu, takže kolona se dala do pohybu a my jsme vedle pár kilometrů ztratili další čas, než jsme se zařadili do proudu projíždějících vozidel. Po Valmezu přišel Vsetín a když jsme vjeli do údolí Vsetínské Bečvy, byla už dokonalá tma, takže v důsledku dvouleté absence na SKI jsme raději zavolali z mobilu Simulantovi, aby nám upřesnil, kde že máme v Huslenkách odbočit na Kýchovou. Bylo to hned za samoobsluhou a před námi byl na poslední úsek naší cesty zhruba 370 km dlouhé cesty. Okolo 18. hodiny tj. po 5 hodinách jízdy jsme našli místo k zaparkování za otočkou autobusu před domem pana domácího. Mrzlo až praštělo a nebe bylo poseto velkým množstvím hvězd, mezi kterými se nejvíce vyjímalo souhvězdí Orion. Pobrali jsme naše zavazadla a vydali jsme se k ubytovně (bývalé německé celnici), jež se stala na 5 dní dočasným domovem nás ebicyklistů. Na chatě nás už vítali Láďa a Dana Šmelcerovi, Petr a Stáňa Kaděrkovi, Mirek Janata a početná výprava ze Sezimova Ústí - Eddy s Dášou, Blaničkou, Valikou a Lucií. Zatímco já s Ilonou jsme jsme rozšířili stav účastníků na SKI na 12 až u večeře, někteří ebicyklisté v čele s Mirkem Janatou stačili zmapovat sněhové podmínky v okolí Kýchové a prošlapali lyžařskou stopu až cca 1 km za Papajské sedlo. První večer, kdy jsme se sešli téměř přesně 4 měsíce po REJI´2009, se nesl v duchu velice srdečné zábavy v jídelně, kdy přišly k duhu i dovezené zásoby destilátů všemožného původu. Ke spánku jsme ulehli (navzdory zvyku uléhat až po půlnoci) poměrně brzy a to asi okolo 23. hodiny, což bylo jistě důsledkem nejen velice náročné odpolední cesty autem.\nMirek Janata se pustil do snídaně v kuchyni již asi o půl sedmé ráno a očekával, že jej budeme všichni následovat, protože jsme večer předtím laškovali s představou, že ve čtvrtek vyrazíme přes Papajské sedlo na Kohútku a zastavíme se až na Malém Javorníku, proti čemuž vlastně protestovala pouze Ilona. Jenže všechny kromě Mirka přepadla spavá nemoc a když jsme si všichni pochutnávali na snídani, bylo už 9:00 hodin a z nově dohodnutého času odchodu na Malý Javorník (9:30 hodin) bylo nakonec úsměvných 10:00 hodin. Ale vyrazili jsme !! Cesta vzhůru na sedlo byla celkem dobrá, ale moje a Ilony kondice nebyla nicmoc, takže jsme dali na Mirka a nechali jsme si pod paty máznout fialový vosk kvůli lepšímu stoupání, neboť na bruslení jsme ten den neměli. Navíc od poloviny kopce už cesta nebyla prohrnutá a museli jsme se všichni zařadit do jediné stopy. Nejprve nás bylo celkem 5 - Dana s Láďou, Mirek a já s Ilonou, ale asi 1 km za Papajským sedlem se Dana rozhodla vrátit se zpět na chatu. Láďa to otočil s ní, takže na Kohútku pokračovalo pouze trio ebicyklistů. Naštěstí jen malou chvíli. Asi po čtvrthodině nás totiž dohonil Láďa, který prozradil Daně směr cesty do Kýchové a mohl se tak přidat k naší výpravě. Brzy jsme poznali, že vystoupat na Kohútku nebude nic jednoduchého, protože stopy, které prošlapal Mirek, končily. Naštěstí ale před námi pochodoval stejným směrem pár místních domorodců a dost dlouho nám ulehčoval cestu. Asi 1 km před napojením na silnici ze slovenské strany jsme ale oba lyžaře předjeli a bylo pak zase jen na nás probíjet se závějemi sněhu vpřed. Nakonec jsme na Kohútku dorazili značně vyčerpáni asi tak po 3 hodinách. Myšlenka pokračovat až na Malý Javorník tj. dalších 6 km ale nebyla skoro nikomu kromě Mirka po chuti, ale dalo by se říct vzhledem k času, že oprávněně. Zvítězil tedy kompromis - pokračovat pouze na chatu Portáš a zde se naobědvat. Byl čtvrtek a díky tomu jsme našli velice snadno místo na verandě restaurace. Razantní číšnice Iva nám postupně přinášela piva, časnačky, halušky s všelijakými ingrediencemi, palačinky s povidly a kynuté boruvkové knedlíky se šlehačkou a to vše navzdory tomu, že jsme předem avizovali podmínky, jako že knedlíky musí být dostatečně ohřáté a že na jediném talíři musí být různé palačinky z více talířů a přitom nesmí být účtovány jako dětské porce (+40 %). Po více než 2 hodinách obědvání se ale čas nachýlil k 15. hodině, takže jsme se museli vydat na zpáteční cestu. Počasí se poněkud zhoršilo a poměrně slunečný den vystřídala skoro zatažená obloha a mírná obleva. I přes zhoršené podmínky ale cesta stejnou stopou zpět do chaty v Kýchové probíhala o poznání rychleji, protože stopa byla vyjeta a přeci jen to bylo skoro pořád s kopce. Před chatu jsme dorazili okolo 16:30 hodin tj. těsně před setměním. Večer byl ve znamení příjezdu dalších ebicyklistů - přijeli Rosťa Šopa s Mírou Korábem, Dušan Šimoník a nakonec ještě Luděk Dlabola. Po dobré večeři přivezené z restaurace v Huslenkách (knedlo, vepřo, zelo) přišel jako na zavolanou dobrý počin Rosti, který přivezl na SKI dva soudky s kvasnicovým pivem jednoho místního rodinného pivovaru. Jediným problémem byla neposlušná pípa, díky které stáčení piva zdržovala hustá pěna na hladině piva ve sklenicích, a taky malý počet půllitrů. Nicméně tradiční české jídlo nakonec dostalo chutnou hořkou zálivku a dostalo se na všechny, protože z celkem 17 ebicyklistů (zapomněl jsem ještě na dcerku Šmelcerových Adélu) bylo pouze 9 pivařů, dalších bylo 5 ženských protějšků a 3 děcka. Ve 20:00 hodin se rozhodla část osazenstva chaty včetně mne sledovat vzpomínkový pořad na TV Prima na Waldemara Matušku. Trval až do 21:30 hodin. Jen jeho sledování mne ale tak zmohlo, že jsem se vzápětí poroučel do hajan. Nebylo to ale jen tím sezením u televize, protože první den jsme na běžkách urazili celkem 22 km. Už jen tak z dálky napůl spící jsem trochu vnímal bujaré přivítání Luďka Dlaboly, který ten den dorazil na naši chatu jako poslední a rozšířil náš počet na 17 účastníků.\nTentokrát jsme se poučili a ráno jsme si přivstali, takže již krátce po 8. hodině ranní jsme se nahrnuli do kuchyně, která byla tradičním místem snídaně. Lyžíchtiví ebicyklisté se společně rozhodli absolvovat dlouhý lyžařský výlet ze Soláně přes Tanečnici, Lušovku na Vsacký Cáb a zpět. Abychom mohli vykonat tuto 28 km dlouhou jízdu, museli jsme k přesunu na Soláň využít služeb 2 motorizovaných ebicyklistů - Mirka Janaty a Luďka Dlaboly. Ve složení Mirek Janata, já, Ilona, Láďa, Luděk, Rosťa a Míra Koráb jsme okolo 10. hodiny vyrazili z parkoviště Čarták, kde se ten den neplatilo parkovné. Cesta byla poměrně kvalitní, neboť byly vyfrézované hned 2 stopy pro klasické běžkaře, nicméně foukal poměrně silný vítr jižních směrů a otevřené úseky cesty byly zaváté vysokými závejěmi, takže se jízda dala přirovnat skoro k překážkovému běhu či spíše k chůzi na lyžích. Přes tyto obtížné podmínky a hodně členitý terén vedený neustále po hřebeni mezi 800 až 900 metrů vysokými kopci jsme drželi poměrně vysoké tempo a to díky Valachům Rosťovi a Mírovi Korábovi. První zastávka byla na Vsacké Tanečnici, kde jsme se vyfotili. Na konci trasy pod Vsackým Cábem jsme měli spadeno na turistickou chatu Vsacký Cáb, kde jsme se velice dobře naobědvali. Skladba objednananých jídel byla podobná té čtvrteční - časnačky, halušky, těstoviny na smětaně, 2 kozli v lahvi a jiná jídla a nápoje, které si už nepamatuji. Cestu zpátky jsme absolvovali ve stejném tempu a dokonce stopy, které jsme při cestě tam vytvořili, byly znovu zaváté, takže cesta nebyla o nic lehčí. Na Vsacké Tanečnici jsme se jen nakrátko srotili a pak jsme spěchali na Soláňský Čarták, kde byla naše vozidla. Našli jsme je tu v pořádku a skoro jako poslední. Bylo opět krátce před setměním okolo 16:30 hodin. Vyrazili jsme autem přes Karolinku a Huslenky do Kýchové a zalitovali jsme, že jsme nevzali varné nádoby, do kterých bychom v restauraci v Huslenkách nafasovali večeři pro 21 ebicyklistů. Mezi účastníky se ten den totiž zařadili Trutnovští - Kája, Jana, Honzík a Verunka. Nezbylo, než že po příjezdu na chatu v Kýchové se museli naložit varné nádoby a do restaurace v Huslenkách se jelo znovu sólo. Po večeři (chutná Frankfurtská hovězí pečeně s rýží) přišlo další překvapení z klobouku Rosti Šopy. Na SKI zavítala nefalšovaná country muzika složená z jeho valašských přátel a ta nám hrála k tanci a poslechu až do 01:00 hodiny. Ale co hrála, ona nás náramně bavila. Kvarteto složené ze 2 kytaristů, basisty a houslisty nejen hrálo a zpívalo písničky všech možných žánrů (od country přes folk až po popmusic), ale prokládalo to i humorným slovem a dobrou náladou. Většina ebicyklistů kromě ebatolat vydržela až do konce a klobouk dolů před Rosťou, který obětavě členy kapely rozvozil autem Luďka Dlaboly domů a sám šel proto spát až okolo 03:30 hodin.\nVýrazná obleva určila plán dalšího dne SKI. Vyloučili jsme variantu výstupu z Kýchové na Kohútku, protože v těžkém sněhu bychom nemohli mít z takové námahy žádnotu radost. Zvítězil tak osvědčený plán přesunu vozidly do větší výšky, kde jsme mohli očekávat lepší sněhové podmínky a také nižší teplotu vzduchu a tím i sněhu. Tentokrát jsme nevyrazili na cestu až tak pozdě, ale zdrželi jsme se při přesunu autem. Silnice vedoucí z Nového Hrozenkova na Kohútku vyžadovala totiž nasazení sněhových řetězů. Před vjezdem na typicky horskou silničku s velkým stoupáním jsme se dobrých 30 minut trápili s jejich nasazením. Nakonec se to povedlo, ale paradoxně z pětice vozidel, která jela na Kohútku před námi, nemělo řetězy ani jediné. Benevolence pracovníků regulujících provoz na této silnici tak předčila naše očekávání. Cestou nahoru jsme ale uznali, že bychom i my asi bez řetězů výjezd nahoru zvládli. Na parkovišti na Kohútce už ale zbývala poslední místa k zaparkování. Dorazili jsme sem s autem Mirka Janaty (já a Ilona) až asi ve 12:00 hodin, zatímco Rosťa s Mírou Korábem přijeli o půlhodiny později, protože Rosťa sháněl v údolí u svých známých (marně) novou pípu. Mezitím jsme v trojici začali ukrajovat z 6 km trasy z Kohútky na Malý Javorník. Nutno říct, že i přes oblevu (na Kohútce bylo v době našeho příjezdu 0°C) bylo krásné počasí - polojasná obloha a téměř bezvětří. Na všechny strany včetně té slovenské se nám tak ukázala nádherná panorámata, takže jsme viděli i celý hřeben, který jsme zdolali předešlého dne. Na Malý Javorník jsme dorazili asi za hodinu a řešili jsme, co dál. Naštěstí jsme se s Ilonou nechali přesvedčit k další cestě na 3 km vzdálený a 1055 m vysoký slovenský vrch Stratenec. Když jsme tam dorazili, přikvačil si to skoro současně s námi Míra Koráb a později ještě Rosťa Šopa, Na vrcholu tohoto kopce, na kterém se tyčí vzhledná dřevěná rozhledna (neopomněl jsem ji vyplenit), jsme udělali vrcholovou fotku a dali jsme se na zpáteční cestu. Okolo 15. hodiny jsme dorazili na chatu Portáš, kde jsme si zopakovali čtvrteční oběd. K našemu překvapení se k nám číšnice Iva chovala velice přátelsky a byli jsme velice rychle obslouženi. Přestože bylo hodně hodin, neodepřeli jsme si to, na co jsme měli chuť. Vzpomínám si na velmi dobrou kyselicu a neodolal jsem kynutým borůvkovým knedlíkům a Kozlu. Když jsme opouštěli Portáš, slunce se již sklánělo nad obzor a bylo zahaleno do mlhy. Teplota klesla na -3°C a jízda po sjezdovce na Kohútku byla mrazivým nicméně vzrušujícím zážitkem. Naskládali jsme lyže do auta a jako jedni z posledních vozidel jsme sjížděli ze sedla Kohútky. Brzy jsme dorazili k restauraci v Huslenkách, kde pro nás připravovali večeře. Naložili jsme 21 kuřecích řízků s bramborem a okurkami, nafasovali od hospodského novou pípu, Mirek zaplatil naši útratu za všechny večeře a vydali jsme se na poslední cestu do Kýchové. Při večeři jsme se setkali v maximální plném počtu - na konečný počet 24 ebicyklistů doplnili účastníky SKI´2010 Melantrich s Marcelou, s jejich Evičkou a s psíkem Corou. Po večeři všichni zůstali v jídelně až na chvíli, kdy dámské účastnice v kuchyni chystaly další překvapení - žemlovku a jednohubky. Mezi nápoji nechybělo ani kvasnicové pivo, ani skotská whisky či moravská vína. Jak ale v nohách ebicyklistů přibývaly kilometry najeté na lyžích na SKI, tak stejně ubývaly i síly, které je držely večer na nohou. Dnes jsme najeli, odhaduji podle mapy (na slovenské straně chyběly kilometry, mají minuty), asi 18 km, takže za celé SKI´2010 celkem 68 km. Nebylo divu, že jsem to již asi kolem 23. hodiny zalomil a šel jsem spát, když se mi totéž podařilo předvést předtím i v jídelně u stolu. Před námi byla poslední noc na SKI´2010.\nNeděle je již tradičně dnem odjezdu. Na nic jiného většinou nezbývá proto čas. Ráno se všichni naposledy scházíme v kuchyni a snídáme. Mezitím všichni balí a naše pokoje se uvádějí do stavu, ve kterém byly, než jsme se do nich nastěhovali. Jako jeden z prvních odjíždí Rosťa Šopa. Ne však bezdůvodně. Jeho cesta směřovala do Hostýnských vrchů, kde si chtěl, jak jinak, zalyžovat ! Postupně se pak rozjeli všichni ostatní účastníci SKI a nakonec jako poslední chatu asi opustili Láďa Šmelcer s Mirkem Janatou. Věříme, že všichni ostatní dojeli domů v pořádku jako my. I když v našem případě to bylo trochu se štěstím. Již na cestě ze Vsetína do Valašského Meziříčí jsme zaregistrovali špatný chod motoru naší Škody Fábie. Ve Valmezu nám poprvé zhasnul motor a u benzínové stanice Shell na výjezdu do Hranice jsme zjistili, že nejde volnoběh, takže každé uvolnění plynového pedálu vedlo k zastavení motoru. Asistenční služba nám sice podala několi rad po telefonu, ale opravy nebyla schopna. Jejich rady ale stejně nebyly k ničemu, a tak jsme vyrazili na zbývajících 340 km s velkou nejistotou. Každá křižovatka nebo kruhový objezd byly noční můrou. Nakonec před Hradcem Králové diagnostika palubního počítače konečně ohlásila poruchu v motoru (!) a dokonce jsme měli pocit, že už jedeme jen na 2 válce. Ale nakonec jsme dorazili okolo 17: hodiny šťastně domů. Nezalžu, když řeknu, že to i přesto byly asi jedny z nejlepších SKI & Telescopy, které jsme dosud absolvovalii, i když jsme se zúčastnili jen 5 z nich. Patří za to velký dík především Daně a Láďovi Šmelcerovým a taky Rosťovi a Mirkovi Janatovi a dalším. A ještě taky patří dík tomu, kdo neuvěřil hypotézám o změnách klimatu a zařídil příznivé počasí a dobré sněhové podmínky...\n08.09.2020Markytán K. sepsala svou pravidelnou zprávu o Ebi (PDF, 0,3 MB) do Kozmosu.\nNejen fotky z Ebi 2020\n30.08.2020Koukněte se na fotky z Ebi 2020 (Melantrich, Myšák, Hejtmanova přednáška) ale i ze Ski 2020 (Mirek Janata) a ještě i vzpomínka na Rej 2019 (PaeDr).\nMatenovy fotky z Ebicyklu 2019\n17.02.2020Mateno si dal na čas a poslal o to kvalitnější fotky z Ebicyklu 2019.\n14.–15. 11. 2020


Agnostický filosof Massimo Cacciari objevuje jádro křesťanství\nFilosofové interpretující Evropu a křesťanství, jako Hegel nebo Schelling, Marii téměř ignorují. Soustředí se na vztah mezi Otcem a Synem. Maria je redukována na banálně pokornou a poslušnou postavu... Ve skutečnosti však Maria ve chvíli zvěstování má strach, je zaskočena, pochybuje, cítí úzkost a rozvažuje. Nejde o předem jasnou věc. Její „ano“ je svobodné a mocné. Maria v něm dospívá ke chtění Boží vůle. – Na opomíjenou velikost Matky Boží poukazuje italský laický filosof Massimo Cacciari ve své knize nazvané „Plodit Boha“ (Generare Dio). Vyznává se v ní ze své fascinace novozákonním poselstvím a především tajemstvím Vtělení a role, jakou v něm sehrála Maria. Přestože jde o témata, která nebudou znít novátorsky těm, kdo znají velkou tradici církve od Ireneje z Lyonu přes Eféma Syrského, Bernarda z Clarvaux či Dunse Scota po Hanse Urs von Balthasara, zápal, s jakým italský filosof zakořeněný v německém idealismu, marxistickém myšlení a posléze v existencialismu objevuje jádro křesťanské zvěsti, může být inspirativní.\nV rozhovoru otištěném v dnešním vydání vatikánského deníku L´Osservatore Romano poukazuje na dluh západních myslitelů vůči Matce Boží. „Jedině v malířství, ve velkém západním umění je Maria pozvednuta do role naprostého protagonisty. Je to jeden z těch případů, kdy výtvarné vyjádření ve své hloubce daleko předčilo jazyk,“ říká filosof.\nOpomineme-li tuto ženu, která přijímá do svého lůna Božího Syna a Jeho Logos, stane se vtělení komedií. Maria jedná svobodně, dokonce hyper-svobodně. Na rozdíl od Adama, který se v rajské zahradě nechává vést svých chtěním a jehož svoboda chce pouze uspokojit vlastní popudy, Maria rozvažuje, ptá se a trpí. A pak se rozhodne činit vůli druhého, stát se darem, stejně jako její Syn. Činit vůli Otce. Maria a Ježíš nám dávají příklad svobody chápané jako dar. „Jaká svoboda je větší, ta, která tě připoutává k sobě samému, nebo ta, jež tě osvobozuje od sebelásky?“ – ptá se dále.\nPodle Cacciariho se radikálnost křesťanského poselství setkává s nadčlověkem, o němž mluvil ve svém antikřesťanství Nietzche, právě v tomto konceptu, na hranici nemožnosti. Nemožnosti, kterou chápe jako nejzazší míru možného. „Tato nemožnost není fantazie nebo neužitečná a marná hra. Pokud neorientuješ život tímto směrem, zůstaneš vězněm svého času. Ježíšovo poselství zní: abys byl svobodný, přijmi za svou míru moji nemožnost,“ dodává italský filosof. Člověk totiž, aby se mohl pohnout z místa, potřebuje jako svou míru něco, co ho přesahuje, vysvětluje dále Massimo Cacciari. Ježíše měli jeho současníci za bláznivého, a přece to byl On, kdo vyznačil přelom v lidských dějinách, vytvořil kulturní a antropologický svět, v němž žijeme. Je snad něco realističtějšího než toto?\nItalský filosof, který se sám označuje za agnostika, je přesvědčen, že jedině myšlení orientované na hraniční otázky lidské existence nás může osvobodit z bídy naší doby, pro niž má nelichotivé označení: Je obscénní – říká – v doslovném slova smyslu. Vyžaduje totiž, aby se všechno stavělo na scénu, vystavovalo na odiv: naše myšlenky, fotografie, naše tajemství. Nic nesmí zůstat utajeno. A přece právě ze tmy vychází světlo, které osvěcuje a vyjevuje. Ve skutečnosti však dochází k naprosto rozporné situaci, pokračuje dále. Transparentnost je pouhou ideologií. Nikdy nebyly síly vládnoucí světu tak ukryté jako dnes. Navzdory zdání je naše doba okultní epochou anonymních mocností, toho, co není vidět – dodává Cacciari a vrací se k prvotnímu tématu, totiž k postavě Panny Marie. Zatímco v Mariině případě se božské světlo zakrývá stínem, aby se projevilo ve skutečnosti, v naší době se temné ukrývá za zářívými světly. Lucifer je v podsvětí, ale předstírá, že je nositelem světla. Naší epochou prochází duch Antikrista. Jsou chvíle, kdy se projevuje ve své pravé podobě, dnes však obchází s maskou, říká Cacciari.\nOproti tomu Maria je člověkem svobody, nikoli svatým obrázkem, jak ji někteří prezentují. Její Humilitas – pokora – spočívá v rozjímání a naslouchání. Kdyby politici ještě četli, mohli by se učit také od ní. Pokud ničemu jinému, tak alespoň povědomí o historii, do níž vstupují. Problém však spočívá v tom, že došlo k naprostému oddělení vědoucí moudrosti a vlády – říká filosof Cacciari, který byl dlouhá léta benátským starostou.\nNa dotaz zda by náboženské osobnosti a křesťané nemohli v této věci nějak pomoci, Cacciari smutně konstatuje: Křesťané jsou první, kdo zapomněli na Narození Krista, protože přestali hlásat paradox Vtělení – říká italský filosof Massimo Cacciari v rozhovoru pro Huffington Post Italia, který v téměř plném znění převzal vatikánský deník L´Osservatore Romano (27./28. 12. 2017).


Tato portugalská města bojují o pořádání Eurovize | ESCPORTAL\nPortugalsko oficiální tendr na pořadatelské město Eurovize nevypsalo. Nabídlo pouze zainteresovaným lokacím možnost posouzení jejich nabídky, a to formou osobní návštěvy zástupců RTP a EBU s představiteli měst. Zájem jich projevilo několik, ve hře jsou ale především čtyři místa.\nPodívejme se na tato čtyři města a jejich potenciální arény podrobněji.\nNejvětším favoritem a původně už ohlášeným pořadatelským městem Eurovision Song Contest 2018 je metropole země Lisabon. Zde žije 545.000 lidí, celá aglomerace poté čítá až 3,000.000 osob. Město disponuje mezinárodním letištěm, metrem a jako hlavní centrum Portugalska a oblíbené turistické letovisko plně vyhovuje potřebám mezinárodní soutěže ohledně infrastruktury, ubytování a služeb. Eurovize by se konala v MEO Areně s kapacitou 20.000 návštěvníků. Multifunkční hala už hostila mnoho hudebních a sportovních akcí, stejně jako světovou výstavu Expo v roce 1998.\nBraga je se 141.000 obyvatel pátým největším městem Portugalska. Dopravní dostupnost tohoto místa by už byla pro zahraniční návštěvníky složitější. Tři kilometry od Bragy sice leží letiště, avšak to je primárně využíváno pro soukromé a sportovní lety. Nejbližší mezinárodní letiště nalezneme v 50 km vzdáleném Portu. Příliš vyhovující zatím není ani hala Parque de Exposições de Braga. Ta má kapacitu 3.000 lidí a slouží především pro kongresy, vědecké, veletržní a rekreační účely. Město ovšem plánuje rekonstrukci, díky které se do budovy vejde až 15.000 lidí.\nPorto, jakožto druhé největší město země o pořádání soutěže nestojí. Starosta města ovšem podporuje zaangažovanost dvou míst, která spadají do jeho aglomerace. Samosprávná obec Gondomar se skládá ze tří měst. V samotném Gondomaru žije 26.000 lidí, společně s dalšími sídly jich je 168.000. Většinu služeb pro interprety, novináře a fanoušky, které EBU od hostitele akce vyžaduje, by zajišťovalo Porto, které je automobilem dostupné do 25 minut. Samotné město nemá k dispozici dostačující ubytovací kapacity a prostory pro média. Domovem soutěže by se stala hala Multiusos Gondomar Coração de Ouro, která slouží především pro sportovní a veletržní účely. Její kapacita činí 8.000 lidí.\nDo aglomerace Porta spadá také Santa Maria da Feira. Také v tomto případě se jedná o samosprávnou jednotku, která se skládá z více měst a obcí. Dohromady zde žije 139.000 obyvatel, v samotné Santa Marii da Feira poté 12.000 lidí. I zde by se reálným domovem pro fanoušky stalo Porto, která by přes své mezinárodní letiště zajistilo také dopravu do místa konání soutěže. Automobilem se z jednoho města do druhého hosté dostanou přibližně za půl hodiny. Výhodou této lokace je hala Europarque, která je největší v celé aglomeraci Porta. Slouží především pro kulturní události, televize RTP zde například pořádala národní kolo Festival da Canção. Kapacita diváků je 11.000.\nZájem o pořádání Eurovize už dříve projevila také města Espinho, Faro a Guimarães. O jejich aktuálním postoji se v poslední době příliš nehovoří.\nPořadatelské město příštího ročníku soutěže bychom měli poznat na konci července.\narényBragaEBUEurovision Song Contest 2018Eurovize 2018GondomarkonkurzLisabonměstanabídkyohlášenípořadatelské městoPortugalskopřehledRTPSanta Maria da Feiratendr\n4 komentářů ke článku “Tato portugalská města bojují o pořádání Eurovize”\nTiež si myslím, že je to len tak proforma, to vyberanie usporiadateľského mesta… Aj tak to bude Lisabon. Možno keby kandidovalo Porto priamo…\n14/07/2017 v 11:09\nJestli to nebude Lisabon tak už nevím kam ta Eurovize bude spět\n12/07/2017 v 22:25\nLisabon. Jděte už s těma malýma nevyhovujícíma městama někam. Tohle není udělování cen Anděl ale ESC!\n12/07/2017 v 20:51\n12/07/2017 v 15:55


Výlet za Přemyslovci na Levý Hradec - Střední Čechy\nÚvod — Tipy na výlety — Výlet za Přemyslovci na Levý Hradec\nVýlet za Přemyslovci na Levý Hradec\nLevý Hradec je spojován s počátky křesťanství v Čechách a s rozmachem přemyslovského státu. Vydejte se na výlet a vyšlápněte si k hradišti pěkně po svých.\nCesta začíná na železničním nádraží Roztoky u Prahy. Pokud máte dost času, navštivte místní renesanční zámek, původní gotickou vodní tvrz. Sídlí v něm Středočeské muzeum se zajímavými stálými expozicemi i poutavými příležitostnými výstavami. Projít se můžete také zámeckým parkem.\nDál půjdete souběžně s modrou turistickou značkou. Minete honosné prvorepublikové vily a pak se vydáte podél lesa. Za zříceninou bývalé oblíbené výletní restaurace Maxmiliánka zahne značka vlevo a vy vstoupíte do Tichého údolí. Zalesněné údolí se skalními útvary je součástí přírodní rezervace. Cesta vinoucí se podél Únětického potoka vám nabídne rozmanité a okouzlující scenérie.\nU Dolního rybníka vede z modře značené trasy odbočka do příkrého svahu až na skalnatý Holý vrch. Těsně pod vrcholem se nachází Alšova vyhlídka, odkud budete mít údolí jako na dlani. Za rybníkem začínají Únětice. Největším místním klenotem je pivovar. Tradice výroby piva v Úněticích sahá až do 16. století. V roce 1951 byla zdejší produkce zastavena a nová éra místního pivovarnictví začala v roce 2011. Od té doby získalo únětické pivo značný věhlas. Pivovar se navíc stal i kulturním centrem, kde se pořádá spousta akcí.\nModrá značka pokračuje kolem rybníků do osady Černý Vůl. Na tomto rozcestí se rozloučíte s Únětickým potokem a vydáte se po žluté značce vpravo. Zavede vás do Úholiček, kde stojí malebný zámeček z 19. století. Ze vsi bude žlutá značka kopírovat trasu naučné stezky „Rozhlédni se, člověče“, která nabízí výhledy do údolí Vltavy.\nMůžete si ho užít krátkou odbočkou ze žluté značky na skalnatý vrch Řivnáč, kde se v eneolitu (4400–2000 př. n. l.) rozkládalo hradiště.\nNa Levý Hradec, který se nachází na ostrohu nad Vltavou, už je to jen kousek cesty mezi domky Žalova. Objevíte tu kostel sv. Klimenta s krásnými gotickými freskami a pokocháte se vyhlídkou na řeku Vltavu. V 9. století tady stávalo hradiště knížete Bořivoje I., který tu nechal vybudovat první kostel u nás. Dřevěnou svatyni později nahradila rotunda, ale ani ta se nedochovala. Dnešní kostel sv. Klimenta má podobu z období gotiky a renesance a pyšní se restaurovanými freskami ze 14. století. Během letních víkendů můžete v rámci prohlídky zavítat dovnitř. Sláva zdejšího hradiště vrcholila v 10. století, v roce 982 tu byl Vojtěch z rodu Slavníkovců zvolen pražským biskupem.\nZ levohradeckého hradiště se vrátíte zpět a odbočíte doprava po žluté, která vás dovede až k železniční zastávce Roztoky-Žalov.\nRoztoky u Prahy, železniční stanice\nRoztoky-Žalov, železniční stanice


Bazénové filtrační nádoby do 48 m3 | Eshop-bazenu.cz - Eshop BAZÉNŮ\nVÁGNER POOL (95)\nFiltrační pískové nádoby pro bazény s objemem do 48 m3.\nFiltrační nádoby do 48 m3 vody Počet produktů: 111\nFiltrační nádoba AZUR 380 s 6-ti cestným (horním) top-ventilem, manometrem a bez palety je vhodná pro bazény do 35 m3.Využijte možnosti naší montáže a dodávky materiálu s DPH ve snížené sazbě.\nFiltrační nádoba AZUR s 6-ti cestným (horním) top-ventilem, manometrem a bez palety je vhodná pro bazény do 45 m3.Využijte možnosti naší montáže a dodávky materiálu s DPH ve snížené sazbě.\nFiltrační nádoba AZUR 560 s 6-ti cestným (horním) top-ventilem, manometrem a bez palety je vhodná pro bazény do 60 m3.Využijte možnosti naší montáže a dodávky materiálu s DPH ve snížené sazbě.\n9 805,00 Kč\nFiltrační nádoba AZUR 380 s 6-ti cestným (horním) top-ventilem, manometrem a paletou je vhodná pro bazény do 35 m3.Využijte možnosti naší montáže a dodávky materiálu s DPH ve snížené sazbě.\nFiltrační nádoba AZUR 380 s 6-ti cestným (horním) top-ventilem, manometrem a podstavcem je vhodná pro bazény do 35 m3.Využijte možnosti naší montáže a dodávky materiálu s DPH ve snížené sazbě.\nFiltrační nádoba AZUR 480 s 6-ti cestným (horním) top-ventilem, manometrem a paletou je vhodná pro bazény do 45 m3.Využijte možnosti naší montáže a dodávky materiálu s DPH ve snížené sazbě.\nFiltrační nádoba AZUR 480 s 6-ti cestným (horním) top-ventilem, manometrem a podstavcem je vhodná pro bazény do 45 m3.Využijte možnosti naší montáže a dodávky materiálu s DPH ve snížené sazbě.\nFiltrační nádoba AZUR 560 s 6-ti cestným (horním) top-ventilem, manometrem a paletou je vhodná pro bazény do 60 m3.Využijte možnosti naší montáže a dodávky materiálu s DPH ve snížené sazbě.\nFiltrační nádoba AZUR 560 s 6-ti cestným (horním) top-ventilem, manometrem a podstavcem je vhodná pro bazény do 60 m3.Využijte možnosti naší montáže a dodávky materiálu s DPH ve snížené sazbě.


Přijmeme ihned: Servisní technik elektro Praha - Prosinec 2020 - Jooble\nPráce Servisní technik elektro Praha\n2 858 nabídek práce\n...řešení pro instalaci, údržbu a modernizaci výtahů, hledáme vhodného kandidáta na pozici Servisní technik. Náplň práce: - servis a montáže výtahů Požadujeme: - SOŠ či SŠ elektro zaměření či příbuzného oboru - Vyhláška 50 § 6 - Praxe minimálně 1 rok -...\n...Neratovicích a Kutné Hoře hledám kandidáty pro projektování v oboru Elektro či MaR! Jste zkušeným projektantem a porozhlížíte se po... ...oblasti Elektro nebo MaR - cenotvorba a tvorba objednávek a technických zpráv - komunikace s investorem a dodavateli - příprava...\n...působí ve zdravotnictví, hledám vhodného kandidáta na pozici Servisní technik. Náplň práce: - Plánovat a organizovat servisní činnosti... ...logistikou) Požadujeme: - SŠ/VŠ vzdělání se zaměřením na elektro obory - Vyhláška č. 50/1978 Sb., §6 - Praxe na obdobné pozici...\nInformace UBER ŠOFÉR - Přijmeme zaměstnance na smluvní přepravu skupiny BNabízíme flexibilní práci, protože věříme, že mít k výplatě neomezený přivýdělek znamená osvobození. Jdeme cestou jednoduché spolupráce, flexibilní pracovní doby, při které Vám pomůžeme naplnit Vaše...\nInformace Zcela plánovaně se koncem listopadu objevila příležitost na doplnění našeho týmu. Společně s Lenkou Urbanovou, Gábinou Vlčkovou a Bárou Krieglerovou rozjíždíme hledání někoho, kdo k nám prostě “padne”. Ideální příležitost pro juniora, studenta / studentku...\n...společnost, která nabízí služby v oblasti internetového připojení, hledáme vhodné kandidáty na pozici - Servisní technik.Požadujeme: * Zkušenost s Mikrotikem * Vyučení (Elektro výhodou) * Manuální zručnost * Kladný vztah k IT (drobné zásahy) * Časovou flexibilitu *...\n...práce s Excelem? Pro českou společnost s dlouholetou tradicí, která se zabývá projekční činností, dodávkami a servisem zařízení elektro či MaR, hledám kandidáty na pozici Rozpočtáře! Náplň práce: - příprava rozpočtů a kalkulací elektro či MaR - spolupráce na...\nZajímají Vás výrobní technologie ve spojení s elektrem? Dynamicky rostoucí zahraniční společnost hledá Technologa! Zajímavé jsou pro nás profily již zkušenější nebo i absolventi, pro které máme prostor k zaučení. Důležitá je znalost či background ze školy v oblasti...\n...velkoobchodních formátů, hledáme vhodného kandidáta na pozici Servisní technik - Praha. Náplň práce: * Zajištění servisu zařízení v... ...týdenní výkaz práce apod.) Požadujeme: * SŠ nebo vyučení v elektro oboru * Platná vyhláška č.50/78 Sb. §6 * Zkušenosti s...\n...25 letou působností na českém trhu, uchazeče na pozici: SERVISNÍ TECHNIK PRO TZB Náplň práce: • Servis / oprava / údržba zařízení... ...• Administrativní zpracování zakázky • Vzdělání v oboru elektro / chlazení • Zkušenosti na obdobném pozici • Zkoušky chladírenské...\nBrno servisní technik elektro\nJihomoravský kraj servisní technik elektro\nStředočeský kraj servisní technik elektro\nOstrava servisní technik elektro\nPlzeňský kraj servisní technik elektro\nPlzeň servisní technik elektro\nČeské Budějovice servisní technik elektro\nDomažlice, Plzeňský kraj servisní technik elektro\nPraha-východ servisní technik elektro\nPardubice servisní technik elektro\npráce pro sportovce Praha\nPráce servisní technik elektro - jiné města


Trend: Přibývá dětí se zkaženým chrupem - Mostecký deník\nTrend: Přibývá dětí se zkaženým chrupem\nMost – Stále více dětí má zničený chrup. Na vině je podle zubařů jak lhostejnost rodičů, tak také to, že před lety byly zrušené školní prohlídky.\nAnketa: Chodíte pravidelně k zubaři? Hlasujte vpravo vedle článku.\nNa správnou zubní hygienu dětí z Mostecka se nyní zaměří kvalifikovaní lektoři z lékařské fakulty Univerzity Karlovy. Společnost Nechci kazy společně s Všeobecnou zdravotní pojišťovnou totiž na sever Čech přijíždí s projektem Zoubky jako perličky, který má dětí od mateřských škol po střední školy seznámit s nutností pravidelného čištění zubů.\n„Podpora preventivních a vzdělávacích programů významně snižuje výskyt zubních onemocnění. V dětském věku je nutné maximálně podpořit vytváření správných hygienických návyků, a tím předcházet častým onemocněním chrupu nejenom v dětství, ale i v pozdějším věku,“ uvedl Petr Veselský, ředitel Krajské pobočky pro Ústecký kraj.\nV průběhu měsíců března až května kvalifikovaní lektoři z první lékařské fakulty Univerzity Karlovy proškolí děti v mateřských školách v severočeských okresech Most a Louny. Cílem projektu je seznámit děti s nutností pravidelného čištění zubů. Přijatelnou formou jim chtějí vysvětlit důvody, které vedou k tvorbě zubního kazu, a naučit je správnou techniku čištění zubů.\nStav zubů se u dětí zhoršuje. Příčin je mnoho, něco je dané geneticky, něco ústní hygienou. Když byly dříve ve školách prohlídky, nejen zubní kazy se mohly podchytit a nerozvíjelo se to. Dnes rodiče nemají čas, nebo prohlídce nevěnují tolik pozornosti.\nPrvní prohlídka by měla být už kolem roku, aby si dítě na stomatologa zvyklo.\n„Někteří lidé přijdou, až když je dítě oteklé, a to má nedozírné následky na celý život,“ sdělila Pavlína Balážová, zdravotní sestra za stomatologické ordinace.\nTo před časem potvrdila i dětská stomatoložka Zdeňka Šustová. „Dítě by mělo poprvé jít k zubaři už ve dvanácti měsících, ale většina českých rodičů chodí až ve třech letech. V tomto věku má spousta dětí zuby už tak zkažené, že se s nimi nedá nic dělat,“ uvedla lékařka.\n17.3.2010 Diskuze 8\nDENTÁLNÍ HYGIENIK/-ČKA, 35 000 Kč MONTÁŽNÍ DĚLNÍCI EL. ZAŘÍZENÍ, 20 000 Kč TEAMLEADER CALL CENTRA MOST, 42 000 Kč ŘIDIČ/-KA NÁKLADNÍCH AUTOMOBILŮ, 25 000 Kč SVÁŘEČI (další zaměstnání), 19 800 Kč AUTOMECHANIK/-IČKA AUTOTRONIK/-IČKA, 27 000 Kč ASISTENT/-KA OBCHODNÍHO ZÁSTUPCE, 20 000 Kč SVÁŘEČI, 17 800 Kč\nVolkswagen Passat Volkswagen Touran Volkswagen Touran Volkswagen Passat Volkswagen Tiguan Volkswagen Passat Volkswagen Passat Volkswagen Polo\nMost, Višňová 673 Prodej bytu 1+1 Most, Žatecká 2471 Prodej bytu 2+1 Litvínov, Luční 322 Prodej bytu 4+1 Most, Zdeňka Fibicha 2623 Pronájem bytu 2+1 Litvínov, Luční 327 Prodej bytu 4+1 Most, Mladé gardy Pronájem bytu 2+1 Most Prodej bytu 2+1 Most, Hutnická 2757 Prodej bytu 2+1


Šťastný Nový rok 2011 [Archiv] - OVH Forum\nje to již podvanácté, kdy mám to potěšení popřát Vám jménem týmu snů OVH šťastný Nový rok. Po profesionální stránce z hlediska nových nápadů a jejich realizace, na osobní rovině pak z hlediska osobní spokojenosti.\nRok 2010 byl pro nás rokem, kdy jsme si uvědomili, proč je OVH tak úspěšnou firmou. Do té doby to nebylo úplně jasné. To nám dovoluje položit si mnoho (dobrých) otázek. A tak vytvářet nové nápady zejména v oblasti vnitřní organizace a způsobu růstu OVH. Náš tým se zvětšil o 50 % a v roce 2011 dál porosteme. Toto téma nabývá na důležitosti: je třeba neztratit tah na bránu, a to s dvakrát, třikrát nebo i desetkrát více zaměstnanci po celé Evropě. To je pro nás ta pravá výzva.\nDaná věc je také živena diskusemi, které s námi vedete pomocí mailing listů a fóra. A doufáme, že budete i nadále nadávat jako vždy, protože to je zdrojem inspirace k uspokojování nových potřeb. Pokud budete nadávat, mohou se věci dělat lépe.\nV roce 2010 OVH investovalo do svých "továren" a díky vývoji jsme stabilní jako výrobce cihel. Ale teprve v roce 2011 budou tyto investice viditelné pro Vás, naše zákazníky. Samozřejmě mluvíme o spuštění všech čtyř služeb typu Cloud, ale také o našem vlastním softwaru, xDSL, o projektu Global Solutions a o obchodních službách. V roce 2011 také dokončíme otevření pobočky v USA.\nA navíc všechny nápady, na které jsme ještě nepřišli...\nJeště jednou: šťastný Nový rok 2011 v očekávání toho, že tahle jízda bude pokračovat...


Intenzitu bolesti ovlivní i to, kam se díváte – Novinky.cz\nIntenzitu bolesti ovlivní i to, kam se díváte\nPoranili jste se, nebo vás čeká drobný, ale nepříjemný zákrok? Bolestivost v dané situaci můžete snížit tím, že se v době jejího vnímání budete dívat správným směrem. Vyplývá to ze studie, o níž informoval server BBC.\nKdyž se budete dívat jinam, bolest menší nebude.\núterý 22. února 2011, 9:00\nMnoho lidí má při bolestivých procedurách, jako například při injekcích, tendence odvrátit pohled jinam. Vědci ale zjistili, že takové jednání nemá očekávaný účinek, ba právě naopak.\nPodle studie totiž pohled na část těla podléhající bolesti - v tomto případě ruku - výrazně snižuje vnímání bolesti. Odborníci dokonce tvrdí, že pohled na ruku zvětšenou (například pomocí zrcátka) pak snižuje bolest ještě více.\nProč se nedívat jinam\nVědci z University College London (UCL) a University of Milan-Bicocca zkoumali 18 dobrovolníků. Každému z nich byla na ruku připevněna sonda vydávající postupně stále více tepla. Jakmile začalo být zahřívání pro dobrovolníka bolestivé, sonda byla odstraněna a výzkumníci zaznamenali přesnou teplotu.\n"Tak jsme získali přesnou míru pro práh bolesti," vysvětlil Patrick Haggard, profesor kognitivní neurovědy z UCL. "Je to bezpečný a spolehlivý způsob testování toho, kdy se cesty v mozku, jež oznamují bolest, stanou aktivní."\nVědci pak použili sadu zrcátek, aby mohli ovlivnit, na co se bude testovaný dobrovolník dívat.\nUkázalo se, že dobrovolníci snesli v průměru o tři stupně vyšší teplotu, když se dívali na jejich zahřívající se ruku v zrcadle, než když byla ruka zakryta.\nVlastní tělo jako analgetikum\nV dalším experimentu s pomocí zrcátek vědci dobrovolníkům ruku zvětšili. A ukázalo se, že když se na ni dívali, snesli účastníci experimentu teploty ještě vyšší. Naopak zmenšení ruky jejich práh bolesti snížilo.\n"Rodiče vždycky radí dětem, že se nemají dívat, když se jim píchá injekce, nebo je jim odebírán vzorek krve, my jsme ale zjistili, že vlastní tělo je jako analgetikum - jen pohled na něj snižuje bolest o několik úrovní," shrnul Haggard, který však doporučuje vyhnout se pohledu přímo na jehlu.\nStudie publikovaná v časopise Psychological Science ukazuje, jak mozek bolest zpracovává. Vědci díky své studii pochopili neurologické základy bolesti. Myslí si, že pečlivější porozumění těchto procesů by mohlo vést k novým výzkumům a následně k revolučním způsobům léčby chronických onemocnění.\n"O cestách, které vedou z těla informaci o bolesti do mozku, víme relativně dost. Málo ale víme o tom, jak mozek tyto signály zpracovává," tvrdí Haggard.\nHormon lásky může pomáhat i při silných bolestech hlavy


Okresní kolo Odznaku všestrannosti ovládly domácí Radnice - Rokycanský deník\nOkresní kolo Odznaku všestrannosti ovládly domácí Radnice\nRadnice – Základní škola byla dějištěm okresního kola Odznaku všestrannosti pod patronací Českého olympijského výboru.\nOkresní kolo Odznaku všestrannosti pořádal v Radnicích Pavel Souček. | Foto: Deník / Redakce\nBojovalo se celkem v pěti disciplínách (trojskok, hod medicinbalem, skok přes švihadlo, kliky a driblink). „Letošní okresní kolo bylo nejpočetnější v dosavadní historii. Zúčastnilo se celkem 118 chlapců a děvčat,“ uvedl pořadatel akce Pavel Souček. Nejúspěšnější sportovci si díky svým výkonům vybojovali postup do krajského finále, které se bude konat 22. května v Tachově.\nDo okresního kola se zapojily čtyři základní školy (Radnice, Osek, Stupno a rokycanská ulice Míru), přičemž „domácí“ dodali dva týmy.\nVýsledky družstev: 1. Radnice A 18 382 bodů, 2. Osek 17 377 b., 3. Radnice B 14 387 b., 4. Stupno 7 304 b., 5. ulice Míru Rokycany (nasadila pouze jednotlivce).\nV trojskoku dolétl nejdál radnický Jakub Fišer (758 cm) a jeho spolužák Jaroslav Kesner přehodil s medicinbalem o deset čísel 14 metrů.\nSe švihadlem si nejlépe vedla Adéla Bittnerová, která zvládla celkem 229 přeskoků. Stejně tak nejvíc kliků (84) zaznamenala dívka, konkrétně domácí Natálie Petrovská. O čtyři méně měl nejlepší chlapec Václav Oliverius. V poslední disciplíně ovládl slalom s driblingem Pavel Seman ze ZŠ Osek se 340 kontakty.