Katastr nemovitostí dálkový přístup | agenturabudulinek.cz\nsvět podle prota ulozto\nfakultní nemocnice motol datová schránka\nordinace v růžové zahradě 2 6\npočasí praha sever\nčtvercová síť obrázky\nčeská pojišťovna prerov\nDálkový přístup K údajům vedeným v elektronické podobě může každý zájemce získat tzv. dálkový přístup. Jedná se o placenou službu, která umožňuje registrovaným uživatelům přístup do centrální databáze katastru nemovitostí prostřednictvím internetu.\nPortál o bydlení: Dálkový přístup do katastru nemovitostí katastr nemovitostí dálkový přístup\nČertova krabička: katastr nemovitostí katastr nemovitostí dálkový přístup\nVeřejný dálkový přístup - přístup k datům RÚIAN katastr nemovitostí dálkový přístup\nAplikace dálkový přístup umožňuje získat elektronickou podobu nabývacích titulů a dalších dokumentů sbírky listin katastru nemovitostí; o přidělení oprávnění pro práci s listinami je nutné požádat. Podmínkou přidělení je prokázání totožnosti žadatele, viz informace o podání žádosti.\nKatastr nemovitostí: přístup do elektronické databáze\nBezplatný internetový přístup k údajům katastru nemovitostí. Katastr nemovitostí poskytuje informace nejen o pozemcích a parcelách, ale také o vlastnících a právních vztazích, které se k dané nemovitosti vztahují. Vznikl v roce 1993 a již v tomto roce započaly plány na digitalizaci údajů.\nV levém menu klikněte na odkaz „Nastavení rejstříků“. Pro tento účel je nutné vybrat (kliknout) na řádek s názvem Katastr nemovitostí WS – bezúplatný zákaznický účet. Pomocí této funkce je možné změnit heslo k zákaznickému účtu vašeho subjektu pro dálkový přístup do Katastru nemovitostí.


Chrní v trní\n27. 07. 2018 | Vyrazili jsme na dva chlapácké turistické výšlapy. Mamka odpočívala na chatě a nám patřil celý severozápadní cíp Lužických hor!\n20180722 | Rok se sešel s rokem a RychleŤap a TudyIdu, náš syn Martin (2+ roku), se se mnou vydal na jednu ze svých prvních turistických výprav. A již má své první návyky! Na prvním kilometru výpravy se věnuje výhradně konzumaci nesených pochutin. Pochopitelně je nosím já, takže z výhod to má pouze tu, že si mne na cestě nenechá utéci.\nDalším charakteristickým znakem Marti cestovatele je neohrožené vstupování do mokřadů, mokřin, bláta a louží. Činí tak bez ohledu na to, jak dlouho ještě půjdeme a jak moc se při tom zmáčí. Prostě projít vodou je pro něj povinnost.\nÚsměvnou částí sobotní výpravy z Doubic přes Tokáň do Jetřichovic a nedělní výpravy z Křížového Dubu, kolem kopce Javorek dolů do Chřibské, všechno slušné štreky, byly okamžiky Marťova pravidelného spánku. Když to udeřilo a přišel čas jeho poledního klidu, uložil jsem ho na nejpěknější místo v okolí, udělal mu spací prostředí a Marťa spinkal jako dítě!


Kapitola 26 - Rozhovory s obrazy - dvemuchomurky - překlady HP FF\nKapitola 26 - Rozhovory s obrazy\nLink na originál: http://www.fanfiction.net/s/3585313/26/\nI've still got sand in my shoes and I can't shake the thought of you.\nI should get on, forget you. But why would I want to?\nI know we said goodbye, anything else would have been confused,\nStále mám písek v botách a nemůžu se zbavit myšlenek na tebe.\nMěla bych pokračovat, zapomenout. Ale proč bych měla chtít?\nVím, že jsme si řekli sbohem, všechno ostatní by mělo být zmatené,\nAle chci tě ještě jednou vidět.\n(Dido - Sand in my shoes)\nHermiona šla za Snapem, když vstoupili do vstupní haly. Téměř očekávala mumraj studentů, výkřiky v chodbách a davy hrnoucí se z Velké síně. Přivítalo ji studené prázdno a ohromené šeptání portrétů. Jeden bělovlasý stařec na svém portrétu právě popíjel víno, a když uviděl Severuse, zakuckal se. Sklenka mu se zařinčením vypadla z rukou a muž, stále ještě kašlající, vyklopýtal z rámu. Hermiona ho zahlédla o tři obrazy dále, jak se prodírá skupinkou tří dam, které pronikavě zaječely.\nJen jedna věc je horší než dotěrní novináři: bradavické portréty.\nTiše si povzdechla a odvrátila od portrétu oči. Na rozdíl od slunečného počasí venku bylo uvnitř hradu chladno. Nevědomky se otřásla.\nSnape se zastavil na schodech do sklepení a Hermiona se na něj podívala.\n„Slečno Grangerová, rád bych vás požádal o laskavost."\nFormální oslovení ji nenechalo na pochybách, že se jedná spíš o příkaz než o prosbu. Přikývla.\n„Ředitel s vámi bude chtít nepochybně mluvit. Vyřiďte mu, že já nejsem na rozhovor s ním připraven."\nChvíli čekala, jestli ještě dořekne důvod, ale Snape mlčel.\n„Vyřídím mu to," odpověděla po několika vteřinách. Snape krátce přikývl, pak se otočil a zmizel směrem ke svým pokojům.\nHermiona se za ním zamyšleně dívala a pokoušela se představit si, jak to pro něj musí být těžké, znovu považovat hrad za svůj domov. Nejenom že je vinen smrtí profesora Brumbála, ale navíc s ní navázal vztah. Byla přesvědčená, že by ho zase nejraději ukončil. Přestože pro něj nebylo vůbec nijak složité jí opět vykat. Na to používal oslovení ‚slečno Grangerová' příliš rád. Ne, ona byla pravděpodobně jediná, kdo bude mít s ukončením jejich vztahu problémy. Ač byl zpočátku jakkoli neobvyklý, stihla si mezitím na to důvěrné ty zvyknout a líbilo se jí, že když vyslovil její jméno, po zádech jí přeběhlo mrazení.\n„Je pěkné vás zase vidět, slečno Grangerová!"\nHermiona byla náhle vyrušená ze svého rozvažování. Otočila se k profesorce McGonagallové, která k ní právě přišla. Starší žena jí na přivítanou krátce stiskla rameno.\n„Kde je profesor Snape?" zeptala se okamžitě a Hermionin úsměv zeslábl.\n„Šel do svých pokojů." Pokusila se vyznít tak, že neví, proč to udělal, ani že není ochotná profesora Snape tam dole nijak brzy vyhledat.\nAle ráda bych šla Severuse navštívit…\n„Ach." Profesorka McGonagallová očividně zápasila o vyrovnanost. „Nuže dobrá, později se mu budu věnovat. Albus si s vámi přeje co nejdříve mluvit. A myslím, že pak se budete chtít co nejdříve vrátit do Doupěte." Svá slova formulovala jako poloviční otázku a byla překvapená, když Hermiona zavrtěla hlavou.\n„Kdyby to bylo možné, raději bych strávila zbytek prázdnin na hradě. Moji rodiče odjeli navštívit příbuzné a Ron s Harrym stejně dělají něco pro Řád, jak jistě víte. Kromě toho si nejsem jistá, jak moc vítaná bych tam byla." Sklonila zrak a doufala, že ji profesorka nebude nutit, aby to šla zjistit.\nŘeditelka její koleje se zhluboka nadechla a s těžkým srdcem přikývla. „Nemohu popřít, že se mi nelíbí myšlenka, že bych vás tu měla nechat na příští tři týdny téměř samotnou. Budu mít málo času, stejně jako Albus a… když budu mít štěstí… také profesor Snape. Byla byste tu úplně sama. Jste si jistá, že to je to, co chcete?"\nAch ano, prosím! Pošlete ještě Protivu a paní Norrisovou někam na dovolenou a já budu štěstím bez sebe!\nHermiona přikývla. „Myslím, že si najdu způsob, jak využít čas. Knihovna je velká a dokonce ani mně se nepodařilo přečíst všechny knihy, které mě zajímají. Kromě toho určitě není od věci se začít v klidu připravovat na zkoušky. Kdo ví, kdy se k tomu dostanu, až začne zase škola." Hermiona uvážlivě volila slova. Věděla zcela přesně, že výmluva ohledně učení vždycky zapůsobí, především u profesorky McGonagallové. Nepochybně toužila vidět, jak ukončuje školu s vyznamenáním.\n„Na tom vskutku něco je." Profesorka se na chvíli odmlčela a pak dodala: „Promluvte si o tom s Albusem, slečno Grangerová. On má poslední slovo. Co se týče mě, můžete tu zůstat." Po těchto slovech se rázně otočila a vydala se do ředitelny.\nHermina ji následovala s pokrčeným čelem. Neušlo jí, že profesorka McGonagallová se vzdala odpovědnosti za rozhodnutí. Ve skutečnosti byla ředitelkou Bradavic a nezáleželo na tom, co by mohl profesor Brumbál namítat na její rozhodnutí. Přesto očividně respektovala portrét bývalého ředitele tak hodně, že mu bez zaváhání přenechala právo rozhodovat.\nNemohla tvrdit, že se jí to líbí. Ať to bylo jakkoliv pro všechny těžké, profesor Brumbál byl mrtvý a Bradavice potřebovaly ředitele, který se uměl rychle rozhodovat. Určitě nastanou situace, ve kterých profesorka McGonagallová nebude mít čas se jít poradit s profesorem Brumbálem. Hermiona doufala, přestože tuto myšlenku zároveň nenáviděla, že se nezaplete do jedné z těchto situací.\nV ředitelně bylo ticho. Profesorka McGonagallová se s ní rozloučila hned u dveří. Hermiona se při pomyšlení, že bude znovu mluvit s portrétem bývalého ředitele, cítila nesvá, ale snažila se na to nemyslet a vnímat profesora Brumbála jako osobu, jakou byl před svou smrtí.\n„Slečno Grangerová, jak milé vás znovu vidět," pozdravil ji srdečně. Hermiona se posadila na židli, jež stála před portrétem. Možná na ní profesorka McGonagallová sama často sedávala a bavila se s ním.\n„Dobrý den, profesore Brumbále," odpověděla v přátelském tónu a doufala, že už není schopen používat nitrozpyt. Vůbec netoužila po tom, aby se dozvěděl, co se stalo ve Scarborough. „Profesor Snape vám vzkazuje, že není připravený na rozhovor s vámi," předala mu rychle vzkaz, zčervenala ale vědomím, jak moc se to muselo profesora Brumbála dotknout.\nS napětím očekávala, jak na tuto zprávu zareaguje. Nepočítala ovšem s tím, že odpovědí bude zamyšlené přikývnutí. „Myslím, že je moudřejší, když to ještě na chvíli odsuneme," poznamenal a Hermiona zmateně zamrkala.\n„Smím se zeptat, proč, pane?" Neměla vůbec ponětí, co si má myslet o Snapeově prosbě. Kontakt s profesorem Brumbálem musel být důležitý především pro něj, i kdyby šlo jen o to, že mu ředitel vysvětlí, že jeho zabití bylo nezbytné. Hermionu bolelo, že byla svědkem toho, jak její učitel trpí.\n„Samozřejmě že smíte. Řádu jste hodně pomohla, takže je jenom spravedlivé, když vám zodpovím vaše otázky. Ale prosím odpusťte mi paranoiu starého muže, až na vás profesorka McGonagallová sešle kvůli určitým věcem kouzlo." Během řeči spojil prsty do stříšky tak, jak to často dělával ještě za svého života.\nProfesor Brumbál zavrtěl hlavou. „Způsobí, že o těch věcech nebudete moci mluvit s jinými lidmi. To není tím, že bych vám nedůvěřoval. Jde o to, že Voldemort a jeho přisluhovači mají způsoby, jak se dostat k velmi nepříjemným informacím. Nitrozpyt je dost nemilá záležitost a vy byste se jistě nechala raději mučit. Když budete dopředu vědět, že o tom nemůžete mluvit, budete toho pravděpodobně ušetřena," řekl se smutným úsměvem.\nHermiona odpověděla ohromeným „Ach!" Pokusila se utřídit si myšlenky a opětovně potřásla hlavou. „Kdysi mi rozhovory s vámi dodávaly odvahu," vysvětlila nakonec.\nProfesor Brumbál sklopil zrak. „Je mi líto, že momentálně vám nemohu sdělit moc věcí, které by vám ji dodaly."\nHermiona přikývla. „Kvůli tomu jsem přivedla profesora Snapea. To je aspoň záblesk naděje."\n„To vskutku je! Jsem na vás pyšný, že jste to dokázala, slečno Grangerová. Když jsem vás za ním poslal, přepadly mě pochyby, jestli vás vůbec pustí do svého domu. A když jste se ohlásila profesorce McGonagallové, věděl jsem, že to zvládnete." Uznale pokýval hlavou. Hermiona se začervenala.\n„Chvílemi jsem tomu sama nevěřila." Určitě mu nepoví, jak to dokázala. „Ale vy jste mi ještě neřekl, proč s vámi nechce mluvit," připomenula mu a došlo jí, že profesor Brumbál doufal, že ji odvede od tématu.\n„Vy na nic nezapomínáte, není-li tak?" usmál se prohnaně.\n„Ne. To byl vždycky jeden z mých zlozvyků."\n„Ach, ale to rozhodně není zlozvyk! Jen to činí rozhovor s vámi… nu, občas ne příliš jednoduchým." Zamrkal na ni a zjemnil tak dopad svých pravdivých slov.\nPřesto Hermiona věděla, že má naprostou pravdu, i když to možná nepovažoval za tak nepříjemný zvyk. Už se musela několikrát potýkat s tím, aby se určití lidé dokázali vypořádat s její touhou po vědění a s tím, že předkládané návnady na změnu tématu nanejvýš nakousla, ale nikdy zcela nespolkla.\n„Nu, nemohu vám zaručit, že moje odhady jsou správné. Znám Severuse už hodně dlouho, ale ještě se mi nepodařilo ho zcela prokouknout. Také to nikdy nebyl můj cíl. Pokud by muž nemohl mít žádná svá malá tajemství, zlomilo by ho to." Na chvíli se odmlčel a Hermiona se zavrtěla. „Myslím, že nechce potlačit vzpomínky na okamžik, kdy jsem umřel, a nahradit je novějšími na mou současnou existenci. V každém případě, kdyby Voldemort prohledával jeho myšlenky v honbě za důkazem, že je mu věrný, bude mu moci tu vzpomínku předhodit a kdyby mě viděl v této formě, nedokázal by si udržet ty správné emoce s tím spojené."\nHermiona přikývla a pokračovala: „Omlouvám se, že jsem tak zvědavá…"\nProfesor Brumbál nad její omluvou mávl rukou a s očekáváním se na ni podíval.\n„Nemám pocit, že by někdy chtěl tento rozhovor absolvovat." Mrzelo ji, že mu to musela říct. Jestli bude mít po válce sebemenší šanci pokračovat ve vztahu se Severusem, udělá všechno pro to, aby si promluvil se svým mentorem. Teď se ale neodvažovala na to ani vzdáleně pomyslet.\n„Je také možné, že dokáže rozlišovat."\nHermiona zmateně nakrčila čelo.\n„Slečno Grangerová, v tomto obraze nejsem nic víc než vzpomínka se všemi znalostmi, které jsem měl v době své smrti. Není mnoho věcí, které mě spojují s mužem, jehož zobrazuji. Vlastně bych ani nebyl schopný dále získávat nové informace, kdybych neučinil určitá preventivní opatření." Důrazně se na ni podíval a Hermiona začala chápat. „Věděl jsem už dlouho, že mě čeká blízká smrt. Může to být sobecké, ale nechtěl jsem žít s vědomím, že nebudu schopný velet v této válce aspoň z pozadí. Velkou část svého života jsem strávil tím, že jsem bránil Voldemortovi dostat se k moci. Neplánoval jsem, že by se to mělo s mou smrtí změnit. Existují zvyky, které by měl člověk zachovávat, není-liž pravda?" lišácky na ni mrkl.\nHermiona se usmála, i když jí nebylo lehko u srdce. „Ano, to je pravda."\nZavládlo mezi nimi ticho. Hermiona rozvažovala o věcech, jež jí ředitel řekl. Myšlenky jí zmateně vířily hlavou a měla jen nejasnou představu o tom, jak by měla dnešek strávit. Zastesklo se jí po tichu a samotě na bradavických pozemcích; možná by při té příležitosti mohla navštívit Hagrida. Vlastně by to měla o několik dnů odložit. Nebo si dá Hagrid za úkol, že jí musí vymyslet zábavu.\n„Nuže, slečno Grangerová, je ještě něco, co byste ráda věděla?" vytrhl ji profesor Brumbál z jejího přemítání a Hermiona zamyšleně nakrčila čelo.\n„Je. Jak se daří Harrymu a Ronovi? Kde jsou a co dělají?" zeptala se zvědavě a zároveň s lehkým znepokojením a předklonila se.\nProfesor Brumbál se na ni překvapeně díval. „Předpokládal jsem, že s nimi udržujete kontakt."\nS těžkým srdcem zavrtěla hlavou. „Nějak jsme se… nepohodli, když jsem se rozhodla najít profesora Snapea," opatrně vysvětlovala s odhodláním, že to nebude dál rozvádět.\nProfesor Brumbál si smutně povzdechl. „Generační nenávist," zamumlal potichu. „Samozřejmě Harry už nevěří tomu, že Severus stojí na naší straně."\n„Pravděpodobně ne." Na chvíli se odmlčela. „Ale jsem si jistá, že na to přijde. Profesor Snape sehraje nakonec svou roli v závěrečné bitvě." Dokonce se jí podařilo se neprozradit. Téměř ho označila jako Severuse, zřejmě ovlivněná profesorem Brumbálem, který běžně používal jeho křestní jméno. Ucítila, že se začala červenat, a sklopila zrak.\n„Pevně doufám, že není ještě příliš pozdě."\nNemohla jinak než souhlasně přikývnout.\n„Ale daří se jim dobře. Dělají něco pro Řád a kromě toho je Remus bude trénovat v boji."\nHermiona se usmála. „To je dobře. Harry je moc lehkovážný, když jde o konfrontaci s druhou stranou." V hlase jí zazněla lítost, která proti její vůli zmírnila zamýšlenou výčitku.\n„Však on se to naučí. Pořád doufám, že se ještě rozhodne vystudovat poslední ročník."\nHermiona se kousla do rtu, aby se nerozesmála. „Omlouvám se, pane profesore, ale nemyslím, že by změnil názor. Aspoň ne do té doby, než zlikviduje Voldemorta." Rozhodně zavrtěla hlavou.\nProfesor Brumbál její přesvědčení nesdílel. „Uvidíme," odpověděl diplomaticky. Hermiona byla dost chytrá, aby se nenechala vtáhnout do diskutování s portrétem. „Ostatně, už jsem domluvil s Remem, aby i vás pravidelně učil."\n„Dobře," řekla zaraženě, ale profesor Brumbál se na ni jen spokojeně usmál. V soubojích nebyla nijak dobrá a většinou jimi prošla s notnou dávkou štěstí. Možná skutečně nastal čas, aby se to změnilo.\n„Přestože je mi to líto, obávám se, že vás teď musím poslat pryč, slečno Grangerová," ukončil ředitel rozhovor a pokýval hlavou. „Ještě jednou vám děkuji za vaši pomoc."\n„Ráda zase kdykoliv pomohu, pane profesore."\nBrumbál zamyšleně pokýval hlavou, jako kdyby ho vůbec nenapadlo, že by mohla i nadále pracovat pro Řád.\n„Ach, chtěla jsem se zeptat ještě na něco," napadlo náhle Hermionu a s pokrčeným čelem se znovu zahleděla na portrét. „Mohla bych zůstat po zbytek prázdnin na hradě? Profesorka McGonagallová mi to už dovolila, ale chtěla, abych se zeptala ještě vás."\nŘeditel chvíli zvažoval svou odpověď a ona doufala, že vezme v úvahu její napjaté vztahy s Harrym a Ronem, než udělá rozhodnutí.\n„Když mi slíbíte, že nebudete spát v knihovně," řekl nakonec s pobaveným úsměvem na rtech. Hermiona se začervenala. „Removi určitě nebude dělat problémy sem přijít. Máte taky větší šanci se toho naučit víc v učebně než v Doupěti," zamyšleně pokýval hlavou. „Ale slibte mi, že aspoň jednou půjdete taky ven!"\nHermiona si nenápadně povzdechla. „Mohla bych si vzít knihy i ven, ale znáte madame Pinceovou." Teatrálně protočila oči.\n„Pak se docela hodí, že madame Pinceová netráví prázdniny ve škole. Poproste profesorku McGonagallovou o klíč ke knihovně a vezměte si, proboha, ven všechno, co se vám dostane do ruky!"\nHermiona se potichu zasmála a přikývla.\n„Oddělení s omezeným přístupem máte samozřejmě zakázané, tak jako dřív." Nabádavě se na ni podíval.\n„Ale samozřejmě, že se od něj budu držet dál. Mnohokrát děkuji, profesore Brumbále."\n„Nemáte zač. A pamatujte na to, že máte taky chodit na sluníčko!" Rukou naznačil gesto, jako by ji vyháněl z místnosti, a Hermiona poslechla.\nSpokojená, že dostala několik odpovědí a svolení zůstat na hradě, seběhla schodiště a vydala se za profesorkou McGonagallovou. Teď si musí obstarat klíč a heslo a teprve pak půjde do svého pokoje. Téměř se jí po těch čtyřech stěnách, které si navykla nazývat svým druhým domovem, zastesklo. Nechtěla ani pomyslet na to, že za rok to už bude minulostí.\n„Dávejte ale pozor na to, abyste věci vrátila tam, kde jste je našla! Jinak mě madame Pinceová uřkne, až se vrátí." Profesorka McGonagallová pevně svírala klíč v dlani a zkoumavě se dívala na Hermionu.\n„Slibuju! Přece mě znáte, paní profesorko."\n„Právě kvůli tomu. A kdyby tu s vámi byli i pan Weasley a pan Potter, nikdy bych vám ten klíč nepůjčila."\n„Přísahám, že si dám pozor."\nKonečně jí profesorka McGonagallová podala klíč od knihovny. Hermiona ho pečlivě uložila do kapsy u kalhot. Poté, co vedoucí její koleje dělala kolem toho takový rozruch, začala být sama nervózní, že by se mohlo něco stát.\n„Potřebovala bych ještě heslo do nebelvírské věže," připomněla jí ještě a znovu se posadila na židli před jejím pracovním stolem. Podivovala se, že se profesorka McGonagallová ještě nepřestěhovala do ředitelny, ale pak ji napadlo, že se možná jen snažila rozlišovat, stejně jako Snape.\n„Přikázala jsem Buclaté dámě, aby vás pustila bez hesla. Je nesmysl zavádět heslo jen kvůli jedné osobě. Budete tu mít absolutní klid, slečno Grangerová." Přes ústa jí přeběhl úsměv a Hermiona si nebyla jistá, co si má o něm myslet. „Profesor Lupin přijde až zítra odpoledne. Právě jsem s ním mluvila."\n„Jak jste věděla, že tu budu smět zůstat?"\nProfesorka McGonagallová se znovu usmála. „Znám Albuse, slečno Grangerová."\nHermiona jí s pobavením úsměv vrátila. „Je dobře, že sem profesor Lupin může přijít," vrátila se zpět k tématu.\nVedoucí její koleje přikývla. „Buďte ve tři hodiny před učebnou Obrany proti černé magii. A vezměte si na sebe něco pohodlného! S profesorem Lupinem to nebude žádné hraní. Co jsem slyšela, měli pan Potter a pan Weasley ještě několik dní po prvním tréninku modré skvrny, které měnily barvu každou hodinu." Pak si těžce povzdechla.\nHermiona se postavila. „Budu tam. Už bych měla jít a vybalit si tašku."\n„Dobře. Nemyslím si, že by se profesor Snape příliš staral o večeře, ale jestli chcete, mohu požádat Hagrida, aby nám přišel dělat do Velké síně společnost." V pohledu měla takřka prosbu, aby to Hermiona odmítla.\nHermiona si musela nicméně přiznat, že představa večeře ve Velké síni bez Brumbála je dost nezvyklá. Zvlášť když jich bylo takhle málo, byl to vždycky on, kdo se snažil všechny přemluvit, aby přišli ke společnému jídlu a dodával celému večeru osobitý ráz.\nZ toho důvodu se podvolila přání profesorky a zavrtěla hlavou. „Myslím, že to není třeba. Nemám nijak velký hlad a stejně chci později Hagrida navštívit."\nProfesorka McGonagallová přikývla. „Pak dám vědět domácím skřítkům, aby vám jídlo donesli do nebelvírské věže."\nHermiona chtěla protestovat, že si jídlo může klidně připravit sama, ale pak od toho upustila. Stále se jí nelíbilo, že by kvůli ní měli domácí skřítci pracovat. Jenže profesorka nasadila výraz nepřipouštějící námitky, a tak si je schovala na později. Možná se jí podaří zastihnout jednoho ze skřítků a osobně mu říct, že jí nemusí jídlo připravovat.\n„Už tedy půjdu," řekla nakonec a bez ohlédnutí odešla.\n„To ještě pořád nemáte školy plné zuby?" Buclatá dáma si zkřížila ruce na prsou a nevěřícně vrtěla hlavou.\nHermiona se křivě usmála, když ji tímto způsobem pozdravila. „Očividně ne," odpověděla a doufala, že teď už bude moci vejít.\nJenže portrét se rozhodl, že musí využít příležitost popovídat si s někým během jinak velmi osamělého léta.\n„To vám nedělá dobře, slečno Grangerová. Jste mladá dáma, užívejte si života, dokud ještě můžete! Běžte na lov!" poznamenala dvojsmyslně a mrkla na ni.\nHermiona zůstala šokovaně zírat. Pak ale zrudla a sklopila zrak. Kdyby byla Buclatá dáma tušila, jak moc si včera večer užívala života, o žádném lovu by nemluvila.\n„Můžete mi věřit, že o zábavu docela určitě nepřijdu. Přinejmenším ne tehdy, pokud mě pustíte dovnitř a umožníte mi tak vejít do mého pokoje. Jsem unavená a ze všeho nejvíc bych svůj volný čas chtěla strávit spánkem."\nBuclatá dáma se nad Hermioniným pokáráním kysele usmála a za nesrozumitelného mumlání otevřela průchod. Hermiona se nezdržovala omlouváním nebo dalším povídáním; její potřeba povídat si s portréty byla pro tuto chvíli více než naplněná.\nS ulehčeným vydechnutím se o chvíli později svalila do postele a snažila se zapomenout na strašidelnou atmosféru liduprázdné společenské místnosti. Nebylo to poprvé, co ji viděla prázdnou, ale poprvé byla přitom zahalená do zlatavých slunečních paprsků; v tuto denní dobu byla obvykle plná.\nIgnorovala skutečnost, že se cítila spíš jako ryba na suchu, a začala upravovat pokoj tak, aby byl pohodlnější. To, že dostala zrovna tenhle pokoj, jí napovědělo, že letos bude prefektem, za což byla neskutečně vděčná. Výhody vlastního pokoje nebylo možné podceňovat a představa, že by při svých mimoškolních aktivitách měla spát v ložnici s pěti dalšími dívkami, nebyla vůbec přitažlivá. Bylo jednodušší se vyplížit ven, když se člověk nemusel bát, že při tom někoho vzbudí.\nPřešla k oknu a očima zalétla k Hagridově boudě. Viděla ho, jak ve své zahradě věší něco, co vypadalo jako hnědé špinavé prostěradlo. Předpokládala, že to bude asi jeho plášť. Ne, nemůže návštěvu u něj odkládat příliš dlouho. Minulý rok jí hodně pomohl a ona mu za to ještě ani nepoděkovala. A kromě toho to byl někdo, s kým si mohla povídat, aniž by při tom padla zmínka o Snapeovi nebo Voldemortovi.\nV tu chvíli přilétla k oknu malá sovička. Hermiona šokovaně vydechla, protože v ní poznala Ronova Papušíka. Rychle vpustila sovu dovnitř a našla v kufru několik sovích pamlsků, které pták s radostí přijal a na kraji stolu je začal ozobávat.\nNejspíš přišla odpověď od Ginny. Proč by ale používala Ronovu sovu? S tichým povzdechem se posadila a dala se do čtení. Přitom se stále více mračila, až nakonec upustila pergamen a přemýšlela, co si o tom má myslet. Ginny se chtěla pokusit dostat se do Bradavic týden před začátkem školního roku, aby mohla s Hermionou strávit aspoň trochu času. Lupin jí očividně řekl, že se Hermiona do Doupěte nevrátí, o tom svědčila stručnost zprávy a uspěchané písmo.\nVlastně by se na to měla těšit. Chtěla se na to těšit, ale pocit radostného očekávání se ani po několika minutách nedostavil.\nPotom s mrzutou náladou, která byla způsobena spíš její reakcí na Ginninu zprávu než vlastním dopisem, sáhla po pergamenu a brku a napsala krátkou odpověď. Ginny měla přijít. Jistojistě nebylo špatné, když přijde pro jednou na jiné myšlenky. Stejně má ještě dva týdny čas.\nKrátce před západem slunce se vydala za Hagridem. Papušíka bezohledně vyhodila z okna. Věděla, že sovička neměla dost času na to, aby se mohla skutečně udržet ve vzduchu, ale necítila kvůli tomu žádné výčitky svědomí.\nČas strávený u Hagrida byl příjemný a Hermiona se ráda nechala vtáhnout do starého rituálu kamenných koláčků a nepoživatelného čaje. Uplynulé týdny jí díky tomu připadaly tak neskutečné, že bylo jednodušší se smířit se ztrátou blízkého vztahu.\nPřesto se nakonec musela vrátit do hradu a zavřít za sebou dveře do svého pokoje a najít na posteli předoucího Křivonožku - většinu prázdnin strávil potulováním se po bradavických pozemcích. Hermiona se posadila vedle něj a začala ho hladit. Kocour se ochotně převrátil na záda a nechal se drbat na břiše. Hermiona se smutně usmála.\n„Ty se máš tak dobře, zlatíčko!" zašeptala. Později už netušila, co bylo tím důvodem, ale v tu chvíli začala plakat a teprve pak jí skutečně došla její osamělost v liduprázdném hradě.\nJSark: Neviem si McGonagalku predstaviť, a...\nCampana: Jéje, nastoupila jsem do nové práce...\nsolace: Pobyt v prázdnom hrade zrejme veľmi...\narkama: Ako babám v komentoch predtým , sa ...\nLidkaH: Díky za tuhle skvělou povídku, zhlt...


Fuglík Vojtěch | Historie salesiánského díla v Brně-Žabovřeskách\nP. Vojtěch Fuglík\nnarozen 11.3.1920 v Dobrkovicích u Zlína,\nprvní sliby 31.7.1937 ve sv. Beňadiku,\nzemřel 31.3.1989 v Borové u Poličky\nP. Vojtěch se narodil 11. března 1920 v Dobrkovicích u Zlína. V roce 1931 přišel do salesiánského ústavu ve Fryštáku do primy. Byl velmi nadaný, měl vlohy pro hudbu a divadlo. Po pětiletém studiu a úspěšných zkouškách na kroměřížském arcibiskupském gymnáziu vstoupil v roce 1936 do noviciátu ve sv.Beňadiku na Slovensku. 31.července 1937 zde složil první sliby.\nPo slibech odešel do Ostravy do filozofického studentátu a zároveň pokračoval ve studiu na arcibiskupském gymnáziu v Kroměříži, kde v roce 1940 maturoval. První dva roky asistence byl v Ostravě. Ve třetím roce byl poslán do brněnské oratoře, ale během roku přešl do Prahy, odkud museli někteří asistenti odejít na nucené práce v Protektorátu nebo v Říši. Byl asistentem v oratoři.\nPo prázdninách v roce 1943 odchází na teologii na faru do Fryštáku, kde po záboru fryštackého domu našli někteří bohoslovci útočiště. Po válce pokračoval ve studiu teologie napřed ve Dvorku, kde prožil konec války, pak v Mníšku pod Brdy a nakonec v Oseku u Duchcova, kde byl 6. července 1947 otcem biskupem Weberem vysvěcen na kněze.\nPo vysvěcení byl poslán do Fraštáku jako prefekt. Doposud zastával funkci prefekta ve Fryštáku P. Pitrun, který byl současně fryštackým farářem. P. Vojtěch se ujal horlivě své funkce. Byl to rok, kdy se ve Fryštáku na svatého Václava slavilo 20. výročí příchodu salesiánů do Fryštáku. Pak přišla zpáva o jmenování P. Trochty litoměřickým biskupem. Otec Vojtěch začal organizovat divadelní činnost v ústavě. Měl zároveň na starosti fryštackou oraroř. Na 8. prosince nacvičil dva výstupy ze života Dona Boska a organizoval s tímto představením zájezd do Bystřice pod Hostýnem. Na vánoce nacvičil operetku P. Vitáska "Do Betléma" , která se s velkým úspěchem hrála nejen ve Fryštáku, ale i v Holešově, v Bystřici, Mysločovicích a nakonec i v "Divadle pracujících" ve Zlíně. V lednu toho roku se pro Fryšták zakoupila promítačka. P. Fuglík se staral o promítání vhodných filmů.\nPřišel ovšem únor 1948. Komunistickým pučem a tím, co po něm následovalo byla divadelní činnost značně omezena. Hrálo se dál, ale jen ve Fryštáku. Na podzim toho roku došlo k zatčení ředitele ústavu P. Meda. P. Fuglík se ujal dočasně řízení ústavu. Ale pro svoji horlivost a postoje byl sám v nebezpečí zatčení a proto si vyměnil místo s P. Hrobařem. Odešel jako prefekt do Hodoňovic, aby zmizel místním soudruhům z očí.\nV Hodoňovicích mu připadla péče o Bašku, pokračoval v činnosti započaté P. Hrobařem a na svátek Božího Těla se v Bašce světily zvony, varhany a bylo slavné biřmování. Pak přišel rok 1950 a zábor Hodoňovic. P. Vojtěch byl odvezen do Oseku do internace. Odtud byl odveden k PTP. Po propuštění střídal různá manuelní zaměstnání. V šedesátých letech byl spolu se svým spolužákem P. Augustýnem Holíkem zaměstnán u pekáren. Jezdili spolu bílit a malovat různé pekárenské provozovny.\nNa podzim v roce 1968 se otec biskup Štěpán vrátil do Litoměřic, což umožnilo, aby P. Vojtěch nastoupil jako duchovní správce do Ústí nad Labem, do Trmic, kde byl dosud otec biskup Karel Otčenášek, který odešel do své hradecké diecéze v naději, že se bude moci ujmout svého úřadu.\nV Trmicích rozvinul P. Vojtěch širokou pastorační činnost. K Trmicím patřila řada okolních obcí, kde byly kostely v žalostném stavu. Otec Vojtěch organizoval svépomocí jejíïch opravu. Zval si brigádníky, své známé z Moravy a postupně řadu kostelů opravil. Na faře v Trmicích poskytoval brigádníkům, v létě zváště mládeži, ubytování a také duchovní pastorační péči, zaměstnal postupně další spolubratry, především P. Holíka, který měl souhlas k výpomoci. Přišel P. Václav Teplý, stavební inženýr, který se věnoval vedle duchovní správy stavební činnosti. P. Vitásek byl zaměstnán jako varhaník, koadjutor pan Jan Rychlý. Na neděle sem přijížděli pomáhal spolubratři z Prahy, zvláště v roce 1969, kdy se většina tajně vysvěcených starších spolubratří zveřejnila, měli ve svých rodištích primice a P. Vojtěch byl oblíbený primiční kazatel.\nNormalizace tuto činnost postupně omezovala. Spolubratři museli z fary odejít a nakonec se sem v roce 1973musel vrátit otec biskup Otčenášek a P. Vojtěch musel odejít na jeho místo do Plotiště u Hradce Králové, kde do té doby otec biskup marně vyčkával. I tady P. Vojtěch pokračoval v horlivé činnosti. Opravil kostel v Plotišti, poutní kostelík na Chloumku a začal opravovat kostel v Holohlavech, který už nedokončil. 4.9. 1976 ho postihla u oltáře mozková příhoda. Ztratil řeč a pohyblivost. Byl upoután na lůžko. Od té doby žil na faře v Holohlavech, pečovala o něj sestra Milada Kašparová, která hospodařila otci biskupovi Otčenáškovi v Plotišti a zůstala s otcem Vojtěchem, když se musel otec biskup vrátit do Trmic. V roce 1984 se stala sestrou FMA.\nUtrpení otce Vojtěcha bylo veliké. Byl velmi živé povahy a teď dvanáct let jen ležel, pohybovat se mohl jen na vozíčku a nemohl promluvit. Trpělivě vše snášel a jistě vše obětoval za salesiánské dílo i za sestry FMA, které v té době u nás tajně začinaly a občas se scházely k formačním setkáním právě na faře v Holohlavech. Pán povolal svého věrného služebníka na prahu svobody, které se už nedočkal, v pátek 31. března 1989. Zemřel v Borové u Poličky, kam si ho jeho věrný ošetřovatel a pomocních sestry Milady na čas vzal, aby si sestry Milada mohla odpočinout.\nPohřben byl na hřbitově ve Velkém Ořechově u Zlína v sobotu 8. duvna 1989.


17. Kapitola - Návštěva | Flying on the Wings of Destiny\n10. října 2010 v 19:09\t| Werí\t| Zakázaná láska\nZačalo mi docházet, že jsem na to mohl přijít už sám. Vzpomněl jsem si na Sophiin dopis a pár přeškrtaných řádků, určitě to tam bylo, jen kdybych se líp snažil to rozluštit. "Má zrzavé vlásky, skoro já ty..." zněla mi v hlavě slova Belly.\nPraštil jsem pěstí do zdi, až se odrolila omítka, měl jsem to zjistit. Co budu teď dělat? Mám to říct rodině? Belle? Co bych mohl udělat pro svou krev? Nepochyboval jsem o tom, že by Sophie děti zvládla. Za tu dobu, co jsme byli spolu, neuvěřitelně dospěla. Děti určitě její zodpovědnost upevní. Musí být skvělá.\nJá bych jen rád věděl, jaké jsou ty děti. Potřebují krev? Nebo dokáži existovat naprosto normálně? Dokáží se měnit v chlupaté kuličky? Rostou rychle?\nJak rád bych byl s nimi, až budou vyrůstat, až půjdou do školy a čekal na ně, když se z ní budou vracet. Sfoukával s nimi svíčky na narozeninovém dortu. Klidně bych jim připravoval svačinu, vodil je na baseball nebo do kina. Radil bych malé Lilly, aby moc neběhala za klukama. Utíral slzy a objímal jí, když by jí někdo zlomil srdce. Rád bych je viděl dospět, zamilovat se... rád bych s nimi šel životem a viděl je šťastné.\nNetuším, jak jsem se dostal domů. S nikým jsem neprohodil ani slovo a odkráčel do svého pokoje. Položil jsem se zády na gauč a zadíval se na skvrnu na stropě. Zavřel jsem oči a představoval si, jaké by to bylo, kdyby se všechno nezbortilo, jak domeček z karet.\nViděl jsem Sophii, která má obmotanou ruku kolem mého pasu a hlavu opřenou o moje rameno. Dívali jsme na naše děti, hrající si na písku s bábovičkami. Byly tam dvě.. holčička s mírně zvlněnými, rozcuchanými vlásky. Podívala se na mě pronikavě modrýma očima a usmála se, byl to můj úsměv. Celkově mi byla hodně podobná rysy obličeje. Měla trochu tmavší pleť, než já, ale přesto bezchybnou jako upír. V puse se jí ale zaleskly zuby ostré jak břitva. Takže pila krev, určitě.\nOčima jsem sjel na stejně velkého chlapce s krátkými tmavými vlasy. Plácal zrovna něco v písku. Kůži měl hodně podobnou Sophii, byl tmavší, než jeho sestra, ale přesto získal upírskou dokonalost. Oči byly zelené, jako jsem míval já, když jsem byl ještě člověk. Už teď jsem věděl, že za ním budou holky běhat v zástupech.\nViděl jsem všechno ostře, asi jsem se nechal pohltit představivostí, ale to ne. Kdyby ano, Sophie by tu pořád byla, ale najednou nikde nestála. Zmateně jsem otevřel oči a pohlédl ke dveřím. Nebyla to představivost...ale myšlenky. Ucítil jsem závan jehličí.\n"Sophie," vydechl jsem překvapeně. Nebyla tam sama, konečně jsem je uviděl. Každý stál z jedné strany u ní a oba hleděli na mě. Vypadali tak na tři na čtyři roky... zřejmě rostli opravdu rychle.\n"Mají v sobě vlkodlačí růstový hormon...nediv se," odpověděla, jako by mi četla myšlenky.\n"Aha," kývnul jsem trochu přitrouble.\n"Tohle je Lilly," šoupla před sebe děvče, které ze mě nezpustilo pronikavé oči. Trochu mě při jejím pohledu mrazilo, připadal jsem si jako pod rentgenem, "a tohle Jeremy." Ukázala na chlapce, který si zvědavě prohlížel můj pokoj.\nZíral jsem jako přimražený, než jsem zvládl promluvit, "jsou...krásný. Přišla si protože...," měl jsem na jazyku to, že se chce ke mě vrátit.\n"Ne," promluvila najednou zvonivým hláskem Lilly, pohlédl jsem na ní. Pokřiveně se na mě usmála a já se téměř otřásl tím, jak děsivě vypadala. Sálalo z ní její upíří já a teprve teď jsem pochopil, jak působíme na lidi. Děsivě a přitom je okouzlujem. Přesně tak na mě působila ona.\n"Nevrací se... jen jsme tě chtěli vidět. V La Push se nám líbí," znovu se děsivě usmála. Zalapal jsem po dechu, pohlédl jsem na Sophii, která jen kývla.\nMalý Jeremy se mi právě přehraboval v Cdčkách a já jsem jen přitrouble seděl a díval se. Zhluboka dýchal, abych to všechno dokázal strávit.\n"Měli bysme jít," podívala se zrzavá holčička na Sophii. "Je tu člověk," vzala Sophii za ruku a otočila se na mě. Hleděl jsem úplně nechápavě, já sem nic necítil. "Sbohem...tati." Vážně mě naháněla strach ale přitom jsem nechtěl, aby odešli. Nadechl jsem se, že něco řeknu a najednou byli pryč. Snad se mi to jenom nezdálo?\nSeděl jsem s pootevřenou pusou a díval se na dveře, kde se najednou objevila Bella. Teď teprve jsem jí cítil.\n"Co tak koukáš?" Trochu se zasmála, ale dost nevesele.\n"Nic...," zřejmě nepotkala ty tři, uklidnil jsem se. "Co se děje?"\nPosadila se vedle mě na postel. "Víš Edwarde... volal mi Phil."\nTrpělivě jsem seděl a čekal, co řekne dál... to nebylo nic zvláštního, že Phil volal.\n"Mamka je nemocná... nevím přesně, co jí je, ale... potřebuje mě. Musim se vrátit do Phoenixu," dívala se na mě a mě to ani nedocházelo.\n"Ano," kývla a po tváři jí stekla slza. Díval jsem se nechápavě, nic mi nedocházelo, nic. "Ještě se stavím, musím si sbalit. Odjíždim zítra ráno," s obličejem plným slz se zvedla a odběhla z pokoje.\nSophie, Bella... obě měli odejít z mého života. Spolu s mými dětmi. Měl zmizet celý můj dosavadní život, který sem svým způsobem miloval. Vybral jsem si Bellou, kvůli které jsem ztratil Sophii a teď mám ztratit i Bellu. Byl jsem na dně... všechno bylo proti mě.


Novinky: Setkání se zákazníky firmy Bramer - Oficiální česká podpora pro PHP-Fusion\nSetkání se zákazníky firmy Bramer\nFirma Brammer uspořádala dne 22. ledna setkání se zákazníky z oblasti potravinářství a nápojového průmyslu z České republiky a Slovenska.\nZákazníky, mezi nimiž byli mimo jiné zástupci společností Mondelez CR Biscuit Production s.r.o., SABMiller - Plzeňský Prazdroj a.s. nebo Hill's Pet Nutrition Manufacturing s.r.o., Danisco a Drůbežárna Klatovy, přivítal pan Ladislav Burian, generální ředitel pro ČR/SR, který zdůraznil význam tohoto průmyslu pro společnost. Evropské aktivity společnosti Brammer v oblasti potravinářského a nápojového průmyslu zase odprezentoval pan Roberto Hernandez, evropský Key Account manažer pro segment Food & Beverage, který zdůraznil, že společnost Brammer byla schopná ušetřit v roce 2013 svým zákazníkům z tohoto průmyslu 75 milionů eur.\nPo úvodních proslovech měli hosté možnost prohlédnout si prostory nového Národního distribučního centra a Centre of Excellence, kde na ploše 90 m2 prezentují své výrobky strategičtí dodavatelé společnosti Brammer.\nSetkání bylo součástí cyklu pravidelných setkání, které společnost plánuje v průběhu roku, přičemž první se uskutečnilo v listopadu loňského roku se zákazníky z oblasti automotive.\nKvido 30.01.2015 07:09 449 0 komentářů\n8,539,823 unikátních návštěv


PETROVICE U KARVINÉ: Halová soutěž mladých hasičů O putovní poháry okrsku Karviná\nMORAVSKOSLEZSKÝ KRAJ - PETROVICE U KARVINÉ - 24.03.2022\nVe sportovní hale v Petrovicích se uskutečnila hasičská soutěž, místní družstvo mělo svá želízka v ohni. druhý pán: postavili jsme družstvo, zimní přestávce první pán: naše družstvo v kategorii, vše podaří Celkově se sjely týmy napříč okresem, konkrétně pak 13 účastníků ze starší kategorii a 12 z mladších třetí pán: každé družstvo čítá, bez vody němec: je to šestý ročník, starosta tohoto okrsku Předem byla stanovena pravidla hry. vyhrává ten, trestných bodů První soutěžní disciplína byla štafeta požárních dvojic. kapitán, který oběhne, v rozporu s pravidly Mezi dalšími byla uzlová štafeta. uzly musí být uvázány, času Mezi cenami nechyběl putovní pohár. němec: v případě, že družstvo, po třech letech Organizátoři jsou rádi, že ze strany rodičů i děti je o hasičský sport zájem. němec: požární sport se rozvíjí, kroužků Motivací pro všechny malé hasiče byla také přítomnost mistryně světa v běhu na 100 metrů s překážkami. mistryně: na mistroství, které se konalo, třetím místě Sama vítězka vzkazuje, že se dá začít opravdu už odmalinka. od nás družstvo, vypadá Mezi staršími žáky nakonec slavilo úspěch Hradiště, druhý skončil Bohumín Vrbice a třetí místo obsadili domácí ze Závady, Marklovice se pak radovaly z osmého místa. U mladších žáků byl opět nejúspěšnější tým z Hradiště, druhé skončilo Český Těšín město a třetí Horní Suchá. Domácí Závada pak skončila na pátém místě.


Nanlian Apartment - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Shenzhen\nNanlian Apartment – podrobnější informace\nV průběhu návštěvy města Shenzhen se budete cítit jako doma v hotelu Nanlian Apartment, nabízejícím kvalitní ubytování i obsluhu. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nV Nanlian Apartment, směřuje veškeré úsilí k tomu, aby se hosté cítili jako doma. K tomu hotel poskytuje nejlepší služby a vybavení. Tento hotel nabízí množství vybavení, které uspokojí i toho nejnáročnějšího hosta.\nVšechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Nanlian Apartment je ideálním místem k pobytu pro cestovatele hledající kouzlo, komfort a pohodlí ve městě Shenzhen.


Diskuse: KABÁT: Čeká nás temná budoucnost bez krtka? Jeho státotvorné aktivity nebyly legální | Strana 1. | Kultura | Lidovky.cz\nDiskuse k článku: KABÁT: Čeká nás temná budoucnost bez krtka? Jeho státotvorné aktivity nebyly legální\nPoslední: 27.3. 2019 21:25\nGoeg 27.3.2019 21:25\nPane Kabáte, koukám, že jste nikdy neslyšel krátké jméno Česko. Hledat není třeba. Stačí se podívat do seznamu mezinárodně uznaných jmen členských států OSN. Tam je Česko a jeho překlady jako např. Czechia v angličtině. Co budete považovat za přesvedčivý úspěch? Až budou krátké jméno Česko používat novináři jako jste vy? Ja žádné jiné jméno pro naší zem nikdy nepoužívám, včetně zahraničí. Tam v příslušném jazyce - tj. anglicky zásadně Czechia.\nD. Stirský 27.3.2019 10:09\nJednoslovný výra pro republiku máme - Česko. Já jezdil v 80. letech do SRN za příbuznými a jeden Moravák jak poleno, se vždy ptal: "Tož co je nového u nás, v Česku?" Ta jsem se to naučil užívat. A na pozdravu "ahoj", i na funusu, není nic špatného. V lednu jsem jeden absolvoval a ty, se kterými si tykám, jsem takto pozdravil a oni zase mne také. Možná by se autorovi líbilo "hi" nebo "hello".\nP. Balcar 27.3.2019 9:02\nPane redaktrore, zkusil jste již použít takové pěkné české pozdravy "zdar" nebo "nazdar"?\nJ. Kolumberský 27.3.2019 8:47\nSložitý případ by určitě elegantně vyřešil osvícený vládce Vlad Tepes. Všechny dědice by odměnil rovným dílem, jak je známo z historie. Také by při té příležitosti by mohl pozvat na Pražský hrad všechny ty chudáky s tibetskými hadry na hrbech a rudými kartami v prackách. A zbavit je všechny pozemských strastí a utrpení za všechna ta porušovaná lidská, zvířecí práva a práva menšin. Prezident Zeman promine, ale filantropa na Hradě nepotřebujeme.\nK. Novák 27.3.2019 9:35\nSoudkyně Barbara by to hladce a rychle vyřešila. :-))\nJ. Kolumberský 27.3.2019 9:38\nNebo tak :-))\nP. Haraším 27.3.2019 8:33\nano, přejmenovat na russký krtek a krtečka trochu nacpat ovarem a bůčkem a dát slintající hlavu zemana...takový malý kolaborantský rustek...\nJ. Lepka 27.3.2019 8:26\nTrochu jste se s tou státotvorností střelil do nohy, nezdá se vám? Podkuřovat hradnímu ješitovi v tom, jak dehonestoval Krtečka s Pandou je vskutku dílo hodné Ovčáčka.\nV. Kotas 27.3.2019 6:30\nNení trochu divné, že nemá přednost dědické právo ?\nL. Písařík 27.3.2019 9:12\nVnučka není jedinou dědičkou, pokud vůbec dědičkou je a chtěla právo dispozice stáhnout na sebe a penízky z toho taky, to se nepovedlo. Dědiců je několik a pokud se nedohodnou a nešlápnou té povedené advokátce za krk, aby jim vykázala, co udělala a kolik za to bere do kapsy, tak bude jejich budoucnost dost ošemetná, s tím taky ta vyčuraná advokátka počítá. Stejně budou muset ustanovit správce pozůstalosti a není vyloučeno, že jím ta advokátka opět bude, podrobnosti zná nejlépe. Je však potřeba zavést řádnou kontrolu. Co daně, jaké platí daně ta advokátka?


Výměna samců kabara pižmového\nwww.Veverušák.cz → Články → Výměna samců kabara pižmového\nPopulace tohoto druhu je nyní v evropských zoologických zahradách v kritickém stavu. Celkem je chováno pouze osm samců a čtyři samice. Problémem celé populace je příbuznost, k níž dochází při takto malé početní základně zvířat. Německá zoologická zahrada v Lipsku přišla v letošním roce o svého chovného samce. Jedná se o jedinou instituci, které se daří pravidelně odchovávat mláďata. „V rámci spolupráce jsme se dohodli se zahraničními kolegy na přesunu našeho samce, od ostatních samců má nižší koeficient příbuznosti ke dvěma samicím z lipské zoo, a proto je jeho zapojení do chovu klíčové v rámci budoucnosti celého druhu,“ informuje Nikola Roštejnská. Transport byl naplánován během několika týdnů a v úterý 10. září se pětiletý samec vrátil zpět do svého rodiště, odkud do ústecké zoo před čtyřmi lety přišel.\n„Současně z německé zoo přišel tříměsíční samec jménem Ben, který se narodil 9. června 2019. Mladý sameček byl po příjezdu vpuštěn do výběhu, který postupně prozkoumával a po několika hodinách již v klidu ležel a nebyly na něm očividné žádné známky stresu. Kabaři jsou velice plachá zvířata, která reagují na rušivé vlivy, proto na aklimatizaci potřebují dostatek času. Ve svém novém domově již začal bez problému přijímat potravu a návštěvníci ho mohou sledovat z dřevěné pozorovatelny či hlavní návštěvnické trasy,“ doplňuje Ing. Lukáš Štěrba.\nKabar pižmový (Moschus moschiferus) má rozsáhlý areál rozšíření – od východní Sibiře po Kamčatku, severovýchodní Mongolsko, severní provincie Číny, severní Koreu. Obývá jehličnaté lesy a křovinaté oblasti nižších nadmořských výšek. Váží 11-17 kg, v kohoutku měří 50-55 cm a dožívá se 10-14 let. Samci mají na břiše žlázy produkující pižmo, které je vyhledávané jako velice ceněná substance při výrobě parfémů a mýdel, proto jsou kabaři silně pronásledováni. V Červené knize ohrožených druhů (IUCN) patří do kategorie zranitelný (vulnerable).


Hummus forever | Neposedná Myška\nNeposedná Myška 16. dubna 2020 Žádné komentáře\nNemůžu si pomoct, já ten hummus prostě zbožňuju. A to na všechny způsoby. Pod rukama mi prošlo už několik desítek příchutí, a i přesto objevuji stále nové, kořeněné a lahodné. Není to ale jenom rozmanitost chutí, co mě na hummusu tak baví, ale i široká škála možností jak hummus servírovat, a kde všude ho uplatnit.\nNa plné čáře u mě stále vyhrává ten nejjednodušší způsob použití – a to hummus nazdobený na talíři společně s křupavou cizrnou, krekry a hromadou čerstvé zeleniny. V podstatě takové “hummusové prkýnko”, které se hodí jak na večeři pro dva, tak i jako barevný talíř na párty.\nOvšem často sáhnu po sezónních surovinách a hummus používám podle nálady a okolností.\nDalší inspirace na tuto cizrnovou dobrotu:\nPokaždé, když mám po ruce ledničku, nikdy mi tam nechybí alespoň jedna dóza připraveného hummusu. Jedině tak můžu ihned uspokojit naléhavý hlad, ale zároveň si udělat i rychlou přílohu (taková teplá cizrnová kaše nemá chybu), zajímavý dresink na salát, nebo báječnou potěrku na domácí kváskový chleba či tortillu.\nJelikož k nám už zavítal podzim a s ním i sklizeň kořenové zeleniny, připravila jsem pro vás recept na hummusu z pečené zeleniny na kari s kokosovým mlékem. Hotové nebe v puse.\nStay safe and make some hummus ♥.\nHummus s kořenovou zeleninou na kari s kokosovým mlékem\n2 konzervy scezené cizrny\ncca ½ hrnku ledové vody\nna ochucený hummus\n3 střední petržele\ncca 3 lžíce kokosového mléka\noblíbená čerstvá zelenina\nNa kostky nakrájenou mrkev a petržel smícháme s kari, olejem, římským kmínem, medem, zázvorem, solí a upečeme na 180 °C do měkka.\nMezitím si připravíme základní hummus – všechny suroviny rozmixujeme do hladka za postupného přilévání studené vody, dokud nezískáme hladký, hustý krém.\nNakonec základní hummus rozmixujeme s pečenou zeleninou a kokosovým mlékem. Dochutíme citronovou šťávou a solí.\nHotový hummus podáváme s oblíbenou zeleninou (klidně i s částí té pečené), krekry…\n← Smoothie bowl – aneb super miska plná dobrot\nAsijské houstičky bao s kořeněným tofu a ananasovým salátem →


Komerční banka - přímé bankovnictví a pobočky - kód 0100 - PŮJČKY-top.cz\nHlavní stránkaBanky v české republiceKomerční banka - přímé bankovnictví a pobočky - kód 0100\nKomerční banka vznikla v roce 1990 a přidružila k sobě spoustu dceřiných společností, mezi které patří: Modrá pyramida, Essox, CBCB a další. Banka získala spoustu ocenění, čímž si získala ještě více klientů. Komerční banka má pobočky po celé České republice a na svém kontě má okolo 398 poboček a navíc Komerční banka spolupracuje i se Slovenskou republikou. Mezi produkty Komerční banky patří: platební karty, hypotéky, půjčky atd..\nPobočky Komerční banky:\nKomerční banka má velké množství poboček po celé České republice například: Benešov, Nymburk, Břeclav, Znojmo, Olomouc, Šumperk a další. Pro lidi na vozíčku Komerční banka zařídila do některých poboček bezbariérový přístup.Pobočky s tímto přístupem se nachází např.: v Jeseníku, Olomouci (Uničov, Štemberk…), v Přerově a Šumperku. Dalším problémem jsou cizinci, kteří potřebují pracovníka, který bude plně ovládat jejich jazyk, aby se vše pečlivě vyřídilo a proto Komerční banka nechala vybudovat v některých pobočkách přepážky pro cizince.Tyto přepážky zřízené Komerční bankou najdeme např.: v Brno- město, České Budějovice, Karlovy Vary, Hradec Králové, Liberec, Opava, Ostrava- město, Olomouc a další.Komerční banka také myslela na směnárenské služby, kde si můžete vyměnit peníze. Tyto služby se nachází např.: v Blansku, Brno- venkov, Břeclav, Vyškov, Znojmo a více. Safesovou službu Komerční banka zřídila pro úschovu peněz či cenných malých věcí (např.:šperky…). Safesové služby nalezneme např.: Karviné, Frýdku- Mýstku, Opava, Nový Jičín a další. Pro další úschovu, ale pouze na noc Komerční banka nechala vybudovat v některých pobočkách noční trezor. Tyto služby najdete např.: Prachatice, Tábor, Strakonice a více.\nProdukty Komerční banky:\nPřímý kanál: Díky přímému kanálu od Komerční banky můžete přehledně sledovat Váš účet. Přímý kanál je vysoce bezpečnostně zařízený a k tomu, aby jste se dostali na Váš účet, musíte zadat elektronový podpis. Na účet se můžete přihlásit z pohodlí Vašeho domova. Přímý kanál Vám umožňuje díky zabezpečení bezpečně stahovat data a vždy uspořádaný přehled o Vašich financích.\nProfibanka: Dalším produktem Komerční banky je Profibanka, která umožňuje přístup k účtu díky internetu. Váš účet je vysoce zabezpečen opět elektronickým podpisem a navíc máte možnost každodenních výpisů. K vašemu účtu můžete dát přístup i jinému členu rodiny a i ten bude zadávat svůj elektronický podpis. Účet si můžete zařídit po předložení průkazu totožnosti a pokud se jedná o cizince, musí prokázat, že bydlí trvale na území České republiky.\nKomerční banka má velmi zabezpečené internetové bankovnictví a proto díky internetu nabízí spoustu produktů. Na účet od služby ,"Moje banka“, máte možnost dostupnosti pomocí internetu. Na Váš účet budete mít přístup 24 hodin denně, takže bezpečně můžete sledovat své finance. Své účty můžete převést i na formu sms zpráv, pokud se zrovna nedostanete k internetu. Pomocí internetu můžete ve službě ,,Moje banka“ od Komerční banky zadávat a přijímat platby.\nZobrazeno 0-15 inzerátů z 2361\nInzeráty - Komerční banka - přímé bankovnictví a pobočky - kód 0100\n[21.06. 2022] - Praha\n[09.06. 2022] - Praha\nNabídka půjčky bez protokolu Nabízím mezinárodní půjčky mezi jednotlivci v krátkodobém i dlouhodobém horizontu v rozmezí od 2 000 do 5 000 000 eur všem vážným lidem ve skutečné nouzi. Kontaktní e-mail: claranoter@gmail.com\n[05.06. 2022] - Praha\nSpolehlivá a rychlá nabídka půjčky Nabízíme půjčky v rozmezí 2 500 až 1 200 000 EUR jakékoli osobě nebo společnosti, která je ochotna a schopna provést splátku s úrokem ve výši 3 %. E-mail: claranoter@gmail.com\n[04.06. 2022] - Ústecký kraj\nNejlepší nabídky půjček v ČR. Jsem jednotlivec, který nabízí mezinárodní půjčky. S kapitálem, který bude použit na poskytování půjček mezi jednotlivci v krátkodobém i dlouhodobém horizontu v rozmezí od 50 000 do 2 000 000 Kč všem vážným lidem, kteří to skutečně potřebují, úroková sazba 2 % ročně poskytuje finanční půjčky, půjčky na nemovitosti , ....\n[28.05. 2022] - Všechny lokality\nOmlouvám se za způsob, jakým jsem se s vámi spojil, jmenuji se Paola Zuccolotti italského původu a žiji v Kanadě. Trpím vážnou nemocí, která mě odsuzuje k smrti a trpím rakovinou krku. Mám částku 700 000 eur, kterou bych rád věnoval spolehlivému a čestnému člověku, aby to bylo užitečné. Vlastním obchod s autodoplňky a před ....\n[01.04. 2022] - Pardubický kraj\n[15.03. 2022] - Pardubický kraj\n[09.03. 2022] - Pardubický kraj\nvodafone kalkuůačka želivského úrok 8.4 pobočky praha9 ilona tökölyová atva race hodini formuláře brno globus 35761 měnný urz citi bank vznojmo ing.hloh výběrové řízení převody cestovní pojištění hostivař měnnýkurz blokace paletbních karet ceny příkazů k úhradě mc vodafone spoření zuno kontakt petr belas volná místa pracovní místa reifeisen pojistovna hypoteka přrdčíslí infolinka freifaisenbank united adresa sokolov splatkomat praha 2 benešov u prahy změna adresy kontak mikulov čislo telefon pobočky v českých budějovicích reifeisen bank přerov ceny služeb česká třebová běžný účet pro neziskové organizace pobočka v mostě pobocka olimpya praha 6 pobočka znojmo\nTato stránka ( Komerční banka - přímé bankovnictví a pobočky - kód 0100 ) se snaží podat maximum informací pro uživatele z volně dostupných zdrojů. Není oficiální stránkou žádné instituce a informace zde v některých příadech nemusejí být aktuální a správné. Informace získané zde si prosím ověřte na oficiálních stránkách konkrétní firmy. Provozovatel nenese zodpovědnost za případné škody způsobené informacemi zde publikovanými.