Chropyně modernizuje koupaliště - Kroměřížský deník\nChropyně modernizuje koupaliště\nCHROPYNE - Radnice v Chropyni definitivně uzavřela koupaliště. Ne však z hygienických důvodů, ale kvůli jeho kompletní rekonstrukci, která se naplno rozjede v pondělí.\nRekonstrukce.Foto: DENÍK/Eva Gremlicová\nRozsáhlé stavební práce chce město stihnout dokončit do příští sezony. Hosté mohou čekat více atrakcí na koupališti, ale i radikální změny v okolí.\nS rekonstrukcí plovárny začalo město už letos na jaře, kdy se uskutečnila první etapa modernizace koupaliště.\n„Pro letošní sezonu jsme tu nechali vybudovat nové sprchy, šatny a sociální zařízení za dva a půl milionu korun,“ připomněl starosta města Radovan Macháček.\nV nejnáročnější akci roku tak Chropyni nyní čekají dvě stěžejní fáze, ve kterých se definitivně změní ráz koupaliště.\n„Budou tu úplně nová plastová tělesa bazénů, komunikace, venkovní zábradlí z nerezu, žlábky na přepad nečistot, čistící stanice s moderními technologiemi, filtry, čerpadla či chemické dávkovače,“ vyjmenoval Dalibor Kondler, technik Správy majetku města, který má na starost provoz koupaliště.\nNová plovárna by měla nabídnout více atrakcí i bezbariérový přístup\nMěsto ovšem hodlá plovárnu nejen zrekonstruovat, ale i pro návštěvníky zatraktivnit. Proto tu přibudou atrakce, jako je vodní dělo, masážní lavice, lezecká stěna, malý bazén dostane novou devítimetrovou skluzavku či vodní hříbek s vodotryskem.\n„Brouzdaliště pak upravíme podle bezpečnostních norem, v areálu plánujeme hřiště na plážový volejbal a také plavčíci se dočkají zázemí,“ doplnil Kondler s tím, že bazény se budou napouštět nově zespod tryskami.\nZ areálu zmizí i současné betonové stěny, které má radnice v plánu zakrýt zatravněným svahem. „Pro handicapované a vozíčkáře vybudujeme bezbariérový přístup,“ dodal správce koupaliště.\nNová plovárna ušetří městu peníze jak na nákladech za vodu, tak i na čisticích prostředcích.\n„V bazénu se sníží hloubka na 140 centimetrů. Plastové těleso nebude potřebovat tolik chlóru a dalších chemikálií. Ušetříme ale i na energii, protože plánujeme úspornější čerpadla. Taky nebudeme muset každoročně natírat bazén, což byl pravidelný výdaj přes padesát tisíc korun,“ konstatoval Kondler.\nRekonstrukce koupaliště přichází sedmatřicet let po jeho otevření. „Celá investice spolkne pětatřicet milionů korun, přičemž devadesát procent uhradíme z dotací. Do zimy bychom chtěli na plovárně položit inženýrské sítě, na jaře bychom chtěli osadit prvky, upravit bazén a dokončit úpravy. Tak abychom mohli v červnu příštího roku znovu otevřít,“ sdělil starosta Macháček s tím, že na provoz koupaliště musela radnice v minulých letech přispívat dvě stě padesát až čtyři sta padesát tisíc korun.


Pronájem kybníku pronájmy rybníků Šošůvka | Eurobydleni.cz\nAktuální nabídka pronájem kybníku pronájmy rybníků Šošůvka denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si pronájem kybníku pronájmy rybníků Šošůvka než Vás někdo předběhne.\nKategorie pronájem kybníku pronájmy rybníků Šošůvka se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele pronájem kybníku pronájmy rybníků Šošůvka neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je pronájem kybníku pronájmy rybníků Šošůvka právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné pronájem kybníku pronájmy rybníků Šošůvka\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii pronájem kybníku pronájmy rybníků Šošůvka, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující rybníky Šošůvka, a to rybníky na prodej Šošůvka, pronájem kybníku pronájmy rybníků Šošůvka, Vodní plocha Šošůvka na dražba.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii rybníky k pronájmu Šošůvka nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích pozemky Šošůvka, pozemky k prodeji Šošůvka, pozemky k pronájmu Šošůvka, Pozemky Šošůvka na dražba.\nDalší lokality v okolí pronájem kybníku pronájmy rybníků Šošůvka\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii pronájem kybníku pronájmy rybníků Šošůvka, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr pronájem kybníku pronájmy rybníků Šošůvka. Určitě lépe naleznete pronájem kybníku pronájmy rybníků Šošůvka, který hledáte.


Neobvyklá australská reklama: Jak donutit děti, aby nechodily za školu? | Objevit.cz\nVydávají se na pláž. Co je to za pláž? No koho to zajímá. Čtyři přátelé prolezou dírou v drátěném plotě. A pak už se jen střídají hezké záběry surfování a projevů mladé lásky. Je to perfektní, dýchne z toho na vás pozitivní letní nálada. Ale o čem to všechno je?\nJedna z dívek během škádlení uteče svému příteli a najednou – BOOM! – a je mrtvá. Odlítají krvavé kusy lidského masa. Její přítel tenhle šok sotva zaregistruje a už sám exploduje. Všude stříká krev. Další dvojice utíká jako o život, ale čeká je podobný osud.\nPoté se kamera přesune a zavede nás zpět k drátěnému plotu. Na něm vidíme varování, že na pláži jsou umístěné výbušniny… Pak se na obrazovce objeví další slova: „Tohle se stane, když se budete flákat.“ A pak se objeví černá obrazovka s ještě jasnější zprávou: „Zůstaň ve škole.“\nTuto podle někoho skvělou, podle jiného brutální reklamu navrhla produkční společnost Henry & Aaron z Perthu. Byla vytvořena pro neziskovou organizaci Learn for Life Foundation, která propaguje význam vzdělání.\nJen v televizi tuto reklamu asi neuvidíte. Ani v Austrálii ji v televizi neuvidí. Pro oči televizních diváků totiž vůbec není určena.\n„Publikum je na internetu. Chtějí vidět skvělé věci. Nedívají se na televizi,“ říká spoluautor reklamy Henry Inglis.\nTen také dodává, že jejich práce byla trochu v rozporu se standardní reklamou. A skutečně. Co na to říkáte vy?\nZdroje: news.com.au, abcactionnews.com


FK Bohemians Praha (Střížkov) - FC Baník Ostrava 0:3, Gambrinus liga 2009/2010\n14. A. Varadi, 27. T. Mičola, 88. R. Zeher\nJ. Beláň (3,5) - P. Macháček (3,5), D. Lencevič (2,5), V. Drobný (3,5), J. Flachbart (3,5) - J. Dittrich (3) (40. M. Kincl), M. Demeter (3,5) (72. P. Devátý), R. Dobeš (2,5), T. Fenyk (3) - J. Jeslínek (4), H. Wakui (2,5) (56. V. Ježdík)\nV. Baránek (2) - R. Řezník (2,5), A. Neuwirth (3), F. Neves (3,5), D. Tchuř (2,5) - M. Lukeš (2,5), T. Marek (3), M. Lička (2) - M. Vydra (2) (90. J. Greguš), A. Varadi (2) (78. R. Zeher), T. Mičola (2) (89. P. Wojnar)\nD. Rodinger - P. Mach, M. Horáček - P. Grznár, P. Devátý (4), V. Ježdík (3,5) - M. Kincl (2,5)\nA. Buček - R. Coufal - J. Greguš, P. Wojnar - R. Zeher, D. Kraut, M. Strnad\nStřely na branku: 5:3; Střely mimo: 7:5; Rohové kopy: 7:6\nRozhodčí: D. Damková - R. Kubáň, A. Drastík\nPočet diváků: 618 (3 % z kapacity 18 875)\nKrásné středeční odpoledne ze strahovského stadionu, kde v 17.30 hodin začne utkání Bohemians Praha - Baník Ostrava. Průběh zápasu vám budeme přinášet v podrobné on-line reportáži.\nOstravský Baník v minulém kole nečekaně podlehl Českým Budějovicím, čímž si zkomplikoval boj o čelo tabulky.\nBohemians Praha naposledy pozitivně překvapili, když zvítězili na půdě Liberce. Jak si povedou dnes?\nZačal první poločas utkání Bohemians / Střížkov - Ostrava\nHned v první minutě skončila akce hostů odmávaným ofsajdem.\nDobeš zatáhl míč po lajně a hledal před brankou své spoluhráče. Nahrávku ale sebral brankář Baránek.\nNa trávníku zůstal po souboji ležet Dittrich. Nyní je ošetřován.\nVaradi se snažil po pěkné kombinaci Baníku centrovat od rohového praporku, trefil ale jednoho z obránců.\nLukeš zahrával rohový kop, domácí obrana ale útočníky do zakončení nepustila.\nV pokutovém území míč doskákal až k Ličkovi, který ale branku netrefil.\nVaradi dobíhal po lajně dlouhou nahrávku, než ale stačil odcentrovat, míč se dostal do zámezí.\nBaník má od prvních minut jasnou převahu. Žádnou nebezpečnou akci si ale zatím nevypracoval.\nSnažení Matěje Vydry zastavil ofsajd.\nPavel Dobeš zahrával standardní situaci z rohu pokutového území. Hostující obránci míč odhlavičkovali.\nVaradi se hnal do brejku a ve sprintu si obhodil kolem vyběhnutého brankáře Belaně míč, který mu ale utekl do zámezí.\nAdam Varadi (Ostrava) vstřelil gól. Bohemians / Střížkov - Ostrava 0:1\nPo Lukešově rohu hlavičkoval přesně Varadi. Brankář Belaň se míče dotknul, ale vyrazit už ho nedokázal.\nNekolika přesnými narážečkami se Baník dostal až do vápna, kde ale nepřesně zakončil Lička.\nLička si zaběhl za obranu, kam dostal přesnou nahrávku. Akci ale zastavil ofsajd.\nWakui zkusil vystřelit z velké dálky. Baránek si poradil.\nPostupný útok Bohemians zmařila nepřesná nahrávka Wakuie. Hra se teď trochu vyrovnala.\nLukeš rozehrál roh nakrátko, hosté však o míč vzápětí přišli.\nLukeš se snažil vyslat své spoluhráče dopředu dlouhým centrem. Do míče se ale opřel příliš velkou silou a centr skončil v zámezí.\nHosté zahrávali téměř z poloviny hřiště standardní situaci, po níž se dostal k hlavičce Lička. Branku netrefil.\nTomáš Mičola (Ostrava) vstřelil gól. Bohemians / Střížkov - Ostrava 0:2\nVydra nahrál z rohu hřiště na prostor penalty, kde zůstal Tomáš Mičola. Ten překonal vybíhajícího Bělaně skluzem.\nÚtok Bohemians Praha skončil faulem, když Jiří Jeslínek strčil před pokutovým územím do Neuwirtha.\nI teď skončila snaha Bohemians nedovoleným zákrokem. V útoku si faulem pomohl Wakui.\nAni jeden z týmů se nemůže dostat do pokutového území soupeře. Akce ničí fauly a nepřesné nahrávky.\nPřed dotírajícím Ličkou ukopl míč Lencevič. Jenže pak se dostal ke střele Matěj Vydra, jehož tvrdou ránu brankář Belaň pouze vyrazil před sebe. Ani z dorážky se ale Ostravští neprosadili.\nStřídání: Bohemians / Střížkov: ze hřiště odešel Jaroslav Dittrich, nahradil ho Marek Kincl.\nPo rohovém kopu Bohemians nejprve střílel Macháček. Rána neprošla hloučkem hráčů. Další pokus k zakončení pak měl Wakui. Přestřelil.\nPo standardní situaci Baníku vyboxoval míč z pokutového území Belaň.\nTěsně před přestávkou rozehrál standardní situaci Dobeš, jehož centr skončil v rukavicích brankáře Baránka.\nUž běží nastavený čas, v němž skončila akce hostů ofsajdem.\nDo zakončení se tlačil Lička. Zbytečně. Ofsajd.\nPřestávka skončila. Začal druhý poločas utkání Bohemians / Střížkov - Ostrava\nJeslínek vyslal ránu z velké dálky, jenže branku přestřelil.\nPo Dobešově rohu hlavičkoval Kincl. Baránek vyrazil nad branku - další roh.\nHosté odhlavičkovali do zámezí. Bude se kopat roh číslo tři.\nTeď už si ostravská obrana poradila a dostala míč daleko od branky.\nRoman Dobeš se protlačil na hranici velkého vápna ke střele. I on však branku přestřelil.\nWakui trefil zpoza pokutového území tyč.\nStřídání: Bohemians / Střížkov: ze hřiště odešel Hidetoši Wakui, nahradil ho Václav Ježdík.\nÚtok domácích byl zastaven faulem u lajny. Bohemians budou zahrávat standardní situaci.\nK míči se postavil Dobeš, který hledal centrem své spoluhráče. K hlavičce se nakonec protlačil Kincl, ale zamířil nad. Pro domácí je dnes branka příliš nízká.\nHosté zahrávali rohový kop, který se ale domácím fotbalistům podařilo odhlavičkovat až na polovinu hřiště.\nFenyk s Lencevičem se snažili narážečkami projít ostravskou obranou. Chvíli se jim to dařilo, pak ale celou akci ukončila nepřesná nahrávka.\nCentr do pokutového území Bohemians odkopl vracející se Lencevič.\nJeslínek se snažil nahrát nabíhajícím spoluhráčům do pokutového území, obránci ale srazili centr na roh.\nPo rohovém kopu se ale domácí nedostali k zakončení, ačkoliv si některý z útočníků pomohl faulem.\nStřídání: Bohemians / Střížkov: ze hřiště odešel Michal Demeter, nahradil ho Pavel Devátý.\nObráncům Bohemians se podařilo odvrátit další centr ze standardní situace Baníku. Míč se pak odrazil k Varadimi, který přestřelil.\nMičola vyslal tvrdou střelu, kterou Belaň vyrazil jen k Ličkovi. Ten měl před sebou prázdnou branku, jenže nezpracoval míč.\nRoman Dobeš vystřelil ze standardní situace. Tvrdá rána jen prolétla kolem levé tyče.\nStřídání: Ostrava: ze hřiště odešel Adam Varadi, nahradil ho Robert Zeher.\nDomácí se tlačí do útoku. Teď zahrávali rohový kop, který vyrazil Baránek jen před sebe. Míč pak odkopli hostující obránci.\nPočet diváků 618 (3 % z kapacity 18 875)\nPřd dotírajícími útočníky Bohemians sebral skákavý míč Baránek.\nRohový kop domácích Ostravané odhlavičkovali. Na odražený míč si poté počkal Lencevič, který ale branku netrefil.\nRobert Zeher (Ostrava) vstřelil gól. Bohemians / Střížkov - Ostrava 0:3\nDomácí šli ve dvou na gólmana. Vydra nahrál Zeherovi, který už měl před sebou prázdnou branku. Míč nezastavil ani dobíhající Lencevič - 0:3.\nHosté teď zahrávali dva rohové kopy, oba centry však skončily na hlavách obránců.\nStřídání: Ostrava: ze hřiště odešel Matěj Vydra, nahradil ho Ján Greguš.\n40. min Kincl o hráči\n72. min Devátý o hráči\n56. min Ježdík o hráči\n90. min Greguš o hráči\n78. min Zeher o hráči\n89. min Wojnar o hráči\nRozhodčí: Damková - Kubáň, Drastík


S Instagramem sdílím totéž, co se svou terapeutkou\nAndrea Vránová, publikováno 11. 4. 2022\nVděčím mu za přátele, kariéru i podporu, když jsem byla na dně, říká profi instagramerka Aki Votrubová\nDokonalé fotky nedokonalé holky. Influencerka Aki Votrubová přiznává svému 17tisícovému publiku psychické problémy i kila navíc. © Aki Votrubová\nAki Votrubovou vidím už zdálky při cestě na rozhovor. Vidím celebritu s precizně natočenými vlasy v černých šatech, co už na pohled prozrazují originální tahy designéra. Dokonalou holku, jak naznačuje její Instagram se 17 tisíci sledujícími. V Café Letka prozrazuje, že se její letenský balkón večer stane tak trochu slavným – v rámci vernisáže s hercem Petrem Vančurou tu budou dvě herečky imitovat zvuky sexu. Ve městě. Ostatně paralela s Carrie se tu rýsuje.\nS každou další minutou dvouhodinového rozhovoru však poznávám Martinu Votrubovou. Profesionálku, co se vypracovala mezi tuzemskou marketingovo-instagramovou špičku vlastní houževnatostí. Podnikavou ženu s mimořádným čichem na byznysové příležitosti. Citlivou holku, co za svou úžasnou otevřenost někdy pyká. Třeba u své terapeutky. Po dvou hodinách klábosení se zastydím, že jsem ji měla za povrchní holku a „kafíčkářku“ z Instagramu.\nSpěcháš? Vypíchli jsme pár zajímavostí v odrážkách ⇣\nFotky z exotických destinací, luxusní jídlo a pití, outfity od návrhářů, bezchybný vzhled a v neposlední řadě milující muž po tvém boku. Tvůj život podle Instagramu vypadá dokonale. Jsi ráda, že takhle působíš navenek?\nPovažuju se za uměleckou duši a v realitě se snažím vždycky hledat to hezké. Takže možná proto se můj Instagram jeví jako prezentace dokonalého života.\nSnažím se to balancovat ve storíčkách [Instagram Stories – pozn. autorky]. Minulý týden jsem třeba uveřejnila tříminutové video, kde jsem byla nenamalovaná a neučesaná. Ale zrovna se mi stala emočně silná věc a já cítila, že teď ji chci s lidmi sdílet. Jako úvodní fotku jsem dala hezčí fotografii z dřívějška, ale samotné video bylo naprosto autentické. Není tam jediný střih. Jinak z fotek nikdy nic neretušuju, nemažu. Nikdy realitu neupravuju lživě.\nTakže Instagram používáš spíš jako takovou foto nástěnku?\nVnímám ho jako vizuální deníček prokládaný hodnotným obsahem. Takže mezi příspěvky typu „podívejte se, jaký mám krásný boty nebo co dobrýho zrovna papám“ vkládám edukativní posty – dávám lidem tipy na aplikace, zajímavý profily a sem tam šoupnu marketingové rady.\nSvůj profil zároveň beru jako platformu pro propagaci svých kurzů, fotografické a konzultantské činnosti a propojování s lidmi. Většinu svých kamarádů mám díky Instagramu a jsou to báječné bytosti.\nDá se tedy v tvém případě mluvit o nějaké cílovce?\nMoje cílovka jsou ženské jako já – okolo třicítky, městské holky, které mají rády lokální módu a minimalismus. Na druhou stranu nejsem žádná „slow-fashion-vegan-přírodní žena“ a nikdy jsem si na to ani nehrála. Nemám problém zkombinovat lokální značku s tričkem ze Zary a drahou kabelkou. Všichni takhle normálně žijeme. Že si někdy koupíš šaty v Zaře a boty od Karla Lagerfelda ještě neznamená, že jsi konzumní barbar. Je to o balancu, asi jako všude. Nenakupuju v Primarku jak blázen kabelky za 36 korun...\nK terapeutce chodí jako na nehty. A „šutr“ těžkostí jí pomáhá nadzvednout i insta komunita. © Aki Votrubová\nNo, když si vybavím léta mé chudé puberty...\nRozumím tomu, že lidi, kteří pracují na směny a berou patnáct tisíc měsíčně, jdou nakupovat do Primarku. V klidu.\nTak ještě zpět k cílovce.\nDržím si komunitu akorát velkou a udržuju s ní intenzivní kontakt. Už se mi stalo, že i já jsem potřebovala pomoct, a za tohle jsem svým followers nesmírně vděčná. Zrovna nedávno mě neuvěřitelně podrželi v těžký situaci.\nMáš na mysli svůj příspěvek o tom, jak ti kamarád nezaplatil za odvedenou práci?\nJo, jo. Byly tam nějaké nesrovnalosti ohledně důležité faktury a lidi se mnou sdíleli příběhy, že se jim stalo něco podobného. Radili mi, snažili se mi dát najevo, že v tom nejsem sama a že si to nemám brát osobně. Ozvali se mi i lidi, s nimiž jsem spolupracovala v minulosti. Ve finále to bylo dojemné. Myslela jsem si, že si jen ulevím nějakým videem na Instagramu. Co přišlo potom, mělo obří hodnotu. Najednou to nebyly jen instagramové profily a číslíčka pod fotkami, ale reálné osoby s reálnými příběhy. To bylo úžasné.\nMají pro tebe tyhle reakce stejnou intenzitu jako ty reálné? Jinými slovy – dovedla by ses jich dobrovolně a lehce vzdát?\nNedovedu si to představit. Jsem hodně sdílná i mezi svými přáteli. Vnímají mě jako extrovertního člověka, který sdílí všechny myšlenky a názory. Takže proto tohle všechno dávám i na Instagram. A kdyby nebyl Instagram, asi bych byla na nějaké jiné síti. (směje se)\nS přáteli sdílíš všechno. Co je to to „všechno“?\nTo jdeme takhle do psychologie, jo? (směje se)\nRozhovor samozřejmě projde autorizací. :)\nJe zajímavé, že na tohle narážíš.\nSnad nejsem moc troufalá.\nHele já mám i svojí terapeutku, nevadí mi o takových věcech mluvit. Jsem člověk, který má takzvaně srdce na dlani. Musím se nutit do toho, abych nebyla s lidmi familiární příliš brzo. Výhodu mám na kurzech. Přijde patnáct lidí a hned si pamatuju jejich jména a dokážu se na ně rychle napojit. V marketingu je ale třeba si držet odstup. Lidi proti tobě můžou použít věci, co jsi jim řekla během small talku. Ale moji nejbližší přátelé mě znají opravdu bez filtru.\nTakže sdílíš i případná traumata, rodinné záležitosti, psychické stavy...\nMám pár takových přátel. Když máš nějaké trápení, oceníš, že ti někdo pomůže ten šutr nadzvednout. Tohle mě paradoxně naučil Instagram. Zjistila jsem, že se nic nestane, když zasdílím něco negativně osobního, třeba že chodím k terapeutovi. Nikdo mi nenapsal „hele, ty jsi kr*va trapná“. Ale naopak mi lidi děkovali. Psali mi, že to měli stejně a styděli se za to.\nPřiznané pupínky i pár kilo navíc odhalených ve spodním prádle. Aki svým sledujícím ukazuje, jak vypadá normální žena. © Aki Votrubová\nMusím přiznat, že s každou další odpovědí na mou otázku jsi vzdálenější původní představě o dokonalé Aki. V pozitivním slova smyslu.\nSdílím sebe takovou, jaká jsem. Neretušuju si každý pupínek. Nedávno jsem zveřejnila fotku ve spodním prádle. Mám teď o patnáct kilo víc než před dvěma lety a tehdy by mě nenapadlo ji sdílet. Teď je to jeden z nejúspěšnějších příspěvků za poslední dobu. A vůbec nikdo mi nenapsal „bože, jsi tlustá, jdi se zabít“. Ale že je super, že ukazuju, že jsem normální holka.\nTo máš asi opravdu super komunitu. Stačí se podívat o web dál. Konkrétně do diskuse libovolného zpravodajského média...\nTo mám. Ale je to asi i díky tomu, že moje komunita není tak obrovská jako komunita nějaké moderátorky z komerční televize.\nJeště ke zmíněné fotce s pár kily navíc – zajímá mě, jestli ti k té pohodě se sebou sama pomohla zmíněná terapeutka?\nPříště se jí zeptám. (směje se) Ale zase mi v tom pomohl Instagram. V poslední době sleduju účty o sebelásce, intuitivním stravování nebo účty fitness trenérek, které mají třeba o deset kilo víc než loni a jsou spokojenější, protože papaj všechno a přitom mají vypracované tělo. K sebelásce mi pomohl i trenér. Chválí mě za výsledky, třeba že unesu šestnáctikilový kettlebell. Mám teď víc kilo, ale zase víc unesu.\nK terapeutce chodím\njako na nehty\nJak člověk pozná, že potřebuje terapeutku?\nŘekla jsi zajímavou věc: že nevíš, jestli terapeutku potřebuješ. Člověk nepotřebuje terapeuta jen ve chvíli, kdy se chce zabít. Já beru terapii jako masáž. Chodím na ni, když je mi šíleně špatně i když je mi výborně. Nechodím k ní pravidelně, jen když cítím, že mě to posune. Samozřejmě s ní řeším konkrétní situace. Anebo jí řeknu, že nemám co k řešení, a ona už ví, na co se ptát. A začneme pracovat třeba na prevenci špatných emočních stavů.\nNěkdo mezi prací a spánkem skočí na pivo či ke kadeřnici, ty si zaběhneš k terapeutce...\nChodím tam jako na nehty – vykecám se a dostanu dobrý feedback od člověka, který mě zná a je vždycky na mojí straně. Kamarádka ti nabízí svoje zkušenosti, partner se někdy nedovede vcítit, protože ženy jsou z Venuše a muži z Marsu. Terapeut je empatický. Beru ho jako běžnou součást moderního člověka, který pracuje na své emoční stránce.\nŘíkám si, jestli terapeut není někdy spíš kontraproduktivní, protože člověk odevzdává svou sílu do jiných rukou, a připravuje se tak o možnost duchovního seberozvoje...\nNaopak. Velmi často vedu rozhovor se sama sebou a často si říkám, co by na to asi řekla moje terapeutka. Terapie ti nedá odpovědi, ale ověří, jestli v sobě vedeš dialog, třeba než rozčilená odepíšeš na smsku. Bez terapeutky bych sama se sebou nedokázala takhle mluvit. Asi nikdo nedovede svoje problémy řešit sám.\nDovolím si nesouhlasit – já si nepříjemnosti řeším sama.\nKaždý to má jinak – někdo řeší traumata na terapii, někdo si potřebuje koupit baseballku a rozmlátit skleněnou vázu, jiný háčkuje. (směje se) Hodně mi pomáhá moje insta komunita. Když se jí věnuješ, později ti to vrátí.\n„Díky Instagramu mě někdo může vnímat sebevědomě. Přitom jsem šílená citlivka,“ připouští ostřílená marketérka. Na fotce s partnerem. © Aki Votrubová\nVypadá to, že vnější podpora je pro tebe nutností. Potřebuješ ji i před svými kurzy? Býváš po těch letech ještě nervózní?\nJsem nervózní před lidmi, kteří se ke mně nepřihlásili proaktivně. Třeba když přednáším ve firmě a někteří zaměstnanci tam jsou z donucení. Nervózní bývám i při konferencích, kde je víc speakerů a lidi nepřišli na mě. Na svoje kurzy se ale vždycky šíleně těším. Jsem taková herečka, baví mě být na stagi.\nV sebeprezentaci máš zdravé sebevědomí. Je něco, v čem se cítíš nejistě?\nÚplně by mě vykolejilo, kdybych nebyla připravená. Vždycky jsem byla šprt. A taky nemám ráda, když nevím, kdo mě bude poslouchat.\nDíky Instagramu mě někdo může vnímat sebevědomě. Přitom jsem šílená citlivka. Brečím u reklam na olympijský tým, u Gilmorek. Velmi se mě dotýká kritika. Může být konstruktivní a já na ni hned koukám stylem, že mi někdo nadává a je na mě ošklivej. Vybudovat si vnitřní ochranu – to je něco, na čem dlouhodobě pracuju a kvůli čemu navštěvuju terapeutku. Tenhle problém se mi potvrdil i při nedávném konfliktu s klientem, co mi nezaplatil.\nUž jsme to naťukly. O co konkrétně šlo?\nZlomil mě spoustou osobních poznámek, což mi ublížilo víc, než že jsem nedostala peníze. Vím, že byly účelové, uvědomila jsem si to, ale byla jsem z toho smutná a hrozně jsem si to brala.\nČímž si mi asi teď odpověděla na mou předchozí otázku, jestli bych nepotřebovala terapeutku – taky se vnitřně třesu při nepříjemných situacích.\nVždycky si říkám jedno milované anglický motto: „we don't see things as they are, but as we are“, tedy v podstatě „podle sebe soudím tebe“. To mi šíleně pomáhá. Ale řekni to svému podvědomí v pět ráno, když nemůžeš spát a bolí tě z nervozity břicho. (směje se)\nV onom osobním videu jsi uvedla, že tuhle záležitost poženeš přes soudy. Překvapuje mě to vzhledem k tvé citlivé povaze...\nNakonec to nebylo potřeba, stačilo pohrozit.\nA šla bys do toho?\nŠla. V tu chvíli jsem byla fakt naštvaná, tu práci jsem odvedla na sto padesát procent. Přišlo mi to nespravedlivé. Jsem člověk, který na prázdné ulici čeká na zelenou. Nebo upozorňuje lidi, aby nosili respirátory správně. Nemám ráda, když někdo porušuje pravidla.\nMimochodem – jak může někdo, kdo brečí u Gilmorek (což plně chápu), fotit svatby?\nJá to vždycky ořvu zpětně, při editaci fotek. Na svatbě jsem v takzvaném „war módu“, jako bojovník – cvakám a cvakám. Jen nesmím poslouchat oddávajícího a koukat na babičky. (směje se)\nTvoje práce je jedna velká telenovela, koukám!\nJsem trochu maniodepresivní. (směje se) Buď skáču po stagi nebo brečím kvůli klientům a hezkým svatbám. (směje se)\nTo je super, že to přiznáváš.\nTo, že brečíš, není problém. To jsi prostě ty.\nMožná se tak narodila. Pomyslné fotografické žezlo převzala Aki od svých dědečků i maminky. © Aki Votrubová\nFiltry jsou out. Postni se bez úprav a neboj se prozradit, že jsi na dně\nKde se zrodila vášeň k Instagramu? Respektive k marketingu?\nTy jsi před chvíli zmínila, že jsi na střední nesnášela prezentace. Já je milovala. Profesoři u nás na gymplu mi vždycky říkali: „Slečno Votrubová, vy musíte jít na práva.“ Hlásila jsem se na ně, ale bylo to už v době, kdy jsem cítila, že mám v sobě i kreativní část.\nVe čtvrťáku jsem úplně náhodou objevila obor Marketingová komunikace a PR na Karlovce. Během studií na vysoké škole jsem se dostala do PR agentury Peppermint na juniorskou pozici. Tou dobou jsem tam byla jako jediná holka, takže mě kluci začali brát na mítinky a konference, aby to trochu naředili. (směje se)\nVelmi rychle jsem se díky své prořízlé puse se dostala k zajímavým projektům. V roce 2014 jsem měla svého prvního instagramového klienta – Milku. Učila jsem se to za pochodu. Na svém Instagramu jsem začala blogovat až o dva roky později.\nTakže do té doby ses o Instagram vůbec nezajímala?\nJen jsem na svůj profil postovala nějaké fotky. Měla jsem svoji zrcadlovku, k focení jsem měla vždycky úzký vztah – oba moji dědové fotili, maminka taky.\nKaždopádně na zmíněných konferencích jsem zjistila, že dovedu docela obstojně hovořit před lidmi. A tak se zrodily kurzy. Až tehdy jsem začala Instagram víc studovat. Od roku 2015 je tak Instagram můj život.\nA jak vyrostl tvůj osobní Instagram? Začala jsi na Instagramu cíleně podnikat? Nebo se na tebe začali nabalovat lidi se stejnou profesionalizací v oboru?\nZačínala jsem jako krajinářka. Hodně jsem fotila v Alpách, kam jsem jezdila s týmem Milky. Na základě toho jsem nabrala prvních pár tisíc followerů a zjistila jsem, že bych mohla svou platformu využít pro svoje osobní promo. Z krajinek jsem se přetransformovala do lifestylu a teď, na základě aktuálních trendů, je tam i osobní rozvoj, transparentnost... Snažím se svůj účet vést tak, abych se sama před sebou nemusela stydět – nepodvádím, neretušuju, nekupuju si followery, nepitvořím se...\nJak ses naučila fotit?\nRandila jsem s fotografem, ukázal mi základy a půjčil mi svůj starý foťák. Ale jinak jsem samouk. Na tom jsou postavený i moje workshopy. Neříkám lidem složité technikálie, ale vysvětluju jim to jak malým dětem. Vyžívám se v mnemotechnických pomůckách, takže když vysvětluju, k čemu slouží clona a rychlost závěrky, přirovnávám objektiv k ústům, do kterých proudí světlo. Buď se otevírají pomalu, nebo rychle.\nTakže má rychlá ústa jsou ideální do slunečného počasí?\nBezzrcadlovka Canon R6 je vždy „při tom“. © Aki Votrubová\nNaťukla jsi trendy – co teď frčí na Instagramu?\nOsobní rozvoj, transparentnost, přirozenost. Hodně začínám pozorovat (především u zahraničních účtů) minimální editování fotek. Dávno už nefunguje, že dáš na Instagram hezkou fotku ladící s feedem. Musí lidem něco přinášet.\nTakže odteď už tě tolik neuslyšíme vynášet sladěný feed do nebes?\nSladěný feed je něco, co dělám pro sebe. Já to prostě potřebuju. (směje se) Ale jsou úspěšné účty, které feed vůbec neřeší. Není to nutné, může to pomoct, ale samo o sobě tě to nespasí.\nJak si vysvětluješ trend needitovaných fotek? Už samotné fotografické zařízení je vlastně filtr, ne?\nMám svoji teorii – a platí to třeba i v módě – že každý nový trend musí popřít ten předchozí. Poslední tři roky frčely super filtry a monochromaticky sladěný feed. Teď je to naopak. Ale ať si dělá každý to, co mu sedí. Ono si to svoje lidi najde. Hlavně nefejkovat. Mě lidi sledujou kvůli té mojí lince, ne kvůli trendům.\nNa druhou stranu člověk se nějak vyvíjí...\nJasně. Mění se třeba technika. Mám teď nový foťák a je to strašné dělo. Ty fotky nevyžadují ani zdaleka takovou úpravu jako ty ze starého foťáku a já se díky tomu posouvám – můžu se víc soustředit třeba na kompozici a perspektivu. Edit už je pak jen třešnička na dortu.\nProzradíš identitu svého děla?\nJasně, je to Canon R6, bezzrcadlovka. Mám k němu božský objektiv, miluju ho – 28-70 mm se světelností f/2.0.\nPojmenovala sis ho, jako si třeba chlapi pojmenovávají svoje drahá auta?\nNepojmenovala. Ale až si dám večer mimosu, všechno může být jinak. (směje se)\nMáš nějaký vzor ve fotce?\nJo, jmenuje se Christina Greve. Žije v krásném domečku uprostřed přírody, ve kterém fotí většinu svých fotek. Dovede v něm vymyslet nejrůznější kompozice a její fotky mají neuvěřitelnou atmosféru. Emoce jim dodávají obyčejné věci, jako jsou třeba knížky, starožitnosti nebo květiny. Má svůj workshop – to je můj sen.\nPodobně třeba Beth Kirby. Ta má mimo jiné silný životní příběh, kdy odešla od násilníka a dala se na focení. Dneska má několikastatisícové publikum a dělá fotografické retreaty, kdy s ní jedeš na osm dní fotit do Maroka. Stojí to osm tisíc dolarů, což je šílené, ale i to je můj sen. (směje se)\nZ tvého účtu jsou patrné nějaké spolupráce. Jak si stojí prodeje skrz Instagram ve srovnání s ostatními sociálními sítěmi a způsoby prodeje?\nTo se asi nedá takhle generalizovat, ale já vždycky říkám: pokud jsou mezi vašimi cílovými zákazníky běžní uživatelé Instagramu, buďte tam. Najděte si tam svůj hlas a svoje témata. Předávejte lidem něco hodnotného a oni se na vás napojí a stanou se doslova vašimi fanoušky.\nInstagram je skvělá platforma pro budování vztahu s lidmi. Můžeš jim tu krásně vyprávět příběhy, máš tu relativně dost pozornosti, pokud jsou příspěvky kvalitní. Můžeš se na lidi krásně napojit skrze storíčka. Ty můžou být neformální na rozdíl od televize a podobně. Znám značky a projekty, které primárně díky Instagramu vyrostly, třeba Footshop nebo Freshlabels.\nNa instagramových reklamách není nic špatného, v televizi jsou mezi pořady také, míní influencerka. © Aki Votrubová\nNemůžu si pomoct, ale kdykoliv vidím u nějakého příspěvku „spolupráce“, dál už nečtu. Nechci číst příspěvek psaný na objednávku. Setkala ses někdy s podobným postojem?\nRozumím tomu. Záleží na šikovnosti tvůrce, na množství reklamy a jak s ní uživatel dokáže pracovat. Pár let nazpět prezentoval Tomáš Pflanzer výzkum agentury Kantar – snad 60 procent Evropanů nevnímá komerční sdělení influencerů jako reklamu.\nChodí ti dost nabídek?\nDocela jo. Drtivou většinu z nich odmítám a když už na něco kývnu, musí to být něco s přidanou hodnotou, co dovedu zakomponovat do feedu. Ono dostat tip na dobrý šampón nebo rtěnku, co vydrží celý večer a nedrolí se, vůbec není špatné. Tady bych chtěla parafrázovat Leoše Mareše. Ten čelí kritikám kvůli spolupracím, protože za ně má podle lidí strašný prachy. Říká, že když si kupuješ časopis, mezi těmi zajímavými články je taky reklama. To je to, co ho drží nad vodou. Reklamy jsou i v televizi mezi pořady.\nKdyž chce influencer dělat obsah na Instagramu kvalitně, musí mu věnovat spoustu času. Nemá tak čas na full time džob. Musí si ty peníze vydělat jinak. Tak proč ne svou tvorbou.\nMinus dva tisíce followerů.\nJak Aki prudila s rouškami\nProměnil podle tebe covid nějak Instagram?\nMůj rozhodně, protože jsem najednou neměla fotky z cest, které bych mohla postovat. (směje se) Hodně lidí se uchýlilo ke zveřejňování věcí z minulosti. Vítězil přirozený obsah a civilnost. Lidi začali víc ukazovat běžný život, říkali „hele, já jsem prostě v pr*eli, mám z toho depresi, chci, aby to skončilo, a doufám, že v tom nejsem sám“. Transparentnost, že mi není dobře, začala být normální.\nZároveň covid pomohl na Instagramu osekat takové to pozlátko. Fancy výhledy na Sydney z hotelového pokoje najednou ztratily smysl. Čičiny, co se dovedly fotit jenom s drahými kabelkami na střeše U Prince, musely najednou najít nový směr. Někoho to semlelo, někdo ztratil followery. To je i můj případ – prudila jsem lidi, aby nosili roušky a nikam nechodili. Zhruba dva tisíce lidí mi během toho roku odešlo.\nČímž se asi dobře vytříbili tvoji „core“ fanoušci.\nJasně. Když ti někdo dá „unfollow“ jen proto, že s tebou nesouhlasí, nemusíš o něj vlastně stát.\nProměnil covid nějak tebe?\nDíky covidu jsem dala šanci online kurzům, kterým jsem se předtím dost bránila. Bála jsem se, že se na lidi nedovedu dobře digitálně napojit. V tom mi moc pomohl Adam Marčan. Když byla vyhlášena karanténa, byl z toho šíleně smutnej. Já byla tou dobou na dovolené, takže jsem byla odpojená od všeho negativního a měla zdravý drajv. Takže ještě v ten samý den vyhlášení karantény jsem vypsala online kurz.\nS nulovými zkušenostmi? Wow.\nNeměla jsem ho vůbec připravený. Nevěděla jsem, jak to udělám technicky. Adama to nakoplo – najednou tu byl jeho kurz Jak připravit zážitkový webinář. A já dostala ten správný vítr do plachet. Navzájem jsme si hodně pomohli. Adam na mém prvním webináři byl, dal mi úžasné tipy na zlepšení a krásně mě pochválil. To bylo pro mě dost důležité – když máš na kurzu Adama Marčana, rychle ti dojde sebevědomí. (směje se) Neuvěřitelně si ho vážím jako mentora i člověka.\nTakže jste si podali ruce a zachránili svoje tonoucí byznysy.\nOnline kurzy jsem viděla jako byznysovou příležitost. Řekla jsem si, že teď budou všichni doma a stejně jsem plánovala udělat offline kurz. Tak ho udělám online, vyzkouším si to. Dala jsem ho za zaváděcí cenu, díky tomu se přihlásilo hodně lidí.\nPro mě i ostatní to byla vždycky kulturní akce měsíce – ženy mi říkaly, že se kvůli tomu po měsíci namalovaly. (směje se) Na konci kurzu jsem dávala pauzu na vínko, snažila jsem se to udělat pro lidi příjemné. Covid mě tedy určitě naučil pracovat s kamerou, nebát se živého vysílání a umět si s lidmi předat energii i na dálku.\nAkina instagramová komunita se brzy zřejmě promění – v létě očekává příchod holčičky.© Aki Votrubová\nDáš nějaké tipy na zážitkový webinář?\nSpoustu z nich mám od Adama, ale třeba zapnutá kamera a mikrofon účastníků během kurzu. Můžeš tak po celou dobu lidi vidět a slyšet, jak si třeba něco píšou – na kurzu taky nemluvíš do tmy, do ticha. Pořídila jsem si světlo, aby mi lidi viděli do obličeje a dovedli se hezky napojit přes moji mimiku. Je důležité dát každému prostor říct, proč přišel, a zeptat se, na co chce. Kolikrát jsem s účastníky kvůli tomu zůstávala i o devadesát minut déle na Zoomu. Lidi jsou na mých offline kurzech celkově hovornější.\nProtože jsou „schovaní“ za obrazovkou?\nJo, jo. A dá se využít spoustu technických věcí. Třeba dotazníky nebo chat, takže ty mluvíš a lidi ti mezitím píšou otázky do chatu. Během webináře můžeš taky hlasovat nebo dávat reakce. Založila jsem i facebookovou skupinu pro účastníky, aby měli fórum mezi sebou.\nZ teplické garsonky na vrchol. I samoživitelka může zazářit\nJe něco, co bys na Instagram neposlala?\nUrčitě bych nepostla lidi, kteří by s tím nebyli v pohodě. Určitě bych nezveřejnila reklamu na něco, co mi není blízké, nebo nedej bože vadí. Nepostla bych lež či zprávu, které nevěřím...\nA sebe bez make-upu? Podle všeho ho miluješ.\nJedna moje spolužačka na vejšce mi řekla, že jsem „zdobivá“. (směje se) Ráda se líčím a starám se o sebe, to je taky taková moje terapie. Ale postnu se i bez make-upu.\nKdybys byla máma, dávala bys na Instagram fotky dětí?\nTo teď nedovedu říct. Mám kolem sebe kamarádky-mámy, které to měly jinak před otěhotněním, v těhotenství, po porodu.\nA politické přesvědčení?\nTaky jsem dávala, když byl duel Zeman-Drahoš nebo se řešily roušky. Teď jsem podporovala nasdílením příspěvku svou oblíbenou politickou stranu. Nebojím se zveřejnit svůj názor. Je to stejné jako s těmi rouškami – jestli se vám to nelíbí, pojďme slušně debatovat. Nebo tu nemusíte být.\nPředpokládám, že na příspěvky s politickou tematikou dostáváš nejvíc hejtů.\nVětšinu dostávám po*eb, když si na někoho otevřu pusu. Třeba na Twitteru na Janka Rubeše. Nebo když jsem před nějakou dobou kritizovala Nikol Moravcovou za to, že propaguje elektronické cigarety.\nCo máš na Instagramu nejradši a co na něm nesnášíš?\nZačnem pozitivně: miluju to, že Instagram dovede kohokoliv dostat kamkoliv. Když jsi matka samoživitelka, co svůj profil spravuje z teplické garsonky, a máš dobrý nápad a myšlenky, dokážeš udělat na Instagramu díru. Na začátku cesty mají všichni nula followerů, stejný telefon a možnosti, když to vezmu romanticky. Instagram tě dokáže propojit se skvělými lidmi. Dokážeš se skrze něj dostat na úžasná místa. Instagram tě může zformovat a někam tě posunout. A taky ti může docela nepříjemně nastavit zrcadlo, když ho neděláš upřímně.\nOK. Pojďme přitvrdit.\nNemám ráda, kolik pozornosti se dostává lidem jenom proto, že jsou provaření třeba z televize nebo že mají kontroverzní, ale hloupé názory. Instagramový algoritmus někdy nekouká na kvalitu obsahu, ale na počet interakcí s tím obsahem. Je to z byznysového hlediska pochopitelný, ale občas mě to štve.\n„Někdo si na hezkém místě namaluje obraz, někdo si tam utrhne kytku do herbáře. Já si tam udělám fotku,“ shrnuje svou vášeň v kostce Aki.© Aki Votrubová\nA neštve tě někdy na Instagramu Instagram? Že koukáš na svět přes filtr „tohle by vypadalo na Instagramu skvěle“?\nMně to nevadí. Já prožívám svůj život a svět vizuálně. I proto jsem k našemu setkání navrhla tuhle krásnou kavárnu. Lidi se mě ptají, jestli chodím do kaváren nebo někam cestuju proto, abych měla hezkou fotku na Instagram. Ne, chodím a jezdím tam proto, že je tam krásně. Skrz tu fotku to prožiju a jestli to půjde na Instagram, je mi jedno. Někdo si na hezkém místě namaluje obraz, někdo si tam utrhne kytku do herbáře. Já si tam udělám fotku.\nA závěrem malá anketa:\nNejlepší insta profily, kosmetika i životní události podle Aki\n3 nejoblíbenější instagramové profily: kamarádka Veru Harnol, protože je pozitivní a každý její příspěvek mi zvedne náladu; make-up artistka Nikol Hess, která skvěle radí s líčením a párová terapeutka Eliška Remešová, která má motto „láska je dovednost“, což se mnou hodně rezonuje.\n3 nejoblíbenější kosmetické výrobky: sérum od Estée Lauder, rozjasňovač Kryolan a pudrový make-up od Annabelle Minerals\n3 nejlepší a nejhorší věci, které jsi viděla na Instagramu: „trollivý“ video Willa Smithe, jak po karanténě přijdeš do fitka a nevíš, co tam máš dělat; účet Nešlo by to levnějc, kde fotografové uvádí špeky, které jim chodí do zpráv; účet jsemvobraze, který přináší skvělé shrnutí aktuálního dění (i se zdroji!)\n3 největší trapasy tvého života: To budou asi nějaké opilé smsky klukům, když jsem byla mladá, ale nic konkrétního mě nenapadá. Občas se zastydím, když ke mně na ulici někdo přiběhne, povídá si se mnou tak, jako že se „evidentně dobře známe", a já netuším, kdo to je. Kurzy a „rukama" mi prošlo už tolik lidí, že se to už nedá všechno udržet v hlavě. Ale je mi to líto, nejradši bych si pamatovala všechny!\n3 nejlepší věci, které se ti v životě přihodily: Odcestovala jsem a žila jsem nějakou dobu na Bali, což mě hodně vyškolilo a tím posunulo - lidsky, fyzicky i ve vnímání tvorby a byznysu. Po návratu do Čech (věřím, že i díky odjezdu na Bali) jsem potkala svého muže, se kterým se nikdy nenudím a každý společný den je pro nás velikým darem. A třetí věc, o které věřím, že pro mě bude nejhezčí na celém světě, se teprve stane – v létě očekáváme narození holčičky, na kterou se už neskutečně těšíme. :)\nAki Votrubová, vlastním jménem Martina Votrubová, je zkušená marketérka, vášnivá fotografka, profesionální instagramerka se 17 tisíci sledujícími a nastávající maminka\nInstagramu a influencer marketingu se věnuje od roku 2015\nsvůj Instagram využívá pro sebeprezentaci i jako svůj (vizuální) deníček – lifestylové příspěvky prokládá tipy ze světa aplikací či marketingu\nsvou cílovku definuje jako „ženy okolo třicítky, městské holky, které mají rády lokální módu a minimalismus“\nInstagram jí dal mnoho přátel a její sledující ji podrželi v náročných životních situacích\naktuální instagramové trendy podle Aki: osobní rozvoj, transparentnost, přirozenost, minimální editování fotek.\nmomentálně fotí na Canon R6, bezzrcadlovku, s objektivem 28-70 mm se světelností f/2.0.\nmezi její fotografické vzory se řadí Christina Greve či Beth Kirby\nJedna z průkopnic „instagramování“ v Česku. Její účet sleduje na 17 tisíc lidí a svoje know-how předává firmám i obyčejným lidem na svých kurzech. Profesně bruslí mezi Instagramem, marketingem a focením a díky své profesní preciznosti pomohla vyrůst gigantům typu Milka,\nT-Mobile či Mattoni. Svému Instagramu vděčí za mnoho přátel. I psychickou podporu, kterou pravidelně nachází i u své terapeutky.


Chaba Suvarnabhumi Airport Lat Krabang | Huno Hotely\nChaba Suvarnabhumi Airport Lat Krabang - Huno.cz\nHotely > Thajsko > Lat Krabang > Ban Khlong Bua Loi > Chaba Suvarnabhumi Airport Lat Krabang\nChaba Suvarnabhumi Airport Lat Krabang\n40/4 Soi Lat Krabang 22, Onnuch-Lat Krabang Road, Bangkok 3.8/5 "Dobrý" (5 Recenze)\nPorovnejte ceny pro Váš pobyt v Chaba Suvarnabhumi Airport Lat Krabang\nChaba Suvarnabhumi Airport Přehled\nBan Khlong Bua Loi je domovem 3 hvězdiček Chaba Suvarnabhumi Airport. Je to rozpočet způsob, jak strávit noc v Lat Krabang, Thajsko. Jako 'Dobrý' hotel, Recepce je k dispozici pro pomoc během vašeho pobytu. Hosté hodnoti touto nemovitost 7.6 na 10. Nemovitost je jedním z 44 hotelů v Lat Krabang a je zařazené jako 17th na základě celkového hodnocení hostů. Ta elegantní a funkční nemovitost má řadu velmi pohodlný vybavení, jako jsou Vysokorychlostní Internet a Pokojová Služba. Pro větší pohodlí, Business Centrum a Restaurace jsou k dispozici pro hosty. K dispozici je také Koupaliště, Parkoviště a Letištní doprava dostupné během pobytu v Chaba Suvarnabhumi Airport.\nK dispozici jsou 38 pokoje s vynikajícími podmínkami, a levnou cenou od THB900 do THB1399.\nJako 17th nejpopulárnější hotel v Lat Krabang existuje celá řada atrakcí v okolí včetně Kulab Building a Nation Tower. Theo Hong Building a Naval Museum jsou také v dosahu a jsou jako nejlepší místa na návštěvu.\nMístní oblastí, jako jsou Ban Khlong Bua Loi a Muban Thai Samut se musí také navštívít během vašeho pobytu. Ban Wat Sangkha Racha, Muban Chamchuri a Ban Talat Song Khlong jsou ve snadne vzdálenosti od centra Lat Krabang.\nPorovnejte 3 hotelové webové stránky pro nejlepší nabídky na pobyt v Chaba Suvarnabhumi Airport. Vyhledáváme na řadě míst včetně Booking.com, Agoda and Laterooms. Porovnat ceny online nad nebo vyhledávat všechny dostupné Lat Krabang ubytování vlevo.\nMístní možnosti ubytování včetně 3 hvězdiček Regent Suvarnabhumi je blízko k Chaba Suvarnabhumi Airport. Také v rámci této oblasti je The Ivory Bangkok Suvarnabhumi a Crystal Suites. Pro další možnosti zkuste The Ivory, Suvarnabhumi Airport kousek dál.\nZdarma Nezávislý Průvodce Nejnižších Cen na Chaba Suvarnabhumi Airport Lat Krabang.


Dárkové poukazy na klíč pro sushi restaurace | Voucherino.com\nDárkové poukazy na klíč pro sushi restaurace\nDárkové poukazy pro: Sushi restaurace\nKdo by nedostal rád dárkový poukaz do vaší sushi restaurace? Nabídněte zákazníkům elegantní dárkové poukazy, kterými budou moci potěšit své blízké. Chcete začít s prodejem dárkových poukazů rychle a snadno?\nDoporučujeme vám "Balíček Voucherino.com". Získáte až 100ks tištěných dárkových poukazů v designu, který si sami vyberete nebo vytvoříte. K tomu vám dodáme až 10ks stylizovaných dárkových obálek pro náročnější zákazníky.\nA abychom vám zajistili plné pohodlí, získáte náš online systém Voucherino.com, díky kterému ověříte platnost dárkového poukazu během pár vteřin (naskenováním QR kódu). Dokonalý přehled vám zajistí administrace systému, kde uvidíte všechny dárkové poukazy, statistiku uplatněných či expirovaných poukazů a další metriky.\nZačít s dárkovými poukazy nebylo nikdy snažší.


TOKIO HOTEL - Tokio Hotel TV [Episode 35]: Rocking Modena & Future Plans\nTom: Jistě! Hrát songy živě je odpočinkové, protože je mám jako zpátky ve svých rukou. Dávám tomu více přednost, než novým písním. Věřím, že stejný postoj mám k mému vzhledu…prostě miluju staré věci. Mít nové album, novou produkci a dělat nové turné drásá nervy! Když teď vystupuju, jsem před koncertem nervózní, ale během našeho vystoupení jsem zchlazený. S novým albem a novou produkcí jsem nervózní 24 hodin, 7 dní v týdnu po celé turné.\nTom: Jen chci mít 5% Billovi energie…jen 5%! Bille…\nBill: Drž hubu a jdi se zchladit - jsi jen nervózní, protože je dneska koncert!\nComment posted by Aundre( al.fattah99 yahoo.com ), 11/13/2011 at 7:28am (UTC):\nComment posted by: 07/19/2008 at 10:11am (UTC)\nTady si Tom vyjímeènì nedìlá srandu ohlednì sexu Ale ne, dìlám si srandu. Náhodou dokáže mluvit rozumnì èasto, jako Bill a Georg s Gustavem\nJinak zbožnuju, jak se s Billem poštuchujou. Prý: " drž hubu"\nDnes již byli 18 visitors (423 hits) zde!


21.1.2019 – Český hydrometeorologický ústav (ČHMÚ) varoval před silnými mrazy, při nichž budou teploty v noci na úterý i na středu klesat zejména na severovýchodě republiky a na Vysočině i k -16 stupňům.\n12.9.2014 – To nepotěší. O víkend bude lít jak z konve a pršet nepřestane ani na začátku příštího týdne. Meteorologové navíc vydali výstrahu před povodněmi, některé toky jsou už teď na vzestupu.\n27.12.2010 – Český hydrometeorologický ústav vydal výstrahu před silnými mrazy, které by měly Česko zasáhnout ve středu a ve čtvrtek. Po přechodu fronty, na které bude slabě sněžit, se totiž vyjasní a teploty poklesnou až na minus dvacet stupňů.\n5.8.2012 – Meteorologové varují před velmi silnými bouřkami, které se v neděli budou vytvářet lokálně na celém území České republiky. Mohou je ojediněle doprovázet kroupy, přívalové srážky a silné nárazy větru. Výstrahu, která platí od poledne do 22:00, vydal Český hydrometeorologický ústav (ČHMÚ).\n9.8.2013 – Meteorologové varují před silnými bouřkami, které od dnešního poledne hrozí v Pardubickém kraji, na Vysočině a na Moravě. Výstraha, kterou zveřejnil Český hydrometeorologický ústav (ČHMÚ), platí do sobotních 02:00. Meteorologové vydali také výstrahu před vydatným deštěm na Vysočině, platí od dnešních 10:30 do sobotního rána.\n20.6.2013 – Příliv velmi teplého vzduchu do střední Evropy pokračuje a ve čtvrtek by měl podle Českého hydrometeorologického ústavu vrcholit. Meteorologové vydali varování před silnými, a dokonce velmi silnými bouřkami, které se mají vytvářet odpoledne a večer v teplém vzduchu.\n25.1.2010 – V noci na středu bude v Česku až minus 25 stupňů Celsia. Meteorologové vydali před silnými mrazy varování. Dagmar Honsová z Meteopressu upozornila na nebezpečí omrzlin.\n21.7.2010 – Meteorologové vydali výstrahu před silnými bouřkami a vysokými teplotami. Varování před bouřkami platí pro 10 krajů. Vyhnout by se měly jen Moravě.\n9.5.2013 – Meteorologové vydali výstrahu před silnými bouřkami, které mohou doprovázet kroupy a přívalové srážky. Varování platí od dnešních 13 hodin pro 7 krajů.\n22.5.2018 – Meteorologové vydali výstrahu před silnými bouřkami, přívalovými dešti, krupobitím a nárazovým větrem. Výstraha prozatím platí do středeční půlnoci, a to pro většinu krajů.


Nová republika: Můj Krym - sedmé pokračování\n2. 1. 2018 - Ďouba\nDen osmý: Balaklava, rande s Alenkou, supertajný objekt 825\nDnes mám rande s Alenkou Bardovskou (známou krymskou blogerkou), v Balaklavě, malebném to městečku kousek od Sevastopolu, rozloženém na březích úzké zátoky. Dnes je to jedno z turisticky nejnavštěvovanějších míst Krymu, za SSSR se sem normální smrtelník nedostal, aby nerušil ponorky v jejich pevnostní základně, vytesané do úbočí hory.\nBalaklava (screen z videa burn-media.ru)\nS Alenkou jste se mohli setkat již dříve na stránkách NR, kdy jsem publikoval její videa s mými titulky:\nMůžete ji také vidět nalepenou na auta, která v Sevastopolu rozvážejí pizzu (Alenku využili pro reklamu):\nA teď se s ní poprvé setkáme osobně - v Balaklavě. Přijeli jsme z Ljubimovky, zaparkovali a kráčeli Balaklavou až k městské pláži. Tam jsme doplnili pitný režim, zalezli do stínu a počkali. Alenka přijela i s manželem Vasilijem, rychle jsme "rozpoznali" a dohodli, že se podíváme na zátoku z výšky, od pevnosti Čembalo. Měl jsem v plánu vystoupat až k nejvyšší věži, ale bylo takové vedro, že nikdo neprotestoval, když jsme došli jen k té nejnižší, dokonce ani Alenka, ani já. Vasilij udělal pěkné foto:\nBalaklava, dolní věž pevnosti Čembalo, naše výprava a Alenka Bardovská\nAlenka tvrdila, že Balaklavu je nutno vidět nejen z výšky, ale i z vody. Tedy jsme se nalodili na malou jachtičku jejího známého a pluli:\nVyjíždíme z přístaviště, jsou vidět věže pevnosti Čembalo, na té dolní jsme před chvilkou byli\nVyplouváme ze zátoky na moře\nZastavujeme na širém moři. Přibližně v těchto místech najdou za měsíc potápěči vrak lodi z 2.-3. století.\nV podpalubí nikdo nepřikládá, na lodi je přesto dobrá nálada. Ďouba jede lodí, tou lodí výletní...\nJá s Radkem jsme neodolali a odskočili si do moře zaplavat\nŠkoda, že to nemůžete vidět: pode mnou se nachází vrak lodi z 2.-3. století...\nTo nejsem já, ale delfín. Proskákali kolem nás, ale stihli jsme vyfotit jen poslední ploutev.\nA teď přišla velká zrada! Kapitán nám nabídl sušené ryby. Tak nadšeně o nich vyprávěl, že jsme si začali myslet, že není na světě lepší lahůdka.\nStatečně jsme se do nich pustili a ač se nám zdálo, že kromě kostřičky, ploutviček a vysušené kůže na nich nic víc není, že na nich není co jíst, ze slušnosti jsme mlaskali blahem a rybky chválili. To se nám vymstilo.\nVerča se snaží dostat do ryby a utrhnout nějaké sousto\nKdyž jsme se vrátili do přístavu, kapitán řekl, že nás dovede do nejlepší prodejny ryb a vybere nám večeři. Tak se i stalo. Z prodejny jsme odcházeli obtěžkáni několika igelitkami ryb a odlehčeni o několik hromad rublů (2 000!). V tu chvíli jsme se ještě uklidňovali, že aspoň večer bude pořádná rybí hostina.\nAlenka z Balaklavy pospíchala natáčet dokument o sanatoriu v Aluště, a tak jsme se dohodli, že se tam za pár dnů sejdeme a natočíme rozhovor.\nPřijeli jsme do kempu v Ljubimovce, sešli se u velkého stolu a zahájili rybí hostinu. Některé druhy ryb byly skvělé, čerstvé a jen se po nich zaprášilo. Pak ale zůstala hromada těch sušených a s tou jsme si prostě neporadili. Chvíli každý kuchal, trhal, páral, žvejkal, ale pak už jsme jen smutně seděli a civěli na kupu nepřemožitelných tuhých sušinek.\nZdálo se, že nebohé ryby zahynuly zbytečně a budou vyhozeny do koše. Ten příběh však má dobrý konec. Ten ale nastane až zítra ráno. Teď rychle do nostalgických budek a spát.\nBalaklava bylo za SSSR nedostupné městečko, protože tam byla ponorková základna. Dnes je ve vodním tunelu muzeum, kde se o tom vypráví turistům. Do muzea se ale dostanete i pomocí tohoto videa, Balaklava začíná na 17:35 a končí 24:03. Určitě doporučuji ke shlédnutí! (jestli někdy najdu čas, udělám titulky)\nPro vážné zájemce je zde dokument o objektu 1. stupně utajení - objektu 825, základně ponorek v Balaklavě. Balaklava byla přibližně od roku 1950 do osmdesátých let pro veřejnost uzavřena, ani do map se tehdy nezakreslovala. Uvnitř objektu 825 se nacházel další tajný objekt - 820 "Arsenal", sklad jaderných zbraní.\nVystavil Petr Ďoubalík v 2:01:00\nAnonymní 2. ledna 2019 3:24\nA co takhle reportaž z Francouzke rivieri napsát,tam je romanticke místo a je to na západe v členském státe EU a NATO anebo s destinace v Londíne nebo v Birmimghame a lepší zážitek v nekterem Nemeckím mněste jako Hmburg anebo ve Švédskem Malmo,to nám pani učitelka dávala tipy na spoznávaní krás a kultúry státu NATO a EU a ne diktátorske Rusko s bídov a mentálni zaostalostí jak nám to ríkala pani učitelka.\nAnonymní 2. ledna 2019 8:53\nČlověče co jsi dělal ve škole,ty neumíš gramatiku a chceš rozdávat moudra.\nAnonymní 2. ledna 2019 9:44\n8:53 Pán si jen utahuje z jistých lidí co jsem lezou.\nAnonymní 2. ledna 2019 9:59\n"Co jsem lezou"??? A vy si utahujete z koho?\nAnonymní 2. ledna 2019 10:27\nKoukám vy také "správná čecha".\nAnonymní 2. ledna 2019 13:19\nMigrační apokalypsa! Koukejte, než to smažou!\nAnonymní 2. ledna 2019 13:26\nSatira o Francii ? Hm, už je to na pořadu dne, občanská válka na spadnutí, holt to není Krym. Vynikající Krym, pohlazení na duši! Dík !\nA teď si přečtěte tohohle Sorošova zmrda!\nAnonymní 2. ledna 2019 13:38\n13:26 Musíme neustále bojovat a být bez přestání ve střehu! Postupují salámovou metodou!\nNenechme se ukolébat, že se zdánlivě nic neděje. Pomalu nám a našim dětem přeprogramovávají mozky!\nAnonymní 2. ledna 2019 14:33\nSorošovi devianti nepolevují ani na sekundu! Velká část mladé generace má již kompletně vymytý mozek! Řítíme se do katastrofy!!!\nAnonymní 2. ledna 2019 14:40\n14:33 Sorošův Hitlerjugend\nAnonymní 3. ledna 2019 15:57\nNení možné stavět ideu společné Evropy bez seznámení z bídou Chujlostanu neb pouze z poznání jeho bídy může vzejít evropská velikost! Když dobrovolníci 22. června 1941 překračovali sovětské hranice, byli ještě většinou horoucími nacionalisty. Jakkoli si na sebe zvykli, zde mezi nimi existovaly dělící zákopy, jež nebylo tak snadné překonat. Neboť Nizozemci byli přesvědčenými nizozemskými vlastenci, jako Dáni dánskými a Norové norskými. Také Němci se ve svém národním cítění nenechali předstihnout. Tu a tam z toho vyplynuly rozepře a konflikty. Jen v nepřátelství vůči bolševismu se shodli všichni. Když ale dobrovolníci na Ukrajině a na Kavkazu – tedy ve velké části evropského Ruska – vlastníma očima spatřili celou nuznost života lidí, jejich sociální primitivitu a niternou nesvobodu, když sami zažili, že rolníci bojácně skrývali poslední zbytky své dřívější kultury a náboženství v nejtemnějším rohu chalupy, tehdy je všechny společně zachvátila vděčnost, že jejich vlastní krajané tohoto osudu doposud zůstali ušetřeni. Všechny problémy, jež zaměstnávaly jejich národy ve vlasti a je samé tížily, se jim oproti tomu zdály nepatrné. V hlubokém Rusku najednou dobrovolník pochopil, že Nizozemci, Dánové, Norové a Němci tu bojují za svoji společnou vlast. V kamarádovi vedle sebe poznal člověka stejného životního stylu a stejného historického původu a tváří v tvář obrovským masám protivníka pochopil naléhavou nutnost společné fronty. Tváří v tvář monotónnosti nesmírných žlutých kukuřičných polí na Ukrajině, dálných stepí na Donu i v kubáňské oblasti, lysých šedivých hor Kavkazu, nad nimiž na něj shlížely tmavé masivy Elbrusu a Kasbeku, prožíval dobrovolník s velkou intenzitou mnohotvárnost a kvetoucí tvůrčí život svého vlastního rodného světa, velkolepost své kultury a pospolitost všech evropských tvořivých lidí jako nové zjevení. V ruské krajině a její otupělé lidské mase naopak rozpoznal význam svých rodných zemí pro historii evropského lidstva. Co člověk v Evropě za jeden a půl staletí rozluky zapomněl, to se v něm jako velký prožitek války opět probudilo. Uprostřed bratrovražedného boje evropských národů se na frontě proti Evropě nepřátelskému, svoji vlastní národní kulturu nenávidějícímu a svobodu likvidujícímu bolševismu, zrodila evropská osudová myšlenka, duchovně pojatá a uskutečňovaná ve společném boji ...\nAnonymní 2. ledna 2019 4:09\nAnonymní 2. ledna 2019 8:10\nRadosto, nejsi dobrý vlastenec, používáš angličtinu. Vždyť když je někdo ze Spojených států, tak je přece z SS a ne z US, zrovna občan SS je SSák.\nAnonymní 4. ledna 2019 10:42\nTo je blbost, to by pak občan zneuznaným profesorem TGM z dezertérského lejna upleteného čecháčkostánu musel být označen jako "česerák"! A poddaný touto kremelskou bandou židovorů - https://img.opentown.org/store/news/180407/te-url-9f0e394ab55deec1225656a563db0bf8.jpg\novládaného parchanátu "erefák"! :)))\nKvalita zivota v Rusku:\nAnonymní 2. ledna 2019 10:01\nnabouchej si ho do řiti, vole\nAnonymní 2. ledna 2019 10:25\nPepku, vyskoč :-)\nAnonymní 2. ledna 2019 10:14\nNabídli mi 1 000 000 Kč za zostuzení Zemana...\nAnonymní 2. ledna 2019 10:56\nPote, co ho definitivne opustila Anife, se mu velice pritizilo:-) Kdo by proboha takovemu ubozakovi nabizel takove penize? Zeman se prece zostuzuje sam kazdy tyden:-)\nAnonymní 2. ledna 2019 14:04\n10:56 Soros pouští daleko větší chlup našim zrádcům ve vedení země, ale i bezvýznamným sloužícím v médiích, milión je pro něho úplný pakatel. Svého času dokázala ODS udělat za pár miliónů (á 5) třeba se socdemáckých poslanců Pohůnka a Mečáka zarputilé Topolánkovce a to ze dne na den :-)\nSušené ryby jsou delikatesa, ale není to pro každého. Jedni je milují, druhým se z nich zvedá žaludek. Třeba jako u nás zralé syrečky.\nRuský kamarád mi je nabídl jako skvělou pochoutku k pivu, ale mě moc nenadchly. Rozhodující roli v tom jistě hraje silné aroma. Jak mi něco nevoní, tak to může být sebelepší, ale vyhledávat to nebudu. Ostatně syrečky také nejím, i když jejich konzumenti na ně nedají dopustit.\nZ ruských pochutin mě asi nejvíc zaujala pražená slunečnice, také chalva a z nápojů rozhodně kvas. A z jídel šašlik, pirožky a samozřejmě boršč.\nPetr Karlický 2. ledna 2019 11:01\nInspirativní seriál o hrůzách a zaostávání Ruska za EU. Doufám, že se tam snad taky někdy podívám.\nL.S. 2. ledna 2019 11:11\n11:01 A to jste ještě neshlédl vše. Také tam prý jedí lidi, kteří ze zvědavosti tam přijedou na dovolenou...\nAnonymní 2. ledna 2019 11:27\nTak pláže a moře fakt nemáme. Škoda. A ty "silnice" sice máme, ale jen na poli a v lese. Škoda.\nAnonymní 2. ledna 2019 11:57\nTo je zvláštní, jak diametrálně odlišný může být pohled dvou lidí na tutéž věc. Docela bych si přál, abych mohl vidět totéž co vy.\nAle když si projdu ty předešlé výjevy z Moskvy, když vezmu v potaz že Krym byl ještě před pár lety pod kontrolou Ukrajiny a že RF na jeho obnovu investuje víc, než kolik činí celý roční rozpočet euroamericky "zdemokratizované" Ukrajiny, když si uvědomím jak rychle se staví Kerčský most, jak rychle se staví elektrárny a další infrastruktura na Krymu a porovnám to s tím, jak rychle se opravuje kilometr dálnice v ČR, jde na mě deprese.\nAnonymní 2. ledna 2019 12:13\nMě zase fascinuje to hlupství a mimoňství diskutérů jako jste vy, kteří nedokáží rozpoznat zcela zjevné parodické či satirické příspěvky a berou je smrtelně vážně. Jako by byli autisti. A nejste zdaleka sám, viz 8:53 a další.\nMě jímá deprese z lidí jako jste vy, kteří si dali za úkol grcat na všechno české.\nJen tak pro info, v ČR máme 1230 km dálnic a v celém Rusku je dálnic odpovídajících parametrům našich dálnic (2 pruhy, svodidla, mimoúrovňové křížení...) pouhých 800 km!!! Tak si laskavě vytáhněte hlavu z prdele.\nAnonymní 2. ledna 2019 12:48\nTo musíte být fascinován především sám sebou. Asi takový nějaký narcismus v bizarním formátu.\nVzhledem k tomu, jaké rozumy zde trousí v nenávistných emocích vůči oponentům USA se zmítající jedinci, je jakákoli hrana na IRONII(nikoli parodie ani sarkasmus(doporučuji nepoužívat cizí slova, když jim nerozumíte)), trochu riskantním počinem.\nMimochodem, jen samotná jedna dálnice M5 Ural je dlouhá téměř 1900 km, osle.\nAnonymní 2. ledna 2019 13:02\nVy mě laskavě neškolte v cizích slovech. vykladače toho co jsem chtěl napsat opravdu nepotřebuju.\nPsal jsem, vy hlupáku:\n"dálnic odpovídajících parametrům našich dálnic (2 pruhy, svodidla, mimoúrovňové křížení...)"\nTzv. "dálnic" v jejich pojetí mají rusové 51.000 km. Ty ale odpovídají parametrama našim silnicím 1. třídy a s dálnicemi co si pod tím pojmem představujeme my a na co jsme u nás zvyklí, nemají nic společného, včetně vaší slavné M5 Ural.\nJděte si hrát raději na pískoviště, hlupáku.\nAnonymní 2. ledna 2019 13:25\n13.02 - viděl jsem ruskou dálnici u Kazaně. Na takovou dálnici se mohou naši projektanti jet podívat a stavbaři by tam mohli hodně přiučit. Hlavně nikoho neurážet, on New York je krásný, ale pár stovek od tohoto krásna je hned Chánov. A toto je v každém městě i vesnici.\nAnonymní 2. ledna 2019 15:20\nPokud píšete nesmysly, pak byste měl být rád, když vás na to upozorním a ne se rozčilovat.\nPřipadá vám, že tato dálnice M5 já málo dvoupruhová, málosvodidlová a málomimorúrovňově křížená, vemeno?\nSamozřejmě že při těchto vzdálenostech jsou úseky vysoce vytížené jako úseky s malým provozem, čemuž odpovídá formát komunikace. Asi jen blb a nebo někdo, kdo už neví co s penězi, by stavěl tříproudou prvotřídní dálnici mezi dvěma vesnicemi vzdálenými 130 km, kde projede 100 aut denně a budoval tam mimoúrovňové křížení s pěšinou do kurníku u každého z pěti stavení. Ale můžete běžet do Ruska oznámit jim, že jim možná kapacita jejich dálnic postačuje, ale vás že neuspokojují a měli by s tím urychleně něco dělat. Jen až tam pojedete, tak se raději vyhněte dálnici D1.\nMísto svého urážení raději zapracujte na svém dovzdělání a kontrole emocí. Třeba si pak budete dávat více pozor, abyste se nevyjadřoval jako hlupák a nemusel na to být upozorňován.\nDěkuji za informaci, že v Rusku je přes 50 tisíc km dálnic(federálních, + půl milionu km dálnic regionálních). Bez vás bych na to určitě nikdy nepřišel.\nAnonymní 2. ledna 2019 15:38\nVidím, že máte extrémně dlouhé vedení, blbe. Tak ještě jednou ale opravdu už naposledy:\nČeská republika, ne kterou tu neustále grcáte a hážete na ni svá hovna má 1200 km dálnic.\nRusko, které je 220x větší než ČR a má 14x více obyvatel a kterému, hlupáku, závidíte jeho infrastrukturu, má pouhých 800 km dálnic našeho standardu. Samozřejmě, že na těch 800 kilometrech se najde mnoho staveb které jsou na fotografii.\nA už neotravujte. Nejlíp uděláte když se přesunete do toho vašeho vysněného ráje. Třeba po těch úžasných dálnicích.\nAnonymní 2. ledna 2019 16:49\nMohl byste prosím uvést, z čeho se vám podařilo vydedukovat, že nevím o délce dálnic v ČR?\nMohl byste se prosím rozepsat jak jste přišel na to, že na ČR "grcám a hážu jakási svá hovna"?\nMohl byste prosím vysvětlit jak jste přišel na to, že závidím Rusku jeho infrastrukturu?\nMohl byste prosím doložit že Rusko má 800 km dálnic jakéhosi vašeho standardu, specifikovat co to je ten váš standard a rozvést své hypotézy proč by váš standard měl být pro Rusko závazný?\nJste si jist, že na 50 tisících kilometrech ruských federálních dálnic se opravdu najde více než toto jedno mimoúrovňové křížení se svodidly a dvěma pruhy? Vážně? Ještě dnes před 12 hodinou bych vsadil boty, že něco takového je pro váš mozeček naprosto nepřijatelné.\nProč bych se měl přesouvat do jakého vysněného ráje? Já jsem doma tady, tady platím daně a proto mě mrzí, že moje peníze jsou tak neefektivně vynakládány. To už byl vydán nějaký zákaz kritiky fungování správy našeho zkolonizovaného státu? Nevím jestli ještě pořád držíme prvenství v ceně za kilometr dálnice, ale v závodu o pomalost výstavby určitě také nebudeme outsideři. Každopádně mou nespokojenost sotva může rozptýlit vaše komické poukazování na třísku v cizím oku s trámem v oku vlastním. Působí to už bohužel spíše trapně než směšně.\nMimochodem, víte o tom, že u nás se, narozdíl od Ruska, za jízdu po dálnici platí? Vy si nepřejete aby naše zvýšené odvody na dálniční síť byly nějak pozorovatelné? Vám je to opravdu jedno, jak se nakládá s vašimi penězi a co za ně dostáváte? Nejste nějaký divný?\nSotva mi může velemozek vašeho formátu složit upřímnější kompliment, než když mě nazve blbem.\nPavča 3. ledna 2019 6:25\nDobrá odpověď,není co dodat.\nrimidalv 2. ledna 2019 11:16\nPetr Ďoubalík 2. ledna 2019 15:32\nAhoj Vláďo! A příště jedeme na těch kolech a mořských kajacích, jak jsme se domluvili. Tedy buď zdráv v novém roce, Ď.\nAnonymní 2. ledna 2019 11:24\nPříjemná vzpomínka na 2 cesty do Jugošky v 80. letech.\nAuto narvané až po strop (a zahrádka na střeše), polní cesty, spaní na zemi u auta nebo v kempu (v lepším případě).\nAle jinak spousta zábavy a zážitků.\nNávrat v čase o 35 let.\nAnonymní 2. ledna 2019 11:37\nVe škole sme mnêli soutež že kdo najde víc nagatíva na Rusko tak pujde za odmněnu na exkurzi do pavilónu Čt na Barandov a múže odmoderovat v správach ze zahraniční tématikov o Rusku a hlavne na tému o přerušení letu MH 17 společnosti Malajzia eirlans nad Donbasem.\nUnknown 2. ledna 2019 13:11\nSoudruh popsal svojí dovolenou. Závažný článek na závažné téma: bezcenný šum.\nAnonymní 2. ledna 2019 13:33\nRealisticky dokument o raji v soucasnem Rusku:\nAnonymní 2. ledna 2019 14:28\nTen seriál o Krymu je docela nezbytný, protože většinu místního publika masíruje česko-natovská propaganda z masmédií. Když si uvědomíte, že kdekoliv na Krymu musíte hledat doslova s lupou někoho, kdo umí slovo ukrajinsky (osobně jsem tam nikoho takového nepotkal), a že banderovská vrchnost v Kyjevě by je dnes násilím poukrajinšťovala jako zbytek Ukrajiny, tak je jasné, že měli ohromné štěstí, že se mohli "trhnout" už na jaře 2014 hned po Nulandovském majdanu.\nAnonymní 2. ledna 2019 15:01\nDoporucil bych jeste vylet do Perdeljsku.\nAnonymní 2. ledna 2019 15:55\nVšimli jste si, jak česká propaganda přestala najednou slepičit (a dělala to desítky let) o zadrátované hranici s Německem a jak to tehdy bylo za komunistů špatné, když se tam střílelo po lidech?. Za všechno může Trump, který chce stěnu daleko solidnější (a nevyrovná se jí ani ta právě dokončená Ruskem na Krymu) a střílí se tam po lidech už dávno!!!\nAnonymní 2. ledna 2019 16:02\nDEMENTE!!! Střílelo se po NAŠICH lidech! Možná ti to nepřijde, ale špatné to fakt bylo.\nAnonymní 2. ledna 2019 16:03\nProto ani nemuknou ani o té ruské šedesátikilometrové na Krymu, když ta Trumpova má být dlouhá 1200 km (jestli ne mil) :-)\nAnonymní 2. ledna 2019 16:06\n16:02 střílet mohou pouze nadlidé po podlidech, platilo to v ČSSR a platí to i v USA, je-li taková hranice určena ke střílení, tak se prostě po podlidech střílí :-)\nAnonymní 2. ledna 2019 16:19\n16:02 je zcela nezbytné zakázat československý film Král Šumavy, protože ukazuje, že hranice sloužily k obousměrnému provozu\nAnonymní 2. ledna 2019 18:11\nBlbovi 16:02 sotva kdo dokáže vysvětlit, že hranice, zvláště za války(a tenkrát byla válka), nemůže být jen tak volně propustná pro každého a bez kontroly. Byla to frontová linie a kdo se jí rozhodl překročit, ten k tomu asi měl důvod, který však nebyl v souladu s oběma stranami. Také věděl, jaké riziko to s sebou nese.\nAž zase bude válka, jedno jestli horká nebo studená, zkuste se producírovat po frontové linii. Škoda vás nebude.\nAnonymní 2. ledna 2019 23:21\n16:02 nejsmutnější na tom ovšem je, že už od roku 1955, tedy nedlouho po smrti Stalina a Gottwalda, se nebylo nutné probíjet přes zadrátovanou hranici, ale byla řada bezpečných cest, nikoli ovšem pro blbé. A ne, že by o tom stát nevěděl, v jistém smyslu toho i využíval. Jak se kdo dal. Vím to proto, že tudy odešli mí příbuzní a známí (žijí tam oni nebo jejich potomci dodnes - BRD, Kanada, Austrálie, Nový Zéland ...). Sám jsem s kamarádem měl takovou cestu vychystanou v jednadvaceti letech. Couvnuli jsme kvůli rodičům a tudy prošli jiní. Úspěšně. Za chybu tehdejšího režimu považuji, že odchody do ciziny blokoval, ono by to nabralo přiměřenou míru danou i politickými možnostmi toho „západu“. Viz Jugoslávie. Navíc, kdopak přizná, že od roku 1975 byl nárok na "vystěhovalecký pas" s jednoduchými podmínkami: Odpracované vzdělání (vyučení 2 až 3 roky, střední 4 roky, VŠ 5 až 7 let podle typu), u mužů vykonaná základní vojenská služba. Nevýhodou bylo, že takové západní demokracie nevítali ani ubytováním, ani jazykovými kurzy, ani nutným "kapesným", ani zajištěním vstupu a nějaké té obživy v přijímajících státech. Například nejdříve a nejjednodušeji dostupné byly Kanada s podmínkou za polární kruh, nebo Austrálie s podmínkou do vnitrozemí ... Proč to vím? S mnoha těmi "exulanty" jsem měl a většinou dodnes mám přátelské kontakty. Je pozoruhodné, jak rádi se vykecávají neználci.\nAnonymní 2. ledna 2019 16:15\n15:55 a 16:06 Perlička (off topic) z Číny: při archeologických vykopávkách u starší a zničené části čínské zdi bylo objeveno, že zeď nesloužila k obraně Číňanů, ale naopak, na obranu před Číňany - přišlo se na to díky orientaci střílen ve zdi, směřovaly na čínské území. Zcela to odporuje dosavadním tvrzením :-)\nAnonymní 3. ledna 2019 0:18\nAnonymní 3. ledna 2019 16:15\nAno, píšeš pěkné blbosti, anonymní autore žvástu z 2. ledna 16:15.\nJe DLOUHO + DOBŘE známo všem – všem kromě tebe – že nejstarší obranné zdi na dnešním čínském území stavěly jednotlivé soupeřící „čínské“ státy, na obranu proti ostatním „čínským“ státům.\nProstě jsi ignorant, a ještě to o sobě hloupě prozrazuješ.\nAnonymní 3. ledna 2019 15:59\nDěkuji Vám předem, drazí soudruzi a soukmenovci, a nyní vložím zpět svůj příspěvek z 2. ledna 2:58.\nAnonymní 3. ledna 2019 16:00\nParadoxy rozděleného světa\nJsou to vážně paradoxy, jak říkával Julius Fučík: Z jedné strany přicházíme my roduvěrní Slovani se srdcem na dlani, a z druhé …\nZ druhé strany, té pravé odporné PRAVICOVÉ strany se plíží agenti CIA a Mossadu, s otrávenou dýkou v jedné chlupaté ruce a bombou v druhé.\nPro příklady nemusíme chodit daleko: Vloni na Krym vyjechali\n• náš drahý soudruh a soukmenovec Ďouba s celou svou rodinou\n• blázen Andrej Babiš mladší se soudruhem a soukmenovcem Protopopovem\nA všichni si to užili, zvlášť nebezpečný šílenec A. Babiš ml. se aspoň trochu zotavil z pobytu ve Švýcarsku, plného děsných běženců.\nAno, to jsou přímo dojemné příběhy.\nAle černým srdcem našich dědičných nepřátel nehne nic, ani žalostné utrpení našich hladovějících dětí, ani navrácená radost a štěstí ruských dětí na osvobozených územích (Krym, Donbas).\nZde jsou důkazy, NEJNOVĚJŠÍ důkazy, jací důkladní kazisvěti jsou neomarxističtí vrazi z Wall Streetu a Bilderbergu a jejich pochopové z CIA, Mossadu a NASA:\n1) V Moskvě se ke špionáži dobrovolně přiznal zadržený USák Пол Уилан (v odporné angličtině „Paul Whelan“). Zatím není jasné, jestli se již přiznal k teroristickým akcím v Magnitogorsku a jinde (útoky zemním plynem proti obytným domům v celém Velikém Rusku).\n2) V USácku zlořečená agentura NASA pokračuje v programu Hvězdných válek, přes veškeré úsilí Velikého Putina, BJJP, o uzavření vesmírných mírových dohod.\nAle jak říkával Nesmrtelný Lenin: „Kdo seje vítr, sklidí bouři.“\nBrzy přijde Veliký Putin, Budiž Jeho Jméno Pochváleno, s Ním přijde zákon: USáčtí a sionističtí špioni budou potrestáni na místě, a družice NASA srazí z oblohy samotná Velebná Matka Příroda.\nO této Leninské pravdě ať nikdo veřejně nepochybuje, v zájmu svého vlastního zdraví.


Airfix Douglas C-47 A/D Skytrain (1:72) (AF-A08014) | Astra\nAirfix Douglas C-47 A/D Skytrain (1:72)\nKatalog » Plastikové modely » Modely letadel » 2. světová válka » Průzkumné, transportní\nObjednací číslo: AF-A08014\nPlastikový model letadla Airfix A08014 cDouglas C-47 A/D Skytrain v měřítku 1:72 ke slepení. Stavebnice obsahuje 142 dílků, rozpětí křídel 400 mm, obtížnost 2.\nVerze DC3 byla vyvinuta z čistě civilní platformy DC2. Poprvé vzlétla na oblohu v roce 1935, její vojenský protějšek si dal chvíli načas a objevil se teprve na konci roku 1941, tedy krátce po japonském útoku na Pearl Harbor. Když DC3 vstoupil na konci 30. let do služby u leteckých společností, způsobil v letecké přepravě opravdovou revoluci, neboť při cestách napříč Spojenými státy drasticky zkrátil cestovní časy. A dokonce i dnes, téměř 80 let po prvním letu tohoto stroje, zůstávají stovky z nich v civilní i vojenské podobě ve službě po celém světě. Za svou neuvěřitelnou dlouhověkost vděčí své spolehlivosti a schopnostem při přepravě nákladu i pasažérů.\nBylo to ale teprve ve zmíněném vojenském hávu, kdy tento letoun skutečně našel své pravé poslání. Byl velkou pomocí při invazi do Francie v roce 1944 a v průběhu války vysadil na zem nejen tisíce vojáků, ale také doručil stovky tisíc tun zásob, které tak zoufale potřebovaly nejen vojenské jednotky, ale zejména civilní obyvatelstvo v obležení nepřátelských armád. Na západní frontě sloužil jak u britského, tak u amerického letectva, některé pod licencí vyráběné stroje pak sloužily i v sovětské armádě a potkat ho bylo možné i na Dálném východě, kde podnikal nebezpečné zásobovací mise do Číny, při kterých musel překonávat i Himaláje. Využíván byl také pro dopravování vozidel, jako např. džípů, k předsunutým základnám. Po skončení války pokračoval C47 i nadále ve své kariéře zásobovacího letadla, podílel se například na zásobování Berlína jako součást leteckého mostu a s ližinami místo klasického podvozku plnil i nebezpečné úkoly za polárním kruhem. Později se dokonce účastnil i války ve Vietnamu jako plně vyzbrojený bojový letoun, tehdy si vysloužil přezdívku ‘Puff, the Magic Dragon’. Je až neuvěřitelné, že tento stroj setrvává ve službě u některých vzdušných sil dodnes, řada z nich však dostala do výbavy lepší, turbovrtulové motory.\nRozpětí křídel: 29,41 m\nDolet: 2575 km\nVarianta: Douglas C-47D Skytrain, 41-2100521 Kilroy is Here, 92nd Troop Carrier Squadron/439th Troop Carrier Group, Operace Overlord, Upottery, Devon, Anglie, 6. června 1944 - Barvy Humbrol\n88 Palubní zelená matná AF-AA0970\n101 Střední zelená matná AF-AA1119\n154 Odznaková žlutá matná AF-AA1674 AF-AB0154\n226 Interiérová zelená matná AF-AB0237\nVarianta: Douglas C-47D Skytrain, 43-16062 Military Air Transport Service (MATS), Isachsen Airstrip, North West Territory, Canada, 9th October 1949 - Barvy Humbrol\n153 Odznaková červená matná AF-AA1660


ČSSD volby studentů kritizovala, Paroubek chce výsledky | Týden.cz\nČSSD volby studentů kritizovala, Paroubek chce výsledky\nPředseda ČSSD Jiří Paroubek vyzval společnost Člověk v tísni, aby zveřejnila výsledky studentských voleb. Chce dokázat, že i mladí lidé volí sociální demokracii. Organizátoři to ale odmítli a výsledky odtajní až po skutečných parlamentních volbách na konci května. Původně měly být známy už minulý týden.\nKvůli kritice ze strany ČSSD, respektive jejich krajských hejtmanů, však Člověk v tísni posunul zveřejnění výsledků až po skutečných volbách. Podle neoficiálních výsledků z jednotlivých škol mezi studenty vítězí pravice a sociální demokraté neuspěli. "Nikdy jsem se nevyjádřil proti studentským volbám. Nikdy. Ani proti jejich zveřejnění. Čili já teď žádám, aby byly zveřejněny. Ne jako Jiří Paroubek, ale jako předseda sociální demokracie," prohlásil Paroubek. "Já jsem hejtmany k ničemu nevedl, je to jejich věc," dodal.\nČTĚTE TAKÉ: Studenti si zkusí volby. Ministryně se distancuje\n"V současné chvíli nevidíme důvod měnit termín vyhlášení výsledků studentských voleb. Celkové výsledky bychom nezveřejnili na žádost žádné politické strany," sdělili ale organizátoři. Původně se měly výsledky zveřejnit už minulý týden hned po skončení voleb na školách. Pořádající společnost Člověk v tísni však nakonec posunula vyhlášení až na dobu po skutečných volbách.\nNa volby si kvůli údajné politické propagandě na školách stěžovali hejtmani z řad ČSSD. Ministryně školství dala po jednání s nimi od projektu ruce pryč. Původně se mělo účastnit kolem 190 škol, nakonec je jich jen 140. Předběžné výsledky ukázaly, že studenti preferují pravici. Sociální demokraté, kteří předvolební průzkumy vedou, pak u studentů podle částečných výsledků zcela propadli a nedostali by se do sněmovny.\nParoubek ale prohlásil, že mladí lidé sociální demokracii volili, chtěl by proto, aby byly zveřejněny celkové výsledky. Předseda ČSSD to doložil výzkumy veřejného mínění CVVM, z nichž plyne, že mezi mladými od 18 do 29 let je podpora ODS a ČSSD v podstatě vyrovnaná. Další data, tentokrát samotné organizace Člověk v tísni, podle Paroubka také dokládají, že podpora obou velkých stan je mezi studenty shodně přibližně třetinová.\nNapříklad studenti brněnského gymnázia volili z 38 procent TOP 09, druhá byla ODS s 22 procenty hlasů a 11 procent studentů dalo hlas České pirátské straně. Do sněmovny by se podle jejich hlasování dostaly ještě Věci veřejné se sedmi procenty a DSSS s pěti procenty. Podobně se vyjádřili i gymnazisté z Nymburka, kde volili ze 48 procent TOP 09, 17 procent hlasů obdrželi občanští demokraté a mezi šesti a sedmi procenty dostali "piráti", DSSS a komunisté. Pražští studenti z Gymnázia Malostranská pak do uren vhodili 58 procent lístků pro TOP 09, do sněmovny by poslali ještě ODS a Věci veřejné.


Pánská dárková kosmetická sada péče o tělo Baylis & Harding – Růžový pepř a Oud, 4ks | Maxidesign\nElegantní pánská dárková sada péče o tělo s příjemnou vůní růžového pepře a oudu.\n- Balzám po holení 50ml\n- Sprchový gel 50 ml\nMycí gel a sprchový gel - pokožku osvěží a jemně očistí - naneste na vlhkou pokožku nebo na mokré vlasy, napěňte a poté pěnu důkladně opláchněte.\nRůžový pepř a Oud. Čistá, pánská vůně tvořená směsí růžového pepře a hřejivého oudu. Osvěžující, energické tóny této vůně potěší smysly a pokožce dodají příjemnou vůni.\nTekuté mýdlo + Mléko na ruce Baylis & Harding – Půlnoční švestka a ostružiny, 2x300ml


... i naše škola pomohla\nDnes 11.6.2013 si převzala Mgr. Hana Cermonová, náměstkyně primátora města Děčín, od zástupců jednotlivých tříd POVODŇOVÝ ŠEK v celkové hodnotě 6150,-Kč.\nLabské nábřeží je otevřeno\nOd 14 hodin je otevřeno Labské nábřeží.\nŘidiči jezděte zde opatrně, stále probíhají úklidové práce.\nPoliklinika bude v provozu od středy\nBudova Úřadu práce ČR v ulici U Plovárny – budova polikliniky bude zprovozněna od středy 12.6.2013. V plném provozu bude stará část budovy (přední část od rybníka), nová část budovy (zadní část) je prozatím bez elektrické energie.\nRozšíření golfového hřiště Janov - zjišťovací řízení


PEAK PERFORMANCE e-shop | ABOUT YOU\nVšechny produkty od PEAK PERFORMANCE18\n10 919 Kč15 599 Kč\n5 624 Kč6 249 Kč\n6 369 Kč9 099 Kč\nPEAK PERFORMANCE: Svoboda, nekompromisní kvalita do města i přírody\nTahle švédská značka je určená všem milovníkům aktivního života, kteří od svého oblečení čekají skvělou funkčnost a bezchybný styl. Běháš, hraješ golf, lezeš po horách nebo prostě ráda nosíš sportovní oblečení? Pak si rozhodně nenech ujít nabídku Peak Performance cz. Seženeš tu kalhoty, topy, bundy, golfové i outdoorové oblečení, které si zamiluješ a s největší pravděpodobností se nejoblíbenějších kousků nevzdáš ani ve městě. Nechej se okouzlit promyšlenými funkčními detaily a bezchybným provedením. Oblečení Peak Performance je hodně jiné než ostatní značky na svah nebo do přírody – díky skvělému designu si ho snadno spleteš s modely čistě módních značek. V katalogu najdeš i drobné doplňky a cestovní tašky. Prozkoumej Peak Performance shop a buď za hvězdu v tělocvičně i na nákupech!\nS PEAK PERFORMANCE jsi připravená na cokoliv\nS touhle značkou se můžeš spolehnout na skvělou kvalitu a materiály, které toho hodně vydrží, nenechají tě na holičkách a zároveň vypadají naprosto skvěle. Zapomeň na vytahané tepláky, legíny s průsvitným zadkem, naducané lyžařské bundy a na všechno ostatní, co sis o sportovním oblečení doteď myslela. Návrháři Peak Performance si potrpí na štíhlé siluety a městský nádech a díky těmto severským inovátorům s citem pro krásu teď můžeš vyrazit z práce rovnou do tělocvičny, z projížďky na kole na schůzku do trendy baru v centru… a naopak. Žij naplno, nenech se spoutat, buď svá a otevřená novým nápadům. Konvence se tě už netýkají. Prozkoumej Peak Performance eshop, kde najdeš naprosto všechno od běžeckých šortek po šaty. Použité materiály kontrolují tělesnou teplotu, jsou voděodolné a větruvzdorné – budeš se cítit skvěle a vypadat ještě líp.\nPEAK PERFORMANCE: Příběh o přátelství a úspěchu\nNa počátku značky byl rozhovor dvou přátel. „Proč nikdo nevyrábí oblečení pro lyžaře, které by za něco stálo?“ A tak se rozhodli, že to vezmou do vlastních rukou. Nově vzniklá řada byla skvělým spojením nekompromisní funkčnosti a svěžího designu. Žádná nuda, žádné velké zdobení. Peak Performance byla zpočátku malá značka pro pár nadšenců, změna přišla teprve koncem 80. let. Po dekádě neonu a třpytek najednou všichni chtěli obyčejné kostkované košile a poptávka po jednoduchém a výjimečně kvalitním lyžařském vybavení vylétla do nebeských výšin. Objevuj severskou kvalitu a skvělý design na Peak Performance, buď stylová na svahu, na greenu i v tělocvičně a nezapomeň – svoje hranice si určuješ jen ty sama.\nObjev 27. 11. 2020 na ABOUT YOU velký Black Friday výprodej. Zde na Tebe čekají skvělé Black Friday nabídky od značky PEAK PERFORMANCE pro ženy a muže.


Vyhledávání podle autority: Osobní jména = Weiß, Michaela\nFantastic elements in the literature of Michel Faber : anthropomorphism of the fantastic vs. alienation of the human / Zuzana Zídková ; ved. práce Michaela Weiß\nMaiden, Mother and Crone Figures in Selected Narrations / Sabina Pejsarová ; Slezská univerzita v Opavě. Filozoficko-přírodovědecká fakulta v Opavě ; vedoucí práce Michaela Weiss\nSocial Issues in Orange is the New Black / Veronika Andrlová ; Slezská univerzita v Opavě. Filozoficko-přírodovědecká fakulta v Opavě ; vedoucí diplomové práce Michaela Weiß\nSilesian studies in English : proceedings of the 3rd international conference of English and American studies : 13th - 14th September 2012 / edited by Markéta Johnová and Michaela Weiss\nNakladatelské údaje: Opava : Silesian University in Opava, Faculty of Philosophy and Science, Institute of Foreign Languages, 2013\nPower Struggles in Disgrace and The Other Side of Silence / Martin Jadrný ; Slezská univerzita v Opavě. Filozoficko-přírodovědecká fakulta v Opavě ; Michaela Weiß\nThe Power and Language in Max Barry´s Lexicon / Květoslava Svozilová ; Slezská univerzita v Opavě. Filozoficko-přírodovědecká fakulta v Opavě ; školitel bakalářské práce Michaela Weiß\nAspects of Sound in the Works of Edgar Allan Poe / Natálie Veselá ; Slezská univerzita v Opavě. Filozoficko-přírodovědecká fakulta v Opavě ; vedoucí bakalářské práce Michaela Weiß\nHermione the figure in the background of Harry Potter / Lucie Ocelková ; Slezská univerzita v Opavě. Filozoficko-přírodovědecká fakulta v Opavě ; školitel diplomové práce Michaela Weiß\nLiterary Tourism: British Authors Writing about Andalusia / Markéta Králová ; Slezská univerzita v Opavě. Filozoficko-přírodovědecká fakulta v Opavě ; školitel diplomové práce Michaela Weiß\nSurvival in Canadian Contemporary Fiction / Michaela Pravdová ; Slezská univerzita v Opavě. Filozoficko-přírodovědecká fakulta v Opavě ; vedoucí diplomové práce Michaela Weiß\nImage of Sexuality in Contemporary Lyrics / Jan Tomíček ; Slezská univerzita v Opavě. Filozoficko-přírodovědecká fakulta v Opavě ; vedoucí diplomové práce Michaela Weiß\nAddiction in John Cheever´s Short Stories / Ivana Bártková ; Slezská univerzita v Opavě. Filozoficko-přírodovědecká fakulta v Opavě ; vedoucí diplomové práce Michaela Weiß


Dovolená pod šedým nebem | Lucirä's\nDovolená pod šedým nebem\n16. března 2018 v 18:39\t| Lucirä\t| Deníček slečny Daryl\nNenechat se ubíjet ošklivým počasím. Přesně pro to jsem se rozhodla na začátku roku, kdy jsem se odhodlaně postavila vstříc ponurému lednovému počasí a prázdnotě, která zůstala po pohádkových Vánocích. A povedlo se. Jenže teď, v březnu, to za těmi okny najednou vypadá stejně šedivě, jako na začátku roku, a nebýt toho překrásného zpěvu ptáků, kteří vyzpěvují od samého tmavého rána skoro až do noci, by mě to šedivé nebe nejspíš sežralo zaživa.\nDovolená mi nezačala zrovna vyhlídkové. Pondělní ráno bylo hrozně divné. Mdlé, jakoby bež života. I tak jsem se vydala na dlouhou procházku vstříc přírodě, protože jsem se na ní hrozně těšila. Chviličku to sice vypadalo, že to slunce proklouzne skrze pár šedivých mraků a bude mi svítit na cestu, dokonce jsem to stihla vyfotit i se zajíčkem v pozadí, ale byl to jen planý poplach. Počasí zůstalo mrtvolné a odpoledne se opravdu šeredně rozpršelo. Během nejsilnějšího lijáku jsem sledovala Gravity Falls a byla jsem ráda, že se mnou tráví dovolenou alespoň dvojčata, Stan a ostatní z Tajemné chýše.\nV úterý a ve středu to už bylo o něco lepší, avšak ve vzduchu se stále nesla taková ta prázdnota. Mít dovolenou týden v kuse není nic pro mě samo o sobě a v takovémhle depresivním počasí o to člověk jako já ani nestojí. Jó, ve sluníčkové dny je to něco jiného, ale bohužel mi to nevyšlo. Odjela jsem proto do města, courat a posedět s kamarádem, ochutnat veganskou tortillu a být z ní zklamaná a nakoupit něco na zub sobě i čičinám. Na procházce parkem nám dokonce i trochu vysvitlo slunko a i když to netrvalo dlouho, na zpáteční cestě domů už to bylo celé takové veselejší. Ubylo šedivosti i u nás, a tak jsem ještě courala po lese. Tam je, koneckonců, vždycky lépe. Za každého počasí.\nKdyž jsem se ve středu večer smála u počítače a plánovala s Kvurčou záležitosti na následující den, který jsme spolu měly strávit v Praze, došlo mi, jak mi ta blízkost lidí na mojí vlně neuvěřitelně chybí.\nČtvrteční ráno bylo stejné, jako ostatní dovolenková rána. Šedé a ponuré. To počasí si prostě naplánovalo dovolenou na stejné dny, jako jsem ji měla já. Za to se na něj vlastně zlobit nemůžu.... Ale můžu mu odjet, ha!\nMěly mi dorazit boty. Kecky, ale zateplené, vhodné na jaro nebo podzim. Ideální pro ty z nás, kteří chtějí dát sbohem kozačkám, ale na klasické kecky je ještě příliš zima. Nedorazily. Musela jsem se vypravit právě v těch studených keckách, které popisuji výše. A tak se stalo.\nMěla jsem štěstí, že cesta nebyla příliš mokrát, jenže vlhká byla. A taky byla docela zima. A tak se mé nohy ocitly v nepohodlném, studeně vlhkém prostředí. Super. Pomyslela jsem si, že až si ve vlaku sednu, bude to třeba lepší. V kupé bude tepleji a nějakým způsobem si je zahřeji. Nesedla jsem si. Stála jsem celou cestu u dveří nedaleko wc, takže v té nejvíc studené části vlaku. To to začíná!\nAle ve chvíli, kdy jsme frčeli do Kolína, jsme se octli pod blankytně modrým nebem a vše ozářilo sluníčko. V tu ránu jsem měla takovou radost a těšila se do města o tolik víc. Sluníčko jsem neviděla od neděle a měla jsem pocit, že už mi z toho vážně začne hrabat.\nV Praze bylo krásně a nejradši bych si to sluníčko naložila do batůžku a odvezla k nám. Hned po příjezdu jsem se vydala hledat ponožky a zachránil mě Tiger s jejich spacími za třicet kaček. Vyhlídka suchých nohou v teplíčku byla lákavá! S Kvurčou jsme se přivítaly právě tam a i s ponožkami jsme šly do vyhlídnuté kavárny. Ve které byla hrozná zima, protože byla maličká a nějací cizinci neustále chodili dovnitř a ven. A mě táhlo na záda. A taky mě moc nenadchly veganské zákusky, a to jsem na nějaký měla zálusk (ale měli na záchodě toaleťák s lamou! A taky jsem si tam převlékla ty ponožky a od té chvíle měla nožky jako v bavlnce). Takže jsem si dala jen kafe a pak jsme se vydaly zpět na metro se zastávkou v BioPointu, kde jsem neodolala jejich perníku. Já bych jim tam tu vitrínu s těmi bagetami a buchtami nejradši celou vždycky vyjedla! Posilněny na cestu jsme se vydaly metrem na Olšany, na které jsem se chtěla podívat už roky a nikdy nenastala správná příležitost. Teď konečně ano.\nBylo tam krásně. Nádherně. Mé srdce plesalo a i když to zní možná zvláštně, úchylně nebo morbidně, já to mám takhle odmalička a jiné už to nebude. Mám ráda tu atmosféru, ten klid a procházet uličkami mezi hroby mi přijde tajemně uklidňující. Tenhle bod asi nebudu více rozvádět a vysvětlovat; někteří to pochopí a jiní ne, s tím už nic neudělám.\nChodily jsme tam asi dvě hodiny, probraly jsme všechny záležitosti, které jsme probrat potřebovaly, a bylo to neskutečně prima. Počasí nám vyšlo a tak nám skrze stromy svítilo sluníčko, které místy příjemně hřálo. Na hřbitově by mě nevadilo ani to ponuré šedivo, ale tohle bylo pro procházku se spřízněnou duší naprostým ideálem. O některé fotky se určitě podělím v nějakém dalším článku.\nDalším naším cílem byl Loving Hut, kde jsem si dala svou obvyklou ooooobrovsky obrovskou porci všechno možného (říkám tomu degustační menu, ale je to kilo jídla!), dojedla i po Kvurče (lidi, já vás nechápu, vy hrozně málo jíte!) a vrhla se na kočičí výklad karet, který měl proběhnout už po příjezdu v kavárně, ale ta byla tak mrňavoučká, že se to nedalo.\nA najednou se setkání chýlilo ke konci. Jak, jak ten čas sakra běží? To máte v Praze nějaký stroj, který ho zrychluje? Moc to nechápu. Couraly jsme ulicemi, povídaly si o svých zážitcích, plánech, myšlenkách... O tom, že už je to deset let, co se známe. A taky o kravinách, protože přiblblé nápady a vtipy jsou další věcí, která nás tak spojuje. Jsme na stejné vlně. A po společných deseti letech si troufám říct, že už to jiné nebude.\nNa čtení do vlaku jsem si koupila časopis o záhadách a docela se na tu zpáteční cestu těšila. Nohy jsem měla uťapané, zmocnila se mě únava a vidina sedačky a zajímavého čtení byla skvělá. Nakonec jsem ale skončila (zase) v prostoru pro kola, kde jsem se krčila v nejrůznějších polohách, ze kterých mě brněly nohy. Alespoň, že byly v teple - ty ponožky z Tigeru jsou neskutečně hřejivé a heboučké!\nVčerejšek byl rozhodně jedním z nejhezčích dnů v tomhle roce a přesně tohle setkání jsem potřebovala. Přijde mi, že jsem v té Praze omládla a načerpala zcela nový druh energie a nadšení ze života. Vždycky se z toho velkoměstského ruchu těším domů a i teď jsem se nemohla dočkat čerstvého lesního vzduchu a klidu bez lidí, hlava mi třeštila neskutečným způsobem, ale na jednu stranu se mi z toho prosluněného města tentokrát vůbec nechtělo. Sluníčko v batůžku jsem si sice neodvezla, za to ale další skvělý zážitek, kupu drobných vzpomínek a tolik pozitivní nálady, že někde uvnitř mě ty sluneční paprsky stále přetrvávají, ačkoli jsem se vrátila zpátky pod to šedošedé upršené nebe.\nJo, mimochodem, nikdo mě nevaroval, že sledování Gravity Falls ve mně může probudit nezastavitelnou chuť sníst celý pytlík křupek. Taky se tak stalo. Ne jen probuzení té chutí, ale i ten celý proces vyprázdnění pytlíku.\n1 stuprum | Web | 17. března 2018 v 1:41 | Reagovat\nOch, tolik pohledných žen pohromadě, něco na způsob Gillmorovic děvčat. Chuť vás poznat by byla, dělí nás však oceán. :(\n2 Kvurča | 17. března 2018 v 12:35 | Reagovat\nNejkrásnější den roku, tedy alespoň pro mě! ♥ Díky ti za něj!\n3 Sova přepálená | Web | 18. března 2018 v 21:15 | Reagovat\nNa pytlík křupek jsem ze sledování Gravity Falls chuť neměla, zato na sladký větší než obvykle. Hlavně na takové ty chemicky barevné bonbony a lízátka, co se máčejí v praskacím prášku. :D Taky jsem si toho tenkrát kupu fakt nakoupila a bylo mi trošičku šoufl, i když jsem to nezdlábla najednou. :D\nPo tom krásném jarním víkendu to šedivé zimní počasí působilo mnohem hůř než předtím, až mě to úplně otrávilo. Je fajn vědět, že aspoň v té Praze mají líp! A že jste si s Kvurčou užily fajn den. Mně už taková setkání chybí místy až bolestně a doufám, že se jich přes jaro a léto uskuteční co nejvíc to půjde.\nA koukám, žes ty křupky křoupala zrovna u toho nejvíc šokujícího dílu čehokoli, co jsem snad kdy viděla. :D


Město počítá auta na ulicích Komenského a Kpt. Jaroše, díky radarům - Hranický deník\nV ulici Komenského a Kpt. Jaroše v Hranicích byly nově nainstalovány informativní měřiče rychlosti. Zařízení však nebyla nainstalována kvůli měření rychlosti projíždějících aut, ale pro schopnost registrovat jejich počet.\nInformativní radary v Hranicích na ulicích Komenského (na snímku) a Kpt. Jaroše | Foto: Deník / Liba Mátlová\nInformativní radary na měření rychlosti, které se minulý týden objevily na ulicích Komenského a Kpt. Jaroše v Hranicích, mají jiný účel než se na první pohled může zdát. Nainstalovanými přístroji totiž město monitoruje počet automobilů, které zmíněnými ulicemi přijíždějí.\n„Rychlost samozřejmě informativní radary ukazují, není to ale důvodem jejich instalace. Prostřednictvím měřičů chceme zjistit, kolik aut projíždí ulicí Komenského a Kpt. Jaroše," uvedl mluvčí města Hranice Petr Bakovský.\nVedení místní radnice se pro tento krok rozhodlo v souvislosti s chystaným uzavřením výjezdu z centra města.\n"Předpokládáme, že po chystaném uzavření výjezdu se právě na tato místa přesune většina dopravy," doplnil mluvčí.\nHranická průmyslovka pokračuje na úspěšné vlně\nMěsto by tak chtělo získat přesná data, která odhalí dopad chystaných opatření. Změny vstoupí v platnost 19. dubna.\n„Měření bude probíhat před i po zavedení opatření. Při následném vyhodnocení změn tak budeme mít k dispozici faktická data a uvidíme, jakým způsobem se doprava ve městě proměnila," vysvětlil Petr Bakovský.\nOd druhé poloviny dubna již nebude umožněn výjezd z centra města na křižovatce u Černého orla. Řidiči se nedostanou dále než na Pernštejnském náměstí. Jediným výjezdem z náměstí tak bude křižovatka na Motošíně.\nRozhodnutí je součástí opatření na zklidnění dopravy v historickém jádru města.


Jihovýchodní Evropa - tipy na výlet, cestování\nDomů » Jihovýchodní Evropa » Strana 4\nJihovýchodní Evropa se skládá ze zemí Albánie, Bosna a Hercegovina, Bulharsko, Černá Hora, Chorvatsko, Rumunsko, Severní Makedonie, Srbsko a částečně i Turecko. Jihovýchodní Evropa nabízí mnoho přírodních krás, historických památek a zajímavostí, které stojí za to navštívit. Pokud plánujete výlet či dovolenou do nějaké z těchto zemí, u nás najdete informace, které vám cestování usnadní. Na portálu vyslapy.cz najdete mnoho tipů na výlet a dovolenou v České Republice a zejména Evropě.\nOlib – málo známý chorvatský ostrov s bohatou historií\nIstanbul v Turecku překvapí nevšedním prolínáním minulosti a současnosti\nHvar: Království vína a divoké levandule\nMilujete vůni levandule? Údolí růží v Bulharsku vám ji nabídne s příjemným bonusem\nPorto v Portugalsku nabízí nejvyšší výhled na celou zemi\nKam autem na dovolenou ještě před začátkem školního roku\nZáhřeb: Chorvatské hlavní město se pyšní mnoha památkami a také krásnou přírodou\nTo nejlepší z Istanbulu. Na některé body si troufnou jenom odvážlivci\nPobřeží Černého moře nejsou jenom Zlaté písky. Kam se vydat dál\nSagrada Familia – jak pokračuje stavba z pera Antoni Gaudího


Čistění koberců Kunratice - Vyřešmito\nČistění koberců Kunratice\nNechcete ztrácet čas nejrůznějšími pracemi na vašem bytě, domě či zahradě? Potřebujete v Kunraticích rychle a levně vycistit koberec nebo sedačku? Nebo potřebujete cokoli jiného? Zdarma zadejte zakázku a pak už si jen vyberete nejlepší z nabídek našich Šikulů. Vyřešmito ... levněji a bez firem :-)


12V/ 80W topná folie ohebná, samolepící, silikonová (400x 200mm) TF544 | Selax Electronics s.r.o.\nÚvod »Elektrotechnika»Topné fólie » 12V/ 80W topná folie ohebná, samolepící, silikonová (400x 200mm) TF544\nnaše cena bez DPH: 1 513 Kč\nTopná ohebná folie/ rohož je určena pro ohřev předmětů nejen s plochých tvarem. Díky široké nabídky, vyberete požadovanou topnou folii podle tvaru a rozměru vyhřívaného objektu. Bezpečné napájení 12V z baterie nebo napáječem ze sítě. Tepelný výkon 80W zaručí i zanedbatelné finanční náklady za provoz elektrické energie. Velikost topného tělesa 400x 200mm. Rovnoměrné rozložení teploty po celém povrchu s rychlým náběhem a malou tolerancí výkonu. Povrchová teplota folie bez chlazení (bez nalepení) cca. 90° až 95°C při průměrné okolní teplotě 20°C. Teplota povrchu folie je velice závislá na okolní teplotě, ale i také na podkladu nebo povrchu na kterém je umístěná tzn. teplota bude nižší, když bude na dlažbě nebo plechu a vyšší, když bude na tepelně špatně vodivém materiálu jako např. polystyren nebo dřevo. Maximální pracovní teplota topné folie nesmí přesáhnout 200°C. Topný element vyrobený leptáním folie z polovodičové odporové slitiny. Folie jsou vyrobeny z teplovodivého kvalitního silikonu, je tedy vhodný i pro provoz za vysokých pracovních teplot. Topná folie má vysoký stupeň ochrany IP64, je odolná vůči vodě, vlhkosti, prachu, chemickým látkám a mechanickému poškození např. poškrábání, protržení. Samolepící akrylová plocha ze spodní strany. Vysoká bezpečnost, výkon a kvalita. S dostatečným odvodem tepla (chlazením) lze topnou folii provozovat i bez regulace.