GLOSA: Odcházení - Neviditelný pes\nTrumpův politický nekrolog mohl vyznít lépe\nNásledují-li místní volby po zásadním hlasovacím souboji, bývají v centru pozornosti. Potvrdí voliči předchozí „velký“ výsledek? Nebo budou vyvažovat moc, jak se říká u nás? V USA tuto roli sehrála volba dvou senátorů ve státě Georgia. Výsledek vyzněl neblaze pro Donalda Trumpa. A to z více ohledů.\nZa prvé. Pokud demokraté získají dvě senátní křesla, znamená to, že nastupující prezident Biden bude mít na své straně Kongres (bude-li v horní komoře pat 50:50 senátorů, pak má rozhodující hlas viceprezidentka Harrisová). Biden tedy bude v luxusnější pozici, než jakou měl v letech 2009–2017 prezident Obama, kterému republikánský Senát leccos zarazil.\nZa druhé. Senátní volby v Georgii byly referendem o Donaldu Trumpovi. Před dvěma měsíci prohrál velmi těsně souboj o Bílý dům. Navíc v době, kdy levicové křídlo demokratů hrozí de facto kulturní revolucí. Kdyby se poté Trump spolehl na racionalitu, na to, jak motivovat republikánské voliče coby beranidlo proti tažení kulturní revoluce, hodně z nich – více, než kolik jich v úterý skutečně hlasovalo – by poslechlo hlas rozumu a přes osobní nechuť k Trumpovi by „to hodilo“ republikánům. Jenže Trump vsadil na iracionalitu, konspiraci a boj proti legitimitě průběhu samotných voleb v listopadu. Výsledek se dostavil a Trump úterní referendum prohrál.\nZa třetí a především. Trumpovo odcházení z Bílého domu se tak přetavuje v jeho definitivní politický nekrolog. Je to škoda. Jeho čtyři roky v úřadě přinesly dost racionálních výsledků. Hlavně na poli domácí ekonomiky i v zahraniční politice. Třeba když místo na válku s Íránem vsadil na vznik protiíránské koalice arabských států a Izraele, čímž prolomil jeho izolaci. Ale to vše teď převálcovalo jeho odcházení. Trump odchází nejen s cejchem umanutého narcise, nejen jako první prezident po letech, jenž neobhájil mandát, ale i jako lídr, jenž odevzdal moc levici způsobem, který jí dává větší sílu, než jakou měla za Obamy.\nF. Navrátil Nic nového. Stanuly proti sobě dvě skupiny společnosti. Jedna co vytváří... 11:41 9.1.2021\nK. Křivan "..bořitelé se domnívají, že na troskách vybudují lepší svět.."To se... 22:58 9.1.2021\nV. Patrik Zatím se povedlo vyrabovat Kapitol. A to není málo, pro začátek. 6:58 10.1.2021\nP. Milan Ani to ne. 16:38 10.1.2021\nJ. Nevrkla Takže vsivarny demokratické strany, minulé, současné i budoucí, mohou být... 10:31 9.1.2021


VAPEL PLUS , s.r.o., Ústí nad Labem, Střekov - Živéfirmy.cz\nVaršavská 618/28StřekovÚstí nad Labem400 03 Ústí nad Labem 3zobrazit mapunavigovat Kontakty475 502 700vapelplus@atlas.czProvozní doba Dle telefonické domluvy.Kontaktní osoby\nRomana Libišová - jednatelka odeslat poptávku\nWebové prezentacewww.vapelplus.czČinnosti firmyIzolace - provedeníprovádíizolační prácezateplovací systémyOkna, dveřevýměnaoknadveřeStavební práce - drobnérekonstrukce a opravy lodžie a balkony (včetně zábradlí)Pokrývačské prácerekonstrukcestřešní pláštěVýtahyvýměnyvýtahyOceňování, znalciprovádíodborné posudkyEkonomické a finanční poradenstvíprovádífinanční poradenstvíProjekce, dokumentace - pozemní stavbyprojektová dokumentacestavbyOficiální údaje: VAPEL plus, s.r.o.IČ: 25457411DIČ: CZ25457411Počet zaměstnanců: 1 - 5Právní forma: Společnost s ručením omezenýmDatová schránka: xr29tf5Nabídka firmy pro školyDrobné stavební práce, materiálprovádí - zateplování budov- výměny oken a dveří- rekonstrukce a opravy střešních plášťů Ekonomické činnnosti dle NACE4120 - Výstavba bytových a nebytových budov431 - Demolice a příprava staveniště43220 - Instalace vody, odpadu, plynu, topení a klimatizace433 - Kompletační a dokončovací práce43342 - Malířské a natěračské práce43910 - Pokrývačské práce4399 - Ostatní specializované stavební činnosti j. n.461 - Zprostředkování velkoobchodu a velkoobchod v zastoupení46900 - Nespecializovaný velkoobchod47 - Maloobchod, kromě motorových vozidelZdroj: Registr ekonomických subjektůBankovní účty určené ke zveřejněníBankovní účetBankaDatum zveřejnění179947674/0300Československá obchodní banka, a.s.1.4.2013197419840/0600MONETA Money Bank, a.s.1.4.2013Zdroj: Registr plátců DPH Odeslat poptávku nebo dotaz firmě: VAPEL PLUS, s.r.o.\nRENOMAT-ZATEPLOVÁNÍ BUDOV ÚSTÍ NAD LABEM1,03 kmŠafaříkovo náměstí 873/8, Střekov, Ústí nad Labemwww.renomat.czwebZEDMAL s.r.o.1,39 kmPřístavní 393/65, Krásné Březno, Ústí nad LabemJsme schopni zajistit kompletní dodávku stavby. Máme dlouholeté zkušenosti s výstavbou, rekonstrukcemi bytů a domů, montáží sádrokartonů a protipožárních konstrukcí. Zakázky realizujeme převážně v Ústí nad Labem a Severočeském kraji.www.zedmal.czwebTOMIN-KONÍŘ TOMÁŠ2,20 kmStará 2471/45, Ústí nad Labem-centrum, Ústí nad LabemNa sklonku roku 1998 vzniká stavební firma TOMIN, která navazuje na úspěchy ve stavebnictví a to zejména v oblasti střech a výškových prací s použitím horolezecké techniky. Naše firma má široký záběr prací: výškové, pokrývačské, klempířské práce.www.tomin69.czwebBYTOSTAV ÚSTÍ s.r.o.2,27 kmPodmokelská 6/18, Krásné Březno, Ústí nad LabemSpolečnost se zaměřuje na komplexní revitalizace staveb především panelových a nepanelových bytových domů. Jednotlivé stavební práce jsou začleněny do 5 stavebních divizí. Zakázky společnost realizuje především vlastními zaměstnanci.bytostav-usti.czwebIPARS, STAVEBNÍ FIRMA, s.r.o.2,86 kmAlešova 640/31, Klíše, Ústí nad Labemwww.ipars.czweb Akce v kraji


Předsedou HPLC 2022 je prof. František Švec z FaF UK | LabRulez LCMS\n| Originální článek z: UK, Farmaceutická fakulta v Hradci Králové/Kolektiv KACH\nLetošní konference konaná v San Diegu má jednu zvláštnost. Jejím organizátorem není, jak by se dalo očekávat, někdo z USA, ale profesor František Švec z Farmaceutické fakulty UK.\nFoto: HPLC 2022: 50th International Symposium and Exposition on High Performance Liquid Phase Separations and Related Techniques\nVideo: San Diego: Find Your San Diego Smile\nChromatografisté na celém světě se radují! Proč? Po dvou letech ztracených díky epidemii viru Covid-19 se opět uskuteční jejich „Mekka“, HPLC 2022 sympozium, nejvýznamnější světová konference v oblasti separačních věd, letos konaná v San Diegu, USA. Bude to výroční padesátá konference v této řadě, což dokumentuje její dlouhou tradici.\nToto sympozium se zabývá zejména separacemi s použitím vysokoúčinné kapalinové chromatografie, leč zahrnuje i oblasti týkající se dalších separací probíhajících v kapalné fázi, jako jsou chromatografie s použitím tekutin v superkritickém stavu, kapilární elektroforéza, elektro-chromatografie, nízkotlaké separační metody a další.\nUK/Farmaceutická fakulta v Hradci Králové: prof. František Švec\nLetošní konference konaná v San Diegu má ale navíc jednu zvláštnost. Jejím organizátorem není, jak by se dalo očekávat, někdo ze Spojených států amerických, ale profesor František Švec z naší fakulty, klíčový vědecký pracovník projektu STARSS i člen projektu EFSA-CDN.\nJe to poprvé za celou dobu konání těchto sympozií, kdy organizátorem je někdo, kdo v současnosti nepracuje v zemi, v níž se konference koná. Profesor Švec byl v loňském roce požádán stálým vědeckým výborem těchto konferencí, zda by měl zájem ujmout se pořádání HPLC 2022. Důvodem k jeho oslovení byla skutečnost, že svými více než 500 publikacemi, jež byly citovány více než 25 000 krát a přinesly mu h-index blízký 100, patří mezi světovou elitu chromatografistů.\nHPLC 2022: 50th International Symposium and Exposition on High Performance Liquid Phase Separations and Related Techniques\nProgram konference bude bohatý a bude zahrnovat celou řadu oblastí, jak tradičních, jako jsou např. moderní kolonové technologie, separační mechanismy, nová přístrojová technika, příprava vzorků, vývoj metod, tak také tzv. „hot topics“, mezi kterými lze jako příklady jmenovat multidimenzionální separace, pokročilá separační media, 3D tištěné chromatografické pomůcky, aplikaci strojového učení a umělé inteligence, metodiky používané k charakterizaci a kontrole biologických léčiv ve farmaceutickém průmyslu.\nZvláštní sekce se soustředí na oblast kanabinoidů, neboť jejich snadná dostupnost v řadě zemí a rekreační užívání s sebou přináší celou řadu analytických problémů. Takto široký záběr také vyžaduje výběr špičkových vědců, kteří budou přednášet o svých nejnovějších výsledcích ve jmenovaných oblastech. Nicméně, toto sympozium nebude pouze přehlídkou „vědeckých ikon“ chromatografie. Profesor Švec rovněž dává významný prostor k ústním prezentacím mladé generaci vědců, jakož i Ph.D. studentům a postdokům.\nS tím je spojena celá řada motivačních prvků, mezi něž patří např. soutěž o získání prestižní ceny Csaby Horvátha, soutěž o nejlepší poster a další ceny, s nimiž jsou spojeny i finanční prémie. Detaily lze nalézt na webové stránce konference. Počítá se rovněž s prezentací několika stovek plakátových sdělení, které umožní jejich autorům široce diskutovat se zájemci o jejich výzkum.\nNakonec ještě poznámka o místě konání. Sympozium se bude konat v krásném prostředí hotelu a resortu v San Diegu, tedy městě v nejjižnější části slunné Kalifornie. Znalci vědí, že San Diego nabízí okouzlující čtvrti a komunity, včetně historické čtvrti Gaslamp v centru města nebo hotelu Coronado, který hrál v kultovním filmu Někdo to rád horké. Toto město je také známé svým idylickým klimatem, dlouhými pacifickými plážemi a oslnivou řadou světově proslulých atrakcí, jako je Zoo s pandami, SeaWorld a Legoland.\nProstě, účastnit se konference HPLC 2022 bude stát za to!


Zajdalen – Wikipedie\nKonkrétní problémy: neencyklopedický styl a formulace\nZajdalen (česky také pivoň lesní, anglicky jackalope) (Lepus temperamentalus) je bájné zvíře — zajíc s parožím, kříženec zajíce (Jackrabbit) a antilopy (Antelope). Populární je zejména na severozápadě USA. Zajdaleni jsou považováni za velmi plaché tvory. Jejich nízké rozšíření má podle pověsti na svědomí fakt, že se páří pouze za bouřlivých nocí. Podobným tvorem je bavorský wolpertinger.\n1 Charakteristika zajdalenů\n3 Zajdalen v kultuře\nCharakteristika zajdalenů[editovat | editovat zdroj]\nZajdalen proslul svou schopností napodobit jakýkoli zvuk, který za svůj život slyšel, včetně lidského hlasu. Za jeho slabost je považován alkohol, jejž lovci údajně využívali k nalákání a následnému polapení zajdalena v podnapilém stavu. Legendy se též zmiňují a léčivých vlastnostech zajdaleního mléka, obzvlášť, je-li samička podojena během spánku. Chuť zajdaleního masa je na jihu USA přirovnávána k chuti humra.\nJe možné, že legendy o Zajdalenovi jsou založeny na pozorování zajíců nakažených virem Shope papilloma. Ten způsobuje nakaženým zajícům růst výstupků na hlavě, jež mohly být považovány za rostoucí paroží.\nZajdalen v kultuře[editovat | editovat zdroj]\nZajdalen Swifty Buckhorn se objevil v roce 1992 v animovaném seriálu Wild West C.O.W.-Boys of Moo Mesa\nZajdalen se také objevil v celovečerním animovaném filmu Scooby Doo a invaze vetřelců (2000)\nV roce 2003 vyrobilo studio Pixar krátký animovaný film Boundin', ve kterém zajdalen pomáhá ovci vyrovnat se s tím, že každé jaro přijedou lidé a ostříhají jí vlnu. Tento filmeček byl později nominován na Oscara za Nejlepší krátký animovaný film roku\nVe hře Guild Wars 2 se objevuje v jednom z úkolů, také je zde jako mini-pet nebo elixír, který vás v něj promění.\nVe hře Rampage: The total Destruction je příšera známá jako Jack Zajdalen\nVe hře Mushroom man pro Wii se zajdalen objevuje ve třetí kapitole\nZajdalen se také objevil na obalu hry Sam & Max Hit the road\nVe hře Red Dead Redemption po stáhnutí jednoho DLC se zde objevuje Jackalope kterého pak můžete ulovit.\nVe hře Zaklínač 3: Divoký hon je k vidění v DLC: O víně a krvi v pohádkové říši, kde má i křídla\nVe hře Far Cry 5 je možné zajdalena spatřit během halucinace v Blaženosti. Vyskytuje se také v lokaci Henbane river.\nZajdalena najdete v obchodech jako plyšové zvířátko, náměty pohlednic, na skleničkách a tričkách. Je také jménem verze Ubuntu 9.04 – Jaunty Jackalope. Česká obdoba je takzvaný pivoň (z filmu Za trnkovým keřem). V německém prostředí se vyskytuje podobné bájné zvíře zvané Wolpertinger.\nSocha zajdalena v Jižní Dakotě\nObrázky, zvuky či videa k tématu Zajdalen na Wikimedia Commons\nFilm Zajdalen na ČSFD\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Zajdalen&oldid=19677036“\nStránka byla naposledy editována 3. 4. 2021 v 23:26.


Kniha: Patchwork aneb Záplatování všemi směry - Markéta Zenklová | Knihy.ABZ.cz\nKniha: Patchwork aneb Záplatování všemi směry - Markéta Zenklová\nKnihkupectví > Ostatní > Publikace > Obrazové publikace > Patchwork aneb Záplatování všemi směry\nKniha: Patchwork aneb Záplatování všemi směry\nAutor: Markéta Zenklová\nKniha představuje prastarou textilní techniku z nečekaných úhlů pohledu, v kontextu s historií dějin ""velkých světových"" i těch ""malých osobních"". Nabízí více než sedm set vzorů, tři desítky ... (celý popis)\nÚprava: 265 stran : ilustrace (některé barev.)\nKniha představuje prastarou textilní techniku z nečekaných úhlů pohledu, v kontextu s historií dějin ""velkých světových"" i těch ""malých osobních"". Nabízí více než sedm set vzorů, tři desítky projektů a náhled do podivuhodného světa komunity Amišů. Čtivou formou přináší mnoho zajímavých informací pro začínající i zkušené patchworkářky.Autorka se patchworku věnuje více než deset let, je zakladatelkou Patchworkového klubu dam českých a lektorkou patchworkových kurzů.\nPatchwork: Hra pro dva hráče\nZákazníci kupující knihu "Patchwork aneb Záplatování všemi směry" mají také často zájem o tyto tituly:


PopisPtejte seTabulky velikostíVrácení a reklamaceDoprava a platba adidas Boxy Logo Poslat příteliTiskArtiklové čísloAA4193KategorieTričkaUrčeníVolný časVýrobce adidas Dětské tričko adidas Boxy Logo z kolekce performance. Modré dětské tričko s krátkým rukávem adidas Boxy Logo je navrženo pro komfortní nošení do města a všude tam, kde chcete dobře vypadat a zároveň se cítit pohodlně. Modrá barva působí velmi stylově a šik. Tričko z kolekce adidas Lifestyle má trendy střih a módní vzhled. Jeho základem je kvalitní materiál (70% bavlna/30% polyester). Tričko je určeno pro děti na běžné nošení po celý rok.


Nástroj pro vytahování kontaktů SOLARLOK TE 0-1102855-3 | Conrad.cz\nDomů » Energie » Solární & větrná technika » Příslušenství k solární technice » Fotovoltaické konektory » Nástroj pro vytahování kontaktů SOLARLOK TE 0-1102855-3\nObjednací číslo: 735898\n[Označení výrobce: 1102855-3]\nPro montáž a demontáž komponent jsou potřebné nástroje. Takže musíte jednotlivé kontakty po jednom vyháčkovat tak, aby se daly kontakty opět znovu použít. Tento nástroj je vložíte ze strany do komory a tlačíte na kontakt. Ten se pak samovolně odemkne, a vy tak můžete kontakt jednoduše vysunout a vyjmout na straně svorek.\nTechnické dotazy a diskuze k výrobku: Nástroj pro vytahování kontaktů SOLARLOK TE 0-1102855-3\nHodnocení výrobku: Nástroj pro vytahování kontaktů SOLARLOK TE 0-1102855-3\nCena produktu Nástroj pro vytahování kontaktů SOLARLOK TE 0-1102855-3 je aktuálně 1 190,- Kč. Pohlídejte si pokles ceny produktu zadáním své e-mailové adresy a ceny. Jakmile cena produktu klesne pod Vámi stanovenou hranici, pošleme Vám e-mail.\nv autě sunset je osvětlení,?\nmenice napětí k fotovoltaice\nsolární panely na 230v


Odposlechnuto 75 | Bridžová revue\n· Letos pořádáme ve Znojmě již pátý ročník velké ceny. Při domlouvání definitivního termínu v Louckém klášteře mne dlouholetý správce zavedl k velkému nástěnnému kalendáři se slovy: „Vidíš, Johne, tady jsem pro vás našel volný termín 21.-23. září, podívej, máte jej zajištěný a v té době v klášteře žádná další akce nebude.“ A skutečně, přes celý víkend bylo tlustou fixou napsáno: BRIČ.\n· Na turnaji ve Slavonicích jsme s Alešem Hamanem hráli proti Josef Kurka - Michal Kopecký. Během jedné partie Michal zalicitoval 3 , Pepa je zvedl na 4 , načež se Michal dlouze zamyslel. Pepa po chvíli netrpělivě pohodil hlavou a povídá: „4 jsou výzva, jestli tam ještě něco máš, tak to doraz!“ Pak se přece jen zarazil a obrátil se k nám: „Nevadí vám, pánové, že mu to takhle říkám?“ Trochu jsem si užil, když jsem těmto světovým hráčům odpověděl: "Nevadí, Pepo, my to u nás v kroužku začátečníků taky tak říkáme!"\n· Možná by se na mne Pepa Kurka i zlobil, kdyby viděl, jak to opravdu hrajeme: Je sehráván beztrumfový závazek a před posledními zdvihy jsem jako obránce na výnosu, když držím pouze A1043 v trefech. Na stole za mnou leží trefové J65 a vysoká kára. V trefech ještě nebyla hrána ani jedna karta a partner patrně drží jednu figuru. Rozhodl jsem se vynést desítku. Stůl přidal malou, partner se spokojeným úsměvem přebil dámou a hlavní hráč králem. Moc se mi to nelíbilo a ptám se, proč ta dáma? „Moc si nevyskakuj, vždycky říkáš, že třetí má hrát největší, tak co!“ Hlavní hráč odehrál vysokou srdci, ale má problém, co zahodit ze stolu. Vysoké káry je škoda, tak raději zahodíme malý tref - partner naštěstí srdci přiznal. Poslední zdvih získala partnerova devítka a zazněl spokojený komentář: „To bylo řečí a vidíš, jak se devítka vypracovala!“


WEBOVÉ STRÁNKY LADISLAVA MATERNY S OBSÁHLOU NÁPLNÍ POPISU RODU HEPATICA NOBILIS (Miller, Garsault čeledi Ranunculacaea )JATERNÍKU PODLÉŠKY A PŘÍBUZNÝCH DRUHŮ V EVROPĚ, V SEVERNÍ AMERICE A VE VÝCHODNÍ ASII. |\nWEBOVÉ STRÁNKY LADISLAVA MATERNY S OBSÁHLOU NÁPLNÍ POPISU RODU HEPATICA NOBILIS (Miller, Garsault čeledi Ranunculacaea )JATERNÍKU PODLÉŠKY A PŘÍBUZNÝCH DRUHŮ V EVROPĚ, V SEVERNÍ AMERICE A VE VÝCHODNÍ ASII.\nV r. 2007 jsem byl požádán vlastníkem webu www.skalnicky.cz panem Martinem Pilným o napsání rozsáhlejšího článku o rodu Hepatica právě pro jeho webové stránky. Slovo dalo slovo a vznikla rozsáhlejší publikace o 3 dílech (20. Stranách), popisující tento rod, jeho evropské a asijské druhy. Článek byl panem Pilným dílčím způsobem upraven pro potřeby Internetu a doplněn řadou fotografií. Ohlas byl slušný, stránky navštívilo několik desítek tisíc zájemců a jsou živé doposud. Text mého nezkráceného článku pod názvem Hepatica nobilis-Jaterník podléška byl potom zveřejněn v pěti pokračováních v klubovém časopisu pražského Skalničkáře Skalničky v číslech č. 1,2,3,4/2008 a č.1 2009, v dánském překladu v jejich časopise zabývajícím se přírodou a poté v norském překladu tehdy vúdčí osobnosti zakládajícího se Nordic Hepatica Fora, p. Einar Myrholtem, kde článek dosud patří k základní literatuře klubu. Nyní, po založení vlastních webových stránek by bylo asi nošením dříví do lesa, kdybych znovu opakoval to co jsem již dříve napsal a co bylo ve spolupráci s panem Martinem Pilným zveřejněno před čtyřmi roky právě na jeho webu. Proto s jeho svolením přenáším tuto verzi i do mých webových stránek. Mimochodem, kdo by se z oblasti skalniček chtěl dozvědět spoustu novinek, přečíst si zajímavé články a virtuálně poznat špičkové okrasné zahrady v České republice, má možnost včetně seriálku POVÍDÁNÍ O JATERNÍKU PODLÉŠCE navštívit jeho www.skalnicky.cz . Myslím, že jsou svojí pestrostí a kvalitou u nás bezkonkurenční. Vývoj ve všech oblastech lidské činnosti se dnes ubírá skutečně mílovými kroky. Je proto logické, že i v tématice mé práce se objevila v současnosti řada nových věcí, objevů a podnětů. Tyto okolnosti bych chtěl zohlednit zveřejněním pátého dílu a obsah stránek rozšířit o řadu novinek a zajímavých článků. V dohledné době bude můj původní článek doplněn velkým množstvím fotografií. Předpokládám, že právě tento obrazový doplněk najde u čtenářů patřičný ohlas.\nZahleďte se do obrázku vlevo věřili byste, že to vše jsou květy podléšek? Ovšem ne z našich lesů a hor, ale z celého světa. Že takovou nádheru neznáte? Pak vám nabízíme třídílný seriál, věnovaný rodu Hepatica. Možná se dovíte leccos, co jste neznali. Seriál pro vás připravil zkušený český pěstitel podléšek, pan Ladislav Materna. Většina lidí spojuje květy sněženek se symbolem jara. Jistě. Nic proti tomu. Jsou krásné svojí nevinností, svojí ušlechtilostí, ale i včasností s jakou k nám přicházejí po dlouhé zimě, které obvykle mají milovníci květin v předjaří už dost. Ale já s tím symbolem tak úplně nesouhlasím. Sousedím náhodou se sněženkovou rezervací, a tak vím, že když vykvétají, bude ještě sněhových přeháněk, nepohody, deště se sněhem a větru až až . A to přeci není vytoužené jaro. Nabídnu Vám jinou alternativu. Znáte jaterníky - podléšky? Když ty rozkvetou, tak to už je opravdové jaro tak jak má být. Je obvykle konec března či začátek dubna, sluníčko je sice občas zubaté, ale má už sílu! A tak spěcháte do lesa za matičkou přírodou a koho že tam nevidíte. Září jich tam stovky, ba někde i tisíce, povětšině jasnou nebeskou modří. Podléšky! Pro botaniky Hepatica nobilis. Roztomilé, skromné ale nádherné květinky, které nám zvěstují, že jaro už opravdu přišlo. Jsou tady, otáčejí se za teplem životadárného sluníčka a přenášejí na nás tu pravou jarní pohodu. Vedle nich se proklubávají na svět žluté petrklíče a omamně voní keříky lýkovců. A já mezi ně každoročně zavítám, abych tu neopakovatelnou atmosféru jara do sebe nasál až do morku kostí. Podléšky děkuji vám, pro mne vedete před sněženkami. Proto o vás budu dnes povídat stejně, jako ve dvou dalších pokračováních tohoto seriálu věnovaného rodu Hepatica.\nHepatica nobilis je rostlinou milující polostín a raději vyšší nadmořskou výšku, i když roste i v nížinách např. v Pobaltí, na rovinách Polska či Ukrajiny, případně ve Švédsku přímo u plochého mořského pobřeží. Vyšší poloha jí zabezpečuje chlad a potřebnou vlhkost. Libuje si v řidších lesních porostech listnatých stromů zejména dubů, buků, habrů apod. Tedy v místech, kam k rostlinám v době jarního kvetení a následného růstu listů (koncem měsíce března a v dubnu) pronikají životadárné sluneční paprsky, aby se potom nad nimi po olistění korun stromů uzavřela přes léto světelná clona a podléšky vegetovaly dále v příjemném a chladném polostínu. Na příjem světla k potřebné fotosyntéze mají zabudováno v buňkách svých listů zvláštní zařízení jakoby mikrodestičky v podobě lupy, které intenzitu dopadajícího světla zvyšují na potřebnou míru, takže jim přistínění vůbec nevadí. Naše podléšky upřednostňují propustnou, avšak na výživu bohatou půdu s přísadou vápence nevadí jim však ani přiměřeně kyselá půda, zatím co některé druhy podléšek na americkém a asijském kontinentu tuto kyselost naopak vítají, nebo dokonce potřebují. Podléška je rostlinou s listy celoročně zelenými, kdy staré postupně odumírají až teprve ke konci ročního cyklu a po odkvětu rostlinám narůstají listy nové. Od semene po kvetoucí rostlinu jde však minimálně o čtyřletý, ale i šestiletý cyklus. To je zcela určitě i příčinou slabého množení podléšek v zahradnických závodech jednoduše se to nevyplácí. Proto i v zahraničí jsou podléšky mimořádně drahými rostlinami. Tento čtyřletý cyklus navíc zpomaluje časově práci s pokusy při křížení a získávání nových kultivarů. To je i důvod, proč se její zajímavé klony a kultivary seženou jen u specialistů (samozřejmě za částky, které potřebnou dlouhou dobu přiměřeně zhodnotí), nebo u zapálených pěstitelů amatérů či skalničkářů. Další vlastností, pro kterou si našla podléška u leckoho svoji oblibu, je schopnost ke křížení a k vytváření nových nádherných kultivarů. Do nedávné doby byla tato činnost výhradní doménou Japonců. Evropa nyní začíná toto opoždění dohánět. Zkuste odhadnout, jak brzo lze náskok čtyř století u Japonců dohonit v Evropě či USA. O tom si však povíme až v druhé části tohoto pojednání.\nV prvním roce začněme měsícem dubnem, tedy po odkvětu matečné rostliny. Po opylení zrají semena v otevřeném semeníku, který se po dosažení jejich zralosti jednoho dne rozpadne a jednotlivá semena mají-li to štěstí zapadnou nebo jsou odnesena mravenci do nějaké vlhké škvíry, kde přečkají v humózním prostředí až do příštího jara, kdy teprve mohou vyklíčit. Jakmile však semeno zůstane v prostředí suchém, snadno uschne a potom již nemá na vyklíčení naději. Někdy k přeschnutí stačí i 14 dní. Proto semena podléšek ve výměnách semen na podzim jsou v podstatě mrtvá.\nVraťme se však k dospělé rostlině v období konce května a začátku června. Do této doby přijímají podléšky rády vodu, která však musí mít potřebný odtok. V přírodě to zabezpečuje propustná humusová složka půdy, ve které rostlina roste. Dostatek vláhy v tomto období, ale i později na podzim, jí umožňuje potřebný nárůst listů a tím i potřebnou kvalitu květenství v příštím roce. Od června do poloviny září podléška spí a nic zvláštního se neděje. Letní sucha a vedra přečkává většinou úspěšně. Byly zaznamenány případy, kdy rostliny přežily dobře celé léto bez větší zálivky, ovšem v každém případě bez přímého slunečního svitu od června do podzimu. Takovou ochranu zařizuje v přírodě clona z listí korun stromů.\nV zahradě bychom to měli řešit volbou vhodného místa kam sluneční svit nedopadá. Doporučuje se až 7O % zastínění. V září se podléšky probouzejí, začínají kořenit, přijímat vláhu a živiny. Tento proces trvá až do zimy, kdy jim les poskytne milosrdné přikrytí a ochranu proti mrazům ve formě spadaného listí. Pod ním a pod sněhovou pokrývkou si libují až do února, kdy se evidentně probouzejí, zbytňují jejich květní pupeny a rostliny se připravují na jarní zázrak květenství, kterým se celé jejich jednoleté období ukončí. Ještě zbývá dodat, že podléška je v našem prostředí zcela odolná a mrazuvzdorná rostlina . Přesto má na nás několik požadavků o kterých si povíme v III. díle tohoto pojednání.\na Holandska tedy zemí které se dotýkají Atlantického oceánu. Právě tak i s výjimkou Řecka. Sicílie, Korsiky a Turecka, tedy opět oblastmi, sousedícími s mořem, v tomto případě Středozemním. Hepatica nobilis var. nobilis tedy roste na zbývajícím obrovském území Evropy až na oblast Pyrenejí, kde se vyskytuje poddruh či typ označovaný jako ´pyrenaica´. Vyznačuje se drobnějším růstem listu i květu a jemnými pastelovými barvami s převahou barvy bílé a růžové (angl. blossom, tedy jako květ ovocného stromu). U tohoto typu jsou velmi ceněny listy, které se vyznačují krásně mramorovanou kresbu.\nNyní bych ještě dodal, že vedle všeobecného rozšíření na našem území, existují některé oblasti, kde roste jaterník-podléška v obrovském množství. Osobně znám tři taková souvislá území. Na severu Čech je to oblast Českého středohoří, táhnoucí se od západu k východu cca 60-70 km severně od Prahy, přičemž je toto pohoří (mimochodem sopečného původu) přetnuto hlubokým malebným údolím Labe severně od Lovosic (Brána Čech). Svahy kopců pokrývají převážně listnaté lesy a zde najdeme skutečný Podléškový ráj. Jedeme-li zjara po silnici Lovosice-Teplice, pak téměř na úpatí Milešovky , nebo ve východní polovině Českého středohoří v oblasti Dlouhého Vrchu a vrchu Varhoště uvidíme tisíce a tisíce těchto roztomilých poslů jara. Převažuje jasná nebo tmavá modrá barva, jsou tu však i kolonie s barvou růžovou či nafialovělou, najdou se i květy bílé.\nZbývá nám ještě ještě jedno evropské území, tam však roste zcela odlišný druh Hepatica transsilvanica (Fuss). Rozsáhlá lokalita se nachází v samém srdci Rumunska, doslova v centru Sedmihradska, jež je opředeno pověstmi o známém hraběti Drakulovi. Zde roste jako endemit silná populace tolik opěvované transsilvánské podléšky, odděleně od populace Hepatica nobilis. Proslýchá se, že mezi těmito dvěma druhy existuje lokalita s přirozenými kříženci, dosud to však nebylo průkazně doloženo. Nepříjemnou okolností pro milovníky a sběratele podléšek je skutečnost, že Hepatica transsilvanica vegetuje na zdejších strmých a tudíž i značně nepřístupných svazích a protože kvete velmi brzo, téměř ještě pod sněhem, je v době květu jen obtížně dostupná. V růstu je mnohem robustnější rostlinou než naše Hepatica nobilis, má i mnohem větší květy často dosahují v průměru až 5 cm. Její kořenový systém se postupně přetváří na rhizomy uložené několik centimetrů pod povrchem půdy (z něhož po jednotlivých článcích pučí další výhonky rostlin), čímž je dobře chráněn jak proti mrazům, tak i proti letnímu suchu.\nNutno podotknout, že se podléškáři jednoznačně shodují v tom, že evropské podléšky mají větší a krásnější květy než americké. Je to i můj názor.\n110304 Mapa Japonska ze strany 8.jpg\nVýskyt podléšek v Asii je situován do oblasti severovýchodní části Číny, Koreje, ale především do všech oblastí ostrovů Japonska. Jde o druhy: Hepatica japonica forma japonica, H. japonica f. variegata, H. japonica f. magna a Hepatica pubescens. I zde osidlují podléšky s oblibou výše položená místa, zejména osluněné horské svahy zalesněných ploch , porostlých bukem, javorem či zelkovou, ale také jehličnany, tj. borovicemi, cryptomeriemi a cypřiši. Podléšky tu rostou na půdě rozličného charakteru, ale vždy s vyšším obsahem humusu, která současně obsahuje pozůstatky rozložené lávy, granitových hornin a hornin s přídavkem vápna - některé druhy jsou však téměř vápnostřežné. Obdobně jako v ostatních světadílech i tady preferuje podléška chladnější oblasti, čemuž odpovídá i její japonský název Yukiwariso (mimochodem anglicky The Breaking Snow Plant), tedy rostlinka, která proráží sněhem. Nikde na světě není podléškám věnována v zahradnictvích taková pozornost jako v Japonsku. Tvůrčí kultivační práce s podléškami se sice datuje v Japonsku od r.1603. Ovšem neobvyklých rozměrů v oblasti výzkumu, ale i prodeje, tato činnost nabyla zejména ve druhé polovině 20. století. Dnes v Japonsku existuje více než 550 pojmenovaných kultivarů a je neuvěřitelnou skutečností, že většina z nich byla nalezena v přírodě (i když potom dále kultivována s velikou erudicí a zručností).\nDalší kultivace byla umožněna především díky květenství Hepatica japonica forma magna (na obrázku vlevo), které je uspořádáno do velkého počtu blizen a tyčinek s pylovými váčky, jejichž přeměnou na okvětní lístky souběhem řady okolností vznikají již v přírodě nové formy květů neuvěřitelných tvarů a barev. Japonci pořádají každoročně řadu výstav s možností nákupu, odkud si návštěvníci odnášejí podléšky v neglazovaných květináčích o průměru 7 12 cm, v nichž potom doma, podobně jako v případě bonsají, o ně denně pečují. Upřednostňují hrnkovou kulturu s celoroční péčí. Často mají doma pouze jen několik rostlin, protože jsou drahé.\nDá se říci, že se dnes v Japonsku vytvořil téměř kult pěstování podléšek. Japonci je nejen skutečně milují, ale i uctívají. Hlavním centrem pěstování je oblast Niigata, která udává jak v oblasti vývoje, tak i prodeje, směr. Tomu odpovídá i množství nádherně vypravených katalogů a odborných knih. Není divu, vždyť řada kultivarů je tu nabízena za ceny o 4 až 5 místných číslech v US. dolarech !!! Ale dost o této skutečnosti, která nám zní jako pohádkový příběh.Mohu čtenáře ujistit, že bude lépe zůstaneme-li při zemi u podléšek našich, neboť pěstování japonských druhů u nás přináší s sebou obrovská rizika, především pocity zklamání a nemilé finanční dopady. Já sám jsem se o tom přesvědčil na vlastní kůži, když mi odešly do věčných lovišť 4 rostliny a nebyl jsem schopen tomu zabránit, ačkoliv se zabývám podléškami mnoho let. Chybí nám totiž ono japonské klima (jemná vlhkost přímořských oblastí), v kterém tyto druhy po dlouhá staletí vznikaly a jen obtížně se dají nahradit skleníkovou kulturou. I potom je to ještě vždy otázka stálého strachu o takového miláčka. Tyto zkušenosti mají i další pěstitelé v zahraničí, s kterými jsem ve styku. Ale abych nebyl tak jednostranně pesimistický, existují i některé druhy a formy japonských podléšek se kterými můžeme uspět, jsou dostatečně barevné a i cenově dostupné. Využívají se převážně ke křížení, ale o tom až v II. části tohoto článku.. Pro úplnost uvádím ještě další asijské oblasti, kde se vyskytují zajímavé a dosud ne příliš rozšířené a pěstitelsky málo ověřené druhy podléšek. Jsou to oblasti v Číně, na Korejském poloostrově, v Mandžusku i v oblastech nejvýchodnější části Ruska.\nHepatica yamatutai, je poslední známou asijskou podléškou, kterou vám chci představit. Tato kráska, kvetoucí sametově bílými květy, je již u specializovaných zahradníků v Evropě k dostání za pouhých 15 Euro.\nBudeme se zde zabývat květy druhu evropské provenience, Hepatica nobilis var. nobilis (na snímku vlevo - z přírodní lokality). S touto rostlinou máme možnost se u nás setkat bezprostředně na mnoha místech v přírodě. Trochu si to utřídíme, a to podle barev a tvaru, protože to je většinou okolnost, kvůli níž se květiny pěstují. V přírodě rozlišujeme tři základní barvy podléšek modrou, růžovou a bílou, ale také lila nafialovělou. Ta se vyskytuje na příhodné lokalitě (například pod horou Milešovkou) v důsledku zkřížení rostlin modré a růžové barvy.\nJe dobře to vědět, abychom s těmito údaji kalkulovali, například při vytváření pestrého hnízda podléšek v zahrádce. Samozřejmě, že i barevně odlišné trsy, situované solitérně někde pod keř, jsou svým způsobem zářivým jarním klenotem. S tím vším počítají i profesionální pěstitelé a snaží se tyto barevné individuality izolovat a popřípadě u nich ještě vylepšit velikost a tvar květů. Prodávají je potom jako Výběr podstatně dráže, přičemž je množí převážně generativně. Zvlášť pěkné výpěstky s ustálenými vlastnostmi potom dostávají jména, pod kterými jsou uváděny v katalozích a umožňují sběratelům konkrétní objednávku. Dnes jich existuje opravdu již hodně, uvádím proto pro orientaci jen několik takových pojmenovaných rostlin, a to v českém překladu. Jde o zahraniční výpěstky, kde jsou také omezeně k získání. U nás profesionálně množeny nejsou, neboť jak jsem uvedl dříve, množení kultivarů podléšek je značně ztrátové pro naše zahradníky a tím i nezajímavé. Bohužel.\n´Prickel´ - (označovaný též jako ´Freckles´) bílý květ s modrými stříkanými skvrnami; ´Modrý zázrak´ kvete velkým, tmavě modrým květem; ´Alabaster´ květ bílý narůžovělý; ´Mořské oko´ sytě modrá barva květu s dlouhými bílými pestíky; ´Lichtensteinská bílá´ - šest kulatých bílých okvětních plátků a malým nažloutlým středem; ´Oelandská noc´ barva temně modrá, ze Švédska; ´Oelandské nebe´ velmi světle modrá barva; ´Bibo´ nejtemnější modř vůbec, květy na nízkém stonku původ Švédsko; ´Giselle´ velké bílé květy v neobvyklém množství; ´Cremar´ celá serie rostlin růžové barvy s listy krepovanými a s mramorovou kresbou; ´Odette´ růžové, velké, miskovitě utvářené květy na dlouhých stoncích, výpěstek A.Händela.\n´Karpatská koruna´ velký, levandulově modrý květ o průměru až 5 cm (M.Ahlburg), kvete relativně později s až 18 petaly v 1 květu;\n´Rosea´ (Lilacina) uváděn pod obojím názvem, velký květ v starorůžovém odstínu;\n´Loddon Blue´ světle modrý anglický kultivar; ´Eisvogel´(Ledňáček) květ sněhobílý, petaly na spodní straně namodralé;\n´Supernova´ nejtemnější fialová barva od Hep. transsilvanica, hvězdicovitý tvar květu.\nTéměř nedostupným snem každého podléškáře bylo před 15 až 20 lety vlastnit plnokvětou podléšku, která má vedle své krásy ještě tu výhodu, že kvete téměř měsíc, zatím co květenství podléšky s květem jednoduchým je ukončeno opylením, okvětní lístky opadají a rostlina se připravuje na násadu a uzrání nažek. Dnes je tento sen již splnitelný. Jen je třeba si připravit plnější peněženku.\nV zájmu pravdy je třeba říci, že v našem českém prostředí bylo nalezeno asi 10 takových rostlin, což vzhledem k malé rozloze našeho státu je relativně hodně. V Německu to je asi 5 6, ve Švédsku 2 3, v Anglii 2, v USA 1 rostlina, když teprve cca před 2 roky přibyl v USA nález ještě dvou dalších plnokvětých rostlin. V tomto směru tedy Česká republika vede, ale asi i tím, že naši lidé více vnímají neobvyklosti v přírodě.\nPlnokvětá modrá podléška české provenience má význačné postavení mezi stejnými na území Evropy. O jejím prvním výskytu však mnoho nevíme. Ve svém pátrání jsem dospěl zpětně zatím do období I. světové války. Po získání dalších hodnověrných informací bych tyto rád shrnul v samostatném pojednání. Už proto, že ač je v Anglii nebo v Německu zařazována mezi naprosto špičkové, jsou zde jisté pokusy o zatajování místa jejího původu, či o přivlastňování. V katalogu z r. 1996 největší německé firmy, která nabízí podléšky, Jürgena Peterse z Uetersenu poblíž Hamburku, je uvedeno 5 rostlin pod českými jmény, označujícími buď nálezce nebo místo objevu. O rok později již o nich v katalogu zmínka není, což mi pan Peters odůvodnil slovy: Jde o jednu a tutéž rostlinu. Svědčí to o tom, že se tento typ nachází u nás v kultuře (byť jen u specialistů-amatérů) po celém území státu. V pozdějších letech se již podobná nabídka v katalozích zmíněné firmy neobjevila, i když jsem firmě za posledních 6 let expedoval tyto rostliny v počtu dosahujícím trojmístné číslo. Je to záhada, neboť o superkvalitě naší plnokvěté modré nemůže být pochyb. Dokladuje nám to nabídkový katalog druhé největší zahradnické firmy v Německu, pana Andrease Haendela v Neu Falkenrehde poblíž Berlína, jemuž jsem před osmi lety přenechal skupinu těchto rostlin.\nProdává je pod jménem Hepatica nobilis ´Ladislav´, i když já je označuji důsledně takto Hepatica nobilis plena blue - Czech type. V katalogu pro rok 2006 Andreas Haendel doslova píše: ´Ladislav´ je Hepatica od a podle Ladislava Materny z ČR. U všech mých návštěvníků je mezi plnokvětými modrými podléškami doslova miláčkem vytváří bohatou květenu zářivě středně modré barvy, květy jsou větší na krátkých, vzhůru směřujících lodyhách, později obrůstá pěknými, svěže zelenými listy.\nPodobnou rostlinu, také původem z ČR, nabízela v r. 2005 ve svém katalogu ještě anglická firma Paul Christian, Wrexham, pod označením ´Brun´ (zřejmě zkomolenina z německého Brünn Brno). Do Anglie se dostala od nás přes ing. Holzbechera a Andrease Haendela - tam byla buněčně namnožena. V tomto roce však již byla z katalogu ztažena (vsadil bych na následky virového onemocnění viz poznámka o čeledi Ranunculaceae). Další anglická firma, která ode mne tuto rostlinu získala, Ashwood Nurseries LTD ji má teprve v procesu množení a nelze předpokládat její brzké uvedení na trh.\nZ USA byla donedávna známa jen jedna plnokvětá rostlina Hepatica acutiloba ´Louise Koehler´, jejíž nádherný květ připomíná ve tvaru kalicha rozvinutý květ leknínu barvy světle růžové až bílé. V Evropě je velmi vzácná. V roce 2004 se k nám na kontinent dostala z USA i první plnokvětá modrá a také zářivě růžově červená podléška zatím bez názvu a bez bližších údajů o původu.\nRůžové rostliny jsou velmi krásné a ve svých tvarech neobvyklé. Uvádím alespoň jeden krásný výpěstek Hepatica nobilis ´Rote Glut´ (Rudá záře) nálezce a pěstitel Timo Peters, z Německa našel v trsu rostliny Hepatica nobilis ´Rubra Plena´ jeden stvol s odlišným květem. Puk stvolu oddělil a postupně došlechtil do současné podoby, kterou nazval ´Rote Glut´ (detail květu na snímku vlevo). Šlo v podstatě o zajímavou mutaci.\nZahradnictví Andrease Haendela ve Falkenrehde (SRN) vydává každoročně katalog, který nám umožňuje jistý přehled o plnokvětých podléškách v jeho kultuře. Rozlišuje v něm rostliny v procesu množení a rostliny k prodeji. Můžeme si u něj zakoupit několik druhů plnokvětých rostlin: např. Hepatica nobilis ´Walter Otto´ (světlejší modř - viz foto vpravo), dánskou ´Kirvinberg´, českou ´Ladislav´, estonskou ´Estonie´... Prý brzo bude v prodeji dalších 3 5 druhů. Z růžových plnokvětých nabízí toto zahradnictví dva druhy, ´Rubra´a ´Dänemark´, do dvou let přibudou další, jako ´Hamburg´, ´Wetzel´, ´IstrienVelebit´. Ceny jsou asi o 1/3 nižší než u firmy J.Peters, z předcháejícího odstavce.\nSeverin Schlyter z Lundu (Švédsko) se zabýval křížením druhů přes 30 let o tom bude zmínka ve čtvrté části tohoto pokračování. Nyní je však třeba vyzdvihnout jeho zásluhu na znovuzavedení do kultury Hepatica nobilis alba plena (na snímku vlevo). O existenci této bílé podléšky v kultuře se ještě před 15 lety pochybovalo, nebyla zde žádná nabídka, žádná zmínka či informace. Tuto rostlinu, velmi životnou, odolnou a bohatě kvetoucí, jsem od p. Schlytera koupil před 8 roky a jen za posledních 5 let jsem z ní získal 7 mladých, zdravých rostlin. Známý anglický odborník M.D. Meyers se totiž ve své práci "A Review of the Genus Hepatica" obává u bílých plnokvětých rostlin virusové choroby. Poupata této rostliny jsou zpočátku nažloutlá, květ zbělá až po svém otevření. Nevýhodou je, že při své vzrůstnosti má rostlina květy na dlouhých lodyhách, které se částečně ohýbají. Tomu lze zabránit, pokud se ponechá rostlina narůst do většího trsu, potom drží a je pravým unikátem a perlou každé sbírky.Perspektivnější než tento typ se mi jeví Hepatica nobilis alba plena nalezená v přírodě ve Slovinsku. Kvete na nižších lodyhách, i poupata jsou čistě bílá to je zatím vše co o ní mohu říci, sleduji ji teprve 2 roky.\nUvedl jsem plnokvěté formy podléšek, jejichž názvy, popřípadě údaje o pěstování byly zveřejněny. Zcela jistě existují ještě další jedinci, o kterých se buď neví nebo je jejich existence zatajována vášnivými či bohatými takésběrateli, jejichž krédem je vlastnit něco co nemá druhý. To je ovšem nejspolehlivější cesta, jak zprovodit z kultury nějaký vzácný kultivar. Může přijít neočekávaně zákeřná choroba a rostlina končí. Potom je vždy dobré, vlastní-li ji ještě někdo další komu jsem ji přenechal a kdo mi ji pomůže v mé sbírce obnovit. Také je třeba počítat s tím, že nabytí větších znalostí o existenci a pěstování podléšek u dalších sběratelů a milovníků přispěje k rozšíření dosavadního počtu známých plnokvětých forem.\nNašim zájemcům a začátečníkům mohu poradit účinnou metodu. Pořiďte si dva či tři druhy plnokvětých podléšek, ty vám pak v budoucnu poslouží k cílené výměně a získání rostlin dalších. Investice se vyplatí. Ne nadarmo najdeme i v katalozích význačných firem slovo Tausch, Change Výměna.\nNesmíte ale pospíchat, to u podléšek neplatí kdo je v pěstování netrpělivý, ten ať se raději zaměří na afrikány.\nS touto formou květu se běžný pěstitel setká jen výjimečně, a to tehdy, bude-li se zajímat např. o rostliny Hepatica transsilvanica ´Elison Spence´ (na snímku vlevo) nebo Hepatica transsilvanica ´Konny Grienfield´ s krásným velikým květem namodralé barvy s okrajovou řadou velkých korunních lístků a s nahuštěným středem lístků užších a drobnějších. Někdy bývají nabízeny ve skupině podléšek plnokvětých. Kultivar ´Elison Spence´, původem z Irska, málem doplatil na svoji krásu a oblibu, když byly první mateční rostliny často nešetrně množeny dělením každý je chtěl mít. Takové časté dělení trsu rostlinu oslabuje a může snadno přivodit její zánik. Naštěstí již dnes toto nebezpečí pominulo, i cena této rostliny jde dolů.\nJe však i jiná poloplná forma květů, která láká pěstitele jako včely med. Jsou to rostliny s takovým květem, kdy u části tyčinek k přeměně na okvětní lístky nedošlo a několik se jich ještě v neúplně přeměněném květu nachází. Po nálezu je potom přáním pěstitelů (šlechtitelů), aby pylové lačky obsahovaly pylová zrnka schopná opylování. Pomoci nich by totiž bylo možno opylovat vybrané rostliny a očekávat, že u některých z nich dojde k vytvoření nové plnokvěté nebo poloplné formy květu, včetně barevné změny. To podle použité rostliny-matky. Zmíněný vývoj je teoreticky možný a pracuje na něm již několik fundovaných odborníků, kteří mají pro takovou práci potřebné znalosti a vhodné materiální podmínky. Většinou se již křížením rodu Hepatica zabývají desítky let. Protože se mohou konkrétní výsledky objevit až v třetí generaci a od opylení až po zakvetení nové rostliny uplynou 4 roky, nedivme se, že jeden pokus (s rozsáhlými pracemi a evidencí) může trvat 12 i více let to ani nemrkneme.\nSamostatnou kapitolou by bylo pojednání o využití, respektive postupech při práci šlechtitelů s podléškami s poloplným květem v Japonsku. Nakonec jejich výsledky hovoří samy za sebe. Na studijní cestu se tam (ale i za účelem nákupu) vydalo na sklonku 20. století již několik hepatikářů z Anglie, USA i SRN. Pro nás je to zatím TABU. Nakonec bych chtěl i u poloplné formy podléšek konstatovat, že při téměř absolutním nedostatku písemných zmínek či jiné literatury nepovažuji shora uvedený výčet za konečný.\nZkuste najít při svých toulkách přírodou podobnou poloplnou! To by bylo něco! Máte na to ale v každém roce jen kolem třiceti dnů.\nJe třeba se zmínit o dalším výjimečném kříženci, který vznikl použitím dvou druhů Hepatica nobilis a Hepatica nobilis var. pubescens. Paní Marlen Ahlburgová, význačná pěstitelka a teoretička hepatikové kultury v SRN, přišla s překrásným kultivarem pod jménem Hepatica x media ´Rötgesbütteler Röschen´ (na snímcích vedle). Základní bílá barva přechází od středu květu postupně do růžové barvy, až konce petalů jsou již barevně výrazné. Rostlina upoutá svojí křehkostí. Je také sterilní. Autorka svůj pokus pečlivě popsala v časopisu Gartenbotanische Blätter 23-1998. Podrobný popis křížení, napsaný v němčině, si můžete otevřít a nastudovat z fotokopie 1 a z fotokopie 2). Kdo si článek přečte, má příkladný a podrobný návod k provádění křížení. Další, neméně skvělé rostliny, pocházející z její pěstitelské a šlechtitelské práce, jsou: modrofialová Hepatica x media ´Königin Louise´ s unikátními modrými pestíky (!), dále Hepatica x media ´Maria Sybilla Merian´, s květem odstínu modré barvy a ve tvaru kalicha. Další její krásný výpěstek je Hepatica x media ´Max Leichtlin´, s výraznou listovou kresbou. Její práce je jakousi renezancí procesu křížení podléšek a začíná se jí nová éra v práci šlechtitelů, datující se do přelomu dvacátého století.\nTyto dva druhy sice přinášejí v křížení zajímavé jedince, avšak určité odlišnosti v počtu chromozomů použitých rostlin vždy působí jisté potíže. Nejlépe se jako samičí rostlina osvědčil druh Hepatica nobilis, pylová zrnka samčí rostliny Hepatica transsilvanica (kterých tato rostlina produkuje vždy málo) se při opylování chovají dosti nevyzpytatelně obráceně je to ještě horší. Vzniklí kříženci jsou převážně sterilní. Rostliny si ze zásady podržují formy listů druhu Hepatica transsilvanica, které ale nabývají na každém laloku vždy ještě další jemnější výstřihy, podle čehož na první pohled poznáme křížence a jeho samčí rodičovský původ. Také kořenění respektive vytváření rhizomů je víceméně horizontální ve shodě s podléškou transsilvánskou, čímž se rostlina stává odolnější a snadněji se dělí. Ke křížení se nepoužívá rostlina bílé barvy, ta se v podstatě objevuje ve výsledcích sama.\nÚvodem několik neměnných skutečností a pravidel, která bychom si měli uvědomit a usilovat o jejich dodržování. Je třeba vzít na vědomí, že podléšky milují chlad, svěží a vzdušné prostředí (ne průvan), propustnou, přitom však výživnou půdu (tedy ne spraš, ale ani ne půdu spečenou, ani jalovou rašelinu). Potřebují hodně světla od konce zimy do nástupu léta a potom od poloviny září až do začátku prosince. Květy podléšek se na jaře naplno otevírají okolo 11 hodiny dopoledne. V té době potřebují hodně sluníčka, ale ne úpal (ale ten zjara ještě nebývá). Odpolední stín není tak potřebný, jako spodní jarní vlhko, nebo naše zalití. To je třeba vědět pro úspěšné pěstování. Dostatek světla vyžadují podléšky až do začátku června tj. do nárůstu nových listů. Poté intenzitu světla snížíme, podle okolností až o 70%, ale nikdy úplným, stoprocentním zastíněním. Úplné zastínění se projeví během pár let zhoršováním stavu rostliny, ubýváním květů i zánikem rostliny. Řešíme to buď správným umístěním rostlin (například pod keře z jara bezlisté a postupně olisťující, ne však husté - tedy například pod azalky) nebo umělým stíněním listů podléšek před letním úpalem. Ideální je pohyblivý stín pod řídce olistěnou dřevinou. S nástupem podzimu se intenzita světla přirozeně snižuje, stínění proto odstraňujeme, případně zvolna opadá listí z keřů. V lese se o tento režim postará příroda. Podléšky jsou rostlinami listnatých lesů. V létě je kryje milosrdný pohyblivý stín, který rostlinám zajišťuje i jemné vlhko v půdě. Podzimním opadem listí ze stromů či keřů je v lese najednou jakoby více světla.\nTo podléška právě potřebuje, neboť na podzim její kořenová soustava oživuje, její květní pupeny narůstají a celá rostlina se připravuje na jarní květenství. Teprve začátkem prosince dostává rostlina před nástupem zimy milosrdný kryt v podobě spadaného listí, později i sněhu. My ji proto takový kryt z listí také dopřejeme. Protože v našem zeměpisném pásmu dochází každoročně v období Vánoc k oteplení a často se dostavují i vydatné deště, řeším to tak, že mám připraveno ve dvou až třech pytlích suché listí, s kterým kryji rostliny až po přechodu tohoto oteplení. Listí se tak mokrem tolik nesléhá a nevytváří nad rostlinami místo izolační vrstvy vzduchu tuhou slepenou vrstvu. Listí odstraňuji koncem února, zde záleží na počasí, ale i na nadmořské výšce, ve které podléšky pěstujete. Ještě k tomu, jak podléšky zvládají letní období. Z mnoha údajů pěstitelů vyplývá, že si vhodně umístěné rostliny poradí i s větším suchem samy, pokud toto nastane. I když je na listech vidět jak rostliny strádají, po vydatném zalití se vždy vzpamatují. Navíc to ještě v přírodě rostliny řeší tím, že v tomto období přestanou kořenit a prožívají něco jako letní spánek, z kterého se probouzí až v září, kdy jejich kořenový systém znovu oživuje a přirůstá až do prosince. Vyjmeme-li v tomto období rostlinu ze země, uvidíme jak jsou konečky kořínků světle zbarveny, jak přirůstají. Tomuto cyklu odpočinku, kořenění a aktivity by mělo časově odpovídat i případné šetrné hnojení. Osvědčila se forma zálivky Kristalonem, jímž nemůžeme přehnojit, pokud někdo rád své rostliny krmí. Domnívám se však, že podléšky vysazené do volné půdy hnojení téměř nevyžadují, snad jen přidání výživnější půdy či kompostu k trsu rostliny. V podstatě ani u hrnkové kultury hnojení neprovádíme, pokud rostliny, jak se to doporučuje, každoročně přesazujeme. Ty pak vše potřebné dostávají v novém substrátu. (Na snímku nahoře je Hepatica nobilis semiplena i s pylovými váčky - foto Gunhild Poulsen, Dánsko, fotografie převzata z www.gtpoulsen.dk ).\nDruhý obrázek napadení plísní.jpg\nJe třeba říci, že podléšky jsou poměrně odolné a zdaleka netrpí tolika chorobami jako některé jiné druhy rostlin. Jedním z mála opravdových problémů u podléšek je možnost poškození jejich listů. Jsou to především pro leckoho známé kulaté, zpočátku světlé, později hnědé skvrny na listech, poškozujících rostliny esteticky i vegetativně. Příčina může být dvojí. Je to buď důsledek neúměrného slunečního ozáření (někdy stačí i půl hodiny ostrého slunce) zde je léčba snadná. Zabránit dalšímu oslunění, na příklad vhodným přistíněním a poškozený list buď částečně nebo zcela odstranit.\nProvádíme jej dvěma způsoby generativně (výsevem) nebo vegetativně (dělením). Oba způsoby nejsou pro zkušené skalničkáře novinkou. V případě podléšek je však nutné dodržovat některé specifické úkony o kterých se zmíním.\nGenerativní množení výsevem semene, bylo již částečně zmíněno v 1.části tohoto povídání. Platí zásada, že zralost semen se musí hlídat, neboť všechny semeníky nezrají najednou a sklizeň i na jedné rostlině může být postupná. Doporučuje se opatrnost, protože zralý semeník se velmi snadno rozpadá a mohou vzniknout ztráty. Semeno by se mělo sbírat těsně před svojí plnou zralostí, tedy dříve, než jeho světle zelená barva začne žloutnout. Semínka můžeme na krátkou dobu uložit do temna a chladna, například v plastickém sáčku či krabičce, při čemž dbáme, aby nevysychala, ale ani neplesnivěla. Semena totiž obsahují dosti vlastní vlhkosti. K výsevu přistupujeme bezprostředně, neboť semena všech druhů podléšek již po velmi krátké době ztrácejí svoji klíčivost a mohlo by se stát, že výsev po dvou, někdy již po jednom měsíci od sebrání semen by mohl být neúspěšný.\nVegetativní rozmnožování dělením, se praktikuje u rostlin plnokvětých nebo tam, kde chceme docílit naprosto shodnou rostlinu s rostlinou mateční, byť tato přinášela i semena. K dělení přistupujeme raději méně často ne dříve než po dvou letech. Optimální doba pro dělení je u Hepatica nobilis a Hepatica japonica v době květu rostliny nebo těsně po něm. Snažíme se dělit dříve než dojde k výraznému nárůstu listů, aby se tento nepozastavil. Druh Hepatica transsilvanica dělíme přednostně počátkem září, neboť pro tento druh je jaro méně vyhovující. Při dělení vyjmeme opatrně urostlou rostlinu s více puky z půdy, obnažíme její kořeny vytřesením zeminy z balu, případně si pomůžeme opláchnutím ve vodě.Potom jemným tahem oddělíme jednotlivé části rostliny od sebe tak, aby nová předpokládaná rostlina měla svoje vlastní srdíčko s pukem, nejméně tři vlastní lístky a vlastní svazek kořenů, který je předpokladem pro ujmutí rostliny a její dobrou výživu (obrázek vpravo). Nestačí tři, čtyři vlasové kořínky, taková rostlina může snadno uhynout. Kořeny nezkracujeme, je-li jich hodně pak je rozprostřeme a dbáme na to, aby při sázení směřovaly kolmo dolů.\nExistuje řada receptů na složení výsevního substrátu, hlavním požadavkem je, aby byl vzdušný, přitom aby absorboval dobře vodu, ale také ji propouštěl a měl i určitou výživnou hodnotu.Uvádím jeden z několika osvědčených: 2 díly jemné rašeliny (na výsev); hrubší rašelina (do hajní partie); 1 díl ostrého písku, který se nespéká ideální je písek křemičitý hrubšího zrnění nebo říční; 1 díl zcela zetlelé listovky; 1 díl kvalitní zeminy; na tři a půl litru této směsi dát 1 lžičku drceného dolomitického vápence. Přidáním trochy drceného rašeliníku zvýšíme nasáklivost této směsi, není to však nutností.\nVýsevní nádobu zvolíme alespoň 10 cm hlubokou s ohledem na délku budoucích kořínků, neboť mladé rostlinky v ní zůstanou nejméně 2 roky. Nádoba by měla také vydržet všechny vrtochy počasí. Dno pokryjeme asi 1 cm vhodnou drenáží, potom nádobu naplníme dobře promíchanou a přiměřeně vlhkou výsevní směsí až asi 2 cm pod její okraj, urovnáme a tuto vrstvu pokryjeme asi 1 centimetrovou vrstvou vypraného hrubšího písku, na kterou vysejeme semena a opět pokryjeme vrstvičkou písku. Je to protiplísňové opatření, vždyť semena mohou vyklíčit za 6 12 měsíců, což je normální. Povrch výsevu pak pokryjeme tenčí vrstvou písku hrubého zrnění, aby byla semena chráněna před vyplavením při větším dešti. Nádobu postavíme do misky s vodou tak, aby substrát nasál vodu zespoda (zálivkou je možné vyplavit semena!) tak, až se na povrchu vytvoří vodní skvrny. Pak nádobu vyjmeme z vody a necháme odtéci přebytečnou vodu. A to je vše.\nVýsevní nádobu je třeba umístit mimo dosah slunce, do chladného prostředí, pokud možno zapustit do země. Doporučuji pak především přikrýt nějakou síťkou, nejlépe drátěnou, která výsev ochrání před ptáky, kočkami nebo myšmi.V tomto stavu na výsev necháme působit všechny výkyvy počasí, chráníme jej však před nebývale prudkými lijáky. Další možností je krýt nádobu sklem tak, aby mezi nádobou a sklem mohl proudit vzduch. To ovšem vyžaduje častější kontrolu vlhkosti. Semeno někdy vyklíčí již koncem října, kdy se mohou objevit první nepravé lístky cotyledony, většinou ale až v předjaří, prakticky rok po vysetí. V obou případech lístky v průběhu jara pouze zesílí, další, tj. pravé lístky již ten rok nenarostou. Popsáno je to v 1.části tohoto povídání. Rozhodně se rostliny jako je na kresbě vpravo dočkáte nejdříve za několik let, podle toho, jak o ni budete pečovat. To je však popsáno v 1.části "povídání", v odstavci o životním cyklu podléšek.\nNěmecký zahradník Andreas Haendel popsal svůj vyzkoušený způsob výsevu v rozsáhlém článku o čtyřech stranách "Hepatica vášeň, generativní rozmnožování", který jsem přeložil do češtiny a mám jej k dispozici vážným zájemcům za úhradu poštovného. Významnou novinkou jeho metody je totiž tzv. letní stratifikování, kterým se uspíší první zakvetení rostlin o jeden rok!\nDnes registruji stále častěji dotazy milovníků podléšek na možnost pěstování druhu Hepatica nobilis var. japonica, případně i jiných asijských druhů. V 1. díle tohoto seriálku jsem uváděl, že již samotné pořízení rostlin je poměrně drahé, pěstování potom obtížnější, ne-li rizikové. Zkušenější pěstitelé to však mohou zkusit, navíc i mohou být úspěšní při zvládnutí několika fenomenů. Pěstitelské znalosti se stále rozšiřují, je už spousta poznatků z praxe, což potvrzují pěstitelské špičky z Německa i Anglie. Ještě nedávno se uvádělo pěstování druhu Hepatica yamatutai či Hepatica henryi jako problematické, o Hepatica nobilis var. japonica ani nemluvě dnes už to neplatí. Pokusím se tyto rady a poznatky shrnout, zobecnit.\nSkleník nám zabezpečí, že rostliny nebudou poškozeny v zimním období mínusovou teplotou pod 0°C. Jak hluboko teplota může pod tento stupeň klesnout není, dosud u nás prověřené asi to nikdo nezkouší, byla by to drahá zkušenost. Navíc se ještě doporučuje květináče s rostlinami uložit do polystyrénového uzavíratelného boxu a ten občas během zimy větrat (kvůli plísním). Japonské druhy nakvétají dříve než naše evropské. Proto po zvýšení teplot ve skleníku nad únosnou míru (na jaře) je nutné vynést květináče do volného prostoru - ven, i japonské druhy totiž milují přijatelné chladno. Zpět do skleníku se musí přenést rostliny opět před nastávajícími velmi nízkými teplotami. Je zřejmé, že asijské, zvláště japonské podléšky jsou pro nás téměř pokojovými rostlinami, ale milujícími chlad, nikoliv mráz.\nPěstování v nádobách se upřednostňuje především kvůli mobilitě. Je samozřejmé, že je nutné dodržet všechny obecné pokyny pro pěstování rostlin v nádobách, pojednává o tom jeden z předchozích odstavců. Je nutné nezapomenout na každoroční přesazování. Dostáváme se k nejdůležitější, třetí podmínce k zalévání. Bylo zjištěno, že tyto asijské druhy sice vyžadují vlhké prostředí (což jim může kvalitní, stíněný a dobře větraný skleník poskytnout), nesnášejí však přemokření, přemíru zálivky a už vůbec ne zálivku na list a zálivku shora. Toto můžeme zabezpečit dobře právě u květináčové kultury, kde praktikujeme adekvátní zálivku spodem, tj. do podmisky, a to tak, aby po nasátí substrátu voda v misce nestála a nádoba se nechala přirozeně zase odkapat. K dalšímu zalití přistoupit až po částečném vyschnutí substrátu. Podle zkušeností vynikajícího pěstitele A. Händla je to ta nejdůležitější podmínka úspěšnosti pěstování: dokázat u podléšek, zvláště japonských, udržet substrát stále jemně vlhký, ale ne mokrý nebo přesychající.\nTeď zbývá už jen dodat, že mladá rostlina musí po zakoupení nejprve narůst, na její pravý vzhled si tedy počkáme 2 3 roky. Počítejme s tím, že květy japonských druhů jsou menší než naše. Při dobré kondici však kvetou bohatě a mnohé skutečně okouzlujícím způsobem, zajímavými květy i barvou. Hnojení není nutné, neboť se rostliny každým rokem musí přesazovat do nového substrátu. Další asijské druhy se již objevují na zahraničním trhu, jsou to především: Hepatica yamatutai a Hepatica henryi, zatím však není dostatek poznatků, aby mohly být považovány za zcela odolné druhy. Za dosti odolnou se naopak již považuje Hepatica maxima a do značné míry i Hepatica nobilis var. pubescens. Bylo by ještě možné o lecčem povídat, časem třeba vznikne 4. pokračování tohoto podléškového seriálu, ale domnívám se, že výběr těchto základních rad a poznatků pro úspěšné pěstování podléšek postačí. O nabytí vlastních zkušeností a o rozšíření svých dosavadních znalostí, jak doufám, už každý pravověrný skalničkář může usilovat samostatně. Pokud jsem k tomu alespoň částečně přispěl svým Povídáním o podléškách a vzbudil u Vás potřebný zájem, bude to pro mne velké zadostiučinění a odměna. Pokud mi budete ochotni napsat i vaše zkušenosti a zde neuvedené poznatky, budu rád (e-mail je níže).\nHepatica nobilis var.japonica ´Gyousie


Soud o syna se vleče dál. Azarenková se v Aucklandu nevrátí - TenisPortal.cz\nTrápení Viktorie Azarenkové v osobním životě zřejmě nekončí. Osmadvacetiletá Běloruska, jež se se svým bývalým partnerem soudí o právo na péči o syna, se dnes ráno odhlásila z turnaje v Aucklandu. Na Novém Zélandu se měla představit poprvé od Wimbledonu.\n24. 12. 2017, 11:26 | Aktuality | 8 komentářů\nJeště před měsícem Viktoria Azarenková oznamovala, jak se na začátku nové sezony vrátí na kurty. Následně ji však opustili trenér Michael Joyce i kondiční kouč Ashcon Rezazadeh, kteří "se chtěli posunout ve svých trenérských kariérách, zatímco ona bude dál řešit svůj soukromý život".\nTušili, že Azarenková své osobní problémy vyřešené stále nemá a potáhnou se s ní ještě dlouho. V létě se totiž rozešla s partnerem Billem McKeaguem, který následně podal žalobu na určení péče o syna, rodiče se od té doby popotahují po soudech a běloruská tenistka se nedokáže plně soustředit na tenis.\nOsmadvacetiletá Azarenková zřejmě doufala, že do konce roku se spor vyřeší a bude moct restartovat svou úspěšnou kariéru. Dnes se však odhlásila z Aucklandu, kde měla za 8 dní vstoupit do nové sezony, a místo tenisových zápasů dál jen trénuje a udržuje se v kondici. Z rozhodnutí soudu totiž její syn stále nesmí vycestovat ze Spojených států.\n"Viktoria u nás bohužel příští týden hrát nebude," oznámil ředitel turnaje Karl Budge. "Je to pro ni těžké. Tvrdě trénuje a je to profesionální tenistka, která chce hrát zápasy. Je to těžké i pro nás, protože jsme se moc těšili na hráčku jejího kalibru," dodal Budge, který nyní aktivně hledá adekvátní náhradu, které dá uvolněnou divokou kartu.\n"V tuto chvíli je těžké najít někoho, kdo není přihlášen na žádný turnaj a měl by zájem u nás hrát. Je to komplikace, ale s několika dívkami jednáme a během dvou dnů by mělo být jasno," uvedl Budge.\nNejvětšími hvězdami v Aucklandu budou Dánka Caroline Wozniacká a Polka Agnieszka Radwaňská. Z českých tenistek jsou přihlášeny Barbora Strýcová a Markéta Vondroušová.\nSyn Leo se Azarenkové narodil loni před Vánoci. Po mateřské se bývalá světová jednička na kurty vrátila, odehrát však stihla jen dva turnaje na trávě, na které se dostala do druhého kola na Mallorce a do osmifinále Wimbledonu.\nDalším datem návratu rodačky z Minsku je 15. leden, kdy startuje Australian Open. Azarenková v Melbourne získala v letech 2012 a 2013 oba své grandslamové tituly. Bez syna však domov v Americe neopustí.\n25.12.2017 13:37Od: Patri.k\nTak, Azarenko neustále lítá po turnajích, o dítě by se nejspíš starala chůva, takže je přirozené, že soud dost hledí k zájmům otce. V normálním životě by též soud nekoukal na to, že jste důležitý bussinesman, ale na to, jestli dítě bude mít dostatečný kontakt s rodiči.\n25.12.2017 21:03Od: Jabadu\nOpravdu se domníváš, že v Americe se významní a bohatí lidé (jako rodiče) věnují celým srdcem dětem a nemají chůvy?\nMno, já ti nějak nevím.\n24.12.2017 20:53Od: Frick Luckooooo\nVem to za ní, vole!\n24.12.2017 20:42Od: FulnekUltras Důsledky\npovrchního souložení s ušákem - bohužel...\n24.12.2017 20:53Od: Frick\nAsi nedošlo k dostatečnému průniku.\n24.12.2017 20:58Od: FulnekUltras\ntak hlavně ať si to Hejkal rychle a nějak pokud možno rozumně vyřídí - skoro mně už ve WTA začíná chybět... ;)\n24.12.2017 14:30Od: monty25 Vika\nNo, to teda není zrovna vánoční dárek pro fanoušky. :( Asi tři týdny zpátky (po odchodu trenéra a kondičáka) jsem si pokládal otázku, jestli se v tom Aucklandu teda vrátí. Takže nevrátí a nejspíš ani ona sama neví, jak dlouho se to ještě bude táhnout. Nakonec toho kvůli celýmu Billymu zmešká víc než Masha. Že radši nezůstala s Redfooem...


Vesnice nevysoudila miliony od souseda, teď proto žaluje rovnou stát - iDNES.cz\nVesnice nevysoudila miliony od souseda, teď proto žaluje rovnou stát\n14. října 2011 9:39, aktualizováno 9:39\nMalá obec Bohuslavice nad Vláří žaluje stát o zhruba 2,5 milionu korun. Chce je získat jako finanční kompenzaci po dělení majetku v roce 2000, kdy se odtrhla od sousedního Slavičína.\nBohuslavice se nejdříve snažily částku získat přímo od Slavičína, které je dát nechtěl. A u soudu Bohuslavice neuspěly. Teď to zkouší znovu a žalují rovnou český stát.\n"Obec má nárok na finanční kompenzaci. Ministerstvo financí tehdy spíš jen symbolicky posvětilo návrh dělení majetku tak, jak mu ho předložil Slavičín. To nebylo v pořádku," myslí si právní zástupce Bohuslavic nad Vláří Stanislav Polčák.\nBohuslavice vyinkasovaly pouhých 40 tisíc korun. Chtějí ale 2,5 milionu. Jde o podíl z akcií, které Slavičín dostal při privatizaci energetických a plynárenských společností. "Majetek byl rozdělen nespravedlivě, na tom trváme," je přesvědčen starosta Bohuslavic František Machuča (o sporu sousedních vesnic čtěte zde).\nSlavičín ale požadavek obce odmítá. "Vše bylo v pořádku. Nechápu, o co se pořád snaží," prohlásil opakovaně slavičínský starosta Jaroslav Končický.\nV případu žaloby státu by měl pražský obvodní soud rozhodnout už v pondělí 17. října. Polčák věří, že ve prospěch obce. "Bylo by to spravedlivé," myslí si.\nO něco podobného se snaží deset obyvatel Rokytnice, mezi nimiž je i bývalá starostka obce a současná senátorka Jana Juřenčáková.\nRokytnice se od Slavičína odtrhla v roce 2002 a chce vysoudit 5,6 milionu korun.\nTémata: Bohuslavice, Bohuslavice nad Vláří, Zlín, Zlínský kraj, Rokytnice, Slavičín, Stanislav Polčák\nBohuslavice nad Vláří na Zlínsku budou bojovat se sousedním Slavičínem ve Štrasburku. Právě k mezinárodnímu soudu totiž...


Když zákazník vyžaduje stejnou kvalitu zboží, jakou požaduje americká armáda | ARMYWEB.cz\nKdyž zákazník vyžaduje stejnou kvalitu zboží, jakou požaduje americká armáda\n03. 03. 2016 kategorie: Vojenská výstroj 1 komentář\nV tomto článku se jukneme na léta oblíbené bundy typu MA1, CWU, N2B nebo N3B. Jelikož jsou tyto bundy mezi lidmi oblíbené (a nemyslím tím jen notoricky známou bundu MA1 Bomber, která je oblíbená určitou skupinou bezvlasých lidí :)), spousta světových výrobců military oblečení je do své nabídky zahrnuje.\nStejné bundy od různých výrobců (Fostex, Mil-tec, MFH, Surplus, Alpha Industries apod.) jsou si kvalitativně dost podobné (pro lajka v podstatě identické) a kromě pár výjimek (připlácíte hlavně za značku) podobné i cenově. Nicméně všem těmto bundám chybí opavdová kvalita, která šla v posledních 2-3 letech opravdu dolů.\nChápu, že od bundy CWU značky Mil-tec nebo MFH nemůžeme za tu cenu očekávat armádní kvalitu a pro běžné nošení do města nebo na ryby jsou bundy plně dostačující, nicméně jsou mezi námi tací, kteří hledají bundu ve stejné kvalitě jako požaduje např. americká armáda. Mezi ty společnosti, které se rozhodly vyrábět tuto vysokou kvalitu i pro civilní trh je americká firma Valley Apparel.\nFoto: Společnost Valley Apparel vyrábí oblečení pro US Army přes 50 let\nTato americká firma má však jednu chybu, nikdo ji téměř nezná :) Je to logické, protože ještě donedávna společnost vyráběla produkty pouze v rámci státních zakázek, tedy pro US ARMY. Pojďme se podívat do historie této společnosti, jejichž produkty se s komerčními klony ostatních firem nedají srovnat.\nValley Apparel L.L.C nepřetržitě vyrábí pro americkou armádu od roku 1959 v zařízeních v okolí Knoxville, Tennessee USA. Vedení společnosti se opírá o Johna Niethammera, který má více než 50 let zkušeností s vládními dodávkami. Sloužil v americkém letectvu a byl majitelem a jednatelem Alpha Industries, Inc. téměř 40 let. Prostřednictvím těchto zkušeností firma Valley Apparel vyrábí a dodává milióny kusů oblečení do všech odvětví US ozbrojených složek.\nFoto: Panoramatická fotografie dílny společnosti Valley Apparel\nFirma si všimla, že poměrně velká část zákazníků vyžaduje stejnou (armádní) kvalitu u bojových bund a kalhot a leteckých bund MA1, CWU, N2B nebo N3B, která v rámci komerčního trhu v podstatě zmizela.\nK nám do ČR je jako 1. přivezla firma BULL, která se následně rozhodla ukončit dovoz stejných bund rádoby armádních značek. Ano, bunda nestoji 1000 Kč jako její klony od Mil-tecu, nicméně kvalita je neskutečná (ostatně ta se dá ověřit osobně v showroomu u společnosti BULL).\nZávěrem snad je napsat, že vše je otázkou priorit. Takže někomu bude určitě stačit levná kopie armádních bund (od které však člověk nesmí očekávat žádné zázraky) a někdo chce opravdovou certifikovanou armádní kvalitu, která samozřejmě nabízí úplně jiný komfort a životnost.\nJak je to tedy s Alphou, když má jiného majitele? Přijde mi, že výrobky od Alpha industries jsou dražší a. méně kvalitní.


Fanfare Ciocarlia zahrají zítra v Ústí nad Labem a začátkem března v Praze. Těšte se na fúzi s gypsy swingem - Romea.cz\n20.2.2017 14:22, (AKTUALIZOVÁNO 24. 2. 2017, 10:55)\nKapela Fanfare Ciocarlia z Rumunska. Foto: Copyright Arne Reinhardt.\nNejrychlejší a nejhlasitější balkánská dechovka Fanfare Cocarlia nabízí změnu: spojila se s kanadským kytaristou Adrianem Raso, navazující na „gypsy swing“, u jehož zrodu stál v první polovině 20. století kytarista Django Reinhardt z Belgie. Již zítra se o jejich umu můžete přesvědčit na koncertu v Ústí nad Labem a prvního března v Praze v Paláci Akropolis.\nPo nedlouhé pauze přijede do České republiky začátkem března oblíbená balkánská dechovka Fanfare Cocarlia. Tentokrát vsadila na spojení stylů, které mají společný základ: romské hudby z Východní Evropy a jazzu západoevropských Romů.\nAdrian Raso pochází z Toronta a vedle romského jazzu ho ovlivnil i rock a blues. Spolupráce zviditelnila i skryté souvislosti:Fanfare Ciocarlia najednou zní jako pouliční kapela z New Orleansu z doby, kdy se tu zrodil jazz. Na společném albu Devil's Talese setkává široká paleta vlivů – včetně zvonivých kytar, typických pro filmovou hudbu amerických westernů. Album se drželo rekordní čas 3 měsíce v čele tabulky World Music Charts Europe a v německý gramofonový průmysl mu udělil Cenu kritiky.\nBalkánské dechovky pronikly do světa především díky filmové hudbě Gorana Bregoviće. Historie těchto ansámblů, jejichž styl se od českých či německých dechovek dramaticky liší, trvá několik staletí. Na jedné straně sahá k vojenským kapelám z doby Rakousko-Uherska – a na straně druhé do doby, kdy východní Evropu okupovali Turci, kteří s sebou přinesli hudbu s výraznou příchutí Orientu. V posledních dekádách se balkánské styly staly na Západě módou, z níž výrazně vybočuje rumunská sestavaFanfare Ciocarlia, která kombinuje dechové nástroje s úderností punk-rockové kapely.\nFanfare Ciocarlia vystoupí v Ústí nad Labem již zítra 25. února 2017 od 20:00 hod v Národním domě (Velká Hradební 33, vstupné 150 Kč)\na ve středu 1. března v pražském Paláci Akropolis od 19:00.\nadg, Palác Akropolis


Deprese je jediná z nejčastějších duševních chorob. Pravděpodobně se setká se zodpovědnými lidmi i mladšími. Bohužel je pro něj velmi těžké se s touto nemocí vypořádat. Obvykle má velký a obtížný průběh. Nicméně, to stojí za zvážení nejprve co jsou nejběžnější symptomy. Protože toto onemocnění je často zaměňováno se základní chandrou nebo horší náladou.\nDeprese je o dlouhodobé obraně špatné nálady. Pacient nemá žádné chrapki pro domácí funkce a ve skutečnosti neexistuje žádná energie ani schopnost pracovat v týmu. Rád je sám a mluví v našem pokoji. Že by se vzdal socializace, i kdyby je předtím miloval. Kromě toho lidé s depresí často zapomínají na své cíle. Nezasahují do sebe ani do svých rodin. To je přesně důvod, proč deprese negativně neovlivňuje pouze jednotlivého pacienta, ale také jeho oblíbeného. Je to pak nemoc, jejíž symptomy se vyvíjejí po delší dobu. Pokud je to v současné době dočasná, horší nálada, neznamená to, že ztrácíme depresi. Někdy stačí, když čekám na takovou scénu, aby si mohla znovu hrát se životem. Bohužel, čím déle se taková horší nálada chová, to by nás mělo rušit. Pak co nejdříve jděte k serióznímu specialistovi, který bude jistě psycholog nebo psychiatr. Takový lékař prostřednictvím podrobné analýzy a konverzace existuje ve formě posouzení, zda daný pacient skutečně zůstává v depresi. A když se to stane, musíte k pacientovi připojit správný typ léčby. Dobré výsledky zde přináší například psychoterapie. Psychoterapeut Krakov prostřednictvím podrobných rozhovorů rozpozná příčinu pacientových problémů. V té době je však nejdůležitějším krokem, který vše uvolní v léčbě.\nStojí za to pravidelně zkoumat své tělo. Pro nás by mělo být důležité nejen fyzické zdraví, ale i duševní zdraví. Pokud očekáváme dobře, nejsme v vážnějších problémech s provozováním určitých funkcí. Stojí za to se o to postarat.


Teta drogerie - Voňavý domov: Jaké vůně se hodí do domácnosti a proč?\nÚvod Články Krása Tělo Voňavý domov: Jaké vůně se hodí do domácnosti a proč?\nVoňavý domov: Jaké vůně se hodí do domácnosti a proč?\n1. dubna 2021 od Karolína Valová\n1. dubna 2021 • 3 minuty čtení\nJaro je tu a s ním i neodolatelná pozitivní energie a spousta krásných vůní. Chcete si tuto svěžest užívat nejen v přírodě, ale i doma při odpočinku nebo péči o domácnost? Stačí se obklopit těmi správnými produkty. Poradíme vám, které to jsou.\nPokud toužíte po tom přicházet do již provoněné domácnosti, jednou z variant jsou difuzéry (ratanové tyčinky ponořené do vonné látky), které nejen provoní své okolí, ale navíc krásné vypadají. Q-Home Domácí parfém tyčinky Vanilka (koupit v e-shopu) vydrží vonět nepřetržitě několik týdnů a intenzitu jejich vůně můžete snadno upravovat množstvím použitých tyčinek. Pokud máte rádi květinovou vůni, bude vám vyhovovat Q-Home domácí parfém jasmínový květ (koupit v e-shopu).\nPokud hledáte rychlého pomocníka k osvěžení domácnosti nebo třeba auta, mějte po ruce sprej Q-Home osvěžovač vzduchu Letní déšť (koupit v e-shopu) s obsahem přírodních esenciálních olejů.\nBez vaší přítomnosti bezpečně uvolňují krásnou vůni také elektrické osvěžovače vzduchu. Existují ve dvou variantách:\nElektrické osvěžovače vzduchu do zásuvky. Náplně do drobných strojků vydrží několik měsíců a náhradních náplní existuje mnoho druhů. Na jaro se dokonale hodí Ambi Pur 3Volution Osvěžovač Vzduchu Startovací Sada Spring Awakening (koupit v e-shopu), která obsahuje tři nádherné vůně, jež strojek pravidelně střídá. Tím je zajištěno, že si na parfemaci nezvyknete a ucítíte ji stále stejně intenzivně jako první den.\nAutomatické spreje poháněné bateriemi, které reagují na pohyb či rozstřikují vůni v přednastaveném intervalu. Ideální řešení například do vstupní haly vašeho bytu, kde vás při každém příchodu domů přivítá vůně dle vašeho výběru. My doporučujeme Air Wick Freshmatic Difuzér a náplň do osvěžovače vzduchu Jarní vánek (koupit v e-shopu). Kromě toho, že příjemně a nevtíravě voní, neutralizuje také pachy a dá se například na noc velmi snadno vypnout.\nPéče o pokojové rostliny: Kdy přesazovat a jak hnojit?\nPokojové rostliny jsou dekorací, která nikdy nevyjde z módy. Aby však dokonale zdobily, potřebují světlo, vodu, živiny a prostor. Ať už se staráte o stínomilné, vlhkomilné nebo kyselomilné rostliny, jedno mají společné – nejvíce péče potřebují začátkem jara.\nKoupelna a toaleta jsou často prostory, které je obtížné větrat a které jsou zároveň nejvíce náchylné k tvorbě nežádoucích pachů. Pro tyto místnosti je jako stvořený Ambi Pur Osvěžovač vzduchu do koupelny Flowers and Spring (koupit v e-shopu). Dokáže nepřetržitě a bez použití elektřiny odstraňovat pachy ze vzduchu, a navíc zabraňuje jejich usazování na měkkých površích, jako jsou ručníky, vany a sprchové závěsy. Další alternativou mohou být voňavé perličky, třeba Q Home Osvěžovač vzduchu gelové perličky Svěží limetka (koupit v e-shopu), které provoní váš interiér až na 30 dnů.\nS nepříjemným pachem často bojují těžko pratelné domácí tkaniny, jako jsou závěsy, koberce, pohovky nebo čalounění vozu. Zde vám dobrou službu prokáže Sanytol Dezodorační a dezinfekční přípravek (koupit v e-shopu), který z nich odstraňuje zápach, dezinfikuje je a navrací jim svěžest čistého prádla.\nKdyž vás příjemná jarní vůně zasáhne ráno při oblékání nebo odpoledne během uklízení vyžehleného prádla do skříně, zaručeně vám to vykouzlí úsměv na tváři. Coccolino Fresh Sky vonné sáčky modré (koupit v e-shopu) navíc provoní nejen prostor šatníku, ale i samotné oblečení. Vůně se uvolňuje postupně až po dobu šesti týdnů, tudíž se na tyto sáčky můžete spolehnout i poté, co z prádla vyprchá vůně aviváže.\nTIP: Na e-shopu Teta drogerie (přejít na e-shop) najdete i spoustu produktů na provonění vašeho oblečení už během praní nebo sušení.\nPotlačte v sobě pocit, že svíčky jsou vhodné spíše na zimní měsíce, k doladění útulné atmosféry. Stačí si vybrat vonnou svíčku s jemnou květinovou, bylinkovou nebo svěží ovocnou parfemací, například Botanica by Air Wick Svíčku svěží ananas a tuniský rozmarýn (koupit v e-shopu), a rázem máte dokonalý doplněk do interiéru, který provoní celou místnost.\nStejně jako svíčky se i aroma lampy hodí pro použití nejen během podzimu a zimy. Pokud do malého množství vody ve vrchní misce nakapete třeba Mandarinkový vonný olej (koupit v e-shopu), brzy se to pozitivně odrazí na vaší náladě, uvidíte!\n1/8 Q Home Domácí parfém tyčinky Vanilka\n2/8 Q Home Domácí parfém jasmínový květ\n3/8 Q-Home Osvěžovač vzduchu Letní déšť\n4/8 Ambi Pur 3Volution Osvěžovač Vzduchu Startovací Sada Spring Awakening\n5/8 Air Wick Freshmatic Difuzér a náplň do osvěžovače vzduchu Jarní vánek\n6/8 Ambi Pur Osvěžovač vzduchu do koupelny Flowers and Spring\n7/8 Q Home Osvěžovač vzduchu gelové perličky Svěží limetka\n8/8 Sanytol Dezodorační a dezinfekční přípravek


Minialbum Panda - Albumárium\nDomů / Asie / Minialbum Panda\nDárkové minialbum s autorskými ilustracemi. Je vhodné pro instaxové fotografie nebo klasické fotografie ve formátu 10x10cm. Albem můžete nejen listovat, ale v rozložené podobě je možné ho mít i kdekoli vystavené. Do alba vlepíte 9 fotografií a několik dalších lze schovat do vnitřní kapsičky. Papír tmavě hnědé barvy s vysokou gramáží spolu s plátnem u kapsičky jsou vyřazené materiály, kterým jsme znovu vdechli život. Desky jsou opatřeny laminací a najdete na nich akvarelové ilustrace z kolekce Asie.\nKategorie: Asie, Minialba


Čas při podnikání je skoro jako černá díra – Prácebaví.cz\nBacha, odchodem ze zaměstnání na volnou se můžete snadno ocitnout v jakémsi Matrixu, kde se všechno točí mnohem rychleji. Aspoň tak to vnímám já rok poté, co jsem v 39 letech začal podnikat. Parádní sice je, že si o tom, co kdy budu dělat, rozhoduji hlavně já, ale není to zdaleka jen s nohama na stole. Vnímání času se mi změnilo asi takhle:\nOdchodem z korporace jsem mnohonásobně snížil počet meetingů, užvaněných konferenčních hovorů, přečtených i sesmolených mailů, rádoby vytuněných prezentací a jiných úkolů, které žerou hodně hodin, ale skutek utek. Místo toho teď zvládnu spoustu jiné práce.\nNěkdy mi ale stejně vrtá hlavou, kam se podělo těch 50 hodin týdně, které jsem jako zaměstnanec i s dojížděním od pondělí do pátku trávil v kanceláři na druhém konci Prahy. Mám podezření, že týdnu od doby, kdy jsem začal podnikat, někdo pár hodin čórnul.\nDo uvolněného času se mi totiž vedralo spousta zajímavých aktivit. Navíc si do velké míry sám rozhoduji, kdy se do nich pustím. To by nemělo chybu, kdybych občas nekoketoval s prokrastinací.\nNejvětší plus je, že s rodinou trávím mnohem víc času než dřív. Místo chození do kanceláře jsem s nimi často na venkově, kde kombinujeme práci s výlety, koupáním, sportováním a dalšími radovánkami. Jen jsem zjistil, že je dobré držet i toto na uzdě, aby se s z toho nestalo mínus. Takže občas i rád zmizím do kanceláře.\nNejvětší nevýhoda naopak je, že už nemám placenou dovolenou a taky se ještě nedokážu od práce úplně ostřihnout, takže si často beru pár úkolů s sebou i na různé výlety. Učím se sice vypínat práci i na několik dní, zatím v tom ale nejsem žádná extratřída.\nPořád se taky učím líp oddělovat čas na práci a zábavu a dát tomu víc řádu i během dne. Nejvíc mi zatím fungují koncentrované bloky – pár hodin práce, pár hodin zábava/odpočinek.\nČasto si připomínám, že už nejsem placený za sezení v open spacu, ale za výsledek, takže je hlavně na mě, kdy práci udělám. Někdy se ale úkoly nahromadí a přijde vlna tak intenzivní práce, kterou bych snad nepřál ani své bývalé šéfové. To si pak nadávám, že mám líp plánovat.\nMám pořád pocit, že bych toho, sakriš, chtěl a měl stíhat mnohem víc.\nJestli máte někdo osvědčené tipy, jak co nejlépe kombinovat práci na volné noze s rodinou, sem s nimi 🙂


„Sbírá body, po volbách o ní neuslyšíme.“ Petříček zmínil syrské sirotky a Šojdrová se znovu ozvala. A lidé se smějí - Politicke-listy.cz\n„Sbírá body, po volbách o ní neuslyšíme.“ Petříček zmínil syrské sirotky a Šojdrová se znovu ozvala. A lidé se smějí\nMinistr zahraničí Tomáš Petříček v rozhovoru pro server Novinky.cz prohlásil, že Česká republika je připravena postarat se o 50 syrských válečných sirotků, kteří se dnes nacházejí v uprchlických táborech v Řecku. Problém je však v tom, že řecké úřady je dosud nenašly. Lidovecká europoslankyně Michaela Šojdrová nabídla trochu jiný pohled. Zdá se jí, že dětí postižených válkou žijících na ulici je dost a my bychom jim měli pomoct.\nzdroj: parlamentnilisty.cz, přidáno 12.5.2019 v 11:35, prečteno: 8x\nBabiš je ušišlaný chudák a parodie na Bilaka. Premiér odmítl přijímat syrské sirotky a okamžitě se ozval Kalousek i další\nPremiér Andrej Babiš v rozhovoru pro Novinky.cz znovu rázně zopakoval, že Česko nepřijme ani jednoho uprchlíka. Lidovecká europoslankyně Šojdrová lobbuje za to, aby ČR přijala padesát nezletilých syrských sirotků. „Proč bychom je přijímali?“ uvedl podiveně Babiš v rozhovoru a pokračoval, že sirotky máme i u nás a musíme je připravit na vstup do života. Na jeho prohlášení se strhla vlna reakcí.\nzdroj: parlamentnilisty.cz, přidáno 15.9.2018 v 16:35, zobrazit podobné\nZástupci neziskových organizací spolu s europoslankyní Michaelou Šojdrovou (KDU-ČSL) dostali na dnešní schůzce od premiéra Andreje Babiše (ANO) za úkol vybrat syrské sirotky, kteří by mohli být z uprchlických táborů přesunuti do Česka. Stát prostřednictvím resortu vnitra poskytne součinnost, následně by je byl ochoten přijmout. Po setkání s Babišem a ministrem vnitra Janem Hamáčkem (ČSSD) to novinářům řekla Šojdrová. Babiš trvá na tom, že dětem je třeba pomoci mimo Česko.\nzdroj: parlamentnilisty.cz, přidáno 21.9.2018 v 18:35, zobrazit podobné\nPremiér Babiš: Centrum pro syrské sirotky není projekt státu ani vlády, ale moje osobní iniciativa\nChystané centrum pro syrské sirotky není projektem českého státu ani vlády, ale soukromou iniciativou premiéra Andreje Babiše (ANO). Předseda vlády v rozhovoru pro Deník N řekl, že stát se musí řídit tak složitými pravidly, že by pro něj bylo téměř nemožné takovou akci zorganizovat. Kvůli humanitárnímu projektu pro syrské sirotky zřídí Babiš nadaci a bude oslovovat možné sponzory. O takové možnosti už mluvil mimo jiné i s americkým miliardářem a filantropem Billem Gatesem.\nzdroj: parlamentnilisty.cz, přidáno 6.2.2019 v 22:35, zobrazit podobné\nzdroj: parlamentnilisty.cz, přidáno 21.9.2018 v 07:35, zobrazit podobné\n„Ten chlapec má příbuzné ve Španělsku…“ Šojdrová v ČT vytáhla foto sirotků, pak nastoupil Jakub Železný\nKauza 50 syrských sirotků posloužila svého času jako téma pro diskuzi v Parlamentu, ke kterému měl každý co říci. Nyní lidovecká europoslankyně Šojdrová vrací toto téma na stůl. Ministr zahraničí Petříček souhlasí se Šojdrovou, že by Česko sirotky, jejichž počet se scvrkl na 14, mohlo přijmout, ovšem s Michaelou Šojdrovou prý ještě nejednal a věc je v kompetenci ministra vnitra Hamáčka. Europoslankyně byla znovu pozvána do Událostí, komentářů, kde vysvětlovala, co je nového. Ideovým protivníkem jí v pořadu byl poslanec a místopředseda zahraničního výboru Jaroslav Bžoch, za ANO.\nzdroj: parlamentnilisty.cz, přidáno 20.2.2019 v 08:35, zobrazit podobné\nTak paní Šojdrová, jak to tedy bude s těmi sirotky? Hamáček se chce sejít, Vondráček má spoustu otázek\nPředseda Poslanecké sněmovny Radek Vondráček (ANO) by chtěl vědět, jaké úmysly do budoucna má europoslankyně Michaela Šojdrová (KDU-ČSL) se sirotky, o jejichž přijetí do ČR usiluje. Ministr vnitra Jan Hamáček (ČSSD) uvedl, že počká na oficiální vyjádření Řecka a pak se s Šojdrovou setká. Informuje o tom ČTK.


Parafínová terapie - nový trend v oblasti anti-aging manikúry - Krása - 2020\nParafínová terapie - nový trend v oblasti anti-aging manikúry\nPrávě ruce, které nejčastěji určují věk ženy - kůže podléhá neustálým vnějším vlivům, a proto se rychle ztrácí pružnost, objevují se vrásky. Chcete-li udržet kůži na rukou mladých a krásných, musíte se o ni řádně starat. Jedním z nejúčinnějších způsobů je ruční parafínová terapie.\nParafínová terapie je postup, který lze provádět jak doma, tak v salonu. Navzdory tomu, že to není tak těžké udělat, to dává nádherný efekt. Co je to za co?\nPodstatou parafínové terapie je účinek sauny, která dává parafínový film. Kůže změkne, stane se sametovou, hydratovanou a vypadá mnohem lépe. Procedura navíc pomáhá eliminovat kosmetické vady kůže, jako jsou jizvy, otoky a další.\nProč potřebujete tento postup\nPo parafínové terapii nebudou na rukou žádné praskliny a podráždění,\nVrásky na rukou jsou méně patrné,\nParafín zvlhčuje ruce,\nNehty rostou a rostou lépe\nKůže rukou je obnovena a stává se mladší.\nJak je parafín doma?\nPrvní věc je dezinfikovat pokožku rukou a aplikovat na ni krém. Vyberte si lepší mastný prostředek.\nV parafínové lázni stojí za to ohřát kosmetický parafín na teplotu asi 54 ° C.\nRuce by měly být ponořeny do parafínu a pak je ihned zabaleny polyethylenem, pak nosit teplé rukavice.\nPo ochlazení parafinem lze postup opakovat až 5x.\nÚčinek parafínu je podobný účinku, který se dosahuje při návštěvě lázně. Kůže rukou se vyparí, toxiny ji opustí a začne se cítit mnohem lépe.\nKdo by neměl dělat tento postup\nStejně jako mnoho jiných kosmetických postupů má parafínová terapie kontraindikace. Nemělo by se to dělat lidem trpícím cukrovkou nebo alergiemi. Provádění zákroku s vysokým krevním tlakem může vést k nepříliš příjemným následkům. Také by se neměly provádět, pokud máte na rukou poškození kůže.\n4 jednoduché kroky, jak se trvale zbavit komplexů\nJediné věci, které se nikdy nezlomí, nikdy se neztratí a nevypadnou ze stylu\nCopyright 2020 \_ none \_ Parafínová terapie - nový trend v oblasti anti-aging manikúry


Pouzdro Olympus CSCH-118 - Kožené pouzdro pro STYLUS 1 | AB-COM.cz\nPouzdro Olympus CSCH-118 - Kožené pouzdro pro STYLUS 1\nAB Kód: 502898\nSilná kůže použitá na pouzdro fotoaparátu chrání Olympus STYLUS 1 před poškrábáním a znečištěním. CSCH-118 je navrženo speciálně pro STYLUS 1 a sestává z podpůrného pouzdra a krytky objektivu - takže můžete podpůrné pouzdro používat také…\nSilná kůže použitá na pouzdro fotoaparátu chrání Olympus STYLUS 1 před poškrábáním a znečištěním. CSCH-118 je navrženo speciálně pro STYLUS 1 a sestává z podpůrného pouzdra a krytky objektivu – takže můžete podpůrné pouzdro používat také samostatně. Stativ je možné připevnit i s nasazeným pouzdrem a všechny kryty konektorů jsou samozřejmě snadno přístupné.V kombinaci s univerzálním koženým řemínkem na krk CSS-S109LL nebo koženým řemínkem na ruku CSS-S110LS je pouzdro ještě stylovější a praktičtější.\n2 160,21 Kč bez DPH\nBackpack SAMSONITE 50D09005 14,1" DESKLITE computer, doc., tablet,pocket, black\n1 894,94 Kč bez DPH


Tyden.cz | Kouč versus psycholog. Jaký je rozdíl a kdy požádat o pomoc koho?\n30.08. 09:49 | Autor: - red -\nKaždý z nás si jistě umí vybavit rozmanité životní trable a situace, které nás přiměly volat pomyslně o pomoc. Někdy stačí promluvit si s někým blízkým, dopřát si čas a oddech. Někdy se nás však potřeba pomoci drží a to, co zabírá běžně, najednou nefunguje. Na koho se ale obrátit? První dobrou bývá obvykle psycholog, který už dnes není vnímán jako lékař, který všechny rovnou odešle tak říkajíc do Bohnic. Je ale skutečně nutné při každé takové potřebě vyhledat psychologa, anebo by se některé situace daly řešit i s pomocí životního kouče?\nKdo je životní kouč\n"Životní kouč je profesionál, kteří vám pomůže dosáhnout osobních nebo profesních cílů," přibližuje oficiální definici koučka Helena Theunissen, a dodává: "Tahle definice je pro mě poměrně dost zužující. V rámci koučinku se věnuji rozboru situace, ve které se můj klient nachází. Je třeba získat nadhled, situaci malinko zklidnit, zpřehlednit a oddělit, co se ho týká a co ve skutečnosti ani jeho problém není. A pak se ve druhé části skutečně zaměřit na to, co si přeje, čeho chce dosáhnout, povzbudit jej, inspirovat a motivovat."\nPřístupy k life-coachingu se liší (ať už pojetím, které vnáší sám kouč, či jeho vzděláním a zaměřením), nicméně všichni životní kouči se zaměřují na sílu a schopnosti každého jednotlivce, hledání, odhalení a udržení motivace a také k získání odvahy a nalezení cesty ke splnění klientových snů a přání, kterým může být právě i dosažení životní pohody.\nPsycholog je vysokoškolsky vzdělaný člověk, což life coach být nemusí. V rámci svého vzdělávání získává znalosti o vývoji a fungování lidské psychiky, o principech mezilidských vztahů, o duševních poruchách a jejich léčbě a mnohem jiné. Své dovednosti obvykle uplatňuje v rámci psychoterapie či psychologického poradenství.\nPět zásadních rozdílů\n1. rozdíl: TÉMA\nObecně lze říct, že psycholog se zaměřuje na duševní zdraví a emoční uzdravení, zatímco life coach se orientuje na stanovení a dosažení zvolených cílů. Pokud jsou vaším problémem například úzkostné stavy, deprese, panické ataky, omezující traumata z minulosti, komplikovaný vztah sám k sobě, na místě je určitě pomoc psychologa.\nLife coaching pomůže v situaci, kdy máte pocit, že váš život stagnuje, že chcete rozvinout svůj potenciál, využít nabyté zkušenosti jiným způsobem či udělat další krok v kariéře, zlepšit mezilidské vztahy, překročit pověstné komfortní zóny, najít či upevnit motivaci, najít inspiraci, být pánem svého života a převzít za to odpovědnost, zvolit si nové výzvy a dosáhnout jich.\n2. rozdíl: NAUČENÉ DOVEDNOSTI\nTerapeuti pomáhají klientům podívat se na svou minulost, aby překonali hluboce zakořeněné problémy, zatímco life coachové jsou tu, aby vám pomohli odrazit se.\nDovednosti, které se naučíte od terapeuta, jsou k tomu, aby podporovaly hojení jakékoli jizvy z minulosti. Koučování odhalí způsoby a nástroje, které vám pomohou dosáhnout větších snů nebo se osvobodit, pokud se ve svém životě cítíte zaseknutí.\n3. rozdíl: FOKUS\nPři terapii čelíte minulosti, abyste se posunuli kupředu. Zkoumáte své nitro a emoce. Na terapeutických sezeních se často vracíte k emocionálním zážitkům, traumatům, naučeným vzorcům chování a přesvědčení, které jste získali v minulosti a dodnes vás ovlivňují; a spojujete je, abyste pochopili, jak a proč vás nyní přivedly do situace, ve které se nacházíte.\nLife coaching se zajímá především o teď a o potom. Věnuje se zhodnocení dnešní reality s ohledem na budoucí nastavení. Zohledňují se životní zkušenosti, zážitky a milníky, neboť právě ty člověka dovedly tam, kde se nachází. Spolu s koučem se hledá jejich význam pro budoucnost. Cílem koučování není nutně vracet se do minulosti a řešit ji, nýbrž soustředit se na přání a plány na teď a do budoucna. Hlavní otázka v coachingu je: Kde jste teď a kde chcete být?\n4. rozdíl: STRUKTURA\nStruktury terapeutického sezení závisejí na typu léčby. Na počátku je konzultace, kdy se mají klienti a terapeuti příležitost vzájemně se lépe poznat a posoudit, zda si vyhovují. Struktura následných sezení závisí na přístupu terapeuta a typu léčby.\nKoučovací sezení jsou strukturována tak, aby usnadňovala posun. "Životní kouč začíná úvodním sezením, které slouží k popisu klientovy životní situace, upřesňujeme společně zadání (co chcete, kde chcete být, jak chcete žít...) a také k zjištění toho, zda si s koučem bude klient vyhovovat," vysvětluje Helena Theunissen na svém webu www.helenatheunissen.cz. Následná sezení jsou navržena tak, aby spolu klient a kouč mohli rozpoznat klientovy silné stránky a hodnoty. Smyslem koučování je neustálý posun a směřování k vybranému cíli, ať je jím nová práce, nebo subjektivní pocit spokojeného života.\n5. rozdíl: DÉLKA PROCESU\nTerapie často nemá stanovený konec. Sezení mohou probíhat nepřetržitě několik měsíců nebo let. V life coachingu záleží na stanoveném programu a potřebách klienta, ať už se jedná o power schůzku na řešení situace ad hoc, nebo sérii šesti sezení nad řešením určité životní situace či změny.\nA čemu ještě věnovat pozornost?\nV obou případech je třeba sledovat odbornost, zda se profesionál zabývá tématy, která hodláte řešit, a hlavně: zda jsou vám setkání příjemná. Jak psycholog, tak kouč by měli umět vytvořit bezpečné prostředí, v němž si můžete dovolit mluvit otevřeně a upřímně. Přístup vybraného specialisty by s vámi měl souznět a měli byste se cítit příjemně i přes to, že ne každé setkání jednoduché.\nNadváhu nebo obezitu měly loni podle průzkumu dvě třetiny české populace. Jejich počet od posledního zjištění z roku 2013 výrazně...\nCovidová pandemie přiměla mnoho lidí změnit přístup ke svému zdraví a prevenci. Obzvlášť během lockdownu, kdy měli více času na...\nTěhotenství se řadí k těm nejkrásnějším obdobím života ženy, zároveň ale také k těm nejnáročnějším. Provázeno je každodenní...


Zpravodajství - Reportáž: 3. VŠE FEST – Gurmáni živé hudby si opět pochutnali - economix.cz\nReportáž: 3. VŠE FEST – Gurmáni živé hudby si opět pochutnali\n27. 04. 2012 07:38 - Stanislav Janeček\nV úterý 24. dubna proběhl ve vinohradském klubu HooDoo již třetí VŠE FEST. Tento klubový večer byl plný živé hudby, produkované hned čtyřmi kapelami studentsky spjatými s VŠE.\nZaplnit mezeru na studentském klubovém trhu v segmentu živé hudby se organizátoři statečně snažili navzdory mnoha nepříznivým okolnostem: sychravému počasí, konkurenční N2N a zejména semifinále Ligy mistrů mezi Barcelonou a Chelsea. Přesto se parket vinohradského klubu HooDoo, tedy dějiště 3. VŠE FESTu, podařilo zaplnit a samy kapely tak měly od všech přítomných slyšitelnou odezvu.\nKolem dvacáté hodiny se nástrojů a mikrofonu nejprve ujala pražská skupina She’s the Katie. Ač se této kapele zdárně dařilo produkovat alternativní rock „západního střihu“, museli nést oběť za to, že vystupovali jako první. Zákon klubových akcí totiž nezná bratra – posluchači se odváží vstoupit na parket až poté, co se jim na baru podaří překonat dostatečnou míru nesmělosti. Nicméně, situace pod pódiem se začala lepšit během vystoupení druhé skupiny večera, kterou byla punk-rocková formace Sweet Zone. Tři holky a dva kluci, tvořící tuto hradecko-královou smršť, byli věrni svému hudebnímu stylu: punkové „pogovačky“ (řezané rapem) se střídaly s pomalejšími rockovými skladbami, při kterých si mohli odpočinout i samotní účinkující, kteří jinak v rámci své choreografie poměrně značně dováděli.\nDruhou půlku večera nastartovali strakoničtí Bags. Této pop-rockové partičce se podařilo nakopnout celý večer tím správným směrem a omotat si skandující dav pod pódiem takříkajíc kolem strun svých kytar, kolem přívodního kabelu kláves a kolem klapek saxofonu. Zpět k ryze kytarovému zvuku se odhodlala poslední kapela na seznamu, turnovští Big Fish Gone. Jejich dobře odvedená práce dala zabrat krčním svalům snad všem milovníkům grunge a crossoveru, pokorně pokyvujících do rytmu.\nHudební menu 3. VŠE FESTu bylo pro hudební jedlíky opět vydatné. Pokud někdo z Vás chyběl, přišel o hudební zážitek, který stál za to – a navíc, Messi stejně nedal gól.\nZdroj fotografie: Bandzone, Vojta Florian


Mám zájem o ověření :: Třetí Ruka\n> Úvodní stránka > EU ETV > Mám zájem o ověření\nMám zájem o ověření technologie:\nETV provádějí kvalifikované organizace označované jako Ověřovací orgány. Tyto orgány mají zvláštní akreditaci pro provádění ověřovacích činností v dané technologické oblasti. V rámci EU je v současné době akreditováno 10 společností, přičemž v České republice je jedinou akreditovanou společností CEMC.\nPokud jsme vás zaujali a rádi byste si nechali svou technologii ověřit, anebo se jen dozvěděli více informací, kontaktujte náš akreditovaný ověřovací orgán prostřednictvím níže uvedeného formuláře, anebo případně na emailu: euetv@cemc.cz , anebo tel. 274 784 416.\nCHCETE SE DOZVĚDĚT VÍCE O ETV?\nDříve než nás budete kontaktovat s požadavkem na ověření, doporučujeme:\nseznamte se s principy a přínosy ETV\nzkontrolujte způsobilost technologie\nzískejte představu o celém ověřovacím procesu a jeho náročnosti\nprostudujte příručku ETV\nNA KOLIK PŘIJDE OVĚŘENÍ TECHNOLOGIE V RÁMCI ETV?\nNáklady na ověření technologie se liší v závislosti na složitosti technologie a vlastním Prohlášení o výkonnosti. Obecně lze počítat s částkou mezi 10 000 – 40 000 EUR (nejsou započítány náklady za zkoušky).\nNezávazný kontaktní formulář:\nStručný popis technologie: *\nZkopírujte prosím tento text: ebbe0eb3d737\n4 kroky k úspěšnému prosazení vaší inovativní technologie\nCEMC ETVCZ (inspekční orgán)\nTel: 274 784 416


🚗 Pronájem auta v Maribor ze 1531 CZK / 60 EUR za týden\nVyberte místo / zadejte první písmena Maribor Letiště [MBX] Maribor CentrumMaribor Hotel Dodání\nLevné autopůjčovna Maribor\nZaparkujte vaše auto na pronájem v Maribor\nParkování vašeho autopůjčovny v Maribor se dá nejlépe provést v garáži. Je to bezpečnější pro vás a vaše auto. Možná je možnost zaparkovat vaše auto na okraji Maribor a pohybovat se veřejnou dopravou, která není příliš drahá a bude kompenzovat poplatek za parkování, který budete muset zaplatit za parkování v centru města.\_r\_nMějte na paměti, že mnoho velkých měst má centrum města přístupné pouze místním obyvatelům nebo účelům dodání.\nPři cestování s rodinou a dětmi doporučujeme vybrat auto s dostatečným prostorem pro zavazadla a dostatečným prostorem pro dětské sedačky. Děti musí cestovat v dětské sedačce / posilovně v závislosti na jejich hmotnosti nebo výšce. Rentcargroup.com nabízí širokou škálu rozmanitých nákladních vozů, mini vans v Maribor.\nŽádné poplatky za kreditní kartu a bezplatné zrušení pronájmu aut v Maribor\nUžitečné informace Maribor\nAutopůjčovny v České republice Maribor\nViz níže 5 recenzí zákazníků. Naši zákazníci hodnotili Maribor pronájem automobilů v průměru 10.00 na základě hodnocení 2.\nDostal nečekané upgrady\nÚžasně rychlá rezervace, vynikající ceny (všechny ostatní snadno porazily) a fantastickou službu od společnosti sixt, od které byl vůz najat. vysoce doporučeno.


/ úvodní stránka / MONTÁŽNÍ MATERIÁL / Konektory (1/1) /\nKonektor 1 PIN - komplet\nTyto konektory se používají pro pevné a rozpojovatelné spoje kabelů, připojení různých spotřebičů, např. vysílaček, napojení měničů napětí, zásuvek apod. Uvedená cena je za kompletně osazený konektor - pár.\nnaše cena (bez DPH 9.92,-) Kč 12,- (cena s daní)\nKonektor 2 PIN ( T ) - komplet\nTyto konektory se používají pro pevné a rozpojovatelné spoje kabelů, připojení různých spotřebičů, např. vysílaček, napojení měničů napětí, zásuvek apod. Uvedená cena je za kompletně osazený konektor – pár.\nnaše cena (bez DPH 19.83,-) Kč 24,- (cena s daní)\nKonektor 2 PIN - komplet\nKonektor 3 PIN - komplet\nnaše cena (bez DPH 29.75,-) Kč 36,- (cena s daní)\nKonektor 4 PIN - komplet\nnaše cena (bez DPH 39.67,-) Kč 48,- (cena s daní)\nKonektor 6 PIN - komplet\nnaše cena (bez DPH 59.5,-) Kč 72,- (cena s daní)\nKonektor 8 PIN - komplet\nnaše cena (bez DPH 79.34,-) Kč 96,- (cena s daní)