Kõik Forexi riskijuhtimise kohta - Kaupleja abistamiseks\nForex-kauplejate rikkus sõltub sellest, kuidas nad oma raha haldavad, ja mitte mingist maagilisest, salapärasest graal-süsteemist. Edukas kauplemine teenib raha. Edukas kauplemine pädeva riskijuhtimisega võib luua tohutut rikkust. Kuni riskijuhtimismeetodi kasutamiseni teenite siin natuke raha, kaotate seal natuke, kuid ei võida kunagi suurt. Riskihalduse osas on hämmastav, kui vähe inimesi soovib sellest teada saada või õppida õigeid meetodeid.\nKogenematute kauplejate arvates on olemas maagiline lähenemisviis kauplemisele, mis teavitab õigesti turukäitumisest ja võimaldab teil peaaegu alati teha kasumlikke tehinguid. Miski ei võiks olla tõest nii kaugel. Raha teenitakse kauplemisel saadava eelise arvelt, töötades selle eelisega regulaarselt ja kombineerides seda järjepideva lähenemisega sellele, kui palju oma raha iga tehinguga riskite. Täna räägime paljudest mitmesugustest rahahalduse tööriistadest, mida kauplejad kogu maailmas tunnevad ja kasutavad.\nMis on riskijuhtimine\nNende märksõnade Interneti-otsingu käivitamise kaudu saime isiklikke finantsjuhtimisteenuseid, kuidas hallata teiste inimeste raha, kuidas kontrollida riske, kuidas seada stop loss, kuidas mitmekesistada oma portfelli jms.\nTegelikult pole riskijuhtimine üks järgmistest:\nsee ei ole osa süsteemist, mis dikteerib, kui palju te antud tehinguga kaotate;\nsee ei ole see, kuidas kasumlikust kaubandusest väljuda;\nsee ei ole mitmekesistamine;\nsee pole riskikontroll;\nsee ei ole riskikartlikkus;\nsee ei kuulu süsteemi, mis maksimeerib jõudlust;\nsee ei ole osa süsteemist, mis ütleb, milliseid kauplemisriistu valida.\nRiski juhtimine - See on osa kauplemissüsteemist, mis ütleb, kui palju konkreetseid partiisid tuleks praegu hoida ja kui suurt riski tuleks võtta. Teisisõnu, riskijuhtimine kontrollib panuse suurust. Kõige radikaalsema määratluse, mis meile teada oli, andis Ryan Jones: riskihaldus on piiratud sellega, kui palju teie kontolt järgmise tehingu jooksul riskite. Pange tähele, et see määratlus ei kehti riskijuhtimisel juba avatud positsiooni suuruse haldamisega, kuigi Van Tharp seda võimaldab.\nTänapäeval on rahahalduse kohta palju enam-vähem õigeid määratlusi, aga ka tehingu kohta riski arvutamise meetodeid. Kapitalihalduses eristatakse kahte kategooriat: korralik rahahaldus ja vale rahahaldus. Hea valitsemistava arvestab kahte tegurit: riski ja kasu selle eest. Vale arvestab kõiki tegureid eraldi: kas riski või kasu. Kapitali nõuetekohane haldamine võtab arvesse kõiki olemasolevaid võimalusi. Vale - hindab ainult konto teatud omadusi või omadusi, näiteks kasumlike tehingute protsenti või kasumi / kahjumi suhet.\nRiskihaldus moodustab 90% mängust. Larry Williams muutis 10 000 dollarit 1,1 miljoniks dollariks vaid ühe aastaga. Oma raamatus „Lõplik juhend futuuridega kauplemiseks” ütleb ta: „Rahahaldus on selle raamatu kõige olulisem peatükk.” Tõepoolest, paljud edukad kauplejad näevad rahahaldust kõige olulisema vahendina, mis tagab turul täieliku edu. Kui rahahaldus on selline mõjutav tegur, on oluline täpselt teada, mis on rahahaldus objektiivsest küljest.\nTõenäosus ja matemaatiline ootus\nAlgajad ei mõista sageli tõenäosuse põhimõistet. Nad peavad tegelema juhusliku protsessi õudustega ja leiutama selle kohta mitmesuguseid eelarvamusi ja müüte, näiteks neid, kui maakler maalib neile valed küünlad või spetsiaalselt jalu pidavad “nukud”.\nAllen Paulose huvitav raamat "Matemaatiline kirjaoskamatus" võib olla suurepärane sissejuhatus tõenäosuse probleemidesse. Paulos kirjutab, kuidas haritud inimene ütles talle peol peol: "Kui laupäeval on vihma tõenäosus 50 protsenti ja pühapäeval ka 50 protsenti, siis nädalavahetusel on vihma tõenäosus 100 protsenti." Muidugi on see enam-vähem adekvaatse inimese jaoks täielik absurd, kuigi ka selliseid juhtumeid esineb. Nagu selles habemega anekdootis dinosaurusega 50–50 kohtumise või kohtumise või mittekohtumise tõenäosuse kohta. Kõik, kes teavad tõenäosusest nii vähe, kaotavad börsimängus kindlasti raha. Börsi mängimisega seotud matemaatiliste kontseptsioonide omandamine on teie enda kohus.\nRalph Vince alustab oma kuulsat raamatut Portfellihaldusvalemid lõiguga: "Pöörake münt õhku. Hetkeks jälgite ühte hämmastavamat looduslikku paradoksi: juhuslik protsess. Kui münt on õhus, ei saa kuidagi kindlalt öelda, kas see langeb. kotkas üles või alla. Ehkki paljude viskete seeria tulemusi võis hästi ennustada. "\nMängijate jaoks on oluline matemaatilise ootuse mõiste. Seda nimetatakse mängija osaks (positiivne matemaatiline ootus) või asutuse osaks (negatiivseks matemaatiliseks ootuseks), sõltuvalt sellest, kummal poolel on rohkem võimalusi. Kui viskame mündi, siis pole kellelgi eelist, meie võiduvõimalused on 50 protsenti. Kui aga libistate kasiinos mündi, millele kuulub 10 protsenti igast panusest, võidate iga kaotatud dollari eest ainult 90 senti. Asutuse osakaal muudab teie matemaatilise ootuse negatiivseks. Ükski rahahaldussüsteem ei saa lõpmatuseni negatiivsete ootuste vastu seista.\nKui teate, kuidas kaarte ühes punktis arvestada, võib teil olla kasiino ees eelis, kui nad seda ei märka ja viskavad teid välja. Kasiinod jumaldavad purjus mängijaid ega salli kaartide loendamist. Eelis võimaldab teil aja jooksul võita rohkem kordi kui kaotada. Hea rahahaldus aitab teil oma eelistest rohkem kasu teenida ja kahjumit vähendada. Ilma eeliseta oleks parem olnud anda raha heategevuseks või kulutada see õllele. Kauplemisel annab eelise mängusüsteem, mis loob rohkem kasumit kui kahjumid, hinnaerinevused ja vahendustasud. Ükski rahahaldus ei päästa halba kauplemissüsteemi.\nVõite võita ainult siis, kui teil on positiivne matemaatiline ootus, mõistlik kauplemissüsteem. Intuitsioonimäng viib sissemakse kaotamiseni. Olen väga huvitatud inimestest, kes katsetavad oma süsteeme viimase kolme kuu ajalooliste andmete põhjal ja imestavad siis, miks nad kaotasid sissemakse. Paljud pole isegi üllatunud, vaid leiavad lihtsalt nende vaatepunktist ratsionaalse seletuse, näiteks müüt "nukust", mida me juba eespool mainisime. Muidugi on nad huvitatud kliinilisest küljest - see on väga huvitav, mis nende peas toimub. Veel paljud algajad kauplejad käituvad kasiinodes nagu joodikud, vahetades ühelt lauale, hüpates süsteemist teise, saades järjest mitu "põderit". Kõik see tuleneb ka süsteemi ebapiisavast testimisest ja põhiteadmiste puudumisest.\nParimad mängusüsteemid on karmid ja praktilised. Need koosnevad väikesest arvust elementidest. Mida keerulisem on süsteem, seda suurem võib selle elementide arv mitte töötada. Uue süsteemi väljatöötamisel on peamine juhtlause "pidage seda lihtsaks". Teine oluline tegur on süsteemi "stressitesti" olemasolu. Lihtsaim on süsteemi parameetrite optimeerimine. Kui enamik parameetrikomplekte annab kasumit, siis on süsteem hea. Fakt on see, et te ei saa kindlalt teada, kas turg käitub samamoodi nagu varem, kus teie süsteem näitas häid tulemusi.\nSellepärast vaatavad nad kõiki tulemusi koondatult - et kontrollida, mis juhtub, kui süsteemi parameetrid tulevase turu suhtes muutuvad optimaalseks. Teine võimalus on süsteemi ranged seaded võimalikult palju kaotada, muuta need ujuvaks, sõltuvalt näiteks turuväärtustest, näiteks volatiilsusest. Need põhilised lähenemisviisid on MetaTraderi terminalis täielikult rakendatud ja võimaldavad teil leida stabiilseid süsteeme, mis on turgude muutustele nõrgalt vastuvõtlikud.\nJa lõpuks, kui olete välja töötanud hea süsteemi, ärge andke sellele järele. Kujundage mõni teine, kui teile meeldib sort. Robert Pricher sõnastab selle nii: "Enamik mängijaid võtab hea mängusüsteemi ja lagundab selle, püüdes seda täiuslikuks muuta." Nüüd maksaksin kallilt selle teadmise eest viis aastat tagasi. Kui teil on juba mängusüsteem, siis on aeg kehtestada rahahalduse reeglid.\nOma artiklites mainin sageli erinevate tegurite mõju kauplemise lõpptulemusele - hinnavahe, vahetustehingud, noteeringute kvaliteet ja palju muud. Enamik algajaid arvab, et neid tegureid saab eirata. Nad peavad ennast targemaks kui enamik meist. Maaklerid toetavad seda eksimust usinalt, väites, et võitjad saavad kaotajatelt raha. Nad üritavad varjata asjaolu, et finantsturgudel kauplemisel on negatiivne matemaatiline ootus. Hullud amatöörid võtavad meeletu riski, pakkudes maakleritele komisjonitasusid ja teenides teistele kauplejatele kasumit. Kui nad turult välja pestakse, tulevad uued, sest lootus ei sure kunagi.\nKui palju riskida\nEnamik algajaid sureb kahest kuulist: teadmatusest või emotsioonidest. Algajad mängivad intuitsiooni järgi ja teevad tehinguid, mida ei tohiks kunagi negatiivse matemaatilise ootuse tõttu sõlmida. Need, kes kogevad algse teadmatuse etappi, hakkavad ehitama vastuvõetavamaid mängusüsteeme. Enesekindlamaks muutudes torkavad nad pead kraavist välja ja neile tabab teine kuul. Usaldus muudab nad ahneks, nad hakkavad ühe tehinguga liiga palju riskima ja lühike rikete rida tapab nende hoiused.\nKui igas tehingus riskite veerandi oma kontoga, on teie varisemine vältimatu. Teid rikub lühike rikete seeria, mis juhtub isegi parimate kauplemissüsteemidega. Isegi kui riskite ühe tehinguga ainult kümnendiku oma kontol, siis kestab see isegi pisut kauem. Professionaal võib endale lubada, et ta riskib ühe tehinguga vaid väga väikese osa oma vahenditest. Amatöör on kauplemises sama lähenemisviisiga, nagu alkohoolik peab jooma. Tal hakkab olema hea aeg ja lõpeb enese hävitamisega.\nUlatuslikud uuringud on näidanud, et maksimaalne summa, mille mängija võib ühe tehinguga riskida, ilma et see kahjustaks tema pikaajalisi väljavaateid, on 2% tema sissemaksest. Me ei räägi liigsest ülevõtmisest, kui kaupleja üritab ühe või kahe kuu jooksul hoiust tuhandete protsenti suurendada, nimelt pikaajaliselt kasumlikule kauplemisele.\nEnamik armastajaid raputab pead, kui neile sellest räägitakse. Paljudel on väikesed kontod ja 2% reegel rikub unistuse suurest kasumist. Enamik edukaid spetsialiste seevastu peab 2% piiri liiga kõrgeks. Nad ei luba end ühel tehingul riskida rohkem kui 1% või isegi 0,5%.\n2% reegel piirab usaldusväärselt kahju, mida turg teie kontole võib tekitada. Isegi viis või kuus kahjumlikku toimingut ei või teie väljavaateid märkimisväärselt halvendada. Igal juhul, kui mängite selleks, et omada head statistikat, et investoreid meelitada, ei taha te tõenäoliselt näidata 6% või 8% igakuistest kaotustest. Kui olete selle limiidi ületanud, lõpetage mängimine kuu lõpuni. Kasutage seda puhkeaega enda, oma meetodite ja turu ümberhindamiseks.\nRahahalduse esimene ülesanne on ellujäämise tagamine. Peate vältima riski, mis võib teid mängust välja viia. Teine eesmärk on tagada ühtlane kasumivoog ja kolmas eesmärk on teenida superkasumit, kuid ellujäämine tuleb esikohale. „Ära riski kogu riigiga“ - see on riskijuhtimise esimene käsk. Kaotajad rikuvad seda, pannes ühele tehingule liiga palju. Nad jätkavad mängimist sama või veelgi suurema positsiooniga, kui see kaotuse annab. Enamik kaotajaid puruneb, kui nad üritavad löögist taastuda. Hea rahahaldus päästab kõigepealt löögist. Sealhulgas südamest.\nKui olete kaotanud 10%, peate taastamiseks tegema 11% ja kui olete kaotanud 20%, peate oma tagasi saamiseks teenima juba 25%. 40% kaotusega peate teenima hiilgava 67% ja kui olete kaotanud 50%, peate algsele tasemele naasmiseks vajama 100% kasumit. Kui kaod kasvavad aritmeetilise progresseerumisega, kasvab nende taastamiseks vajalik kasum geomeetrilisena.\nPeate eelnevalt teadma, kui palju võite kaotada, millal ja millisel tasemel oma kaotusi piirate. Selleks võite testidest võtta maksimaalse väljamakse ja korrutada see 1,5 - 2. Kui tegelik väljavõtmine ületab selle väärtuse, on aeg lõpetada. Samuti on oluline määrata protsent hoiusest, kui palju olete nõus kaotama. Näiteks annab teie süsteem krediiti 20%, siis peaksite lõpetama kauplemise, kui jõuate 40% -ni. Kuid see on peaaegu pool kontot ja te ei tahaks sellega riskida rohkem kui 10%. Sel juhul peate lihtsalt vähendama süsteemis esinevaid riske 4 korda, mis juhul, kui 10-protsendiline väljavool saavutatakse, on samaväärne 40-protsendilise testi väljavõtmisega.\nEttevõttes töötavad kauplejad on grupina tavaliselt edukamad kui üksikud kauplejad. Nad võlgnevad seda oma ülemustele, kes pakuvad distsipliini. Kui kaupleja kaotab ühe tehinguga rohkem kui piirväärtus, lüüakse ta välja sõnakuulmatuse tõttu. Kui ta kaotab kuupiirangu, võetakse temalt kuu lõpuni mänguõigus ja temast saab poiss, kes toob ülejäänud kohvi. Kui ta kaotab oma kuupiirangu mitu korda järjest, siis ettevõte lükkab selle tagasi või kannab selle üle. See süsteem paneb äriettevõtted kahjusid vältima. Üksikettevõtjad tegutsevad oma äranägemise järgi.\nKaupleja, kes avab 20 000 dollari suuruse konto ja loodab selle kahe aasta jooksul kaheks muuta, näeb välja nagu mees, kes tuli Moskvasse edukaks showmeheks. Ta võib õnnestuda, kuid erandid kinnitavad ainult reeglit. Algajad tahavad kiiresti rikkaks saada, kuid nad rikuvad ennast suure riski korral. Neil võib mõneks ajaks õnnestuda, kuid ebaõnnestumiste seeria leiab need varem või hiljem.\nKui seate tagasihoidlikud eesmärgid ja saavutate need, võite minna väga kaugele. Kui suudate pikka aega 30 protsenti aastas teenida, paluvad inimesed teid, et võtaksite nende juhtimisel teie raha vastu. Kui haldate vähemalt 1 miljonit, mis pole tänapäeval tegelikult probleem, siis ainult teie väljamakse juhatajana on 15-20 protsenti (nimelt tuleks selline vahendustasu või veelgi vähem maksta pikaajalistele projektidele), see tähendab 45 000- 60 000 dollarit aastas ja see praeguse kursiga 200–300 tuhat rubla kuus on üsna keskmise Moskva juhi keskmine palk. Te teenite turul mitu miljonit rubla aastas ilma suurt riski võtmata ja omades kontol 2-10 tuhat dollarit isiklikke vahendeid. Järgmise tehingu kavandamisel pidage neid numbreid meeles.\nKauplege hea statistika saamiseks pideva kasumi ja väikeste kahjumitega, sujuva ja stabiilse saagikõvera ning väikeste väljavõtmistega. Pidage meeles, et enamikus kõrge sissetulekuga kontodes valavad õpilased raha, mis säästis lõunaeinetest ja õllest. Pärisrahale ei meeldi suur volatiilsus ja suured riskid.Pange end lõpuks rasva rahakoti investoriks. Kuhu investeeriksite suurema tõenäosusega kontole, mille kasum on 100% kuus 3 kuu jooksul, või kontole, mille keskmine kasum on 40% aastas 10 aasta jooksul ilma ühegi kahjumita aastata?\nNäitajad on kõige esimene asi, millele peaksite konkreetse süsteemi või meetodi kaalumisel tähelepanu pöörama. Kui palju raha meetod loob ja millise aja jooksul, kui suur on suhe võidetud ja kaotatud tehingute vahel võrreldes võiduprotsendiga, milline on süsteemi maksimaalne kahju ja kas see on realistlik.\nOn veel mitmeid näitajaid, millele peaksite üksikjuhtudel tähelepanu pöörama. Põhjus, miks peaksite esmalt tähelepanu pöörama näitajatele ja seejärel loogikale, on see, et näiteks ma töötasin välja ja katsetasin paljusid loogilisi meetodeid, mis osutusid ebaefektiivseteks. Ehitasin loogikaseaduste järgi sadu kauplemissüsteeme, kuid see kõik ei andnud mingit edu. Üsna sageli on valed meie alateadlikud ideed selle kohta, mis töötab ja mis mitte. Te ei tohiks kunagi ideed ilma korraliku testimiseta praktikas kasutada.\nMõnedele näitajatele tuleks pöörata rohkem tähelepanu kui teistele. Mõnede piirkondade statistika võib olla väärtuslikum kui teiste kohta. Seetõttu on parem kaaluda andmete valikut, mitte kahte või kolme näitajat. Nüüd tutvume statistikaga, mida tuleks kasutada kauplemissüsteemide kvaliteedi hindamiseks. Neid ei anta järjest suureneva tähtsuse järjekorras, kuna neid on raske järjestada ilma igasuguse seoseta teiste andmetega.\nMatemaatiline kasumiootus on võitude tõenäosuste korrutise summa, mis korrutatakse nende võitude väärtusega, millest lahutatakse kahju tõenäosuste korrutise summa, mis on korrutatud kaotuste summaga:\n(Keskmine võitnud kaubandus) * (% võidetud) (Keskmine kaotanud kaubavahetus) * (% kaotusest)\nArvatakse, et kauplemissüsteemi kasumlikuks pidamiseks peab matemaatiline ootus olema positiivne. Pealegi, kui teie süsteemil on negatiivne ootus, ei aita teid ükski riskijuhtimismeetod. Rangelt võttes pole see täiesti tõsi - igal reeglil on oma erandid. Kuid sellest räägime siis, kui arutame süsteemi Z-kontosid ja usaldusvahemikke. Lühidalt, näiteks on olemas kauplemissüsteeme, mis püüavad alati saada kaks kaotust järjest ja kaks võitu. Kui selline kauplemissüsteem on teada, siis on võimalik kehtestada rahahalduse lähenemisviis, mis võimaldab kaotada väiksemad positsioonid ja suuremad positsioonid pärast võitu. Selle lähenemisviisi tulemused võivad minimeerida kahjumid ja muuta kahjumisüsteemi kasumlikuks. Kuid ma kordan, et see on erijuhtum ja pigem erand üldreeglist.\nÜldiselt on mitmeid tehnikaid, mis üritavad kahjumlikke süsteeme muuta kasumlikeks, kuid me ei aruta neid selles artiklis. Mis puudutab väga soovi sundida kasumlikult ühinevat süsteemi kauplema, siis on kõik üsna lihtne. Mis tahes suvaliselt heas süsteemis võib olla puudusi. Reeglina kasutavad paljud kauplejad mitut süsteemi - kui üks kannatab kahjumit, siis teine teenib ja vastupidi. Nende väljavõtmiste minimeerimiseks või isegi kõigist süsteemidest kasumi saamiseks otsivad kauplejad ka võimalusi raha haldamiseks, mis seda võimaldavad. Veel üks asjaolu, mida kõik kauplejad tunnevad, on järgmine: tõeliselt häid kauplemissüsteeme on raske leida. Teisest küljest pole enam-vähem sobivate süsteemide leidmine enam nii keeruline, kui seda tõsiselt võtta.\nPaljud kauplejad on leidnud süsteemi, tehes täielikku ja põhjalikku testimist ning leidnud, et selle abiga saate teenida näiteks 7% aastas. Hea rahahaldus võib sellise süsteemi sageli üsna sobivaks muuta.\nArvestades tõsiasja, et häid kauplemissüsteeme on raske leida, on vaja sobivate süsteemide kasumlikkuse parandamiseks rahahaldusvõtete tõhusat kasutamist. Kindlate rahahalduspõhimõtete kasutamine võimaldab kauplejatel end vanadest süsteemidest rohkem välja pigistada, sageli väiksema riskiga. Kauplejad võivad olla kindlad, et arvuti üha suureneva võimsuse tõttu avastavad inimesed kiiremini turu funktsioonid ja kasutavad neid kasumlikes kauplemissüsteemides. Kuid kauplemissüsteemi leidmine on probleemist väike osa. Konto riskihaldus on peamine erinevus tavapäraste ja institutsionaalsete ettevõtjate, võitjate ja kaotajate vahel.\nÜlaltoodud valem ei võta arvesse erinevaid kulusid, näiteks vahendustasu, libisemine ja muud. Kui need on lisatud ülaltoodud valemisse, võib kasumlik süsteem muutuda kahjumlikuks - seda tuleb meeles pidada.\nOluline pole mitte see, kui su süsteem kasumlik oli, vaid see, kui selgelt võib öelda, et süsteem näitab tulevikus vähemalt minimaalset kasumit. Seetõttu on kaupleja jaoks kõige olulisem ettevalmistus veenduda, et süsteem näitab tulevikus positiivseid matemaatilisi ootusi. Positiivse matemaatilise ootuse tekkimiseks tulevikus on väga oluline mitte piirata oma süsteemi vabadusastmeid. See saavutatakse mitte ainult optimeeritavate parameetrite arvu kõrvaldamise või vähendamise kaudu, vaid ka võimalikult paljude süsteemireeglite vähendamisega.\nIga lisatud parameeter, iga tehtud reegel ja iga väikseim süsteemis tehtud muudatus vähendab vabadusastmete arvu. Ideaalis peate ehitama üsna primitiivse ja lihtsa süsteemi, mis toob peaaegu igal turul pidevalt väikest kasumit. Ja jälle on oluline, et te aru saaksite - pole tähtis, kui kasumlik süsteem on, kuigi see on kasumlik. Kauplemisel teenitav raha teenitakse tõhusa rahahalduse kaudu.\nKauplemissüsteem on lihtsalt vahend, mis annab teile positiivse matemaatilise ootuse, et saaksite kasutada rahahaldust. Süsteemid, mis töötavad (näitavad vähemalt minimaalset kasumit) ainult ühel või mitmel turul või millel on erinevatele turgudele erinevad reeglid või parameetrid, ei tööta tõenäoliselt pikka aega reaalajas. Enamiku tehniliselt orienteeritud kauplejate probleem on see, et nad kulutavad liiga palju aega ja vaeva kauplemissüsteemi parameetrite erinevate reeglite ja väärtuste optimeerimiseks. See annab täiesti vastupidised tulemused. Selle asemel, et kauplemissüsteemi kasumi suurendamiseks kulutada energiat ja arvuti aega, suunake energiat minimaalse kasumi saamise usaldusväärsuse taseme tõstmiseks.\nIlmselgelt, kui paneme liiga vähe, ei maksa me kulutatud aega, energiat ja õlut tagasi. Palju vähem ilmselge on see, et kui panustame liiga palju olemasolevale kapitalile, kaotame varem või hiljem kogu oma kapitali. Majandusteooriad ja terve mõistus ütlevad meile, et mida suurem on risk, seda suurem on oodatav tulu. See väide on vale: sissetulek on mittelineaarne riskiga.\nTeades, et rahahaldus on lihtsalt numbriline mäng, mis nõuab positiivsete ootuste kasutamist, võib kaupleja lõpetada „püha graali“ otsimise. Selle asemel saab ta testida oma kauplemismeetodit ja teada saada, kas ta annab positiivseid ootusi. Õiged rahahaldusmeetodid, mida rakendatakse mis tahes, isegi väga keskpärastele kaubanduse läbiviimise meetoditele, teevad ülejäänud töö ise.\nSee näitaja arvutatakse brutokasumina miinus kogukahjum. See annab teile kõige laiema ülevaate sellest, mida süsteem või meetod teile anda võib. Kogu puhaskasumil pole mõtet, kui seda ei jaotata aastateks ega perioodideks, millal see laekus. Enne lõpliku otsuse tegemist peate tähelepanu pöörama teistele argumentidele.\nSiin on mõiste õige määratlus: see on maksimaalse ja minimaalse punkti vaheline kaugus, mis on saavutatud pärast seda, kui kapitali suurus on jõudnud uue maksimumini. Teisisõnu, kui praegu on kapitali suurus 5000 dollarit, kuid mõni nädal tagasi oli see 6000 dollarit, siis praegu on kapitali vähenemine 1000 dollarit. See majanduslangus püsib seni, kuni 6000 dollari kõrgeim tase on ületatud. Kui kapital ei lange alla 5000, öelge kuni 4000 dollarit enne, kui konto jõuab uue maksimumini, siis loetakse, et langus on 2000 dollarit. Kui varem registreeris süsteem maksimaalselt 2000 dollarit ja siis langes kapital 800 dollarini enne kõrgemale tõusu, siis on maksimaalne langus 1200 dollarit.\nSellest indikaatorist saadav kasu pole kuigi suur. Esiteks võib kapitali väärtus langeda veel neli või viis korda 1000 dollari lähedale, tõestades sellega olulisema languse tõenäosust. Või kui mõnel teisel juhul võib konto langeda alla 300 dollari, siis see viitab sellele, et 1000 dollarine langus oli tõenäolisem erand üldreeglist. Lisaks, kui kunagi registreeriti 1000 dollari suurune langus, ei tähenda see seda, et mingil maagilisel viisil seda taset tulevikus ei ületata. Kapitali langus ei tea, et see peaks mingil konkreetsel tasemel peatuma. Kaotused ei saa aru, et need peaksid olema 1000 või 10 000 dollarit. Sellegipoolest aitab selline statistika mõista, mida kogu meetodi hindamisel koguarvust oodata.\nKaubanduse stabiilsust saab mõõta kasumi suhtena kauplemise ajal maksimaalse koormatud kasumi suhtega. Selle indikaatori teine levinud nimi on taastustegur.\nKui tulemus on väiksem kui 10 protsenti puhaskasumist, on tõenäoline, et see on väga hea süsteem. Aga üldiselt, kui mõelda loogiliselt, tundub mulle, et selline näitaja pole täiesti õige. Kui süsteemi testiti 2 aastat puhaskasumiga 2000 dollarit ja kahjum ulatus 1000 dollarini, siis ei tohiks seda loogikat järgides sellist süsteemi kasutada. Kui aga süsteemi testiti 10 aastat ja see tõi kasumit 10 000 dollarit ning kapitali maksimaalne langus oli 1000 dollarit, siis peetakse seda süsteemi efektiivseks.\nProbleem on selles, et võin venitada nii palju aega kui soovin, suurendades kasumit, et numbrid selle kriteeriumiga vastavusse viia. 10-aastase testimise järel süsteem paremaks ei lähe. Aga mis siis, kui hinnalangus toimub kohe pärast teie kaubanduse algust? Milline on suhe siis? Kui te pole mingit kasumit teeninud, võrdub see lõpmatusega. Parim suhe, mida saate kasutada, on keskmine hinnalangus keskmise aastase kasumini, see tähendab, teisisõnu teha igal aastal testid ja arvutada aasta kasumi suhe maandumisse ning seejärel leida kõigi aastate keskmine väärtus. See on õigem.\nKeskmine tehing on lihtsalt kogu puhaskasum jagatud tehingute arvuga. Seetõttu vastab teie tulemus iga tehingu tegemise korral keskmisele tulemusele. Parim on seda indikaatorit kasutada veamarginaali mõõtmiseks. Kui süsteem annab viie aasta jooksul 10 000 dollarit ja selleks on vaja 1000 tehingut, siis keskmise kaubavahetuse suurus on 10 dollarit.\nSee vastab umbkaudu 10 punkti kasumile. Jäätise ostmiseks võite minna pooleks tunniks poodi minema ja vahepeal muutub turg vaid 10 punkti võrra. Lahutage levik, libisemise mõju, vahetustehingute maksumus ja parimal juhul on teil punkte 5. Veavaru on juba väga väike. Seega, mida suurem on keskmine kaubavahetus, seda suurem on veamäär. Parima lahenduse korral ei kaalutaks isegi meetodit või süsteemi, mis annab keskmise tehingu korral vähem kui 10–15 punkti.\nKeskmine kasumi / kahjumi suhe ja kasumlike tehingute protsent\nNeed kaks näitajat eraldi pole eriti väärtuslikud. Kuid kombineeritult võivad need olla kasulikud. Süsteemse kauplemise olemus on see, et see on numbrimäng. Nagu keskmine kaubavahetus, aitab nende kahe näitaja kombinatsioon arvutada veamarginaali. Nad oskavad ka kasutatud meetodi loogika kohta üsna vähe öelda.\nLühidalt, kui võidetud tehingute protsent on 50 ja võita / kaotada suhe on 1, saavutatakse murdepunkt. Kui meetodi saagis on 50%, peaks keskmine võidu / kaotuse suhe olema suurem kui 1 (pärast kõigi kulude mahaarvamist). Mida suurem on võitude protsent, seda madalam on kasumi / kahjumi suhe, et kaubandus jõuaks läbimurdeni. Mida madalam on võitude protsent, seda suurem peab olema kasumi / kahjumi suhe, et kaubandus jõuaks läbimurdeni.\n20% -lise kasumlikkuse korral peaks kasumi / kahjumi suhe olema 4: 1, et tagada kasumlik tasakaal. 80% juures peaks võimenduse / kahjumi suhe olema ainult 0,25. Veelgi enam, mida väiksem on kasumlike tehingute protsent, seda enam on hoiuste kasvu ajakava kiirem, seda pikemad on väljavõtmise perioodid ja seda keerulisem on sellise süsteemi signaale psühholoogiliselt jälgida. Siin on näide selle olukorra kohta:\nSel juhul on süsteemis vähem kui 40% kasumlikest tehingutest, keskmise kasumi ja keskmise kahjumi suhe on 2: 1. Süsteem teenib raha, kuid nagu näete, on see nagu sammud, mille vahel järgneb pikaajaline kaotatud tehingute seeria. Kasumi-kahjumi suhte suurenemisega muutuvad need „sammud” palju selgemaks ning kasumlike tehingute arvu vähenemisega venib ka vahemaa tõusude vahel. Paljudel kasumlikel trendisüsteeme kasutavatel kauplejatel on just selline ajakava. Kui loete kuulsate kauplejate, eriti niinimetatud kilpkonnadega tehtud intervjuud, näete, et nad ootavad sageli tervet aastat head trendi, et kõik kahjud ühe tehinguga tagasi teenida ja kasumit teenida.\nÜlaltoodud graafik on seda tüüpi süsteemidele lihtsalt tüüpiline, ehkki see on "pehmem" kui paljud teised, "hardcore" süsteemid. Mulle isiklikult ei meeldi see lähenemisviis, kuigi mul pole selle vastu midagi. Põhjused on väga lihtsad - kauplemine on psühholoogilisest aspektist liiga keeruline ja ajakava on investoritele ebameeldiv. Pange tähele - esimese kuue kuu jooksul pärast turule toomist tühjenes süsteem lihtsalt vaikselt. See võtab terase närvid, et pärast mitmekuulist sellist kauplemist seda kontolt mitte välja võtta. Kuid sellised süsteemid on väga lihtsad ja piisavalt usaldusväärsed. Sellise süsteemi kujundamine on ka üsna lihtne, kuid sellega on keeruline kaubelda. Paljud spetsialistid peavad süsteemi keeruliseks muutmise eeliseks - see tähendab, et teil on vähem konkurente.\nVaatame nüüd näidet väga suure kasumlike tehingute hulgast:\nNagu näete, ulatub siin kasumlike tehingute protsent rekordilise 83% -ni. Kasumi ja kahjumi suhe on pisut suurem kui 1 kuni 4. Nagu näete, teenib konto. See on hea näide sellest, mida peate arvestama kasumi ja kahjumi suhtega ning kasumlike tehingute protsendimääraga kokku.\nTegelikult pole vaja kurikuulsat “kullastandardit” jälitada kasumi ja kahjumi suhtega 5: 1. Samuti ärge proovige saavutada 99% kasumlikest tehingutest. Minu arvates kõiges, mida peate meedet tundma.Minu lemmiksuhe nende näitajate osas on umbes 1: 1 60–70% -l kasumlikest tehingutest, nagu selles tabelis:\nNõus, see kombinatsioon annab kõige meeldivama tootluskõvera ja sellise süsteemiga kauplemine on psühholoogiliselt palju lihtsam. Miinus võib olla sellise sõiduki otsingu ja arendamise suhteline keerukus.\nVaatame järgmist diagrammi:\nHea süsteemi jaoks peaks kasumi ja kahjumi suhe olema vähemalt 0,5 kõrgem kui kasumlike tehingute protsent, millest lahutatakse 10%. See tähendab, et kui meie süsteemis on 70% kasumlikest tehingutest, leiame ülaltoodud diagrammist koefitsiendi väärtuse 60% ja saame umbes 0,7. Seega, selleks, et pidada meie süsteemi väga heaks, on vaja koefitsienti 1,2. Tegelikult on sellise süsteemi leidmine väga keeruline ja kui teie parameetrid on eelpool kirjeldatutele lähedased, on see märk sellest, et teie süsteem on tõesti hea.\nMaksimaalse võidu ja keskmise võidu suhe\nSee näitaja hõlmab ka maksimaalse ja keskmise kaotuse suhet. Selle indikaatori väärtus on väike, kuid seda saab kasutada maksimaalse võimenduse potentsiaali arvutamiseks. See on suurim õnnestumine, millele tegelikult ei tohiks loota, kuid mis juhtub sel juhul meeldivaks üllatuseks. Kui maksimaalsed võidud on keskmisest võidust kolm või neli korda suuremad, siis ei tohiks loota tõsiasjale, et saate selle kätte.\nKui see on madalam kui kolme keskmise võidu summa, siis võite eeldada, et selle meetodiga saavutate veelgi paremaid tulemusi. Kui maksimaalne kaotus on keskmiselt kolm või neli korda suurem, tähendab see tõenäoliselt, et on toimunud mõni erakordne sündmus - must luik või midagi sellist. Sellise ulatusega kaotusi peaks juhtuma üsna harva. Kui suhe on alla kolme, võib oodata suuremaid kahjusid.\nVaranduse tõenäosus (POR) on „statistiline tõenäosus“, et kauplemissüsteem viib konto hävitamiseni enne, kui see jõuab edukaks peetava dollaritasemeni. Häving määratakse konto taseme järgi, kui kauplejad lõpetavad kauplemise. Selle väärtuse tundmine võib kauplejate jaoks olla väga oluline. POR illustreerib kauplejatele statistilist võimalust, et nende kauplemissüsteemid, nagu võiks arvata tõenäosusteooriast, liiguvad edu või pankroti suunas. Hävingu tõenäosuse arvutamiseks peavad ettevõtjad tegema kohutavalt pika võrrandi kallal kõvasti tööd. Lühidalt, järgmised on mõned võrrandi peamised sisendielemendid:\nMida suurem on keskmine võit, seda madalam on POR;\nMida suurem on tehingu keskmine risk, seda suurem on POR;\nMida suurem on algne konto suurus, seda madalam on POR;\nMida suurem on võidetud tehingute protsent, seda vähem on POR-i;\nMida väiksem tulemus, seda suurem on POR.\nPOR on väärtus, mis peaks äratama kõigi kauplejate uudishimu, kuid tavaliselt sisaldab see vähe lisateavet, kuna enamasti on selle väärtus alla 5%. Kuid mõnel juhul võib see näidata kauplejatele, et neil on suur oht konto rikkuda. Kui kauplejad seisavad silmitsi sellise reaalsusega, tähendab see, et nad on iga üksiku tehingu jaoks liiga riskantsed. Seda teades peaksid kauplejad piirama iga tehingu riski, et proovida vähendada POR-i sobivale tasemele. Oma konto väikeste osadega kauplemisel annavad kauplejad tegelikult endale rohkem võimalusi võita.\nViimane, kuid mitte vähem oluline näitaja, mida tahaksin kaaluda, on kasumifaktor või kasumifaktor (Profit Factor). See indikaator võrdub erainvesteeringute brutokasumi jagamisel kogukahjumiga. Kui võidetud tehingute brutosumma andis 1000 dollarit ja kahjumi brutosumma oli võrdne 500 dollariga, siis kasumitegur on 2. See näitaja kinnitab. See näitaja on tihedalt seotud keskmise kasumi / kaotuse ja võitude protsendi suhtega. Näiteks 50% -lise kasumi korral, kui kasum / kahjum on 2,0, on ka kasumitegur 2,0.\nPaljusid muid näitajaid saab genereerida ja analüüsida. Kuid mingil hetkel muutub edasine uurimine lihtsalt ebavajalikuks ja isegi kahjulikuks. Parim on valida paar näitajat, mis räägivad nii riskidest kui ka hüvedest, samuti nende kahe väärtuse vahelistest seostest. Lisaks neile indikaatoritele saate kasutada ka teisi. Pole tähtis, kui palju näitajaid vaatasite ja kui paljud neist vastavad teie nõuetele, see ei muuda süsteemi tulemusi. Statistiliste näitajate kasutamine selle hindamiseks, kui palju raha saate konkreetse süsteemi abil teenida, pole täiesti tõsi. Statistiliste näitajate abil hinnatakse, millal süsteemi kasutada ja millal sellest loobuda.\nRääkisin palju kauplemissüsteemide omadustest ja heade või vähemalt kasutatavate tuvastamisest. Tegelikult ei ole hea süsteemi leidmine piisavalt lihtne, kuid kui õnnestub, on aeg rääkida otse tehingu mahu kindlaksmääramisest. Ma ei süvene igasse meetodisse, praegu tahaksin teile tutvustada peamisi.\nMeetodi kohaselt tuleb kogu vaba kapital kapitali panna ühele tehingule maksimaalse lubatud võimendusega. Sõltumata tulemusest sulgege konto ja lahkuge kasumiga 100% või suure kasumiga reeglina alla 100%, kuna uustulnukad sulgevad oma positsioonid liiga vara. Miks seda strateegiat rakendatakse?\nLoogika on väga lihtne. Algajad kipuvad kiiresti rikkaks saama ja nende hoiused on väikesed. Oletame, et deposiit on 100 dollarit ja iga tehingu korral kaotame kõik või võidame 100% kasumist. Siis on 10 eduka tehingu jaoks kontol umbes 100 000 dollarit. Selle meetodi puhul on kõige olulisem mõista, et strateegiat mängitakse ainult üks kord, sest ära kasutatakse õnne, mitte statistilist eelist, mis suurte arvude seaduse kohaselt realiseerub suure võitude ja kaotuste jada tagajärjel.\nSisuliselt pole see üldse tehnika - meetod, mida kasutatakse kõige sagedamini strateegiate testimiseks. See seisneb sisenemises turule ühe partii ühikuga iga kord, kui süsteem annab sisenemissignaali. Näiteks kasutage alati partiid 0.1.\nFikseeritud murdosa meetod\nSeda tehnikat kasutades määravad kauplejad, kui suure protsendi konto koguväärtusest võib iga signaaliga kaubelda. Finantsjuht võib näiteks valida iga kaubandava signaali jaoks kogu kontolt riski kuni 5%, kuid mitte rohkem. Fikseeritud murdosa meetodil on palju erinevaid kehastusi. Sõltumata nende nimedest või tõlgendustest on kõik järgmised meetodid teatud tüüpi fikseeritud murdosaga rahahaldus:\nKauplemine konto ühe x-dollari väärtuses ühe partiiga;\nRisk, mis tuleneb iga tehingu eest hoiuselt saadava teatud intressi suurusest;\nOptimaalne ja ohutu f;\nKauplemine toimub ühe lepingu kursiga konto iga "x" dollari kohta\nSel juhul võetakse iga konto kindla summa kohta üks minimaalne partii. Näiteks võtate 0,01 iga 100-dollarise partii kohta. Siis 735 dollarise sissemaksega riskite iga tehingu korral 0,07 osaga. See meetod on hea, kui tehingute kasumi ja kahjumi jaotus ei erine oluliselt keskmistest väärtustest. Lihtsamalt öeldes, kui näiteks kõik tehingute kahjumid on ligikaudu sarnased keskmise kahjumiga. Kui teil on maksimaalne kaotus keskmiselt neli või enam korda suurem, pole see lähenemisviis väga sobiv.\nFakt on see, et selle lähenemisviisi puhul ei võeta arvesse stoppkaotuse suurust ja kui need erinevad tehingutelt tehinguni mitu korda, on hoiuste kasvu kõver üsna ebaühtlane ja sageli ilmnevad suured kasumid või suured kahjumid. Eeliseks on kontol väiksemad väljamaksed võrreldes riskimeetoditega, kus fikseeritud protsent hoiustest ja sujuvam kapitali suurendamine.\nTeatud protsendi ulatuses hoiuste risk igas tehingus\nSee meetod on kõige tavalisem ja tuttav peaaegu kõigile kauplejatele. Põhimõte on see, et iga tehinguga riskite näiteks 1% oma kontoga ja mitte midagi enamat. Teades peatuse suurust ja sissemakse summat, saate partii hõlpsalt arvutada:\nLot =% risk * kapital / SL punktides\nNäiteks on teie kontol sama summa 735 dollarit. Teete EURUSD-ga tehingut peatusega 30 punkti ja riskiga 1%. Siis riskid 7,35 dollariga ja 7,35 / 300 = 0,0245 või 0,02 loosi. Pluss on see, et kapitali kasvutulul on geomeetriline progressioon selgem. Negatiivne külg võib olla suur ärajuhtimine. Kõik tööriistad partii selliseks arvutamiseks leiate siit.\nSee on valem, mis on populaarseks saanud tänu Ralph Vince'ile. F tähistab murdosa või murdosa. See on optimaalne fikseeritud aktsia kauplemiseks mis tahes stsenaariumi korral. See protsent tähistab antud olukorras optimaalset panust. Ühe tehingu jaoks kindlaksmääratud optimaalne osa (osalus) ei pea aga tingimata olema teise jaoks optimaalne. Paljud inimesed on sellest lähenemisviisist hästi teadlikud, kuid sellega on kaasas mõned ohud, millega seoses tuleb olla valvas.\nNäiteks optimaalsest f-vormelist (mida ma artikli raames ei esita) järeldub, et optimaalse f kasutamisel on maksimaalne krediidi väljavõtmine kontolt vähemalt ft%. Teisisõnu, kui fopt on näiteks 0,5, siis kasutatakse meie krediiti vähemalt 50%. Ralph Vince väidab, et "kui te ei kauple optimaalse kasumi nimel, siis on teil koht psühhiaatriahaiglas, mitte turul". See ei võta arvesse asjaolu, et pärast optimaalse kasumi huvides aktsiatega kauplemise 99-protsendilist mahavõtmist riskime ikkagi kohaga, kui mitte psühhiaatriahaiglas, pärast oma naisele või investoritele teatamist traumapolikliinikus ja mitte oodata maksimaalset kasvu kapitali. Lisaks mõjutab tehingute tulemuste jaotus suuresti fopti väärtust. Niisiis, kaks strateegiat, mis toovad sama kasumit ja millel on sama maksimaalne kahju, võivad väga erineda.\nOptimaalse f-meetodi Achilleuse kand seisneb selles, et see põhineb täielikult süsteemi ajaloolistel tulemustel, nimelt maksimaalsel kadul. Fopti kasutamisel aktsepteeritav riskitase tähendab, et me ei saa kunagi rohkem kaotusi. Kuid kes saab seda tagada? Pole põhjust eeldada, et saavutatud maksimaalne kaotus ja maksimaalne krediidilahendus jäävad selliseks ka tulevikus. Ühel või teisel viisil on optimaalsel F igal juhul palju probleeme ja lahendusi. Kui olete huvitatud riskijuhtimismeetodite võimalustest ja eriti optimaalsest, kirjutage kommentaarid ja arutame neid tulevastes artiklites.\nSee on lihtsalt optimaalse fraktsiooni ohutum režiim, üks katsetest lahendada üks optimaalse f-i probleemidest. Vaatamata nimele ei ole ohutu f ikkagi kunagi ohutu. Leo Zamansky ja David Stendahl püüdsid suuri mahajäämusi ületada, kehtestades maksimaalsele lubatud väljamaksele täiendava piirangu. Osaliselt tegid nad seda, kuid meetod on endiselt väga riskantne.\nOptimaalne f, arvestades volatiilsust\nMurray Ruggiero tegi ettepaneku kohandada optimaalse f abil arvutatud positsiooni suurus turu praeguse volatiilsusega. Idee põhineb hüpoteesil, et madala turu volatiilsusega on suure kahjumi tõenäosus väiksem kui suure volatiilsusega. Tegelikult pole selle lähenemise tohutu ärakasutamise probleem kuhugi kadunud, lihtsalt riskid on pisut vähenenud.\nVolatiilsus on hindade volatiilsuse mõõdetud ajavahemik. Seda saab kirjeldada mitmel viisil, sealhulgas kõige sagedamini kasutatav keskmine tõeline vahemik - ATR. Tegelikult on meetod väga sarnane kapitali fikseeritud protsendi meetodile. Siin võetakse ka fikseeritud protsent kapitalist, kuid selle asemel, et valemiga asendada tegelik stoppkaod, arvutame stoppkaotuse ATR-i abil, ilma kordajata.\nSeda väärtust kasutatakse ainult partii suuruse arvutamiseks. Mida suurem on turu volatiilsus, seda närvilisem see on, seda väiksem on loterii. Kui kasutate juba ATR-i järgi arvutatud peatusi ja arvestate partii suurust kapitali protsendimäära alusel, siis kasutate seda meetodit täpselt (kuigi te ilmselt ei teadnud seda).\nSee meetod sarnaneb ka mõnevõrra fikseeritud protsendi meetodiga. Kuid siin on meil võimalus seada meie jaoks vastuvõetav maksimaalne väljamakse. Partii leitakse järgmise valemi abil:\n% Risk * (kapital - (1 - maksimaalne _% _ rippmenüüst) * maksimaalne_kapital) / SL\nKui seame maksimaalseks krediidi väljavõtmiseks 30%, on meie praegune sissemakse 1000 dollarit ja maksimaalne 1230 dollarit, samas kui riskime iga tehingu korral 5% omavahendite väljavõtmisega ja lõppkahjum on 20 punkti, siis:\n0,05 * (1000- (1-0,3) * 1230) / 200 = 0,0348 või 0,03 partiid.\nKui partiisid saaks lõputult purustada, siis selle valemi kohaselt ei saavutaks me kunagi 30% -list väljamakset. Aga kuna minimaalne partii on piiratud, läheme lõpuks (lõpmata pika rikkeseeria korral) partiisse 0.01. Kui raha väljavõtmisest väljute, suureneb partii järgmiselt:\nSiis suurendatakse partiid alles pärast eelmise kasumlikkuse tipu ületamist. Selle valemi suur pluss on see, et riski kohandatakse automaatselt maksimaalse krediidi kasutuselevõtmise eelistuste põhjal. Negatiivne külg on see, et juba kauplemise alguses alustame tööd liiga suure riskiga (5%) ja riski kasutamiseks, ütleme näiteks 1%, vajame üsna suurt tagatisraha (meid piirab minimaalne lubatud partii).\nSelle meetodi teine võimalus on kasutada fikseeritud protsendivalemi valemi SL väärtuse asemel maksimaalset ajaloolist väljavõtmist punktides:\nPartii =% risk * Kapitali / maksimakse punktides\nSelle meetodi puhul võetakse arvesse ka kasutuselevõttu, kuid selle eesmärk on kahjuks liiga palju alahinnata.\nSelle meetodiga määratakse optimaalne riskiprotsent, mida tuleks kasutada kasulikkuse funktsiooni maksimeerimiseks, mis on esitatud kapitali logaritmina. Kelly meetodit oleme siin juba üksikasjalikult uurinud. Seda meetodit kasutatakse peamiselt hoiuse hajutamiseks ja peate olema sellega eriti ettevaatlik.\nKõigi fikseeritud osakapitali kasutavate meetodite üldine probleem on see, et erinevad meetodid kas lahendavad kapitali kasvu maksimeerimise probleemi sõltumata riskist (näiteks optimaalne f) või riski minimeerimise probleemi (näiteks riskides mitte rohkem kui X% kapitalist). Püüdes seda vastuolu lahendada, järeldab Ryan Jones, et kaubeldavate partiide arvu ja kapitali juurdekasvu suhe, mida on vaja osade arvu suurendamiseks ühiku kohta (või osade arvu minimaalseks juurdekasvuks), peaks olema püsiv.\nTegelikult on see üsna lõbus meetod, mida Ryan Jones propageeris, ja sellega on seotud huvitavaid lugusid. See on eraldi artikli teema, kuid kogu nende mõte peitub selles, et meetod osutus paremaks kui muud rahahaldusmeetodid koos oma puudustega.\nLarry Williamsi meetod\nRekordi püstitamisel kasutas Larry Williams esialgse riskina Kelly valemit, kasutades futuurilepingu marginaalväärtust. Ka kapitali dünaamika oli õpetlik: esiteks suurenes kapital 10 000 dollarilt 2 100 000 dollarini, siis langes 700 000 dollarini (67% laenu mahakandmine) ja lõpetas aasta umbes 1100 000 dollaril.Muide, sel ajal töötas Ralph Vince tema jaoks programmeerijana.\nNagu kogemus näitab, on investori jaoks palju olulisem mitte kaotada väikest osa oma algkapitalist kui märkimisväärset osa saadud kasumist. Meetodi mõte on võtta algkapitaliga vähem riske, kuid agressiivsemalt riskida kasumiga.\nKõik ülaltoodud meetodid määravad positsiooni avamisel esialgse riski. Praegune avatud positsiooni praegune või efektiivne risk ei ole üldiselt võrdne algse riskiga. Kuni tehingul pole realiseeritud (paber) kasumit, on tegelik risk positiivne. Peatamiskorraldusega kaitstud tehingul on efektiivne risk null.\nNiipea, kui peatus liigub üle tõusu taseme, muutub tegelik risk negatiivseks. See tähendab, et positsioonil on garanteeritud kasum, mis on lukustatud peatusega. Samal ajal ei puutu kapital enam riskiga, seega võime riskeerida garanteeritud kasumiga, suurendades vastavalt positsiooni suurust.\nKeskmistamine on selline tööstrateegia, kui kas tegite vea või tegite lihtsalt mis tahes tehingu (esimene, mis teile tehti) ja hind läks teile vastu ning te sooritate sama operatsiooni soodsama hinnaga. Keskmistamise peamine puudus on asjaolu, et te ei tea ette, mis hinnaga turg teie vastu läheb. Kuid kui teil on palju raha - võite endale lubada 500, 1000 või enama punkti liikumist.\nKuigi selliseid muutusi turul juhtub harva, pole see ikkagi parim strateegia, eriti kui näete, et tegite trendi suuna määramisel vea. Sellegipoolest, kui keskmistamist rakendatakse stoppkaotusega, arvutatakse riskid, keskmistamise arv määratakse rangelt, siis kui see on õigustatud, on selle meetodi kasutamine fondide haldamiseks täiesti võimalik.\nVõitude ja kaotuste sobitamine kauplemisel\nSeda tehnikat kasutades määravad kauplejad pärast edukate võitude või kaotuste tekkimist kaubavahetuse mahu. Näiteks võivad nad pärast kaotatud kaubavahetust kahjumite katmiseks pärast järgmise kaubandussignaali kahekordistada. Sellise süsteemi lihtsaks näiteks võib olla Martingale'i meetod. Martingale süsteemil on üks katastroofiline puudus: kaotades suurenevad panused ja võidab ainult algpanuse suurus.\nSelle tulemusel kasvavad panused hüppeliselt ja võidud kipuvad olema null. Pärast esimest kaotust võrdsete võimalustega mängude süsteemis langeb mängija alati võidu tagasi positsiooni. Üldiselt on enam-vähem adekvaatse rahahaldussüsteemi ehitamiseks, mis isegi teatud tingimustel suudab kahjumisüsteemist tõesti kasumliku süsteemi teha, tihedalt seotud z-konto kontseptsiooniga. Selle konkreetse artikli osana ei süvene ka sellesse teemasse.\nKauplemine vastavalt tasakaalukaardile\nRahahaldusmeetoditest leitakse seda meetodit sageli, ehkki vähesed kasutavad ära eeliseid, mida see suudab anda. Rangelt öeldes on olemas ainult järgmine võimalus: me ehitame kasum diagrammile libiseva keskmise, kaupleme siis, kui kasum on libisevast keskmisest kõrgem, kaupleme paberil, st praktiliselt siis, kui bilansiline diagramm on libiseva keskmise all.\nSamal ajal ei julge keegi mingil põhjusel sellise ajakava järgi täisväärtuslikku trendisüsteemi üles ehitada, kuid võite kasutada kahe liikuva keskmise ristumiskohta või isegi ühendada seda lähenemisviisi - sisestage ostsillaatorite tagasilöökide kohta "kasumlik trend", kasutades samu liikuvaid keskmisi või kanalinäitajaid selle suundumuse tuvastamine. See annab meile võimaluse vältida väljamakseid, kaubelda nende ajal praktiliselt "paberil" ja teha reaalseid tehinguid ainult siis, kui süsteem tunneb end hästi.\nSee meetod ühendab ka keskmise võidu / kaotuse suhte ja kasumlike tehingute protsendi, mida me eespool arutasime. Fakt on see, et see suhe varieerub ajaliselt mittelineaarselt, see pole püsiv väärtus.\nNulltagastuskõveral (KND) töötab süsteem nulliga, selle all - miinus. CPV ja ohutuskõvera (KB) vahelistes piirides töötab süsteem katkestuste ja väljavõtmistega, kuid teenib siiski kasumit. KB kohal on jätkusuutliku kasumi tsoon. Idee on selles, et niipea kui TS-i omadused lähevad alla KB, tasub üle minna vähendatud partiile või kaubelda paberil täielikult. Seega võime kahjumlikke perioode oodata ja süsteemiga kaubelda vaid siis, kui see näitab parimaid tulemusi. See tähendab, et krediidi äravõtmise perioodidel ei tee me tegelikke tehinguid, mis parandab oluliselt meie lõplikku statistikat.\nÜlaltoodud vahendite haldamise meetodid on põhimeetodid, mille alusel saab välja töötada muid, konkreetsemaid ja keerulisemaid strateegiaid raha haldamiseks. Pidage meeles, et rahahaldus on peamiselt mäng numbritega, seega ei tohiks ilma korraliku testimiseta kasutada uusi riskijuhtimise meetodeid. Mõnikord näitab ühe süsteemi jaoks heaks osutunud rahahaldussüsteem teisega võrreldes vastupidiseid tulemusi.\nSellegipoolest peaksite pöörama võimalikult palju tähelepanu rahahaldusküsimustele, sest hoolimata sellest, millised erinevad kuulsate ja edukate kauplejate kauplemisviisid erinevad, on nad kõik ühel meelel: pädev lähenemisviis rahahaldusele on 90% -line edu. See artikkel osutus väga pikaks, kuid see sisaldab ainult teavet kõigi mitmesuguste rahahaldusvahendite kohta, mida kõik kauplejad kogu maailmas teavad ja kasutavad. Kui soovite üksikasjalikumalt tutvuda rahahalduse maailmaga, kirjutage kommentaare ja ma püüan järgmistes artiklites ülaltoodud meetodeid üksikasjalikumalt kirjeldada.\nCopyright 2019 \_ Portal Forex Kaupleja \_ Forexi riskihalduse põhitõed


VE: Madridi raudteeplahvatused - www.virumaa.ee\n« VE: Virumaa loodus Uno Põltsi kaameras\nVE: rattaretk 2004: Kuidas elad, Ida-Virumaa? »\nVE: Madridi raudteeplahvatused\nMadridi raudteeplahvatuste peakavandaja lasi ennast õhku\nSten A. Hankewitz, Heiki Suurkask\nMadridi 11. märtsi terrorirünnakute arvatav peakavandaja, tuneeslane Serhane bin Abdelmajid Farkhet lasi end laupäeval koos kolme kaasosalisega Madridi eeslinnas Leganesis õhku, kui neid vahistama tulnud politsei oli nad nurka surunud.\nFarkhet, keda tuntakse ka El Tunecino (tuneeslane) nime all, oli üks sisse piiratud meestest, kes araabiakeelseid loosungeid hõigates korteris olnud lõhkeaine plahvatama pani. Teine hukkunu, marokolane Abdennabi Kounjaa, oli samuti üks kuuest kahtlusalusest, keda otsiti taga nelja rongi õhkulaskmise pärast 11. märtsil, kui surma sai 191 inimest ja vigastada 1800.\nKorterist leiti neli surnukeha, mitte kolm, nagu algul arvati, ütles siseminister Angel Acebes. Üks mees oli kandnud enesetaputerroristi pommivööd, mida kasutavad ka palestiinlastest terroristid, lisas minister. Kaks või kolm inimest võisid enne plahvatust põgeneda, lausus Acebes, rühmitus oli plaaninud ilmselt edaspidiseid rünnakuid.\nPlahvatus viis hauda ka ühe politseiniku, 11 inimest sai vigastada, ütles Acebes. Tema sõnul usub politsei, et seesama islamiradikaalide rühmitus pani raudteele 12-kilose pommi, mis avastati reedel Madridi–Sevilla raudteelt.\n35-aastane Farkhet oli politsei teatel 11. märtsi terrorirünnaku korraldanud islamistliku grupeeringu liider ja koordinaator. Ta oli õhutanud dþihaadi ehk püha sõda juba 2003. aasta keskpaigast, kui mitte varem. Oletatavasti olid tal ka sidemed rühmitusega al-Qaida.\nNaabrite kinnitusel oli rühm araablasi sellesse korterisse elama asunud kuu aja eest, kuid neid oli seal nähtud harva. Tegemist on rahuliku linnaosaga, kuid ilmselt just niisugustes kohtades üritavadki terrorikavandajad end varjata, vastas üks naabritest Reutersi uudisteagentuuri küsimusele.\n11. märtsil pandi Madridi raudteel plahvatama kümme pommi, mille kohaleasetamises kahtlustati esmalt baski rühmitust ETA, kuid praegu on kahtlusalustena vahi all peamiselt Maroko päritolu isikud, kes arvatavasti kuuluvad rühmitusse Maroko Islami Võitlusgrupp. Leiti ka videolint, millel väidetakse, et al-Qaida pani rünnaku toime kättemaksuks USA presidendi George W. Bushi liitlastele.\nPrantsusmaal leiti baski rühmituse ETA relvapeidik\nTerrorismivastast võitlust tõhustanud Prantsuse või-mud leidsid riigi lõunaosas Landesi departemangu Bag-nères-de-Bigorre külas peidiku, kus baski terrorirühmitus ETA varjas oma relvi ja pommimaterjali.\nOperatsiooni käigus vahistati kaks arvatavat terroristi. Hoone juures oli varastatud auto, millega kavatseti ilmselt lõhkeainet Hispaaniasse toimetada. Hispaanialt saadud info alusel õnnestus Prantsuse võimudel reedel tabada ka ETA oletatav logistikaülem Felix Ignacio Esparza Luri (varjunimega Navarro) ning rühmituse 43-aastane eksliider Felix Alberto Lopez de la Calle (varjunimega Mobutu), samuti üks ETA naisliige.\nLigi 40 aastat vägivallaga Hispaanialt Baskimaa iseseisvust nõudnud vasakpoolne rühmitus Baskimaa Isamaa ja Vabadus (Euskadi ta Askatasuna) on varasematel aastakümnetel sageli leidnud peidupaiku Prantsusmaa baskide (ehk gaskoonlaste) aladel, seda hoolimata Prantsuse ja Hispaania võimude tõhusast koostööst. EPL


JOHANNA JUHKAMI at 07.12.2020\nMIKROPLASTIKU MÕJU VETIKALE RAPHIDOCELIS SUBCAPITATA\nIga päev toodetakse maailmas tonnide kaupa plasti, millest suur osa laguneb hiljem keskkonnas UV-kiirguse või füüsikaliste jõudude mõjul väiksemaks. Tuule, vihma ja reoveega kandub plast veekogudesse, kus see võib veesambas või põhjaladestudes ohustada mitmeid veeorganisme. Viimasel ajal on ühiskonnas tähelepanu tekitanud < 5 mm diameetriga plastosakesed ehk mikroplast. Lisaks suurema plasti lagunemisele keskkonnas võivad mikroplastid tekkida näiteks sünteetiliste riiete pesemisel. Ka nii võib mikroplast eelmainitud viisidel veekeskkonda jõuda. Looduskeskkonnas leiduvat mikroplasti on viimastel aastatel rohkem uuritud, kuid Eestis ei ole seda teemat varem põhjalikult käsitletud. Töö eesmärk on välja selgitada polüstüreenist mikroplasti mõju mikrovetikale Raphidocelis subcapitata. Plasti mõju uurimisel kasutatakse […]\nEMMA ANNI KOPPEL at 07.12.2020\nMinu uurimistöö kirjeldab Soome lahe keskkonnaseisundit setete orgaanilise aine ja toitainete sisalduse põhjal. Oma töös võrdlen saadud tulemusi varem avaldatud andmetega. Uurimistöö põhineb aastatel 2014–2016 tehtud projekti SedGof tulemustel. Selle projekti käigus võeti Soome lahest mitmekümnest punktist põhjasette proove ja nende põhjal uuriti lahe reostustaset ning reostuse võimalikke põhjusi. Uurimistöö praktilises osas analüüsisin TalTechi laboris põhjasetete proove ning tõlgendasin saadud tulemusi. Uurimistöö soovisin teha loodusteaduste valdkonnas, et saada laboritöö kogemus. Töö praktilise osa tegemine TalTechis andis mulle võimaluse teha koostööd eriala teadlastega, koolis ma seda poleks saanud teha. Soome laht on üks kõige halvemas seisundis olevaid maailmamere piirkondi. Jääkide hulgaline […]\nHANNA MARTA NELLIS at 07.12.2020\nUurimistöö teemavalikul sai otsustavaks teema aktuaalsus. Üha rohkem räägitakse antibiootikumide mõjust looduskeskkonnale ja suurenevast antibiootikumiresistentsusest, millest on saanud oluline globaalne probleem. Alates esimese antibiootikumi avastamisest on neil ravimitel olnud tähtis roll loomade ja inimeste ravimisel erinevatest bakteriaalsetest haigustest. Antibiootilised ühendid satuvad põllumajanduse ja inimeste kaudu reovette. Loomakasvatuses kasutatavad suured antibiootikumikogused viivad uute resistentsete bakterite tekkeni ning need võivad levida edasi ka inimestele. Mitmed mainekad organisatsioonid (Maailma Terviseorganisatsioon, ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon ja Maailma Loomaterviseorganisatsioon) on välja töötanud tegevuskava mikroobide antibiootikumiresistentsuse vähendamiseks. Teisalt on keskkonnasäästliku reoveekäitlemise üks aluseid bioloogiline puhastus, milles mängivad olulist rolli bakterid, kelle elutegevuse tulemusena väheneb heitvee keskkonnaohtlikkus. […]


Eesti Advokatuur toetab rahvusülikoolis algatatud projekti Miljon+ : Koolielu\nEesti Advokatuur toetab rahvusülikoolis algatatud projekti Miljon+\nAvaldaja:Madli Leikop20. Juuni 2017\n20. juunil allkirjastasid Tartu ülikooli õppeprorektor Mart Noorma, Eesti Advokatuuri esimees Hannes Vallikivi ja Tartu Ülikooli sihtasutuse juhatuse liige Triin Vakker koostöölepingu, et toetada kvaliteetse eesti Vikipeedia arengut.\nSoovitkase ka väärtustada ning tõsta esile õigusteaduslikke ja advokatuuriga seotud eestikeelseid vikiartikleid.\nKoostöö raames selgitavad Eesti Advokatuur ja Tartu Ülikool kolmel artiklikonkursil välja parimad TÜ üliõpilaste või õppejõudude kirjutatud eestikeelsed õigusteaduslikud või advokatuuriga seotud Vikipeedia artiklid. Artiklikonkursid toimuvad kolmel korral perioodil 2018-2019: konkurssidega tähistatakse 2018. a Eesti Vabariigi 100. aastapäeva, 2019. a kevadel Eesti Advokatuuri 100. aastapäeva, 2019. aasta lõpus eestikeelse õigusteaduskonna 100. aastapäeva. Artiklikonkursside preemiafond on 3000 eurot.\nEesti Advokatuuri esimees Hannes Vallikivi: „See on väga oluline algatus ja Eesti Advokatuurile on koostöö rahvusülikooliga tähtis. Miljon+ projekti toetamine loob võimaluse advokatuuri liikmete ning advokatuuri ja advokaaditegevust puudutavate märksõnade lisamiseks eestikeelsesse Vikipeediasse.“\nTÜ õigusteaduskonna direktor Peep Pruks: „Heast vikiartikli kirjutamise kogemusest võiks tudengil kasvada sügavam huvi advokatuurile oluliste teemade vastu, et jõuda näiteks artiklini ajakirja Juridica veergudel. Eestikeelse kõrgtasemel õigusterminoloogia hoidmine ja arendamine on advokatuuri ja rahvusülikooli ühishuvi.”\n„Õigusteaduse eestikeelne terminivara ja üldinfo peaks olema praegusel infoajastul hõlpsalt leitav. Vikipeedia kui avatud võrguentsüklopeedia on oluline infokandja, mille kvaliteetsesse sisuloomesse võiks panustada kõigi erialade asjatundjad. Iga uus artikkel on oluline panus eesti keele tulevikku – Vikipeediasse talletatud oskussõnavara ja üldinfo on hästi leitavad nii tavakasutajate kui ka keeletehnoloogiliste vahendite jaoks,“ rääkis Miljon+ projektijuht Sirli Zupping.\nÕigusteaduslike ja advokatuuriga seotud artiklikonkurssidega väärtustatakse eesti õiguskeelt ja pakutakse tudengitele võimalust eesti keele arengusse panustada. Artiklikonkursid aitavad täiendada õigusteaduslike artiklite hulka ja muuta õiguskeele terminivara kättesaadavaks eesti Vikipeedias.\nVikipeedia arendamise projekt Miljon+ on Tartu Ülikooli õppeprorektor Mart Noorma algatus, mis on kujunenud kollektiivseks ettevõtmiseks, olles EV 100 suuremate kingituste loendis. Projekt aitab oluliselt kiirendada eesti Vikipeedia jõudmist miljoni artiklini. Miljon+ on kollektiivne kingitus Eesti Vabariigi 100. sünnipäevaks.


Soodsa hinnaga bitcoin' id tekitasid oksjonil suure huvi - Ärileht\nSoodsa hinnaga bitcoin' id tekitasid oksjonil suure huvi\nToimetas: Kaspar Allik kaspar.allik@ekspressmeedia.ee\nSaksamaa oksjonikeskkonnas tekitas odavalt pakutav bitcoin suurt huvi.\nEsmaspäeval alla turuhinna oksjonile pandud bitcoin'id tekitasid Saksamaa justiitsministeeriumi lehel uute registreerimiste laine ning hoogse pakkumise.\nSaksamaa justiitsministeeriumi lehe oksjonikeskkonnas algatati täna kuus erinevat oksjonit, milles müüakse kokku 4 bitcoin'i. Kuigi ühe bitcoin'i eest tuleb CoinGecko andmetel erinevatel platvormidel välja käia ligi 62 800 dollarit, siis Saksamaa oksjonikeskkonnas oli bitcoin'i alghinnaks seatud 42 400 eurot ehk ligi 49 292 dollarit ning poole bitcoin'i hinnaks 21 200 eurot. Odav hind tõi ligi hulgaliselt soovijaid.\nNüüdseks on hinnad aga kerkinud. Terve bitcoin'i hinna on 29 pakkujat kergitanud 54 520 euroni ehk 63 382 dollarini. Teise tervena müüdava bitcoin'i hind on kerkinud 56 090 euroni.\nBitcoin'id pani oksjonile Saksamaa liidumaa Nordrhein-Westfaleni justiitsministeerium, mis on rahvaarvult Saksamaa suurim liidumaa. Bloombergi sõnul oli ministeerium tekkinud huvist ja kõnedest üllatunud. Esimese päevaga registreerus platvormile ligi 4000 uut kasutajat.\nBitcoin'id saadi kätte seoses erinevate küberkuritegudega, mis pandi toime peamiselt tumeveebis, kirjutab Bloomberg. „Iga kriminaalvõrgustikust eemaldatud euro aitab neid nõrgestada,” teatas justiitsministeerium Twitteris.\nLisaks bitcoin'idele saab oksjonikeskkonnas pakkuda ka mööblile ning autodele. Pakkumisel on näiteks Mercedes Benz, Lotus, Audi ja muud.


Kuidas saada mänguriks\nMängimine on palju laiem ja kättesaadavam hobi kui kümme aastat tagasi. Hoolimata sellest, mida väike vähemus mängijatest oleksite uskunud, pole teil end mänguriks nimetamiseks vaja oma oskusi tõestada ega klikkidega liituda. Täpselt nagu raamatud või ...\nKuidas sattuda esporti\nKuidas sattuda esporti. Esports on väga konkurentsivõimeline ja kiiresti kasvav tööstus. Videomängude mängimine professionaalsel tasemel nõuab aega, pühendumist ja palju oskusi. Peate arendama mängu asjatundlikkust ja ...\nKuidas GTA V-s rüüstatud tüdrukut päästa\nKuidas päästa haaratud tüdruk GTA V-s. See Grand Theft Auto V juhuslik sündmus hõlmab tüdruku päästmist, kelle The Lost MC liikmed on röövinud. See on saadaval mis tahes tegelasele pärast missiooni pealkirjaga „Tõmbamine ...


(3) KBFI põhikirja ja selles tehtavad muudatused kinnitab teadusnõukogu ning registreerib Haridusministeerium. Põhikiri ja selle muudatused jõustuvad registreerimise hetkest.\n9) esitab silmapaistvamad uurimused preemiate taotlemiseks.\n(5) Teadusnõukogu otsus tehakse teatavaks KBFI töötajatele ja Haridusministeeriumile.\n(1) KBFI kõigi tulude ja kulude kohta koostatakse tasakaalustatud eelarve.\n(1) Riiklikku järelevalvet KBFI tegevuse seaduslikkuse üle teostab Haridusministeerium.\n(2) Haridusministril on õigus peatada teadusnõukogu ja direktori seadusevastast toimingut või õigusakti kehtivust ja teha ettekirjutusi toimingu või õigusakti puuduste kõrvaldamiseks.\n(4) Vabariigi Valitsuse määratud riigivara valitseja annab KBFI valduses ja kasutuses oleva ning tema tegevuseks vajaliku vallasvara KBFI omandisse hiljemalt kolme kuu jooksul käesoleva seaduse jõustumisest arvates. KBFI valduses ja kasutuses oleva kinnisvara võõrandamine KBFI-le toimub riigivaraseaduses (RT I 1995, 22, 327; 1996, 36, 738; 40, 773; 48, 942; 81, 1446; 1997, 45, 724; 1998, 30, 409) sätestatud korras.\n(5) KBFI nimiinglisekeeles on National Institute of Chemical Physics and Biophysics.


Milline soojusvaheti põrandakütetele valida? - Betoon 2022\nVeeküttesüsteemid - mõlemad radiaatorid ja põrandaküte, kasuta vedelikku soojusülekandeks. Ja see ei ole ainult vesi, kuigi seda kasutatakse enamikul juhtudel (68% süsteemide koguarvust). Kasutatakse ka antifriisi - etüleenglükooli ja propüleenglükooli baasil valmistatud spetsiaalsed mitte külmutatud vedelikud. Nad lisasid ka lisandeid, mis vähendavad keemilist aktiivsust, parandavad mõningaid muid vedelike omadusi.\nPõrandakütetele võib kasutada samu koostisi, mis valatakse radiaatorisse, kuid enne ostmist kontrollige kindlasti vastavust põrandaküttega. Antifriisi omadused sõltuvad lisatud lisanditest ja võivad olla üsna erinevad, seetõttu peate iga kord huvitama antifriisi vedelike omaduste täielikku nimekirja.\nSoojust põrandat, olenemata sellest, mis see on täis, on isegi meeldiv puhata.\nMis tüüpi jahutusvedelikuga täidetakse veekindlate põrandatega, tuleb teil eelnevalt kindlaks määrata isegi enne arvutusetappi. Üldjuhul tehakse kõik arvutused vee jaoks ja antifriisi kasutamisel tuleb kõike arvestada nende omaduste järgi. Näiteks tuleb pumpi üldist jõudlust suurendada 10-15% ja rõhku üldiselt 60-65%. Muutke kontuuride või läbimõõduga torude pikkust, kuna antifriisil on madalam soojusülekanne. Lisaks sellele on nõutava soojushulga üleviimiseks vajalik suur süsteemipikkus. Soojuskandja tüüp on oluline ka seadmete ja torude valimisel: mitte kõik ei ühildu antifriisiga ja mõnda neist võib vastupidi kasutada mitte külmutusvedelikega.\nMilline soojusvaheti on parem?\nSellele küsimusele pole kindlat vastust. Nagu alati, on mitmeid aspekte, mida tuleb kaaluda ja igal juhul valida parim valik. Valiku teadlikuks tegemiseks on oluline mõista iga vedeliku kõiki eeliseid ja puudusi. Mõelge lähemalt iga jahutusaine omadustele.\nVesi ja destilleeritud vesi\nKui kasutate tavalist ettevalmistamata vett - see on loomulikult odavam, mõnikord isegi vaba valik. Ja tal on muid eeliseid:\nÖkoloogiline ohutus ja inimeste täielik absoluutne ohutus. Plain vesi ei tohi inimesele ega keskkonnale kahjulik olla.\nKõrge soojusvõimsus See on ainus vedelik, mis on suuteline kandma nii palju soojust ja, mis sama oluline, suudab seda hästi ära anda.\nKogu mahu kaotamine on lihtne. Pärast vee eemaldamist või aurustamist võib ükskõik millise veeosa täiendada.\nVõimalus kasutada mis tahes tüüpi süsteeme. Sealhulgas avatud avatud tüüpi paisupaak.\nMiski ei ole keskkonnahoidlikum ega ohutum kui vesi\nKuid vee kasutamisel jahutusainena on selle puudused. Mõned neist on põrandaküttesüsteemide puhul teataval määral seotud ja kuigi nad kahjustavad, on need väheolulised:\nVee koostises olevate soolade tõttu on need hoiule süsteemi elementidesse. Isegi väike sademete hulk vähendab kütteseadmete soojusülekannet. Kuid veekindlad põrandad on suletud tüüpi süsteemid. See tähendab, et sama vedelik liigub suletud torujuhtme kaudu. Piiratud ruumides ei ole nii palju sooli, mistõttu tõsiseid seteid pole rääkida.\nVee koostises sisalduva hapniku tõttu tekib süsteemi metallosade söövitav hävitamine. Kuid hapnikusisaldus võib olla piiratud. Seda tehakse torude valiku etapis: tooted valitakse madala hapniku läbilaskvusega materjalist või täiendava kihiga, mis takistab hapniku sissetungimist. Sellisel juhul sisaldab väike kogus vett vähesel määral hapnikku, mis muutub kiiresti kindlaksmääratud olekusse ega kahjusta süsteemi komponente.\nKui süsteem külmub, suureneb vett ja võib torujuhet kahjustada. See on vee füüsiline omadus ja te ei saa sellest kuhugi saada. Kuid olukorda saab teha kriitiliseks: vali torud plastmassist, mis ei suurene kogu mahust. Näiteks sellised omadused on polüpropüleenil ja polüetüleenil.\nPõranda küttesüsteemi vett tuleb muuta vähemalt kord aastas. Antifriis vahetatakse iga 3-5 aasta tagant. Kuid vesi on tasuta ja antifreezes on korralikud.\nDestilleeritud vesi - parim võimalus alaliselt elama asuvates kodudes\nNagu näete, on vee kasutamine jahutusvedelikuna põrandaküttesüsteemides hea ja väga odav lahendus. Et muuta see veelgi atraktiivsemaks ja tagada süsteemi peaaegu täielik ohutus, võite jahutusvedeliku ette valmistada: vee pehmendamiseks. Lihtsaim viis on selle keetmine avatud kaanega metallpannal. Sellisel juhul sadestub osa sooladest (ebastabiilsed kaalium- ja magneesiumühendid). Kuid te ei saa stabiilsete ühendite eemaldamist keetmise teel. Te saate neist lahti saada, lisades veidi nõrutatud lubi, naatriumortofosfaati või naatriumkarbi. Kuid saate teha veelgi lihtsamalt: kasutage destilleeritud vett. Kui kasutate seda vedelikku sooja põranda jaoks, vabanete automaatselt soolade ladestumise ohust. Seal on vähe destilleeritud vett, nii et see on hea valik.\nKüttesüsteemides kasutatakse etüleenglükooli ja propüleenglükooli antifriisi. Tavaliselt on need mitmehüdroksüülsete alkoholide vesilahused, millele on nende omaduste parandamiseks lisatud lisaaineid.\nKüttesüsteemide jaoks kasutatakse ainult spetsiaalseid koostisi. Üldotstarbeline antifriis või autotarbimine soojas veepinnas ei saa olla kategooriliselt!\nAntifriisi valimisel tuleb meeles pidada, et etüleenglükool on tugev mürk. Mürgistamisel sureb 60% juhtudest surm ja ülejäänud 40% neerud on tõsiselt kahjustatud. Täiskasvanu surmav annus 100-300 ml. Mitte ainult allaneelamine, vaid ka kokkupuude naha või limaskestadega on raskete tagajärgedega. Mürgine, kuigi vähemal määral aurudele: nende krooniline sissehingamine viib pöördumatu toime. Kuid selle etüleenglükooli baasil kasutatakse antifriisi. Neid müüakse viis korda rohkem kui turvalisema, kuid kallim, propüleenglükooli baasil.\nEtüleenglükoolil põhinev antifriisivedeliku kristallimistemperatuur sõltuvalt kontsentratsioonist\nKogu ohu korral on etüleenglükool kaugel soojusvahetusest ideaalis:\nSellel on kõrge korrodeerivus (palju suurem kui vees). Söövitavuse vähendamiseks kasutatakse sobivaid inhibiitoreid.\nSellel on võime vahustada, mis taas kompenseeritakse vastavate lisanditega.\nRohkem vedelikku kui vesi, mis põhjustab ühendite lekke probleeme. Etüleenglükooli mürgisusega võib see olla probleem. On vaja töötada vedelikuga kõige hoolikamalt, kaitsekindadesse ja klaasidesse. Pealegi muutuvad kõik lahust imendunud objektid ja materjalid ka mürgiseks. Neid võib asendada ja hävitada.\nEtüleenglükool reageerib nõrgalt ülekuumenemisele. Kui temperatuur tõuseb 70 ° C-ni, on aktiivne sademete hulk, mis vähendab oluliselt termilise seadmete soojusülekannet. Ja see põhjustab taas ülekuumenemist. Pärast ülekuumenemist muutuvad vedeliku omadused dramaatiliselt nii, et antifriisi edasine töötamine ei ole võimalik. Selle põhjal tuleb märkida, et süsteemides tahkekütuse katlad antifriis põhineb etüleenglükooli ei saa kasutada: seal on 95 ° C on pigem reegel kui erand, ning ilma automaatika, mis on võimeline reguleerima olukorda või ilma mahuti süsteem paratamatult üle kuumeneda.\nEtüleenglükooli antifriisid on sageli roosad värvid.\nEtüleenglükooli antifriisi kasutamise eelised on väga madala temperatuuriga külmutamine:\nkontsentratsioonil 65%, külmumistemperatuur on -65 ° C;\n45% juures külmub temperatuuril -30 o C.\nVeelgi enam, kui külmumisläve ületatakse, muutub vedelik geelilaadseks, selle maht ei suurene. Pärast temperatuuri tõusu antifriisi olek ja omadused taastatakse ilma muudatusteta. Kõik teised omadused - madal kiiritust, moodustamise kaitsekile, vähest vahutamine - seda kõike tänu juuresolekul spetsiaalseid lisandeid, mida võib lisada sama veega (nende kooskõla vesi). Kuna sooja vee põrand on suletud süsteem, on lubatud kasutada seda tüüpi antifriisi (avatud süsteemides on keelatud). Kuid kui see on võimalik, on parem süsteem täita propüleenglükooli baasil.\nPropüleenglükool on ohutu aine, mida mõnes riigis heaks kiidetakse toidu lisaainena. Omadused seda tüüpi antifriisi ka määrab suuresti lisanditest ja alates "sünnipärane" - madal külmumistemperatuur, ei ole raske ja konsistentsini geelistatud, mis ei kahjusta süsteemi puhul külmutamine. Sellel ainetel on ka kõigi vedelike, mida kasutatakse soojusülekande vedelikena, väikseim söövitavus.\nPropüleenglükoolil põhinevad külmutusvedelikud värvitakse sagedamini rohelise gamma värvides, paljud paketid sisaldavad eco-prefiksit.\nMiks siis kas propüleenglükoolipõhiseid preparaate osta viis korda vähem? Kuna esiteks on nad vähemalt kaks korda kallimad, ja teiseks on neil tavaliselt suurem külmumistemperatuur. Kuid süsteemides, mis on süütatud propüleenglükooli antifriisist, saate neid vähem korrosioonikindlate materjalide suhtes kasutada ja seetõttu maksta neile vähem.\nProfüleenglükoolil põhinev antifriisi kristalliseerumistemperatuur sõltuvalt kontsentratsioonist\nKui me räägime sellest, mida küttesüsteemi (ja sooja põranda) jaoks on parem täita, siis peaksite võimaluse korral eelistama destilleeritud vett. See valik on hea mitte väga madalatel talvetingimustel või püsiva elukohaga. Aga kui te lahkute maja või suvila perioodiliselt talvel ajal järelevalveta, siis proovige täita propüleenglükooli "nezamerzayku." See valik, kuigi kallim, kuid turvaline. Etüleenglükooli kompositsiooni kasutamine on õigustatud ainult väga madalate temperatuuride korral. Ei ole kuhugi minna: kui ei ole ohutut koostist, mis talvetemperatuuri talub, peate võtma, mis on.\nKui antifriisi kasutamine on vältimatu, on parem leida ohutu polüpropüleenglükooliühend.\nToon nõudis antifriisi ja süsteemi funktsioone\nVeel kord peame tähelepanu asjaolule, et süsteemi parameetreid tuleb arvestada ja seadmeid valida, võttes arvesse kasutatud soojusvaheti tüübi. Kui arvutate ja kogute süsteemi vee all ja siis lihtsalt valatakse külmutamata, tekib paratamatult probleeme:\nMõnel juhul, kui süsteem on ette nähtud veevarustuseks ilma reservideta, ei ole piisavalt soojusenergiat. Kui varu oli umbes 20%, siis kõik töötab võimaluste piires. Ja kõik, sest antifriisil on madalam soojusvõimsus. Probleemilahendus kuumutatud põrandate puhul - panna võimsam pump. Jahutusvedeliku kiirus suureneb ja ülekantud soojushulk suureneb. Kuid samal ajal, kui lülitate külma süsteemi sisse, ärge kohe seadke kõrget küttetemperatuuri: ülekuumenemine (mis on täis, loe pisut alla). Tõstke temperatuuri järk-järgult, viies mõne päeva jooksul temperatuurini 40-50 ° C (olenevalt põranda soojusisolatsioonist, kuid mitte üle 55-60 ° C).\nPaisupaagi maht on ebapiisav (see peaks olema ainult membraan). See probleem tekib suurema soojuspaisumise tõttu. On vaja osta teine mahuti, suurem maht või paigaldada teine.\nPaisupaagi suurus sõltuvalt süsteemi mahust\nNende probleemide vältimiseks on vajalik, kui kaalute antifriisi kasutamise fakti, valige sobivad seadmed ja keemiliselt vastupidavad abimaterjalid.\nPõrandaküte peab olema ohutu\nKui antifriisi kasutamine on paratamatu (madala talvise temperatuuri ja maja ebastabiilse elamisega), on propüleenglükooliühendite kasutamine ohutum. Nende omaduste kohaselt ei ole need madalamad kui etüleenglükool, kuid need on kallimad, kuid need on täiesti ohutud. Kõigil muudel juhtudel on sooja veepõhise jahutusvedelikuna parem kasutada vett (pehmendatud või destilleeritud - teie valik). Selleks et kindlustada süsteemi sulatamine antud juhul, asetage polüetüleenist torud tasanduskihis - tavaliselt on need külmutamistsüklid. Kuid tuleb öelda, et sooja põranda vedelik võib külmuda ainult põrandatemperatuuril -5 o C või -10 o C ja see on võimatu, kui süsteem peatatakse, isegi paar päeva äärmiselt külm.\nVeekindlad põrandad, mis on käsitsi tehtud kivimaja või laminaadiga, on suurepärane alternatiiv traditsioonilise konvektori isolatsioonile. Sel juhul voolab soojus alt ülespoole, tekitades põrandal asuvas ruumis mugava keskkonna. Pealiskihi materjal kuumutatud põrandakütte paigaldamisel põhimõtteliselt kuumutusvedelikuga ei oma tähtsust, kuid see disain on eriti populaarne plaaditud põrandaga tubades - vannitubades ja tualettruumides. Mõelgem üksikasjalikult selliste tööde algoritm.\nSoojusisolatsiooniga põranda paigaldamisel vedelküttekollektiivi all plaadi alla tuleb pöörata erilist tähelepanu ja viimistluspõrandakatte omadusele. Pidage meeles, et sujuv plaat on madalama kuumusega. Karmi pinnaga plaat kaotab kütte süsteemist üle kanda rohkem soojust.\nLisaks sellele pöörake erilist tähelepanu plaatide klintide kvaliteedile, selle all ei tohi olla tühjeid, kuna põranda termiline deformatsioon võib põhjustada selle kahjustusi.\nSoojendusvedeliku põranda projekteerimise algstaadiumiks on kollektorikapi paigaldamine, st spetsiaalne seade, kuhu põrandakütte jaoks levitatakse sooja vett.\nVesipõrandakollektoritel on mitu modifikatsiooni, mis erinevad näiteks sisendite ja väljundite arvust. Selleks, et mõista, millist tüüpi vajate, peate veeküttega põrandate arvutamist läbi viima.\nSelle käigus määratakse kindlaks, kui palju torusid, millise diameetriga peate sooja põranda korraldama.\n[märkus] Eksperdid soovitavad, et ühe kollektori sisselaskeavaga oleks ühendatud kuumaveoki torud mitte rohkem kui 60 meetrit. Nii saate samas ruumis luua mitme sooja veepõhise toru kontuuri, millest igaüks ühendatakse kollektoriga. [/ Note]\nSellise seadme (koguja) keskmine suurus on umbes 60 sentimeetrit pikk, 40 kõrgus ja 12 sügavust.\nKollektori ühendamine põrandaküttega\nOstke koguja seadme ja kasti selle jaoks poe ehitusmaterjalidesse.\nHõbedane nišš seina all kollektori all või arvutage selle paigalduskoht. Torude kokkuhoidmiseks võib kollektori paigaldada otse põranda kohal.\nIgale torule tuleb paigaldada sulgeventiil.\nPõhilised sooja veega põrandad\nSõltumata sellest, millist tüüpi viimistluskatte te plaanite kasutada - Soojust põrandat soojusvahetiga vedelal on kolm peamist tüüpi seadet:\n-betoon - jahutusvedeliku torud paigaldatakse tsemendi ja liiva tasanduskihtide massi.\n-lamed - soe põrand pannakse spetsiaalselt moodustatud soojusisolaatorisse, mis on valmistatud polümeeridest või alumiiniumist, ja seejärel paigaldatakse selle disaini viimistluskiht\n-puit - traditsiooniline puitpõrand palkidel, mille vahele jäävad jahutusvedeliku torud.\nSoojustatud põranda paigaldamine vedeliku kuumakanduriga haakeseadmega\nPärast kollektoripea paigaldamist ja vajalike torude arvutamist peate baasi valmistama - põrand. See peab olema praht puhastatav ja tasandatud. Sa ei tohiks saavutada ideaalset horisontaalset pinda, piisab, et tõrjuda pöidlad ja ülemäärased tilgad.\nSooja põrandaga ruumis tasasele tasandusvormindajale ärge unustage seada selle ja seinte vahele erilist amortisaatorit, et vältida põranda kahjustamist temperatuuri moonutamise ajal.\nKui kavatsete süsteemi kujundada suure ruumi koos mitme jahutusvedeliku silmusega, asetage silmuste servadesse summutatav lint.\nJärgmine samm on hüdroisolatsiooni paigaldamine. See võib olla valmistatud tihedast polümeerkilest ja erilahendusest.\nPõranda isolatsioon on kvaliteetse töö aluseks\nSelleks, et teie sooja põrand vedela jahutusvedelikuga ei kuumitaks nii naabreid kui ka tänavat - peate tagama ruumi kvaliteetse isolatsiooni. Ainult kvalitatiivselt soojendatud pinnaga ulatub vesipõrandast pärit soojus elutsooni.\nSoolisolatsioonimaterjaliks on tavaliselt vahtpolümeerid, näiteks vahtpolüstürool või vaht.\nSelleks, et kogu sooja vee põranda konstruktsioonil oleks hea töökindlus, tuleb soojusisolatsioonikihti panna tugevdussüsteem.\nSelles illustratsioonis näete armatuurvõrku, mis asetatakse otse veekindla kihini.\nPaigaldage torud veekindla põrandaga koos haakeseadmega\nSooja vee põranda paigutamise torud võivad esineda kahel viisil: "madu" ja "tigu". Igal meetodil on oma eelised, kuid külmas kliimas on soovitatav paigaldada kuumutoru "tigu", nii et säilitatakse ühtlasem soojusjaotus kogu põrandapinna kohta.\nTorude paigaldusmustrit saab kombineerida, see kehtib eriti keeruliste konfiguratsioonidega tubade kohta.\nVideo - vee soojendusega põrandate torude paigaldamine\nAlgorithm vee soojendamiseks põrandale\nJahutusvedeliku torud kinnitatakse kinnitusvõrkudele. Pöörake erilist tähelepanu sellele, et torusid ei tohi liiga tugevasti fikseerida kinnitusvõrkude kinnitamiseks. See kõik puudutab sama kuumust moonutamist. Klambrite vahekaugus peaks olema umbes üks meeter, mis tagab piisava disaini paindlikkuse. Lisaks ei tohiks torud asetada üksteisele liiga lähedale. Minimaalne vahemaa, millal toru peaks olema, peab olema vähemalt 10 sentimeetrit. Samal kaugusel peab torud asuma ka seintest.\nLiigutage gofreeritud toru torude väljalaskeavadele, mis sobivad kollektorile. Samuti asetage lainuritorude sektsioonid, mis läbivad kuumutusahelat ümbritsevate summutite vahelt.\nSeejärel ühendage veekraanid jahutusvedelikuga kollektorile (tuletage meelde, et võib olla mitu sellist ahelat).\nTehke oma veeküttesüsteemi jõudluse ja tiheduse katse. Selle saavutamiseks on vaja süsteemile vett, mille tase on üks ja pool korda suurem kui tavaline.\nJätke süsteem mõneks ajaks koormusse. Lekete puudumisel jätkake tasanduskihi moodustumist.\nVeeküttega põrand polstüroolalusel\nVeeküttega põrandakatte ehitamine vedela kuumakanduriga on torude paigaldamine vahtpolümeerist valmistatud spetsiaalsetesse plaatidesse. Muide, oleme juba selles artiklis kirjutanud, milliseid komponente vesiküttega põrandate jaoks vaja on.\nNiisuguste plaatide soojuspaisumise kompenseerimiseks asetatakse deformeeritavad plaadid. Soovitatav on kasutada kergeid ehitisi, millel on põrandale piiratud koormus.\nNagu sooja põranda puhul, kus põhipõrandal on plaat, on esimene etapp soojusisolatsioon.\nSeejärel paigaldatakse plaadid soojusisolatsioonile. Paigutamine algab ruumi nurgas. Polüstüreenplaatidel on spetsiaalsed sooned, milles on paigaldatud jahutusvedeliku torud.\nPärast torustiku paigaldamist ühendage kütteringid kollektoriga ja katsetage süsteemi ning seejärel võite jätkata aluspõranda paigaldamist, näiteks puitlaastplaati või GVL-d, ja seejärel põrandakattematerjali, näiteks plaatidega.\nNii näeb välja silindriline soojusvee põrand polüstüreenplaatidel.\n3. Torujuhe jahutusvedelikust\n4. Alumiiniumist kompensatsioonplaadid\n5. Polüstüreenplaadid torude soontega\nPuidust soojusisolatsiooniga põrand vedeliku soojuskandjaga\nKui teil on puidu ülekate, on soovitatav kasutada kuumutatud põranda teistsugust kujundust.\nSoojust puitpõrandat on kaks peamist tüüpi: riivitud ja modulaarsed.\nModulaarse põranda paigaldamisel kasutatakse kokkupandavaid elemente, mis on valmistatud puitlaastplaadist, kus soojusvaheti torude paigaldamiseks on juba tehtud soonid.\nKuumutatud põrandaplaadi paigaldamine on järgmine:\nEsiteks, puitlaastplaat paigaldatakse lakke 15 kuni 40 cm laiusele lauale. Kattuvatelt plaatidelt kruvitakse kruvidega sammuga umbes 2 sentimeetrit.\nPlaatide vahel on termiline deformatsiooni ja jahutusvedelike torude paigaldamiseks vahe. Sama vahe jääb plaatide ja ruumi seinte vahele.\nAlumiiniumprofiil asetatakse puitlaastplaatide vahelisse soonde, mis on jahutusvedelike torude aluseks.\nAlumiiniumprofiili sees torud kuumutatakse põrandat.\nSamuti on võimalik paigaldada veeküttetorustikke ja põrandale palke.\n1. Esimene samm sellise põranda ehitamisel on vahtpolümeeri soojusisolatsioonikihi paigaldamine.\n2. Seejärel pane puupalgid.\n3. Vastavalt kavandatud skeemile on kujundatud struktuur, mis on valmistatud alumiiniumist, mis sobib soojuskaabli voodiks ja kajastab samal ajal soojusvoogu.\n4. Lagude ja torude vahelistel vaheaegadel on paigaldatud täiendav isolatsioon.\n5. Selle konstruktsiooni peal asetatakse niiskust neelav kiht. Kuna seda saab kasutada vahtplastist polüetüleenist või tavalisest papist.\n6. Puitparkide, alumiiniumprofiilide ja jahutusvedelike torude ehitamisel on puitlaastplaadist või kipsplaadist valmistatud kõvapõrand. Pidage meeles, et plaatide vahel on termiline paisumine. Plaatide ja seinte vahel peab olema sarnane lõhe.\n7. Ettevalmistatud põrandale paigaldatud viimistlus - plaat.\nSelleks, et saada rohkem teavet samm-sammulise algoritmi kohta sooja vee põranda all oma plaatidega käepideme abil, soovitame teil vaadata video juhiseid:\nVideo - vee soojendusega põranda paigaldamine\nVedel elektri põrandaküte\nTäna on see kõige lootustandev valik sooja põranda jaoks, mille paigaldamine toimub tasanduskihis. Vedel elektriline põrand ühildub olemasolevate põrandakatetega, välja arvatud looduslikud põrandakatted ja kork.\nSeda seletatakse asjaoluga, et need materjalid ei lase neil soojeneda rohkem kui 28 kraadini. Soovi korral võib parkett asendada spetsiaalse kaubamärgiga, mis sobib sooja põrandaga, mida nimetatakse inseneriparkettiks.\nSee võimaldab kasutada nimetatud konstruktsiooniga kuumutatud põrandaid objekti põhiküttesüsteemina.\nVedeliku elektripõranda tööpõhimõte ja seade\nPeamine erinevus sellise põranda kujunduse vahel on selle kütteelement. Elektriline vedelpõrand on spetsiaalsest polüetüleenist valmistatud kahe sentimeetrilise läbimõõduga paksusega seinal olev toru.\nSellesse torusse valatakse kuumakandur (spetsiaalne antifriis). Seal asetati piki kogu toru pikkust nikli-kroom-nikkelkaablit seitsme eluea kõrge vastupidavusega teflonvooderdusega. Toru mõlemad otsad on suletud. Üleujutatud jahutusvedelik on fikseeritud, mis võimaldab teil ilma täiendava varustuseta töötada (vt allpool võrdlust vee põrandatega).\nKuumuskandja, soojendades, tekitab ülerõhku, tekib mulli keemisjõud, mis viib kogu süsteemi ühtlaseks ja kiireks kuumutamiseks.\nVedelate põrandate eelised ja erinevus teistest süsteemidest\nKui me võrdleme vedelat elektripõrandit peamiste analoogidega, mida hetkel kaubanduses pakutakse, siis näeme, et elektriveeküttega põrandatel on märkimisväärsed eelised võrreldes nendega.\nMugavuse huvides korraldame võrdleva analüüsi tabeli kujul.\nKuumad mudelid vedel elektrit põrand\nSuurim nõudlus Venemaa turul on Lõuna-Korea äriühingu Daewoo Enertec sooja põrandaga, mis on selle turuosa aastatel 2003 kuni tänapäevani juhtiv.\nEttevõte pakub klientidele kõiki olemasolevaid põrandakütte tüüpi. Vedeliku elektripõrand on esindatud x-l toru professionaalide versioonis toodetud mudelites.\nVedelad elektrilised põrandad on taskukohaselt energiatõhusad. See on tingitud asjaolust, et:\njahutusvedeliku poolt kogutud kuumus võimaldab toiteallika välja lülitamisel eelpool nimetatud struktuuride põrandatele jahtuda kaks korda kiiremini kui nende puhtalt elektrilised kolleegid;\nvedelad elektrilised põrandad x-l toru võimaldab teil korraldada tsoneeritud ja kohapeal kuumutamist. Selle tegemiseks ei ole kogu süsteemi segi ajamine enam vajalik;\nsüsteemis õigesti jaotatud soojusvoog annab neile põrandatele eelise peaaegu 12 protsenti võrreldes klassikaliste radiaatoritega (muud kütteseadmed);\nvedel elektriline põrand ei tekita töö ajal EMP-d, mistõttu see on inimestele ohutu;\nnimetatud struktuuri põrandad ei külmutata miinus 20 kraadini, miinus välistemperatuurid;\ntäiendava 8-15 protsendi säästmine on tingitud asjaolust, et jahutusvedelik on statsionaarselt, mistõttu puudub soojuskadu, mis tekib siis, kui see liigub klassikalise veetorude mudelitesse.\nX-1 toru professionaalsel vedelal elektrilisel põrandaküttel on mitme isoleeritud küttekeha, mis tagab suure usaldusväärsuse ja pikaajalise levimuse.\nOstes elektrienergia põrandaküttega Daewoo Energtec, pakute oma kodus kvaliteetse küttesüsteemi.\nMida soojas põrandas täita?\nEnamiku autonoomsete küttesüsteemide jaoks, kus kütmist ei toimu, paigaldatakse soojendusega põrand radiaatorisse või elumaja, põhiline soojusvaheti on kuumutatud jahutusvedelik. Kõige tavalisem soojuskaabel on tavaline vesi (kuni 70% kodumajapidamises kasutatavatest küttesüsteemidest), kuid selleks otstarbeks võib kasutada muid vedelikke. Vesi on kõige odavam ja odavaim jahutusvedelik. Selle võimaluse ainus puuduseks on see, et vesi reageerib tundlikel ümbritseva õhu temperatuuri muutustel, muutes oluliselt nende füüsikalisi omadusi.\nTeine, mitte vähem levinud variant koos kuumakanduriga, antifriis on vedelikuks, mida kasutatakse sooja põranda asemel vee asemel. Erinevalt katlaveest on antifriis vedela aine, mis on valmistatud etüleenglükoolist ja propüleenglükoolist. Kompositsioonile lisatakse spetsiaalsed lisandid (keemilised lisaained), mille tõttu vähendatakse vedeliku keemilist ja füüsilist aktiivsust.\nMärkus: antifriisil on erinevalt tavalisest veest madalatemperatuuriline künnis. Sõltuvalt lisaainete kontsentratsioonist ja koostisest võib külmumispunkt olla vahemikus 30 kuni 65 0 С nulli.\nMõelgem soojusisolatsiooniga põrandale soojusvaheti valimisel erinevaid valikuid. Mis on parem, vesi või antifriis, kuidas see või see võimalus on praktiline?\nMis on küttesüsteemi vedeliku valimise alus?\nSooja põrandakütte süsteemi kohaselt kodumajapidamise kütteseadme paigaldamise planeerimisel tuleb pöörata tähelepanu mitte ainult kuumutusseadmete tüübile ja küttekontuuri paigaldamise meetodile, vaid ka sellise kuiva vedeliku tüübile, millel on soojusvaheti. Radiaatorite töö tagamiseks kasutatavad samad kompositsioonid valatakse tavaliselt kuumutatud põrandale torusüsteemi. Ainus hoiatus - ostmise ajal on vaja kindlaks määrata, milline koostis sobib konkreetseks kuumutamismeetodiks.\nErinevate kaubamärkide antifriisil võivad olla erinevad omadused, mis määravad vedeliku koostises sisalduvate söödalisandite arvu ja liigi. Sel eesmärgil on parem lahendada eelnevalt mitte külmutusvedelike liike, et selgitada välja, kuidas see või mõni vedelik käib erinevates töörežiimides.\nViide: jahutusvedeliku leviku tõttu küttesüsteemil saavutatakse soovitud kuumutamise efekt - kogu põrandas toimub ühtlane soojusülekanne, mille tõttu kogu elutoa siseruum kuumutatakse soovitud temperatuurini.\nNäiteks: kuumutatud põranda tavapäraseks tööks, mille küttekontuur on pikem kui 50 m, võite teha ilma tsirkulatsioonipumba paigaldamata. Kui on vaja selliseid ulatuslikke ruume ja alasid soojendada, on vaja tsirkulatsioonipumpa paigaldamist.\nTähelepanu! Tavapärase veega töötamisel on tootja poolt esitatud jõudlus ja rõhk üsna sobiv. Kuid selleks, et antifriis oleks tavaliselt küttesüsteemi kaudu ringlev, on vaja osta jõudlusvaru jaoks pump.\nLisaks peab tsirkulatsioonipump olema õigesti paigaldatud. Pumba tiivik või niiske rootor peab olema horisontaalne. Vastasel juhul kaob vertikaalasendisse paigaldatud soojusisolatsiooniga põrand pumba puhul kuni 30-40% võimsusest. Antifriisi tavapärase tsirkulatsiooni läbi veeahela peab pump pea olema 50-60% suurem kui tavapärase veega. See on esimene.\nTeine asi, mida tuleb arvestada, on kütteringi pikendatud pikkus ja muude vedelikega töötamisel kasutatavate torude läbimõõt. Antifriisil on vee ja soojusülekandega võrreldes madal, seega on küttesüsteemi normaalseks tööks sooja põranda puhul vajalik soojuskandja intensiivsem tsirkulatsioon. Mitte kõik küttesüsteemides kasutatavad torud ei suuda antifriisi omavahel ühendada. Selleks valmistatakse spetsiaalseid torusid, millel on asjakohane läbimõõt ja millel on nõrk reaktsioon keemiliste ühenditega.\nLõppude lõpuks, milline jahutusvedelik on parem? Tavaline vesi või antifriis\nSellele küsimusele pole täpne ja üheselt mõistetav vastus. Asi on see, mida te eelistate ja millistes elutingimustes teie autonoomne küttesüsteem töötab. On mitmeid aspekte, mida tuleks käsitleda, keskendudes ühele või teisele võimalusele. Selleks piisab sellest, kui on teada katlavee ja muude soojusvedelike kasutatavate vedelike eelised ja puudused.\nMe kasutame vett sooja põranda jaoks\nPidagem silmas küttesüsteemides kasutatava vee eeliseid. Lihtne, ettevalmistamata vesi, mida me iga päev igapäevaelus kasutame, on kõige odavam ja odavam valik. See on kõige olulisem eelis, kuid see võimalus on ka teisi eeliseid. Näiteks:\nmaja jahutusvedeliku elanike jaoks keskkonnasõbralik ja täiesti ohutu;\nvesi on kõrge soojusvõimsusega, mis oluliselt mõjutab elamute kütmise kvaliteeti;\nkiire ja taskukohane viis jahutusvedeliku nõutava mahu säilitamiseks süsteemis;\nlaiaulatuslik kohaldamisala. Vesi sobib peaaegu kõikide küttesüsteemide jaoks, nii avatud kui ka suletud.\nVõttes arvesse vee eeliseid, ärge unustage sellise jahutusvedeliku puudusi. Vee füüsikaliste omaduste hoidmine võib negatiivselt mõjutada kütteseadmete kvaliteeti ja küttesüsteemi efektiivsust.\nKui lähtume olukorrast üksikasjalikumalt, võib vee jahutusvedeliku kasutamisel tekkida järgmised ebameeldivad olukorrad:\n- kodumajapidamises kasutatav vesi sisaldab suures koguses settekivimit, mis kahjustab küttesüsteemi läbilaskvust. Kuumade põrandate puhul, mis liigitatakse suletud tüüpi küttesüsteemideks, ei ole see jahutusvedeliku omadus kriitiline, kuna peaaegu sama kogus vedelikku tsirkuleerib piki kontuuri;\nHappeline hapnikusisaldus vees suurendab metalli elementide söövitust. Tänu toruliini torude valikule saab selle negatiivse teguri mõju minimeerida;\nTorusüsteemide külmutamine on kõige olulisem puudus. Madalate temperatuuride mõjul tõuseb vesi külmutatult, suureneb märkimisväärselt. Seega võib selline vedeliku seisund põhjustada torujuhtme terviklikkuse rikkumist;\njahutusvedeliku sagedane täielik asendamine küttesüsteemis (vähemalt üks kord kuus kuud).\nKõigist loetletud puudustest on vee külmutamine kõige olulisem põhjus, miks paljud eelistavad teisi vedelikke. Kuid isegi sarnases olukorras võib plastmaterjalist torude abil asetseva kütteseadme paigaldamine mõnda aega probleemi lahendada.\nMärkus: polüpropüleenist ja polüetüleenist valmistatud torud on süsteemi külmutamise tõttu kõige vähem kahjulikud.\nDestilleeritud vett saab põrandaküttena kasutada üheks veekasutuseks. See valik on natuke kallim kui tavalise kraanivee puhul, kuid antud juhul on torujuhtme funktsionaalsuse probleemid väiksemad.\nVesi on kõikides aspektides ideaalne aine kasutamiseks jahutusvedelikus. Mõnel juhul, selleks et muuta küttesüsteem tavalise veega töötamise efektiivsemaks, proovige kasutada valmistatud vett. Vedeliku ettevalmistamise käigus väheneb selle jäikus. Keetmine võimaldab teil eemaldada sette ja soola veest. Väikese koguse jääkaine ja sooda lisamine parandab vee toimivust.\nSelle kategooria tarbijate jaoks, kellel on vahendid ja kes eelistavad kalliseid kütteseadmeid, oleks kõige praktilisem võimalus kasutada antifriisi. Nagu juba mainitud, on see vedelik valmistatud sünteetiliste ainete, propüleenglükooli ja etüleenglükooli alusel. Antifriisi lahus on vedelat tüüpi mitmetahuline alkoholit sisaldav aine, mis on ette valmistatud küttesüsteemis kasutamiseks. Spetsiifiliste keemiliste lisaainete lisamisega parandatakse vedeliku füüsikalisi ja tööalaseid omadusi. Autode antifriisi kasutamine küttesüsteemis on rangelt keelatud.\nSee on tähtis! Tuleb meeles pidada, et antifriisi saab valmistada etüleenglükooli, keemilise olemuse kõige tugevama mürgina. Kui inimene puutub kokku selle ainega, on tõsise mürgituse tõenäosus suur. Inimese allaneelamine selle vedeliku 100-300 ml juures võib olla surmav.\nEtüleenglükooli antifriisi kõrge toksilisus, eriti aurustumise tõttu, võib põhjustada maja elanike ohtlike krooniliste haiguste arengut. Hoolimata kõrge riskiastmest on selle kasutamine kasutusel etüleenglükooli antifriis. Võrreldes teiste kaubamärkidega erineb see struktuur mõistliku hinnaga. Etüleenglükooli baasil valmistatud antifriisi kvaliteediklassid on järgmised kristallimisparameetrid. Kristalliseerimise intensiivsus sõltub vedeliku kontsentratsioonist.\netüleenglükooli antifriisil on kõrge keemiline aktiivsus, mis mõjutab märkimisväärselt korrosiooniprotsesside intensiivsust;\nselline jahutusvedelik kipub intensiivse kuumutamise ja suurenenud vereringega vahuna;\nSelle tootemargi antifriisil on vett võrreldes suurem voolavus, mis mõnikord põhjustab gaasijuhtme lekke kõige ootamatutesse kohtadesse ja ühendustesse. Kuna vedelik on väga mürgine, on sellised lekked täis suurt probleeme;\nÜlekuumenemise tõttu reageerib etüleenglükool, kus toimub intensiivne sademe tekkimine. Tänu 70 ° C jahutusvedeliku temperatuuri tõusule on jahutusvedeliku soojusülekande mõju märgatavalt vähenenud.\nPropüleenglükoolil põhinev antifriis on turvaline valik. Vaatamata kõrgematele kuludele vastab vedelik oma kohustustele. Spetsiaalsete lisandite sisaldus võib oluliselt vähendada jahutusvedeliku külmumisläve. Praktiliselt täielik ohutus võimaldab selle tootemargi antifriisi aktiivselt kasutada kodus küttesüsteemidega.\nPärast etüleenglükoolist ja propüleenglükoolist valmistatud antifriisi kaubamärkide puuduste läbivaatamist võib teha kolm järeldust.\nEsimene. Sooja põranda puhul, mida peetakse madalatemperatuurseks küttesüsteemiks, saab neid antifriisi kaubamärke kasutada, kuid on vaja hoolikalt valida tarvikuid täiesti suletud kütteringi paigaldamiseks. Sellisel juhul on veerežiim suletud, nii etüleenglükool on rahulik. Ilma nähtava kahjustamata tsirkuleerige veeringet läbi.\nTeine. Ülekuumenemise korral kaotab selle tüüpi antifriis oma peamised tööomadused, mistõttu see valik ei sobi kütteseadmete jaoks, mis põhinevad tahke kütusekateldel.\nKolmandaks. Teil on võimalik valida, millist võimalust eelistada. On olemas vahendeid, kasutage propüleenglükooli alusel kallist, kuid ohutumat antifriisi. Tahad salvestada, kasutada etüleenglükooli. Ainult sel juhul on kütteseadmete töötamise ajal vaja hoolikat ja täpset teavet.\nNeile, kes suudavad talvel talvel pidevalt häirida madalat temperatuuri, on antifriis parim valik. Kõigi muude võimaluste korral oleks kõige turvalisem, kõige praktilisem ja taskukohane variant kasutada tavalist vett. Süsteemi on võimalik sulatada, kui järgite rangelt küttesüsteemi käitamise eeskirju ja järgige kütteseadmete tehnoloogilisi parameetreid.\nJärgmine ArtikkelKuidas panna laminaatpõrandat oma kätega\nMilline laminaatplaat on parim ruumi jaoks?\nArtikli sisu 1. Plaatide paigaldamise põhiaspektid 2. Kivide kujunduse mõju ornamentide loomisele 3. Ornamendi valik 4. Kõige populaarsemad stiilimeetodid 4.1 Põhijoonistus 4.2 Põhi nurga all 4.3 paigutus 4.4 Joonis "Male" 4.5 "Male" nurga all 4.6 joonte joonistamine 4.7 Joonis "vaip" 4.8 Joonis "ornament" 4.9 Joonis "Kaleidoskoop" 4.10 Keermekuu muster 5. Foto<


USA korvpallikoondist tabas MM-i eel järjekordne tagasilöök - Sport\nUSA korvpallikoondist tabas MM-i eel järjekordne tagasilöök\nBradley BealFoto: Rob Carr, AFP/Scanpix\nSügisel toimuvaks korvpalli MM-iks loobus USA koondise esindamisest järjekordne tähtmängija, sedapuhku Washington Wizardsi mängumees Bradley Beal.\nBeal otsustas turniirist loobuda perekondlikel põhjustel. Nimelt saab 26-aastane Beal lähiajal teistkordselt isaks ja korvpallur soovib selle aja veeta koos perekonnaga.\nBeali agent Mark Bartelstein sõnas ESPN-ile, et mängumees kaalus otsust mitu nädalat ning see tuli raske südamega, sest ta on esindanud koondist juba ülikooliaastatest saadik.\nViimaste nädalate jooksul on juba mitu NBA staari teatanud, et ei esinda suvel USA koondist. Lisaks Anthony Davisele, CJ McCollumile ja Eric Gordonile andis möödunud nädalal loobumisest märku ka Houston Rocketsi täht James Harden.\nKorvpalli MM peetakse 31. augustist 15. septembrini Hiinas.\nUSA korvpallikoondis jäi suurimast staarist ilma. Kas MM-ile sõidab viimase kümnendi kõige...\nLäti korvpallur vahetas NBA-s klubi\nKaunase Žalgirise mängumees on lähedal NBA-sse siirdumisele\nSan Antonio Spurs palkas abitreeneriks legendaarse Tim Duncani


Kuidas alla laadida ja installeerida GIMP 2.10 MAC jaoks Davies Media Design\nMAC-is ja soovides kasutada GIMP-i? Hea uudis! GIMP ei ole mõeldud ainult Windowsi ja Linuxi kasutajatele. Tegelikult on GIMPil hiljuti parem MAC-versiooni arendustugi, kui Windows. Niisiis saavad MAC-i installipaketid Windowsi suhtes sageli soodsaks.\nSiiski ei pea ma seda juhendaja jaoks üksikasjalikult tutvuma. Täna näitan teile, kuidas paigaldada ja avada GIMP MAC-i jaoks. See on lihtne ja tasuta ning ma olen veendunud, et see muudab teie elu.\nSamm 1. Külasta GIMP.org\nGIMP on alati saadaval tasuta GIMP.org. Selle põhjuseks on see, et see on avatud lähtekoodiga programm, mille loovad ja hooldavad arendajad oma vaba aja jooksul, kui nad elavad oma vanemate keldris. Lihtsalt nalja selle viimase osa kohta - kuigi see on mõnikord, kuidas ma neid kujutan, et ennast lõbustada.\nNad on tegelikult stand-up kutid (enamik neist), kes panid palju fototöötlusringkondade ja inimkonna heaks inimtunde.\nKui olete GIMP-i veebisaidil, näete kodulehe nupul paremale, mis ütleb “Download”, millele järgneb GIMP-i uusim versioon („Download 2.10.12”). Selle nupu klõpsamine (tähistatud punase noolega) viib teid allalaadimiste lehele.\nSamm 2. Valige oma allalaadimine\nAllalaadimise lehekülje ülaosas on kiireks takistuseks, milline on GIMPi „sinine nool” tähistatud „praegune stabiilne versioon” - mis tähendab lihtsalt praeguse tööversiooni kättesaadavust üldsusele. Kolmandat lauset leheküljelt loetakse „Me arvame, et teie praegune operatsioonisüsteem on…“, millele järgneb operatsioonisüsteemi tüüp. MAC-i kasutajate puhul peaks see ütlema „OS X” või mõningaid “macOS” variatsioone. Kui see seda ei ütle, saate MAC-i allalaadimisvalikute avamiseks käsitsi klõpsata suvandil „Kuva allalaadimised OS X-le”.\nVasakul pool on pealkirja „GIMP for macOS” (punane nool) all näha roheline nupp / roheline nupp “Download GIMP 2.10.12 BitTorrenti kaudu”. Paremal küljel näete oranži nuppu “Download GIMP 2.10.12 otse ”(GIMP 2.10.12 oli GIMPi uusim versioon käesoleva artikli ajal). Soovitan klõpsata paremal asuval valikul (alla laadida otse - oranž nupp).\nKui olete allalaadimisnupule klõpsanud, alustab GIMP allalaadimispakett teie arvutisse allalaadimist. Teie prügikasti kõrval ilmub valik „Allalaadimised”. GIMP-i allalaadimispaketi avamiseks klõpsake seda.\nGIMP-i allalaadimispakett peaks olema teie allalaadimistes nähtav. See on “.dmg” fail, mis on MAC-i tavaline allalaadimispakett. Klõpsake sellel failil pärast allalaadimise lõpetamist.\nAvaneb allalaadimispakett, kus failide ekstraheerimisel kuvatakse olekuriba (sõltuvalt arvuti aeglasest / kiirest kulumisest võtab see aega paar minutit).\nKui allalaadimispakett on GIMPis avatud, näete akent pealkirjaga „GIMP 2.10 Install”, nagu on näidatud ülaltoodud kaustas, koos GIMP-rakendusega (GIMP-2.10 ülaloleval fotol).\nSamm 3. Lohista rakendus oma rakenduste kausta\nPaljud rakendused näitavad, et lohistate allalaaditud rakenduse oma MAC-i rakenduste kausta, kuid GIMP ei anna seda käsku (vähemalt mitte silmapaistval kohal). Niisiis, see on tõenäoliselt samm, kus paljud teie kas jätsid kinni või jäävad kinni. Ära muretse - töö on siin väga lihtne lõpetada.\nKõik, mida pead tegema, on avada uus Finderi aken, minnes ekraani paremas ülanurgas olevale menüüle Fail> Uus otsingu aken (Finderi akna valik ilmub ainult siis, kui olete klõpsanud Finderi aknas - mida peaksite tegema alates GIMP 2.10 install avaneb vaikimisi Finderi aknas).\nKui olete avanud Finderi akna, navigeerige oma rakenduste kausta (punane nool).\nSeejärel klõpsake ja lohistage GIMP-rakendust (punane nool ülaloleval fotol) otse oma rakenduste kausta (järgige sinist täpi, et klõpsata ja hoides hiirt all hoida).\nIlmub olekuriba, mis ütleb “kopeerimine”, kui programm kopeeritakse allalaadimiskataloogist kausta Rakendused (see installib programmi tõhusalt).\nKui GIMP kopeeritakse rakenduskataloogi, klõpsake rakenduse (punane nool) avamiseks topeltklõps selle kausta GIMP ikoonil. Ilmub aken, mis ütleb teisele olekuribale "Kinnitamine" (see juhtub ainult GIMPi esimest korda).\nSeejärel küsib teie MAC, kas olete kindel, et soovite programmi avada (turvalisuse huvides - see juhtub uuesti ainult siis, kui avate programmi esimest korda). Klõpsake nuppu „Ava”, et kinnitada, et soovite selle avada.\nTeie GIMP programm peaks nüüd avatud olema!\nSee on see juhendaja jaoks. Kui sulle see meeldis, saate mu teise vaadata GIMPi abi artiklid, GIMPi videomaterjalidvõi lisatasu GIMP klassid ja kursused.