TERE TULEMAST SELLESSE MAAILMA!\nKui iisraeli perekonda sünnib poeglaps, siis lõigatakse ta ümber kaheksandal päeval. Ümberkõikamine, brit mila, on suur püha, on ju see Jumala ja Iisraeli vahelise lepingu sümbol (1Mo 17:11). Tütarlapse sünni puhul muidugi ei vajata ümberlõikamist, kuid üha üldisemalt peetakse tütre auks pidu, mida nimetatakse brita´ks.\nSain kutse oma sõbra Jaffa tütretütre britale. Mõistsin, et poeglaps oleks olnud teretulnud, kuna perekonnas oli juba üks tütar. Seepärast rõõmustasin väga, kui kuulsin, et lapsele korraldatakse igal juhul pidu. Ostsin väikesi kingitusi nii vastsündinule kui ka vanemale õele ja kujutasin ette, et lähen hubasele perepeole.\nKui sõitsime ostukeskuse hoovi ja sisenesime suurde restorani, mis oli tervenisti reserveeritud koosviibimise tarvis, aimasin, et pidu oli hoopis teistsugune, kui olin kujutlenud. Paar-kolmsada inimest oli kogunenud kenasti kaunistatud ja kaetud laudadega restoranisaali ning muusika täitis ruumi. Tilluke peo keskpunkt magas oma hällis kauneis rõivais nagu printsess kunagi.\nMärkasin, et kingituste asemel poetasid külalised raha sisaldava ümbriku selle tarvis varutud kastikesse. Idamaise kombe kohaselt nõtkusid lauad taldrikute all, mis täidetud hõrgutiste ja hapnemata leibadega. Kelnerid kandsid üha juurde sööki ja jooki ning meeleolu oli rõõmus ja sundimatu.\nRabi pidas noorele perekonnale lühikese kõne. Taustmuusika asemel tuli lavale orkester, kes mängis traditsioonilist juudi tantsumuusikat. Paljud tõusid laudadest ning liitusid rõõmsa ringtantsuga. Lõpuks moodustus põrandale üks suur ring ja kõik tantsisid kätest kinni hoides. Põlvepikkused tantsisid koos täiskasvanute ja vanakestega ning vanem õeke oli tõstetud vanaisa õlgadele!\nPärast tantsu võeti aega palvetamiseks. Kümmekond meest, kipad peas ja lauluraamatud käes, laulsid perekonnale õnnistuslaule. Sädelev vanaema käis laua juurest laua juurde, väikseke süles, ja esitles teda külalistele.\nSööki pakuti rohkesti: juurvilja, grillivardaid, küpsetatud kala, kanakoibi, šnitsleid, hazilimeid, salateid ja magustoiduks väikesi kondiitritooteid. "Miks nii palju toitu?" Vastuseks saan mõistvaid naeratusi. Idamaist peopidamisetava järgitakse ikka veel, ehkki Iisrael on modernne ja muutunud läänelikuks. Enne kojuminekut käisin veel hälli juures, et õnnistada väikest maimukest, kes magas ega tundnud põrmugi hoolivat tema poolt põhjustatud peosuminast. Tere tulemast sellesse maailma, pisike!\nKaasaegse statistika ja ajaloo resümeed\nAjalehest Estonija 20.04.2002\nAraabia päritolu ameerika ajakirjanik Josef Farah ei tahtnud midagi kirjutada araablaste ja Iisraeli konfliktist alates sellest, kui Iisraelis puhkes Templimäe vaidlusest ajendatud sõda. "Praeguseni ma isegi ei püüdnud öelda: "Näete, ma ju ütlesin teile". Aga nüüd ma ei saa enam keelduda." Tema vapustav materjal on väärt, et seda kasutada konflikti analüüsimiseks, kuna paistab, et sõjal pole lõppu näha.\nKui vaadelda araablaste-iisraellaste suhete arengut alates Iisraeli rajamisest 1948. aastal, siis pole mainida midagi rahustavat. Viis korda alustasid araablased sõda ja kaotasid need. Viis korda kaitses Iisrael end ja võitis. Tänaseni kutsub PVO deklaratsioon üles Iisraeli riiki hävitama. ÜRO julgeolekukomitee 175-st kuni 1990. aastani vastuvõetud resolutsioonist olid 97 Iisraeli-vastased. Peaassamblee 690-st kuni 1990. aastani hääletusele pandud resolutsioonist oli 429 suunatud Iisraeli vastu. ÜRO vaikis täiesti, kui jordaanlased hävitasid 58 sünagoogi. Jordaania valitsuse all rüvetati juutide pühapaigad ega võimaldatud nendele ligipääsu. Samas Iisraeli valitsusajal on kristlaste ja moslemite pühapaigad säilinud ja avatud.\nÜRO vaikis, kui jordaanlased rüüstasid pidevalt vanaaegseid juudi kalmistuid Õlimäel, ega lubanud tulla Nutumüüri juurde ega külastada Templimäge.\nKui meenutada vana ja uuemat ajalugu, võrrelda fakte, joonistub haruldaselt huvitav pilt. Josef Farah kinnitab, et Jeruusalemmas pole üldse moslemite pühapaiku. Ta mainib, et Koraan ei maini sõnagagi Jeruusalemma. Küll aga on Koraanis mitu korda juttu Mekkast ja Medinast.\n1967. aastal, 6-päevase sõja ajal, hõivas Iisrael Judea, Samaaria ja Ida-Jeruusalemma. Aga need territooriumid võideti mitte Jasser Arafati käest, vaid Jordaania kuningas Husseini käest. Iisrael aga andis palestiinlastele suurema osa Jordani jõe Läänekaldast Palestiina Omavalitsuse rajamiseks, ja andis veel relvastuse. Araablased kontrollivad 99,9% maad Lähis-Idas ja iisraellased vaid kümnendikku ühest protsendist.\nVeelgi enam, sellist rahvust kui palestiinlased, ei eksisteeri üldse, ei eksisteeri ka palestiina keelt. Seda keelt lihtsalt pole, kuna kunagi pole olnud Palestiina riiki palestiinlaste juhtimise all. Ei ole ega pole kunagi olnud nende kultuuri. Palestiinlased on araablased ega erine millegagi jordaanlastest, süürlastest, liibanonlastest, iraaklastest ja teistest. Josef Farahi sõnul on see kõik hilisem väljamõeldis. Esimest korda kasutati nimetust "Palestiina" 70. aastal pKr. Roomlased alustasid genotsiidi juutide vastu, hävitasid Templi ja teatasid, et Iisraeli enam ei eksisteeri, tema asemel on Palestiina. Nimetus tuli vilistitelt, nn. koljati rahvalt, kelle iisraellased olid alistanud sadu aastaid tagasi. Roomlased muutsid ka Jeruusalemma nime Aelina Capitolinaks, kuid see ei püsinud kaua.\nNii kaotab igasuguse mõtte versioon, mille kohaselt palestiinlased tahavad saada kodumaad ja moslemid soovivad kontrollida oma pühapaiku. Kuid terror ja Iisraeli armee vastulöögid, ajaloolised ekskursid ja etnograafilised leiud, kui tõendavad nad ka ei oleks, ei oma mingit tähendust, kui hukkuvad inimesed. Pole vahet, kas ohvriks on laps või sõdur, naine või farmer. Pole oluline, kas ta on araablane või juut. Kahjuks räägivad kõigi riikide juhid rahu saavutamisest Lähis-Idas, aga ei tee midagi, et rahuni jõuda. Tegelikult toimub siin, Lähis-Idas, terroristide sõda rahu vastu. Kui Ameerikas korraldati koletu, kuid ühekordne terroriakt 11. septembril, siis Lähis-Idas kestab võitlus terrori vastu juba 51 aastat.\nRahuprotsess. Oslo ja Wye River. Mis on mis, mis juhtub ja miks?\nTõlkija: Marika Eller\n1993. aasta septembri alguses saatis Iisraeli saatkond Stockholmis laiali infokirja, milles välistati võimalus, et Iisrael võiks pidada läbirääkimisi PVO liidri Jasser Arafatiga, kuna viimane esindab organisatsiooni, mille eesmärgiks on Iisraeli hävitamine.\nMõni päev pärast selle kirja jõudmist rootsi meediasse teatasid Iisraeli peaminister Itzhak Rabin ja USA president Bill Clinton, et Iisrael ja PVO jõudsid kokkuleppeni, mis paneb aluse rahuläbirääkimistele. 13. septembril 1993 kirjutasid Rabin ja Arafat kogu maailma silme ees alla lepingule rahuläbirääkimiste kohta. Rabini allkirja läbi tunnustas Iisrael PVO-d kui palestiinlaste ainukest seaduslikku esindajat ja rahuläbirääkimiste partnerit.\nSee on leping, millele sageli viidatakse kui Oslo lepingule, kuna seda ette valmistanud salajastest nõupidamistest mitmed toimusid Oslos ning norra diplomaatide kaasabil. Lepingule eelnenud läbirääkimised olid nii salajased, et Iisraeli välisministeerium ei instrueerinud isegi oma diplomaate vaigistama PVO liidri vastu suunatud kriitikat. Seetõttu saigi Stockholmi Iisraeli saatkond vaid mõni päev enne lepingu sõlmimist saata välja informatsiooni, mis kirjeldas PVO liidrit kui mõeldamatut läbirääkimiste partnerit.\nEt Iisraelil oleks Oslo lepingule üldse võimalik alla kirjutada, esitas Iisraeli valitsus ühe olulise nõudmise – et PVO põhikirjast tühistataks sätted, milles on juttu Iisraeli hävitamisest.\nNeli päeva enne leppele allakirjutamist, kirjutas Arafat Iisraeli peaministrile Rabinile: "Põhimõtete deklaratsioonile allakirjutamine tähistab uut ajajärku Lähis-Ida ajaloos. Selles kindlalt veendunud olles kinnitan ma, et PVO võtab endale järgnevad kohustused tunnustada Iisraeli õigust eksisteerida rahus ja julgeolekus, PVO ühineb Lähis-Ida rahuprotsessiga ning deklareerib, et kõik küsimused lahendatakse läbirääkimistel, PVO loobub kasutamast terrorismi või muud liiki vägivalda ning karistab neid, kes töötavad vastu nende kohustuste täitmisele.\nSee kiri otsustas PVO tunnustamise läbirääkimiste partnerina Iisraeli jaoks.\nMida tähendab "Jeeriko piirkond"?\nLepiti kokku, et esimese etapina taanduvad Iisraeli väed Jeeriko piirkonnast ja suuremast osast Gaza sektorist. Ent juba läbirääkimised Gaza-Jeeriko üle näitasid, kui raske on milleski kokkuleppele jõuda. Palestiinlased arvasid, et Jeeriko peaks enda alla haarama suurema osa Läänekaldast, kuid Iisrael leidis, et see peaks hõlmama ainult Jeeriko linna. Vastuolud lükkasid Iisraeli taandumise mitme kuu võrra edasi.\nPärast seda kui Iisrael oli Gazast-Jeerikost taandunud ning need piirkonnad läksid täielikult palestiinlaste kontrolli alla, selgus, et läbirääkimiste korraldamisest oli palestiinlastel Iisraeli omast täiesti erinev arusaamine. Pärast iga Iisraeli-poolset järeleandmist korraldasid palestiina terroristid mõne rünnaku eesmärgiga peatada rahuläbirääkimised ja hirmutada Iisraeli tegema veel ulatuslikumaid ja kiiremaid järeleandmisi.\n1996. aasta kevadel toimus rida jõhkraid palestiinlaste terrorirünnakuid Tel Avivis, Ashkelonis ja Jeruusalemmas, surma sai üle 80 tsiviilisiku. Iisraeli valitsus, mida tol ajal juhtis Shimon Peres, otsustas külmutada kõik suhted, kuni palestiina võimud võtavad tarvitusele abinõud nende politsei kaitse all tegutsevate terrorirühmituste tegevuse peatamiseks.\n1996. aastal võitis Iisraelis valimised Likudi partei Benjamin Netanjahuga eesotsas. Netanjahu esitas palestiinlastele suuremaid nõudmisi kui tema eelkäija, kuid ta käitumine oli sootuks erinev selle "kulli" omast, kellena lääne meedia teda kujutas. Netanjahu üheks esimeseks sammuks oli niinimetatud Hebroni lepingu täideviimine, mis kujutas viimast etappi Läänekaldal Iisraeli vägede ümberpaigutamisel, mille Peres 1996. aastal peatas palestiinlaste terrorirünnakute tõttu.\nNetanjahu juhtimisel muudeti Hebroni lepe läbirääkimiste käigus Iisraelile soodsamaks.\n15. jaanuaril 1997 allkirjastati leping Hebroni kohta ning Iisraeli vägede ümberpaigutamine algas niipea, kui Iisraeli valitsus ja Knesset olid leppe heaks kiitnud. Pärast vägede ümberpaigutamist Hebronis jääb 2,3 miljonilisest palestiina rahvastikust vaid umbes 50 tuhat palestiinlast Läänekaldal ja Gaza sektoris Iisraeli jurisdiktsiooni alla, see kindlustab julgeoleku ja avaliku korra.\nIisraeli pool kohustus Läänekaldal veel kord vägesid ümber paigutama. See täideti jaanuaris/veebruaris 1997.\nTeine pool kohustus tegema muudatusi Palestiina Rahvuslikus Hartas, mis nõuab Iisraeli hävitamist. Seda muudatust ei olnud tehtud.\nPalestiinlased ei olnud täitnud ühtegi terrorismi ohjeldavast kohustusest, vaid esitasid uusi nõudmisi. Läbirääkimised olid taas ummikus.\nUSA president Clinton kasutas oma isiklikku mõju partnerite nõusoleku saamiseks uuteks läbirääkimisteks ning kutsus Iisraeli ja palestiinlaste esindajad kohtumisele Wye Riverisse USA-s.\nWye Riveri leping\nLäbirääkimised Wye Riveris olid üheks paljudest katsetest käivitada taas rahukõnelused ning need lõppesid lepingu sõlmimisega, mis allkirjastati 23. oktoobril 1998. Wye Riveri leping erines eelnevatest selle poolest, et lepiti kokku ka kohustute täitmise ajakavas.\nIisrael, palestiinlased ja CIA pidid koostama julgeolekuplaani, selle järgi pidid Palestiina võimud võtma kinni 30 Iisraeli poolt tagaotsitavaks kuulutatud mõrtsukat. Veel praegugi, mitu aastat pärast lepingule alla kirjutamist keelduvad Palestiina võimud tagaotsitavaid terroriste välja andmast või kinni võtmast. Vatupidi, mitmed väga jõhkrad terroristid on vabaks lastud. Osa neist on teinud uusi terroriakte.\nProbleemiks sai palestiinlaste keeldumine arutelust antisemitismi keelustamise üle ning holokausti eitamine. Taas ei mingeid edusamme.\nKõigist kohustustest, mis palestiinlased Wye Riveri lepinguga enesele võtsid, viidi ellu ainult üks – muudatused Palestiina Rahvuslikus Hartas, ja sedagi küsitavalt. Palestiinlased jätsid täitmata mõned teised kohustused ning seetõttu lõprtsd ka Iisrael vägede ümberpaigutusr ja taandumise. Rahuprotsess jooksis taas ummikusse.\n26. aprillil 1999 tegi USA avalduse. " USA valitsus ei ole kunagi seadnud eesmärgiks Oslo protsessi jätkumist igavesti. Seetõttu kutsub USA mõlemaid osapooli üles alustama intensiivseid läbirääkimisi püsivama kokkuleppe saavutamiseks ühe aasta jooksul"\nSamal ajal olid Iisraelis uued valimised. Benjamin Netanjahu valitsus lagunes detsembris 1999 palestiinlastele tehtavate järeleandmiste pärast. Peaministri koha võitis Tööpartei kandidaat Ehud Barak. Valimiste tulemused pigem rahulolematust Netanjahuga kui usaldust Baraki vastu. Uus vasakpoolse orientatsiooniga valitsus Ehud Baraki juhtimisel oli näitamas valmisolekut suurteks kompromissideks, ka valulises Jeruusalemma küsimuses.\n2000. aasta suvel kohtusid Iisraeli ja Palestiina liidrid Camp Davidis USA-s, samas kohas, kus Egiptus ja Iisrael ligi 20 aastat tagasi sõlmisid läbirääkimistel rahulepingu. Iisrael pakkus palestiinlastele 95-97 protsenti Läänekaldast ja Gazast ning teatud osasid Jeruusalemmast, sealhulgas kontrolli Templiväljaku üle.\nPaar nädalat täielikus infosulus kestnud läbirääkimiste järel oli selge, et need on läbi kukkunud. President Clinton ei varjanud oma arvamust, et läbikukkumise põhjuseks oli Arafati tahtmatus ja võimetus teha kompromisse, kusjuures Iisrael oli Clintoni sõnul teinud "julgeid ja ulatuslikke" järeleandmisi.\nÜsna pea pärast Camp Davidi kõneluste nurjumist külastas Likudi juht Ariel Sharon Templiväljakut Jeruusalemma vanalinnas, olles selle kooskõlastanud moslemi võimudega Jeruusalemmas. Sharoni motiiviks oli muu hulgas kontrollida, kas Oslo lepingu määrus vaba juurdepääsu kohta pühapaikadele kehtis.\nKogu moslemimaailm ja suur osa läänemaailma liidritest nimetas seda "provokatiivseks". Sharoni kahtlused leidsid kinnitust – juutidel ei olnud õigust külastada oma pühapaiku.\nPalestiinlaste reaktsioon Sharoni külaskäigule ei piirdunud poliitilise retoorikaga. Tuhanded palestiina aktivistid ründasid kõike, mis esindas Iisraeli ja nimetasid selle "al-Aksa intifadaks".\nPraegu on palestiinlaste "poliitilisteks" vahenditeks tulistamine, granaadid ja kaugjuhtimisega pommid. Granaadiheitjate abil on tulistatud Iisraeli külade pihta ning praktiliselt iga päev satuvad iisraeli sõidukid ja bussid palestiinlaste tule alla. Viimastesl konfliktides on tapetud rohkem juute kui palestiinlasi.\nKui juudi tsiviilelanikud hukkuvad palestiinlaste teadlike terroriaktide tõttu, siis suurem osa palestiinlastest (siiski mitte kõik) on surma saanud osalemisel vägivallaaktsioonides sihiga juute kahjustada ja tappa.\nKoolis õpetatakse vihkamist\nOn oluline teada, et Iisraeli ja palestiinlaste järeleandmiste vahel on suur kvalitatiivne erinevus. Iisraeli järeleandmised tähendavad füüsilise kontrolli vähendamist territooriumide üle, milledest suurem osa on Iisraeli kaitse ja jugeoleku jaoks olulised. Teisisõnu, Iisrael riskib iga taandumise ja vägede ümberpaigutamise korral oma julgeolekuga.\nIisraeli poole järeleandmised on otsustavad ja konkreetsed, palestiinlaste omad abstraktsed ja kergesti tühistatavad.\nArafat on taganenud peaaegu kõigist 1993.a. Rabinile antud lubadustest: vägivalla loobumisest (seda on hoopis õhutatud), antisemiitidest terroristide väljaandmise asemel on neid autasustatud, läbirääkimiste asemel pakutakse vägivalda.\nIisraeli poliitikud pole võib-olla oma võimalusi kõige paremini ära kasutanud, kuid vastutus praeguse olukorra eest lasub palestiinlastel, kes ei ole veel ühtki oma kohustustest täielikult täitnud.\nIisraeli koolides õpetatakse sallivust teiste suhtes; palestiina koolides õpetatakse lapsi juute vihkama. Iga araabia laps, kes õpib vihkama ning omandab teadmise, et kindlaima tee paradiisi tagab enese pisikesteks tükikesteks lõhkamine ja samal ajal võimalikult paljude juutide tapmine, kahandab võimalusi Oslo lepingu teostamiseks ja rahu sõlmimiseks Iisraeli ja araablaste vahel. Kui Lääne-Euroopa riigid, kes on nõnda varmad olnud Iisraeli kritiseerima, tahaksid anda panuse Lähis-Ida rahu jaoks, võiksid nad alustada araabia haridussüsteemi reformimisest, see võiks luua eeldused püsivama rahu saavutamiseks Lähis-Idas.\nIISRAELI KUNSTIINIMESED KIRUVAD ASUNDUSTE ELANIKKE\nIisraeli kunstiinimesed, eriti kirjanikud ja näitlejad, on alati kaldunud poliitilisse vasakpoolsusesse. Parempoolsete vaadetega kunstnik on harvaesinev nähtus juudi riigis.\nNagu näitasid viimased valimised, on nende publik vägagi erinevate hoiakutega. Kuigi peaminister Ariel Sharoni toetajaskond on mõnevõrra kahanenud, on tal siiski Iisraeli rahva üldine toetus. Samas on ta populaarsus suurenenud sõjalise pealetungi kasvades Judeas ja Samaarias.\nIsegi praeguses olukorras tõmbavad teatrid publikut ligi ja raamatupoed müüvad oma kaupa. Iisraellased armastavad teatrit ja paljud on kirglikud lugejad. Aga kuhu jääb palju kiidetud kultuuriline pluralism, kui näitlejad, näitlejannad, komöödiaartistid ja lauljad on peaaegu eranditult vasakpoolsed?\nTasakaalustamaks seda ilmset ühekülgsust, pöördus Kino- ja Televisioonifondi direktor David Fisher Judeas, Samaarias ja Gazas elavate juudi asunike poole ja palus neid välja pakkuda teemasid dokumentaalfilmide jaoks, mis kajastaksid nende elu praeguse sõja ajal.\nTema pöördumine kutsus esile filmi- ja teatrinäitlejate vihaseid proteste. Fisher sai kirja, millele olid alla kirjutanud prominentsed Iisraeli näitlejad: "Me lugesime hämmastusega teie üleskutset okupeeritud territooriumide juudi asunikele. Me olime jahmunud, teada saades, et kultuurifondi juht loodab selliste dokumentaalfilmidega "avaldada positiivset mõju". "Kultuurieliidi" kiri jätkus mõttega, et palju parem oleks raha kasutada "näitamaks asunduste destruktiivset mõju kõikidele Iisraeli elu valdkondadele."\nProtesteerivad kirjanikud ütlesid, et kui tehakse dokumentaalteoseid uusasunikest, tuleb näidata ka "rahvusvahelisest õigusest üleastumist" ja sellesse tuleb suhtuda kui "sõjakuriteosse". Nad väitsid, et miisugused filmid tooksid esile "alanduse, nälja, tänavabarrikaadid, halva kohtlemise, puude mahavõtmise, majade lammutamise, lootusetuse," mida uusasunikud on nende arvates palestiinlastele põhjustanud.\nInimesed, kes selle kirja kirjutasid, ei ole antisemitistid või iisraelivaenulikud välismaalased. Nad on juudi soost iisraellased – intelligents, kes on kasvanud üles vabas juudi riigis, käinud parimates koolides ja edu on neid hellitanud.\nPamfletile alla kirjutanud Iisraeli kirjanike ja näitekirjanike hulgas on dr. Jehuda Neeman, Motti Lerner ja Edna Maze. Viimane ütles, et iga kord, kui ta näeb uusasunikku või miskit teda meenutavat, tunneb ta põlgust ja hirmu. Ta ütles, et kui oleks tema teha, "tagastaks" ta ka Läänemüüri palestiinlastele.\nMuuseas on Maze näidendi Family Stories (Perelood) autor. Näidend oli väga edukas Iisraelis ja välismaal. Süžee, mille keskmes on saksa päritolu juudi perekond, annab mõista, et judaism on omamoodi vaimuhaigus.\nKuigi nad väidavad, et nad ei taha toetada ülemaailmset Iisraeli hukkamõistmist, teevad nad ilmselgelt just seda. Tegelikult viitab dokument ühele tõsisele probleemile Iisraeli ühiskonnas, mis tuleb esile just käimasolevas sõjas. Mõned inimesed identifitseerivad ennast vaenlasega ja tunnevad, et süüdi on alati Iisrael. Kuid paljud iisraellased ei jaga neid äärmuslikke vasakpoolseid vaateid.\nNeed ennastründavad juudid eksivad. Nad süüdistavad Iisraeli oma maa araablaste vihkamises, mõistmata, et konflikti juured peituvad islamis. Nad jagavad seisukohta, et asundused on kõige kurja juur. Nad näivad unustavat, et 1948. a. püüdsid araablased verisulis Iisraeli riigi maailmakaardilt ära pühkida ja see toimus ajal, kui ei olnud veel ühtegi "asundust" Judeas, Samaarias ega Gazas. Need intellektuaalid ei saa aru, et Iisraeli kultuuri ja kunsti pealinn Tel Aviv on araablaste meelest "asundus".\nSINGERI-AINELINE NÄIDEND ESIETENDUS "UGALA" TEATRIS\nViljandi teatris oli 1. juunil Isaac Bashevis Singeri ja Leah Napolini muusikali "Deemon ja ingel" esietendus. Tüki lavastas Mihhail Tšumatšenko, muusika kirjutas Vjatšeslav Gabrielov, kunstnikutöö tegi Aleksei Piterskihh, kõik kolm tegutsevad Moskvas. Tüki on teinud kuulsalt Barbra Streisandi filmivariant "Yentl".\n"Deemoni ja ingli´ kavalehel on intervjuu Eesti Juudi Kogukonna pearabi E. Smuel Kot`iga, kes muu hulgas ütleb: "Üldiselt armastan teatrit väga, kuid paraku ei Eestis ega isegi mitte Iisraelis käi ma seal just tihti. Põhjus ei ole ainult religioosne. Ühelt poolt rabina, kuid samas ka tavakodanikuna ei saa ma endale lubada ebapuhtaid asju. Paraku koosneb sellest suurem osa massikultuurist. Ka teater peab publikule mõeldes ahvatlema inimesi atraktiivsete, kuid ebaõigete dramaturgiliste olukordadega ning nendest hoidumine ei ole ainuüksi rabi, vaid iga inimese probleem. Tuleb hoida end puhtana ja pidada tähtsaks piire. Hoian end kursis massimeedia poolt vahendatava infoga, kuid suur osa meelelahutuslikust osast tuleb ellujäämise nimel enesest lihtsalt eemal hoida."\nRABAV KULD KAISAREAS\nKui traktor kraapis Kaisarea randa, mis oli kaetud päikese käes sätendavate vanade müntidega, otsustasid arheoloogid uurida väikest ala leiu läheduses. Nende pingutused tasusid end, kui nad tõid päevavalgele 97 kuldmünti (mis kaalusid rohkem kui pool naela), münditud enne ristisõdade algust 900 aastat tagasi.\nLeiust oli üllatunud dr. Joseph Porat, Kaisarea väljakaevamiste direktor ja Iisraeli Muinsuskaitsevalitsuse arheoloog. See oli esimene müntide kollektsioon sellest ajajärgust, mis selles paigas leitud on. "Traktor puudutas juhuslikult kihti, kus olid mündid," ütles dr. Porat. "Kui see oleks olnud vaid mõni sentimeeter madalamal või kõrgemal, oleksime võinud aardest ilma jääda. Me ei tea, kas ülejäänud mündid läksid kaduma."\nEsialgsed kaevamised näitasid, et kaliifid Al Hakim ja Al Mustansir vermisid kuldmünte Kairos, Aleksandrias, Akres, Tripolis ja Tires. Vanimatel müntidel on aasta 1086 AD. Aarded avastati piirkonnas, kus asus vanade ristisõdalaste kindlus ja kus tehti väljakaevamisi 40 aastat tagasi.\n"Mündid olid sel ajal väärt terve varanduse, igaüks neist seitsme aasta palga," ütles dr. Porat. "Nähtavasti peitis keegi need enne ristisõdalaste tulekut ega saanud neid enam kunagi tagasi." Mõned mündid leiti Hiinas tehtud portselanvaasi tükkide alt ja ümbert. Dr. Porat arvab, et mündid olid peidetud selle anuma sisse.\n"On üsna erakordne leida kuldmünte eriti selles piirkonnas," ütleb ta. "On kahju,et me ei leidnud münte nende peidupaigast. Siis oleksime rohkem teada saanud. Kuid meil on hea meel, et tegime sellise väärtusliku avastuse."\nKÕIK IISRAEL ON TEMAS\n2000-aastase ajaloo jooksul on kirik ja kristlased ignoreerinud Jeesuse juudi päritolu, jättes mulje, et ta ei ole kunagi elanud nagu juut. See ei peegeldu mitte ainult Jeesust kujutavatelt portreedelt ja maalidelt, vaid ka mõnedest pärimuslikest juttudest, tehes juutidele raskeks tunda ära Jeesust kui Messiat. Veel ei ole kirik moonutanud Teda täiesti, nagu on näha järgmistest kommentaaridest.\nTunda Jeesust jälle juudina\n1926. aastal kirjutas juudi teoloog ja Maailma Juudi Kongressi presidend Claude Montefiore ühes oma raamatutest, et "Jeesuse evangeeliumid on juutide omad" ja "Jeesus on juudi usku".\n1911. aastal võitles kirjanik Saul Israel Hurwitz essees vastu "Juudi usu kitsarinnalisele piiramisele" ja soovitas "Jeesust tunda jälle juudina" ja "Tema õpetust mitte enam vaadata väärõpetusena".\nEuroopa juudi kirjanduses nägid filosoof Martin Buber, kirjanik Constantin Brunner ja teoloog Shalom Ben Chorin Jeesust väga positiivses valguses. Oma "Kolmes kõnes judaismist" nägi Buber varakristluses juudi liikumist, mille kohta ta ütleb, et seda "tuleks nimetada tegelikult varajudaismiks". Enamgi veel, ütleb Buber: "Olen juba lapsepõlvest peale tundnud, et Jeesus on minu suurem vend. Fakt, et kristlased näevad Teda kui Jumalat ja Lunastajat, on alati mulle suure tähtsusega olnud. Täna näen ma Teda tugevama ja selgema valgusega kui eales varem."\nIisrael on Ta ära tundnud\nConstantin Brunner nägi Jeesuses "ehtsat ideaalse juudi kehastust". Ta kirjutas sellest oma raamatus "Meie Messia või geeniuse kuju?", mida loetakse nagu evangeelset kirjandust.\nShalom Ben Chorin kirjutas 1962. aastal "Suur muudatus on alanud, Iisrael on ära tundnud Jeesuse kui oma liha ja vere." Ben Chorin oli ka esimene juut, kes kirjutas ristile pealkirja, nagu see oli heebrea keeles Johannese 19. peatükis: "Jeshua ha-notzri ve-meleh ha-jehudim" (Jeesus naatsaretlane ja juutide kuningas). Esimesed tähed annavad meile akronüümi JHVH, Jumala pühima nime. Sellest on tulnud ladinakeelne INRI, pealkiri, mida võib sageli näha krutsifiksidel katoliku ja ortodoksi kirikutes.\nOtto Morgenstern kirjutas 1933. aastal: "Täna peetakse juute väljaheidetud rassiks. Kuid me ei tohi unustada: Jeesus oli juut. Peetrus, Johannes ja Paulus olid juudid. Kes iganes heidab välja juudid, see heidab välja ka Jeesuse. Ja kes Iganes heidab välja Jeesuse, see heidab välja tema rahvuse. Selleks, et ellu jääda, peame tagasi pöörduma puu ja juure kui terviku juurde, mille Jumal on loonud."\nNad on muutnud risti mõõgaks\nEdmund Fleg kirjutas 1953. aastal: "Muidugi otsin ma Jeesust, kuid kuidas võin ma teda leida? Kujuta ette, et tunned kedagi 20 kuud, kuid 20 aasta pärast, kui sa oled päevast päeva näinud 20 erinevat pilti temast, mis ei ole sugugi tema sarnased – kas lõpuks ei kao sinu mälust tema tõeline nägu?"\nSamuti on ka meile, juutidele, näidatud 20 viimase sajandi jooksul sadu tuhandeid erinevaid pilte Jeesusest. Blond Jeesus, riietatud uhkesti nagu Apollo või Adonis. Jeesus itaallase või jaapanlasena. Need kõik on paganlikud kujud. Sama on ka kristliku dogmaga. Kus ma näen selles juudi algupära? Ma armastan sind Jeesus, tõeline Jeesus. Ma armastan neid, kes armastavad sind, tõelist Jeesust. Ma tunnen häbi ja kannatan selle kõige pärast, mis nad on sulle teinud."\nAndre Shwartz Barth kirjutas 1959. aastal: "Kristlased ütlevad, et nad armastavad Jeesust. Siiski ma usun, et nad põlastavad teda, seda teadmata: nad võtavad risti ja muudavad selle mõõgaks ja siis nad annavad sellega hoobi meile, Jeesuse vendadele. Kui Jeesus tuleb tagasi, siis ta nutab, kui ta näeb, mida kirik on teinud tema sõnumiga."\nEdmond Jacob kirjutab 1968. aastal: Ei saa olla lõhet Jeesuse ja Iisraeli vahel: kõik Iisrael on Temas. Kirik ei või ja ei saa olla vastu sellele, kui ta ei taha kaotada oma kutsumust."\nIISRAELI SUURSAADIK BALTIMAADES\nAvraham Benjamin külastas Tallinna\nHr. Avraham Benjamin, Iisraeli Suursaadik Baltimaades, külastas 10. märtsil Tallinna. Suursaadik viibis Iisraeli Sõprade korraldatud juudi kultuuri ja aktuaalseid arenguid tutvustaval üritusel Balti Misjonikeskuses. Ta puudutas oma ettekandes nii juudiriigi ajalugu kui viimaseid sündmusi. Alljärgnevas lühiintervjuus on tunda, et eriti rasketel aegadel, nagu praegu, otsib Iisraeli riik toetust ja sõpru.\nSuursaadik Avraham Benjamin, kuidas te hindate Iisraeli ja Eesti suhteid?\nMeil on üsna head suhted Eestiga, kuigi suhtlemine ise on võrdlemisi keerukas. Üritan käia Eestis kord või kaks nädalas. Mul on saatkonnas kolleeg, kes külastab Eestit umbes sama tihedusega. Ka meie kolleeg, kes tegeleb immigratsiooni ja juudi rahvusprobleemidega, sõidab siia kord kuni kaks nädalas. Niisiis käime mitme peale kokku Eestis üsna sageli, kuid ilmselt ei ole see piisav.\nMida Te oma ametiajal suursaadikuna püüate saavutada Eestis?\nKuna Baltimaad mõnes mõttes olid viimased viiskümmend aastat ajaloole kadunud, näen ma oma ülesandena neid Iisraelile taastutvustada ning ka vastupidi, et siinsed inimesed õpiksid tundma Iisraeli – mitte ainult Lähis-Ida kriisi kaudu, vaid Iisraeli kui riiki.\nMillised on teie suhted Eesti kirikute ja kristlike organisatsioonidega?\nArvan, et meie suhteid peaks olema rohkem ja need peaks olema paremad. Olen ise kohtunud mõne kirikujuhiga. Pean seda väga oluliseks. Enne kui tulin Eestisse ja Baltikumi, oli minu viimane kohustus Iisraeli Välisministeeriumis vastutada suhtlemise eest kirikutega. See on positsioon, mis võib-olla on Välisministeeriumi tasemel olemas ainult Iisraeli riigis, kuna me mõistame kirikutega suhtlemise tähtsust. On ju pea kõik kirikud, ühel või teisel viisil esindatud Iisraelis.\nRAHU KAUDU HÄVITAME IISRAELI RAHU\nRingkäigul islamiusumaades 1994. aastal kinnitas PVO juht Jasser Arafat kõikjal, kus ta liikus, et miski nende plaanis ei ole muutunud. Kaplinnas, Lõuna Aafrika Vabariigis ütles ta oma tuntuks saanud lause: "Piece by piece we will destroy Israel by peace" (hävitame Iisraeli tükkhaaval ja rahu kaudu).\nSõja asemel teine strateegia\nOslo rahulepe põhjustas segaseid tundeid kogu islamiusu maailmas. Kas tõesti on nende juhid hüljanud sajanditevanuse Koraani? Pühakirja järgi ei ole moslemitel võimalik ära anda ühtegi tükki maad, mis kuulub Allahile. Kokkulepped uskmatutega on võimalikud iga maaga, mis pole veel täiesti Allahi kontrolli all. Kui mingi maatükk on liidetud islamimaaga, siis kuulutatakse see "Rahu hooneks" (Dar el Salam) ning see on Allahi oma igaveseks ajaks. Tagastamatu "Dar el Salam" rajamine ehk WAQF on pöördumatu. Lähis-Ida erinevates osades oli WAQF kehtinud 800 – 1300 aastat, kuni tekkis Iisraeli riik. Kogu islamimaailma loomulik küsimus oli: "Kuidas on võimalik rahu Iisraeliga?" Koraani tõe järgi ei ole Iisraeli riigi olemasolu Lähis-Idas võimalik. Jasser Arafat kinnitas oma ringreisil, et midagi ei ole pühakirja tõdede osas muutunud. Kuna islamiriigid olid Iisraelile kõik sõjad kaotanud ning igas sõjas pidanud ka maad loovutama, tuli leida teistsugune strateegia. Mõistes, et Iisraeli ei saa hävitada sõjas, tekkis uus, geniaalne idee, hävitada Iisrael rahu läbi. Niisiis, Arafat pidi pühakodades käima ja uut strateegiat tutvustama, et kinnitada pühakirja autoriteeti.\nLääne suunal on islamimaailm loomulikult saatnud välja hoopis teistsuguseid sõnumeid. Teadmata konflikti religioosset tausta, loodavad paljud Lääne poliitikud sinisilmselt, et rahu saavutamiseks Lähis-Idas tuleks Iisraelil vaid "palestiinlaste" teatud nõuded täita. Lääs on kiiresti unustanud, milliste kavatsustega Jasser Arafat oma tegevust alustas. Kui 1970-ndate aastate keskel tundis kogu maailm teda kui terroristide juhti, siis 1995-ndal aastal anti talle Nobeli preemia.\nEuroopa on "õnge läinud".\nMis on siis aja jooksul muutunud? Kas Arafati eesmärgid? Jasser Arafati selge sõnum oma usukaaslastele mošeedes on, et tema peamine eesmärk – hävitada Iisraeli riik – on igati jõus. Tundub, et muutunud on vaid strateegia, teha seda rahu ajal ja rahu kaudu. Selline tegevus toetab tugevalt ka kogu tema rühmituse avalike suhete strateegiat. Igasugust Iisraeli-poolset korra taastamise katset saab kogu Lääne meedia ees nimetada terroriaktiks. Niisiis, selliselt saab iga hoobiga "lüüa kaks kärbest" – enesetapja pommi tagajärjel hukkub iga kord mitmeid juute ning kui Iisraeli valitsus asub vastumeetmeid kasutusele võtma, saab teda süüdistada terrorismis.\n"Meediasõda" on Arafat juba aastaid võitnud. Enamik Euroopa Liidu riike on "õnge läinud". Isegi hulgaliselt kristlasi on jäänud uskuma juutide verejanu ja vaenulikkust araablaste suhtes. On tõsi, et osa araablasi peab ka süütult kannatama, kuid kui iga nädal tapetakse Iisraeli tavakodanikke, peab ju valitsus midagi ette võtma, et terroristid saaksid teenitud karistuse. "Meediasõjas" ei ole Iisraeli hääl olnud eriti edukas. Ei tea, kas suurte rahvusvaheliste meediagigantide finantshuvid araabiamaade õlitööstuses või sadu kordi suurema araabiamaailma võime ühepoolset informatsiooni pakkuda on enamasti kallutanud lääne meedia eelistuse araablaste poole. Erandiks võib siin pidada USA suhtumise muutumist ja sedagi mitte niivõrd tulenevalt juutide poolsest meediatööst vaid pigem seoses oma kannatustega seoses 11. septembri terroriaktiga.\nJeruusalemma Rahvusvahelise Kristliku Suursaatkonna aastakoosolekul Šveitsis 30. maist 2. juunini sai organisatsiooni üheks prioriteediks meediaga suhtlemine. See, millega juudid ei ole suutnud maailma üldsust kaasa haarata, võib võimalikuks osutuda organisatsioonile, kellel on mõju erinevates sfäärides rohkem kui sajas riigis.\nApostel Johannes kirjutas mitmeid kordi, kui oluline on "käia valguses". Meie eesõiguseks on tuua valguse kätte asju, mille kinnikatmisest on paljud huvitatud. Kuna Lähis-Ida konflikt on eelkõige religioosne, mitte poliitiline, on selle mõistmiseks vaja aru saada mitmetest vaimulikest asjadest. Mõistes Jumala plaani selliselt, nagu Piibel sellest kirjutab, teame, et vaatamata islamimaailma tohutule arvulisele ülekaalule, on Iisrael võidukas ning võitmatu. Iisraeli õigus omale maale ei tulene nende headusest või jumalakartlikkusest. Nende õigus omale maale põhineb Jumala lepingul Aabrahamiga ja mitmetel järgnevatel Piibli sõnumitel, kus Jumal on seda lepingut kinnitanud.\nKristlastena on meil võimalik toetuda nii Jumala lepingule Iisraeli rahvaga kui ka tänastele faktidele Iisraelis. Loodetavasti jõuab see tõde meie meediakanaleid pidi võimalikult paljude inimesteni, kaasa arvatud ka mitmete islamiusku tunnistavate inimesteni, ning muudab nende arusaamise.\nKÜLAS SOOMES ühingul KARMEL\nIisraeli Keskus ootab vanu ja uusi sõpru


Väike heategu igasse päeva! Aita vaegnägijatel saada Kalev/Cramo mängudelt positiivne emotsioon! – Korvpall24.ee\nVäike heategu igasse päeva! Aita vaegnägijatel saada Kalev/Cramo mängudelt positiivne emotsioon!\nAvaldatud 15.01.2019; 08:09\nAutor Siim Semiskar 15.01.2019; 08:09\nSpordivabatahtlike liikumine SCULT otsib vabatahtlikke BC Kalev/Cramo kodumängudele, kes aitaksid vaegnägijatel osa saada põnevatest spordisündmustest. Vabatahtlikelt kirjeldustõlke tegemist ei oodata. Küll aga saab seda kõrvalt jälgida ja, miks mitte, tulevikus ka ise teha.\nKirjeldustõlge on teenus, mis võimaldab vaegnägijail saada osa visuaalsest kultuurist – kunstist, teatrist, kinost, spordist. Seda kasutatakse peamiselt nägemispuudega inimestele kõige visuaalse edasiandmiseks. OÜ Tikerberry pakub kirjeldustõlget Eesti parima korvpalliklubi BC Kalev/Cramo kodumängudel veebruarist aprillini, kokku kuuel kohtumisel.\n4. veebruar kell 19.00 BC Kalev/Cramo – Riia VEF\n11. veebruar kell 19.00 BC Kalev/Cramo – BC Jenissei\n11. märts kell 19.00 Kalev/Cramo – Astana\n19. märts kell 19.00 Kalev/Cramo – Valga-Valka/Maks&Moorits\n7. aprill kell 17.00 Kalev/Cramo – Unics\n20. aprill kell 19.00 Kalev/Cramo – Nižni Novgorod\nKõik mängud toimuvad Kalevi Spordihallis.\n* Koos kirjeldustõlk-tehnikuga kirjeldustõlke edastamise tehnika kontroll enne mängu.\n* Mänge külastavate vaegnägijate piletite kontrollimine.\n* Kirjeldustõlke kuulamiseks vajaliku tehnika jagamine ning mängu järel kokku kogumine.\n* Vaegnägijate ja nende saatjate abistamine kohtade leidmisel.\nVabatahtlikud saavad tasuta vaadata BC Kalev/Cramo kodumänge, millel vabatahtlikuna osaletakse. Tallinna piires abistatakse vabatahtlikku transpordiga, kaugemalt tulijaile kompenseeritakse kohalesõit.\nVaata lisainfot ja registreeri ennast vabatahtlikuks SCULT Eesti veebilehel SIIN.\nPrevious Post Meeskonna liidrit vahetanud Fantaasia Fred oli 13. voorus võidukas\nNext PostMehhikos üles kasvanud keskmängija pärast koondisedebüüti: tahan olla osa Eesti korvpallist


Mooni ja selle liikide üksikasjalik kirjeldus - Tselluloos October\nMähkliõli (ladinakeelne Papaver) - moonikaste perekonna rohttaim. Ebamõistlik istutamise ja hooldamise ning vastupandamatu ilu. Usutakse, et tal on õigus vabaneda kurjatest vaimudest ja armastuse võimalusest. Mooni kasutatakse meditsiinis ja toiduvalmistamises.\nMooni kirjeldus ja liigid\nMoon - alamõõduline kergelt armastav taim (sõltuvalt sordist 45-150 cm) koos arenenud varrega. See juhtub ühe- ja mitmeaastase vaatega. Värv on erinev: valgest ja pehmest roosast mustast.\nLehed lõigatakse mitmeks osaks või tahkeks lehiks. Tavaliselt on neil väike froteerätik, harvem - isegi karvad.\nSee kasvab loomulikult Ida-Aasias, Lääne-Põhja-Ameerikas, Austraalias, lõuna ja keskosas Euroopas ning mitmes teises kohas.\nVõib õitseda mai lõpus juulini. Juurussüsteem on nõrk, seega ei talu siirdamist. Aga kui te otsustate seda teha, peate ootama kuni sügiseni või varakevadeni. Värvi küllastamiseks lisage mineraal- ja orgaanilised väetised. Vältida liigset jootmist.\nSellel on palju tuhmeid. Puuviljad piklikud ja ümardatud kastid, mis moodustuvad pärast seda, kui lehed kukuvad õitsemise ajal. Toas on väikesed seemned, mis aretatakse purunemisel või ava kaudu.\nKuni 90 cm pikkused. Lilled kuni 15 cm läbimõõduga; erinev varju. Rohelised, läikivad lehed. Kõrgus kuni 75 cm. Kokku on teada umbes 70 liiki.\nKardinal - lilled heleroosa erekollane, kuni 9 cm läbimõõduga, kuni 1,2 m.\nTaani lipp - eripärase värvusega lilled - valge rist punase taustaga.\nMitmeaastane, kuni 50 cm, läbimõõduga kuni 5 cm, helesinine või kollane.\nSkeem on sile, kuni 90 cm pikk. Lehed küünla kujul. Lilled on suured, terry koos arvukate tervete lehtedega.\nValge pilv - suured valged lilled, varred kuni 90 cm.\nMust pilk - üheaastane pruun varju õisikud. Kuni 1 m. Tumeroheline värvus.\nLõhepilv - aastane, lehed tumerohelise värvi, varre püsti, kuni 1 m. Terry lilled, diameeter kuni 10 cm, punakas varju.\nSchneebal - kuni 11 cm läbimõõduga valged froteerõngad. Kasv kuni 80 cm, mõõdukalt hargnenud.\nSelf Shirley (välja, metsik)\nIga-aastane kasvatamine kuni 75 cm. Lilled on tühjad ja froteerätikud, rahulikud värvid, kaks ja mitut tooni toonid. Varred tõusevad. See kasvab steppivööndites.\nLehised juurte juurest eraldiseisvad, suured, servadel teravate ja sagedaste hammastega; varrelehed - jagatud kolmeks osaks, lõigatud sisselõigetega.\nMitmeaastane, lillede läbimõõt 20 cm, varred kuni 1 m. Erinevad värvid.\nOn veendumus, et see on vanim taim. Nende jäänuseid leidub neoliitilistes struktuurides. Isegi siis peeti magunat magama sümboliks.\nÖeldakse, et öösel külastas maailma Morpheus, kes neid lilli kandis. Ja nüüd on uniumi jaoks kasutatud oopiumiapoks.\nSelles tööstuses kasutatakse seda ravimite valmistamisel:\nKodeiin ja narkotine on toodetud oopiumist. Neid kasutatakse krambivastaste, hüpnootiliste ja analgeetiliste ravimitena.\nPapaverine - spasmide leevendamiseks, hüpertensioonist, seedimistest, bronhiidist, bronhiaalastmast jms.\nMorfiin on analgeetiline ravim operatsiooni ajal ja taastumisperioodil. Selle tagajärjel võib see olla sõltuvust - psüühilised purustused ja keha pöördumatud protsessid.\nInimestel seda taim kasutatakse pikka aega. Sellel on lai valik rakendusi:\nPainkiller - sellel omadusel on mahl;\nKõhulahtisusega on vajalik juurte ja sperma eeltöötlus;\nVäsimusest, toonikust - taime lehed;\nMigreeni puhul - koorige mooni keetmine;\nSelle haiguse immuunsuse parandamiseks kasutage mooni piima;\nBronhiidiga ja larüngiidiga rögaerituse korral ja rahustab kurku;\nSeemnete pulbrit kasutatakse vere peatamiseks, kahjutuks saamiseks;\nVähivastases võitluses - alkohoolsed tinktuurid;\nOn palju retsepte kasutamiseks. See on keetmine, piim, mahl ja lehed jne.\nPuljongit saab valmistada ise. Selleks keedetakse 1 tl seemet 600 ml vees 15 minutit, tüvega.\nVõtke iga 4 tunni järel ¼ tassi. Tulemuseks valmistatud nuum sisaldab põletikku, ENT-haigusi, unisust ja erineva päritoluga valu.\nSee sisaldab vitamiine, õlisid (kuni 60%), valke (20%), makro ja mikroelemente. Seemned sisaldavad 556 kcal / 100 gr. Sobib nii taimetoitlane toitumine kui proteiin, samuti dieedid, et võimalikult kiire näljahäired.\nLisa küpsetamiseks ja küpsetamiseks. Ja ka loodusliku toiduvärvi tootmisel. Õli saadakse seemnetest, mida seejärel kasutatakse margariini valmistamiseks.\nKonditsioneerimata mooni nimetatakse ka siniseks\nKasutatakse lilleseadena, iseseisva taimena või koos teiste lillidega. Pärast tuhmistamist saab kimpudele või käsitööle lisada.\nKosmetoloogia ja loovus\nPuhastatud seemnete piima kasutatakse näo eest hoolitsemiseks, silmalaugude, "kotid" ja silmade all olevate ringide leevendamiseks.\nMoon on vastunäidustatud:\nIndividuaalne sallimatus, sealhulgas allergia;\nLastel kuni 24 kuud;\nBronhiaalastma põdevad inimesed;\nInsomnia ravis - rakendada alles pärast ravimi kasutamist ja arstiga konsulteerimist.\nMiks on moonikasvatamine vastutusele võetud?\nMooni koostis sisaldab narkootilisi aineid. Seepärast on seadusega keelatud moonise istutamine isegi muru osana.\nKui leitakse, et see on süüdi mõistetud, on ta esmalt kohustatud taime eemaldama. Ebaõnnestumine on korras. Ja suurtes kogustes mooni - kriminaalkorras.\nMagun - ilus taim, mis ei vaja palju hooldust, teenindades abistajana igapäevaelus ja ravimisel ning lisaks ka lillepeenardeid. Kuid see on vajalik maa seaduse järgi.\nKus on moonikas kasvanud\nMaitsetaimmupp (Papaver) on mooni perekonna liige. See perekond sisaldab üle 100 liigi. Sellise taime kodumaa peetakse Lõuna-ja Kesk-Euroopas, Austraalias ja Aasias. Looduslikes tingimustes on moonid leitud piirkondades, kus on parasvöötme, subtroopiline ja külm kliima. Nad eelistavad ka kasvatada kuivades kohtades, näiteks kõrbetes, stesis, poolsõledes, samuti kivises ja kuivas nõlvikus. Seda lilli kasvatatakse dekoratiivse ja ravimtaimetena. Mõnedes riikides on moonise kasvatamine keelatud, kuna narkootikumid on osa selle liikidest. Mõnedes riikides kasvatatakse mooni tööstuslikul skaalal, et saada oopiumit, mis on saadud ebaküpsetest kastidest. Opiaat kasutatakse toorainena valuvaigistite ja unerohtute valmistamiseks.\nJuba iidse Rooma ajal oli teada, et moonil on tervendav omadus, siis nendel päevadel läbi viidud uuring oopiumi või pigem selle hüpnootilise toime kohta. On teada, et selle taime teaduslik nimetus pärineb ladina sõna "papa", tõlgitud kui "isa", mida selgitab asjaolu, et toidule lisati mooniseemneid, et rahutu rahutu nutt laps.\nVäiksema Aasia moslemiriikides keelustati alkoholide kasutamine keskajal, selle asemel suitsetati. Aja jooksul on see traditsioon saanud Ida-äärsetes riikides laialt levinud ja täna on Hiina suurim oopiumitarbija. Hiina valitsus tegi 1820. aastal keeld importida joovastavaid mürke, kuid mõne aja pärast, kui kaoks "oopiumi" sõda Inglismaaga, jäeti jälle lubatud importida oopiumit. Fakt on see, et Inglismaal oli tohutult kasu selle toote kohaletoimetamisest Hiinasse. Tänapäeval kasvatatakse mooniseemneid Indias, väikeses Aasias, Hiinas ja Afganistanis. Ja aednikud on populaarsed dekoratiivsed moonid, samuti nende hübriidid. Sellist taimi võib sageli näha rockeries või lillepeenaras.\nMoon oli rohtse risoomiga taim, mis võib olla mitmeaastane, kaheaastane või aastane. Katuselõikus süvistub pinnasesse, ümbermõõdul on immuunsusjuured, mis kipuvad siirdamise ajal kergesti ära. Tõsiste otselõhede pind võib olla pubesentne või tühi. Tsirro-lõigatud või terve lehiaplaadid võivad olla vastupidine või vaheldumisi paiknevad, on nende pinnal reeglina karvane-harjasvane pubestsents. Apikaalsed paremal lilled on suurel hulgal tähte, neid pannakse võimsatele ja suhteliselt pikkadele viljapuudele. Reeglina on üksik lilled, kuid seal on selliseid liike, milles nad on osa õisiku paniculate vormis. Tahked suured kroonlehed võivad olla oranžid, roosad, valged, punased, kollast või lõhe värvi. Puu on kasti kujuline, mille sees on seemneid, on see "ummistunud" lame või kumera kettaga. Kui kast on küps, puruneb see ja selle seemned hajuvad sujuvalt ja korralikult kaugel. Seed jääb 3-4 aastat elujõuliseks.\nÜheaastane mooni ei kasvatata seemikute kaudu, sest see avab mulda külvamise korral häid võrseid. Veelgi enam, kui sa kasvad sellise taime läbi seemikute, on tõenäoline, et see sureb pärast siirdamist. Moonikest mitmeaastaseid võib kasvatada seemikute kasvatamiseks. Kui kibuvitsadel on esimene tõeliste lehtplaatide paar, tuleb neid korjata alaliselt avatud maa peal.\nMillal mooni istutada?\nKui sellise lille seemned osteti Internetis, erikasti või aiamaja paviljonis, siis sagedamini ei vaja nad ettevalmistust. Oma kätega kogutud seemned tuleb kõigepealt kihistada, sest neid külvatakse suhteliselt sooja talvega pinnasesse kuuluvate piirkondade sügisel või viimastel talveenädalatel ning on vaja, et seemned suletaks külmas mulda. Kui kavatsete mullat hilja kevadel külvata, tuleb seemned eelnevalt kihistada, sest see eemaldatakse 8 nädala jooksul köögivilja külmkapis. Kui seemned ei kihistata, ilmnevad seemikud palju hiljem, samas kui nende areng on aeglane.\nKuidas istutada mooni aias\nPeaaegu kõik selle lille tüübid ja sortid kasvavad hästi hästi valgustatud aladel. Mulla suhtes on kõigil liikidel ja sortidel oma erilised eelistused. Sordi, mis kasvab hästi halbades pinnasesse, ei vaja ala ettevalmistamist. Kui taim vajab toitainete mulda, siis on vaja rajada ala koos komposti või kondijahu kasutuselevõtuga. Külvi lihtsustamiseks on soovitatav segada seemneid peene liivaga suhtega 1:10. Vabastage pinnas kohas kolme sentimeetri sügavusele, seejärel pinnale ühtlaselt seeme jaotada, mida peate maha põrkama õhuke kiht maapinnale. Selle taime istutamine reas ei toimu, sest nad ei saa hoida kohale, kus neid pannakse. Veenduge, et põllukultuuride pinnas on alati natuke märg. Pärast seda, kui seemikud tunduvad olevat, tuleks neid lahjendada ja 15-20 sentimeetri vahemaad tuleks taimede vahel hoida. Kui külv tehti kevadel, peaksid esimesed seemikud ilmuma 1-1,5 nädalat hiljem. Magne õitseb 3-3,5 kuu pärast külvamise kuupäevast, õitsemise kestus on 1-1,5 kuud.\nMooni kasvatamine pole keeruline. Ta vajab jootmist ainult pika tõsise põua ajal. Kui taimi jootakse, tuleb nende vahel lahti pinnase pinnast, samuti tõmmake kõik umbrohud välja. Selleks, et oluliselt vähendada umbrohtude arvu, niisutamist ja lõtvumist, on vaja mulda pinda.\nSelliseid lilli ei ole vaja toita, kuid tuleb märkida, et nad reageerivad väga hästi kastmele. Moon on haige väga harva ning kahjulikud putukad seda sageli ei ela, nii et ravimeid teostatakse ainult vastavalt vajadusele.\nMooni kahjur ja haigused\nKui ilmastikutingimused on ebasoodsad, võib unimagun mõjutada jahukaste, peronosporoos (lehma hallitus), alternariaat ja fusarium.\nKüllane rasv on seenhaigus. Mõjutatud põõsas lehtedeplaatide pinnal on valge värvusega patina. Pärast lühikest aega kaob see õitseng, kuid selle asemel moodustuvad seene viljakivid, mis on pruunist ja mustastest väikestest teradest. See haigus pärsib oluliselt mooni ja kahjustab selle saagikust. Kui haigus avastatakse, põõsa peaks töötama sooda lahusega (10 liitri vee kohta 30-50 grammi) kas vaskoksükloriid (1-40 grammi vett ämbrisse). Samuti kasutatakse üsna sageli Medexi ravimi pihustamist, samas on kõige tõhusamad sellised rahvapärased vahendid nagu sinepipulber või küüslaugu infusioon.\nHalb hallituse (perinospora) on ka seenhaigus. Nakatunud märkis Bush painutamine varred ja võrsed ja pinnal lehed plaadid ilmuvad marmorjas pruun-punane värv, mille järel nad deformeeruvad. Pärast aegajalt lehestiku õmbluspinda moodustub purpur-halli värvusega värv, mis koosneb seene spooridest. See haigus pärsib seemikeid, samas kui nakatunud täiskasvanud põõsas kasvab väikseid kaste, milles seemneid on palju vähem. Sellisel juhul on vaja töötlemata mooni samade vahenditega nagu pulbrilise hallihaiguse vastu võitlemisel.\nFusarium wilt on ka seenhaigus. Mõjutatud proovis moodustuvad võrsete ja lehtedeplaatide pinnal tumedad paksused. Bushi kokkutõmbumine on küll kastreid vähe arenenud ja deformeerunud, mis kipuvad ja muutuvad pruuniks. Kui fusarium haigus esineb, on unimaguna vaskulaarsüsteem kahjustatud. Seda haigust peetakse ravimatuks. Mõjutatud taimed tuleks maapinnalt eemaldada ja hävitada ning nende kasvatamise ala tuleks lasta ühegi fungitsiidilahusega.\nKui taim on Alternaria-ga nakatunud, moodustub karpide ja lehtedeplaatide pinnale täppis oliivärviline patina. See haigus on ka seenhaigus. Patsiendile tuleb pihustada Kuproksat, Fundazol, Bordeaux vedelik või oksükloriid.\nSeennakkuste aktiveerimise ärahoidmiseks on vaja vilja jälgida See tähendab, et piirkonnas, kus moonid olid eelnevalt kasvatatud, ei saa neid lilli istutada kolmeks aastaks. Ka sügisel tuleks aed ja aed vabastada taimejääkidest, mida tuleb põletada. Samal ajal kaevavad nad pinnase libike bajonetti sügavusele.\nKõigist putukatest on väikseim, mida nimetatakse ka unimakateks, Macat kõige kahjulikum. Ta vigastab taime juurtesüsteemi. Selle putuka vastsed söödavad moonikest lehti. Mõnel juhul asetatakse kastidel ja võrsed lehetäide. Profülaktilistel eesmärkidel peavad viljapuud külvama seemneid külvama pinnasesse granuleeritud klorofossi (7%) või bazudiini (10%). Kui sa kasvad moonvärvajaga moonid, siis need rahalised vahendid tuleb asetada taimede vahelisse pinnasesse ja pärast lillede kasvatamist tuleks idanemist 2 või 3 korda puistata klorofossi lahusega. Ravi vaheline intervall peaks olema 1,5 nädalat. Kui lehetäide sureb, põõsad ravitakse Aktar, Antitlin või Aktellik.\nMooniline pärast õitsemist\nMustad aastased moonid tuleb eemaldada pinnast ja põletada. Selleks, et see õitsema kauem, on vajalik vormimiskastide õigeaegne katkestamine. Kui munandid ei puutu, siis tulevastel hooaegadel tundub end isekülviks. Sügisel tuleks taimejäägid kohast eemaldada ja mulla kaevamine peaks toimuma.\nKui mooni kasvatatakse kui mitmeaastast taimet, siis pärast õitsemist kaotab see oma atraktiivse välimuse ja seepärast tuleks see maha pinnale lõigata. Selliseid lilli talvitamiseks ei ole vaja katta. Siiski, kui on tõenäoline, et talvel on lumik ja väga külm, tuleb ala täita kuuse lehtedega või kuivatatud lehtedega.\nMoonide tüübid ja sortid fotode ja kirjeldustega\nEespool on juba mainitud, et moonid kasvatavad aednikud, mis on üheaastased ja mitmeaastased aiakaunistused. Allpool kirjeldatakse neid aastaseid liike, mis on aednikud kõige populaarsemad.\nMoonikas alasti (Papaver nudicaule) või mooni safran (Papaver croceum)\nSee mitmeaastane taim kasvatatakse kultuuris aastas. Tema kodumaa on Altai, Mongoolia, Ida-Siber ja Kesk-Aasia. Võtunõuete kõrgus on umbes 0,3 m. Basaalpinnast leheplaadid on helehalli või helekollase värvusega, nende pind võib olla karvane või tühi. Lillede läbimõõt varieerub vahemikus 25 kuni 50 mm, need paiknevad võimsate põlvedega, ulatudes pikkusega 15 kuni 20 sentimeetrit. Neid saab värvida kollaseks, valgeks või oranžiks. Taim õitseb mai-oktoobris. Igasugune selle munki osa sisaldab mürki! Seal on mitu sorti, mis õitseb viimastel kevadel nädalatel ja lõpeb hilissügisel:\nPopsails Sordi on kompaktne ja üsna tähelepanuväärne. Põõs jõuab kõrguseni 0,25 m. Varred on võimas, vastupidavad tuulevaikudele. Lillede läbimõõt on küllastunud värv umbes 10 sentimeetrit.\nKardinal Bushi kõrgus on umbes 0,4 m, lillede läbimõõt on umbes 60 mm, neil on punakasvärv.\nSulfureum. Bushi kõrgus ulatub 0,3 m. Kollase-sidruni värvi lilled on läbimõõduga umbes 60 mm.\nAtlanta. Bushi kõrgus on 0,2 m. Lilled ulatuvad läbimõõduga 50 mm ja neid saab värvida valge ja kollase värviga.\nRozeum Kõrgusega 0,4 m kõrgusel põõsas kasvavad roosa värvi lilled, mille läbimõõt on 60 mm.\nSee liik pärineb Kesk- ja Lääne-Euroopast, vähestelt Aasialt, Venemaa ja Vahemere keskosast. Tema levivad hargnevad võrsed on püstised, nende kõrgus varieerub 0,3-0,6 m. Tõmblõikeplaadid on kolmeosalised, mille pinnale lõigatud lõhesid on, ja basaallehed on suured peenestatud ja hõredad. Lehtplaatide ja võrsete pinnal on jämedaid karvu. Kahekordse lillede või lihtsate lillide läbimõõt ulatub 5-7 sentimeetrit, roosa, lõhe, punase ja valge värvusega, valge või tumedate värvidega, ja isegi kroonlehtede alumisel küljel võib olla tume pragu. Seda on kasvatatud alates 1596. aastast. Aednikud kasvatavad suurt hulka selle liigi sorte ja aiavorme, näiteks:\nShirley. Kõrgusest see aiakujundus ulatub 0,75 meetrini. Lilled on elegantsed, neid on värvitud heledates toonides ja neil on valge pulgad.\nSiidimuraar. Lilled on poolkaupa. Lõigatud kroonlehed on erksad, samas kui keskel on need värvitud sama värvi varjundiga.\nPunane unetaja (papaver somniferum) või magunapuunapuun\nLooduslikes tingimustes asub see liik Vahemeres. Mõõteriistad on nõrgalt hargnenud, püstised võrsed on värvitud roheliselt halli värviga, pinnal on vahakiht. Alumised lehtplaadid on pikliku kujuga ja varrega - elliptilised, ülemised lehed on kolmnurksed rohelised, lokkis. Üksikud lilled võivad olla lihtsad või kahekordsed, läbimõõt on 9-10 sentimeetrit. Nad on värvitud roosaks, lillaks, valgeks, lillaks, punaseks või lillaks, neid leidub täppidega valge või tumedate kroonlehtede aluses. Lilled asetatakse pikkale viljakale. Lilled avanevad hommikul ja õhtuti kõhtad. Õitsemise kestus on kolm kuni neli nädalat. Seda on kasvatatud alates 159. aastast. Põder pere on populaarne:\nTaani lipp. Põõs jõuab kõrguseni 0,75 m. Sellepärast nimetati seda sorti ebatavalise värvi tõttu: punase tausta valge rist, kroonlehed on äärtega rippuvad. Faded taim säilib oma glamuuri tänu väga ilusate seemne kastid.\nNaljakas pere. Selles sordis on seemnekasti ebatavaline kuju, mis näeb välja nagu kana istu kanadega. Lilled kasutatakse talve kimpude valmistamiseks.\nSellise pojengiliigid on üsna populaarsed:\nValge pilv Lumevalge värvusega väga suured õisikud asuvad võimas juurdekasvu meetri kõrgusel.\nKollane pilv Suur kuldvärvi õisikud on väga tähelepanuväärsed.\nMust pilv Värviline vürtsikas õisikud lilla väga tumedad varjundid.\nTsartroza. Bush hargneb ja jõuab kõrguseni 0,7-0,9 m. Hele roosa topeltlilled ulatuvad läbimõõduga 9-10 cm, kusjuures kroonlehtede põhjas on valge värvipunkt.\nSchneebal Keskmine hariliku taime kõrgus on umbes 0,8 m. Läbimõõduga valgete fliisist lilled ulatuvad 11 sentimeetrini. Sisemine kroonlehtede servad lõigatakse.\nTsverg Rosenroth. Bushi kõrgus varieerub 0,4-0,6 meetrini. Terry punakasroosa lilled on läbimõõduga umbes 10 sentimeetrit. Ovaalse kujuga kroonlehtede keskosas on valge värv. Sisemiste kroonlehtede servad on fringed.\nIsegi kui aastakümneid, kasvatatakse moonise liike nagu hall ja paabulind.\nNagu mitmeaastased taimed, keskmise laiuskraadi aednikud kipuvad kasvama idamaised munkid. Selle maa kodumaa on Lõuna-Kaukaasia ja Väike-Aasia. Võimas harjaste sirged ja paksud võrsed ulatuvad 0,8-1 meetrini. Ringikujulised põhjaplaadid ulatuvad 0,3 meetrini, varred ei ole nii suured ja pikad. Üksikute lillide läbimõõt on umbes 18 sentimeetrit, neil on punane ja tuline värvus, kroonlehtede põhjas on mustad värvused. Moon vilibub kuni 15 päeva ja selle õietolm on tumepunane värv, mis meelitab mesilasi aeda. Seda on kasvatatud alates 1700. aastast. Ida-Pizzicato mukapid on väga populaarne aednikute seas: võimsad põõsad ulatuvad poole meetri kõrguseni, lilled on värvitud valge, lilla, roosa ja ka oranži ja punase värvusega erinevates toonides. Populaarsemad on järgmised sordid:\nIlu kuninganna. Bushi kõrgus on 0,9 m. Siidised lilled on alamkapi kujuga.\nMust ja valge. Põõs jõuab kõrguseni umbes 0,8 m. Lilled on valged ja lainepapillide aluses on must värv.\nSinine kuu Põllu kõrgus on umbes 1 m. Lillede läbimõõt on 0,25 m, roosad värvid, kroonlehed valatakse siniseks.\nCedric Morris. Bushi kõrgus on umbes 0,8 m. Roosad lilled on väga suured, laineliste kroonlehtede aluspinnaga mustade värvustega.\nKerilloc. Bushi kõrgus on umbes 0,7 m. Apelsiniõied on väikesed. Must pragu asub hammaste kroonlehtede aluses mööda heemet.\nAllegro. Taimede kõrgus 0,4 m, hakkab see külviaastal vilkuma. Lilled on väga ilusad ja suured.\nAednikute seas on ka järgmised aedlugud: Glowing Ambers, proua Perry, Karin, Kleine Tanjerin, Markus Perry, Pettis Plum, Perris White, Piccotti, Sultan, Terkenlui, Terkish Delight jne.\nKasvatakse ka selliseid mitmeaastaseid mooniseemikuid: Alpide, Amur, Atlandi, roosa ja valge või mägi, mädarõika, Lapimaa, Miyabe, Skandinaavia, põsed, Tatra ja Tien Shan. Kuid tuleb märkida, et kõik need liigid on võrreldes idapoolse mooniga võrreldes vähem dekoratiivsed.\nMooni omadused: kahju ja kasu\nMooni kasulikud omadused\nPalju sadu aastaid oli teada oopiumi-mooni omadustest. Sellise taime seemnetest, mida kasutati unetajaks ja valuvaigistitena, valmistati jook. Ka see taim oli eriti populaarne Vana-Kreeka: müüdid ütlevad, et unistus Morpheus jumal ja uni Gipson kandis alati mooniseemneid ja fertiilsuse jumalanna Hera. Euroopas Karl Suure valitsuse ajal oli mooni väga kõrgelt hinnatud, nii et talupojad olid kohustatud laskma 26 liitrit selle taime seemneid riigile. Seda kasutati haigete inimeste raviks ja see anti lapsele paremaks magamiseks. Nendel päevadel ei teadnud keegi, et mooniseemned on ohtlikud. 16. sajandil kirjutas Jacob Theodorus, kes oli botaanik ja arst, raamatu "Mooni seemnete mahl", milles kirjeldati nii moonise kasulikkust kui ka kahju.\nMooniseemned sisaldavad rasva, suhkruid ja valke, vitamiine E, PP, elemente koobalt, vask, tsink, fosfor, raud ja väävel ning kroonlehed sisaldavad rasvaõli, C-vitamiini, alkaloide, glükosiide, antootsüaniine, flavonoide, orgaanilisi happeid ja kummi. Kõige väärtuslikumad taimeõlid on mooniseemneõli. Seda kasutatakse kosmeetika ja värvi tootmiseks.\nSinagi mooniseemneid kasutatakse reekspteraatorina ja neist valmistatakse keetmine, mis kõrvaldab kõrva valu, aga ka hambavalu. Mooniseemneid kasutatakse unetuse, kopsupõletiku, maksahaiguse, maohaavandi ja hemorroidide ravis. Mooni juurte kastmist kasutatakse migreeni ja istmikunärvi põletiku raviks. Seemnete parandamiseks kasutatakse seenduvette. Seda taimet kasutatakse ülemäärase higistamise, põie põletiku, düsenteeria ja kõhulahtisuse korral. Mooni alusel valmistatakse järgmisi tugevaid ravimeid: morfiin, nartseiin, kodeiin, papaveriin ja narcotiin. Neid ei tohi ilma eelneva arstiga konsulteerimata kasutada.\nOn inimesi, kellel on keelatud moonikupõhiste toodete vastuvõtmine. Nende hulka kuuluvad: eakad inimesed, kuni kaheaastased väikelapsed, inimesed, kes on altid alkoholi kuritarvitamiseks. Ja neid ravimeid ei saa võtta südame rütmihäirete, kopsuemfüseemi, hingamisdepressiooni, anokseemiavastase, bronhiaalse astma või kroonilise kõhukinnisusega inimeste raviks.\nInimeste suhtumine Macasse on alati olnud ebaselge, sest samal ajal kui mõned leiavad, et see on lihtsalt ilus taim ja hea kookide lisand, räägivad teised oopiumi omadusi ja ebasoovitavat kasutamist peaaegu igas vormis. Kas see on tõesti kahjulik moonikas ja kas see võib sellest kasu saada, püüame välja selgitada.\nOopium (hüpnootiline) moon: botaaniline kirjeldus\nPraegu nimetatakse mageeks mooniks magevee aastane taim, ulatudes 1-1,2 meetrini. Peaaegu kõik selle osad on täiesti alasti või kaetud ühevärviliste, peamiselt viljapuude ja lehtplaatide veenidega.\nOopiumi-mooni juurtest on kujutatud koonikroot, mis tungib mullani 1 m või isegi sügavamale. Pisikesed piklikud basal lehed asetatakse spiraale ja kasvavad kuni 20-30 cm pikkuseks.\nHüpnotisea mooni sinakasroheline varre on püsti, ülaosas täiesti sile ja kergelt lõhenenud. Lehed sõltuvad nende välistest omadustest, võib jagada kahte rühma: alumised neist asetatakse väikestele labellidele ja ulatuvad järk-järgult plaadile ennast, ülemised neist on täiesti sealsed, sinakas ja piklik, veidi laineline plaat (selle pikkus on 10-30 cm).\nNeil on sakiline äär või röstitud otsa.\nAktinomorfsed, suured taime lilled asuvad paksude ja pikkade viljakatega, mis võivad olla kas tühjad või kergelt paksutatud harjastega.\nKõik need on üksikud ja paiknevad varre filiaalide ülaosas. Kuni avalikustamiseni on poore ja nahkjas ovaalne pungad kukkumas olekus. Tulevaste lillede pikkus on 1,5-3 cm. Enne avamist need kõik sirgendavad ja kaks tassi seestpoolt tupsa kaovad.\nKümne sentimeetri koralli moodustavad neli ümmargust või üldiselt ovaalset kroonlehed punase, roosa, valge või purpurpunase värviga, millel on sama lilla või kollane täpne alus.\nErinevad palatused, mis on vabalt paigutatud mitmesse ringi. Nende niidid võivad olla nii pimedad kui ka kerged, paksus keskmisest kõrgemal.\nVahud - veidi piklikud, guinnetüübid - koenikarbid, mis on loodud mitmesugustest akreteeritud vappidest. Munasarja on tavaliselt ülaosa, millel on mitu ovulat. Õunapuuni õitsemist võib täheldada mais kuni augustini ning selle protsessi lõpus ilmuvad taimedele puuviljad, mida esindavad lühikesed silindrilised või peaaegu sfäärilised karbid umbes 2-7 cm pikkused. Selline kasti kergelt kitseneb ja muutub hästi märgistatud, üsna pikaks jalaks.\nPuu sees on ühe nummerdatud, osalised vaheseinad ja palju väikeseid seemneid. Lamina plaat on lame, pronksidega hambad ja 8-12 kiirtega.\nKõik sees olevad seemned on piisavalt tihedad, õlise endospermiga. Need ulatuvad läbimõõduga 1-1,5 mm ja loetakse täiesti küpseks juuli lõpus või septembri alguses.\nOopimagunit kodumaad ei ole veel üksmeelt leidnud. Mõned allikad räägivad andmete puudumisest loodusliku kasvu kohta ja võimaluse kasvatada ainult kultuuris, teised (näiteks infoprojekt GRIN) kutsuvad Kanaari saari, Kreeta, Küpros, Itaalia, Kreeka, Põhja-Alžeeria, Liibüa ja Tuneesia.\nKultuuride aretamiseks on väikesed Aasia, Kreeka, India, Iraani, Hiina ja Türgi, kus taim on juba ammustest aegadest kasvatatud, peetakse selles suunas pioneeriks.\nEndises NSVLis kasvas oopiumi-mooni meditsiinilistel eesmärkidel eelmise sajandi 70. aastatel ja selle kasvatamine algas Kõrgõzstanis. Sel ajal olid peamised taimekastuvõtted koondunud Kasahstanisse ja Kõrgõzstanisse, samas kui tänapäeva Ukraina territooriumil ja Voroneži provintsis kasvas see aktiivselt eelrevolutsioonilistel aegadel. Samuti võite leida unistust mooni Samara piirkonnas, Bashkiris ja Lääne-Siberi lõunaosas. Täna on see taim keelatud kasvada peaaegu kõikjal ja ainus erand on Lõuna-Hiina, Tai ja Birma.\nOopiumi-mooni keemiline koostis ja kasutamine\nKõik oopiumi-mooni omadused on määratud keemilise koostisega, nii et selle kasutamine meditsiinilistel eesmärkidel algas nende omaduste uurimisega.\nKogu arenguperioodi vältel võib kirjeldatud unimaguna keemiline koostis varieeruda. Niisiis, taimede õhuosas esialgsel etapil on ligikaudu 20% kuiva piimhappega, mida nimetatakse oopiumiks. Koosseis sisaldab 10-25% isokinoliini alkaloidide koguhulka, millest pool on morfiini narkootilised ained.\nÜlejäänud on papaveriin, kodeiin, tebaiin ja mõned muud koostisained, mida tänapäeval kasutatakse meditsiinilistel eesmärkidel. Samal ajal leidub ainult 0,3-0,5% morfiini koorimata munki täielikult küpsetes kastides, mis on palju väiksem kui puuviljade moodustumise algfaasis.\nKasutamine ja kasutamine meditsiinis\nOopiumist eraldatud morfiini, kodeiinist ja thebainist kasutatakse tänapäeva ametlikus meditsiinis laialdaselt, kuna neil on järgmised omadused:\nMorfiin võib isegi toime tulla raskete valulike ilmingutega ja seda peetakse narkootilise analgeetikumina (selle kasutamine on asjakohane tõsiste vigastuste, onkoloogiliste haiguste ja südameprobleemide korral);\nkodeiin vähendab närvi keskuse ärritatavust ja seda kasutatakse suu kaudu köhavastaste ravimite tootmiseks;\nThebaiin, nagu morfiin, on narkootilise päritoluga analgeetikum, aidates seeläbi toime tulla tõsiste valu rünnakutega.\nKõige populaarsemate morfiini toodete hulgas võib eristada üheprotsendilist süstelahust "Morfiinvesinikkloriid", süstelahuseid "Morphylong" (0,5%) ja "Omnopon" (1% või 2%). Kõiki neid kasutatakse tugevate valuvaigistitena. Kodeiin on ravimite "Codelac", "Codeterpin" ja Bechterew'i ravimite lahutamatu osa.\nErinevused oopiumist dekoratiivsest moonist\nKahjuks ei pea paljud mooniseemne kogumisega tegelema taime päritolu ja sortidega, imendades seemneid toidu toorainetena.\nLoomulikult iseloomustatakse selliseid tooteid alati suure hulga mooniseemneõli, kuid selleks, et ennast kaitsta opiaatide kasutamisest, on soovitav olla teadlik toidu ja unerohi välistest erinevustest.\nMeie riigi territooriumil sageli leiduvad dekoratiivkultuurid hõlmavad peamiselt pikaajalist idamaist mooni ja Shirley mooni, mida nimetatakse ka isekülviks. Mõlemat sorti iseloomustavad väga särav lille kroonlehed, mille palett algab oranžist toonist ja lõpeb rikkalike punaste toonidega. Võrdluseks on oopiataimede kroonlehed kahvatu sinist violetset värvi. Mõnes dekoratiivses sortis on lehtedeplaadid peaaegu samad kui unerohi, kuid lilled on niikuinii väga eredad ja märgatavad.\nKas on võimalik kasvatada mooni dekoratiivkultuurina?\nKirjeldatud taim on keelustatud kasvatamiseks paljudes riikides ning Ukrainas, Valgevenes ja Venemaal taimekasvatusalade kasvatamiseks on üsna tõsine vastutus. Vaatame selle küsimuse nüansse lähemalt.\nMunki narkootiliste omaduste arvessevõtmiseks nähakse selle turustamise eesmärgil kasvatamine (olenemata sellest, kas te hakkate küpsetama või tõesti pahatahtlikult tahtma), ette nähtud asjakohase litsentsi väljaandmine. See on märgitud uimastite seaduse artiklis 7 ja litsentsimise seaduse artiklis 9.\nKuna talu peetakse ettevõtlusvormiks ja enamasti on see juriidiline isik, on põllumajandustootjal kõik võimalused nõutava litsentsi saamiseks. Iga kodanik saab tutvuda siseministeeriumi ametliku ressursiga selleks vajalike dokumentide täieliku loetelu. Viljakasvatuseta mooni sortide hulgas on Berkut, Victoria, Volynsky, Grey, Terlach, Zhar, Krivotulsky, Kristall, Coral ja mõned teised.\nOluline on asjaolu, et kõik töötavad töötajad peavad olema täiskasvanud, kes on võimelised ja kellel ei ole karistusregistreid, ja et põllumajandustootja ise peab tagama võimalikud varguse ennetamiseks kõik tooted ohutuse tingimused.\nMis puutub seemnete ostmiseks nende taimede kasvatamiseks, siis need peavad olema konditsioneeritud ja reproduktiivtooted, mida tarnivad seemnekasvatustootjad, mis on märgitud riiklikus tootjate registris.\nOpiapunane on lisatud Venemaa Föderatsioonis asuvasse narkootiliste ainete loetellu, kuid lisaks sellele võib põllumajandustootjaid karistada ka taimede kultiveerimisel, mille läbimõõt on 2-5 cm või rohkem.\nEnamik neist on üheaastased, kuigi mõnikord leidub ka mitmeaastaseid taimi (näiteks idamaine moon, mida paljud aednikud on armastanud). Valitsuse dekreedi numbris 934 keelatud nimekirjas täna loetletud sellised sordid:\nViimase paari aasta jooksul on tööstus- ja kaubandusministeerium rääkinud vajadusest legaliseerida oopiumimunade kasvatamist talumajapidamiste skaalal, väites selle vaatepunkti oma väärtusest meditsiinilistel eesmärkidel. Praegu pole narkootiliste ainete seaduse artikli 18 vastavaid muudatusi tehtud, mistõttu eelnimetatud taimede istandustele antakse sama haldus- või kriminaalvastutus.\nValgevene kodanikke karistatakse keelatud taimede kasvatamise eest trahvi või isegi vangistusega, kui räägime narkootikumide massist kasvatamisest või töötlemisest turustamise eesmärgil. See on kirjas Valgevene Vabariigi haldusõiguse koodeksi 16. artiklis.\nSiiski on iga reegli puhul erand ja oopiumipunkti puhul tegemist teadusliku tegevusega. Loomulikult peab organisatsioonil või üksikisikul olema kõik asjakohased dokumendid, mis kinnitavad tema staatust.\nDekoratiivsed liigid pole viljelemiseks keelatud, kuid samal ajal on iga aednik kohustatud tagama, et kasvavad taimed pole kindlasti keelatud.\nSelleks, et ennast kaitsta võimalike probleemide eest, ei soovi paljud kodanikud üldse kasvatada mooni, millel on teatud loogika: mõned liigid on tõesti väga sarnased dekoratiivsetele, kuid sisaldavad samal ajal ka opiaate. Lühidalt öeldes, kui te pole põhjalikult uurinud kohalike õigusaktide kõiki nõudeid oma piirkonna keelatud taimede kasvatamise võimaluste kohta, siis on parem seda mitte riskida.\nPange oma maatükile muud ilusad lilled, eriti kui saate valmistoidu mooni osta peaaegu igas toidupoes.\nMoon - taim, mida on kasutatud erinevates eluvaldkondades. Suured, õlipunased lilled on suurepäraseks kimpudeks ning saavad ka lillede või isiklikud krundid kaunistada. Magus seemneid on juba pikka aega kasutatud toiduvalmistamiseks, ja selle taime mahla inimesed on õppinud ravimite valmistamist. Selle lilli nimi teistes keeltes on:\nSaksa keel - Schlafmohn, Blauer Mohn, Gartenmohn, Ölmohn, früher Magsaen;\nInglise - mooniseemned;\nPrantsuse - pavot.\nMoon on rohttaim, mille sirge varrega on kaetud allapoole ja sulgedest lehed. Lilled on suured, enamasti punased, aga ka valged, roosad või kollakad.\nSeemned - väikesed, mustad terad - valmivad väikestes ümmargustes kastides. Magnee on valge, mõru mahl.\nBotanid eraldavad selle taime umbes viiskümmend liiki, mille hulgas on:\nmoonikas valge ja roosa;\nalpi moon (foto 1);\nliiv moon (foto 2);\nMac Argemon (foto 3);\nAtlandi moon (foto 4);\nMaci moon (foto 5);\nLapimaa moon (foto 6).\nMetsikult kasvab suurim unimagunev kogus mõõduka või subtroopilise kliima riikides, sealhulgas Venemaal. Meie riigis on paljud ungunenud liigid Kesk-Aasias ja Kaukaasias. Mooniseemnete tööstuslikus tootmises on esimesed kohad Tšehhi Vabariik, Türgi ja Prantsusmaa.\nTavaliselt mooniseemned valmivad augusti keskel lähemale. Punutud karbid on tuvastatavad helepruuni värvi ja iseloomuliku "kuiva" koputamise teel. Kui kogutud ja kooritud laagerduskastid. Seejärel jäetakse seemned hästiventileeritavasse piirkonda kuivama. Kuivatatud seemned pakitakse lõuendkottidesse ja hoitakse kuivas, pimedas kohas.\nKus ja kuidas valida?\nMooniseemneid saab osta kõikides pagari- ja kondiitritoodete müügiparkides või turul. Ostes peaksite tähelepanu pöörama järgmistele teguritele:\npakend peab olema läbipaistmatu, vastasel juhul kaob unikaalne omadus;\nseemned peavad olema nõgusad ja kahjustamata - sellisel juhul võite olla kindel, et ladustamistingimusi ei rikuta;\nMähkli tüüpi "amarant" peetakse ebareaalseks mooniks ja ei sobi inimtoiduks.\ntumehall või must pruun;\nveidi pähklise või kreemika maitsega;\n100 grammi mooniseemnete toiteväärtus ja kalorite sisaldus:\nLisateavet mooniseemnete kohta saate lõigust "1000 ja üks Scheherazade sfäär":\nMooniseemnete keemiline koostis: E-vitamiin ja PP, kaltsium, magneesium, naatrium, kaalium, fosfor, väävel, raud, tsink, vask, koobalt.\ntoodab hüpnootilist toimet;\non anesteetiline toime;\nlugeda head anthelmintikat;\nsee sisaldab narkootilisi aineid;\nsuures koguses võib põhjustada kesknärvisüsteemi kahjustusi.\nMoonist toodetud õli seemetest, mida kasutatakse parfümeeria- ja kosmeetikatööstuses, samuti ravimite tootmiseks. Maapiissaõli on leitud ka toiduvalmistamises - seda tavaliselt serveeritakse köögiviljasalatite ja külmade suupistetega.\nSellest taimest saadud mahl on tuntud nime all "oopium". Seda peetakse tugevaks ravimiks ja seda kasutatakse meditsiinitööstuses teatud valuvaigisteid tootvaks.\nTraditsiooniliselt kasutatakse mooniseemneid küpsetatud kaupade ja kondiitritoodete täitmiseks ja kaunistamiseks;\nmoon oli hästi seentega;\nmagustamatu lisandiga valmistatakse erinevaid vürtsikaid ja magusaid kastmeid;\nItaalia köögis on unimaguna lilled ka supid ja muud roogasid;\nmooniseemned maitsestatud salatid;\nIndia köögis kasutatakse paksendajana mooniseemneid.\nMunakiust täidisega kuklid\nValage mõni söögikogus paar söögikorda. sooja piima, lahjendada selles 15 g värsket pärmi, lisada 40 g suhkrut.\nKaaned kaetakse ja asetatakse soojas kohas 20-30 minutit.\nKuigi tainas tõuseb, vala 0,5 kg sõelutud jahu, 250 g tükeldatud või tükkideks, 40 g suhkrut ja sidrunikoor, et maitsta teises konteineris.\nKõik segatakse kuni ühtlase konsistentsini ja ühendatakse pruulimisega. Segage uuesti, lisage vajadusel piima.\nTulemuseks peaks olema elastne tainas, mis ei jää kätele kinni.\nPange tainas sügavasse mahutisse, katke ja laske umbes 60 minutit soojeneda.\nKuumutage 200 ml piima, lisage 2 spl. kallis ja pool tassi moonist. Keetke segu vähese kuumusega mõni minut, seejärel jahutage.\nTainas jaotatakse soovitud suuruse võrdseteks osadeks.\nKallutage pallid, katke rätikuga ja jäta 10-15 minutiks. Kallutage iga pall riba alla, asetage rihmarattad, tõmmake see rullidesse ja libistage riba rullides. Küpsetada leht küpsetuspaberi külge ja panna sellele rullid.\nIga pall, mis on määritud pekstud munaga. Kuumutage ahju 200 kraadini, asetage madalama kambriga keeva veekogu. Küpsised küpsetatakse pool tundi. Pärast ahjust eemaldamist piserdage veega.\nSega 250 g kerge majoneesi, 4 tl. õunasiidri äädikat ja 6 tl. kallis Lisa 1 tl. moon ja segada Soola, pipar maitsta.\nKeeda kana sink, jahtuda. Eemaldage nahk ja luud, lõigake liha väikesteks tükkideks.\n60 g kreeka pähkleid keedetakse kuiva praepannil ja hakitud.\nLõika 2 selerijääki ja lisage lihale.\nLisage ka pähkel ja klaas punaste viinamarjade.\nMooniseemneid sisaldava marmorikoogi retsept (munadeta) leiate järgmisest videost.\nSeemneid, mahlaid või moonivibu alusel valmistatud ravimeid kasutatakse järgmiste haiguste vastu võitlemiseks:\nMoonitükki kasutatakse kopsude põletikul, köha ja külmetus. Mooniseemne seemneid lahjendatakse soojas vees vahemikus üks kuni kümme ja jahvatatakse mördi, et saada homogeenne piimjas vedelik. Täiskasvanud kasutavad pool tassi 3-4 korda päevas.\nMoonililledest valmistatud nuusud on kõhulahtisuse suurepärane vahend. Puljongidel on diaforeetilised omadused. Maksahaiguste korral on vaja teha mooniseemneid ja mesi. Segu ettevalmistamiseks peate võtma mett ja seemneid samast proportsioonist ja jahvatama mördi. Kõhuhaiguste korral valmistatakse puljongipulbri lehtede puljongid. Puljongid valmistatakse vees või piimas, lisades mett.\nMooniõite viimistlus viinale kasutatakse unetuse, ärevuse ja närvilise ammendumise jaoks. 10 grammi kuivatatud lilled vajavad pool liitrit viina, nõuda kahe nädala jooksul pimedas kohas. Valmis infusioon võtke 15 tilka pool tundi enne magamaminekut.\nTänaseks on kasvatajad kasvanud mitu tosinat moonise sorti. Enamik neist kasutatakse ainult dekoratiivsetel eesmärkidel. Kultiveeritud sortide hulgas võib leida magevärvi, mis sisaldavad erinevaid värve ja õisikute vorme. Siin on vaid mõned sortidest:\nMoonitüüpide kaupa on keelatud kasvada seaduslikult, kuna need sisaldavad palju ravimeid:\nMagneestiku õisikud (Papaver bracteatum Lindl.),\nhüpnootiline (Papaver somniferum L.),\nsetae (Papaver setigerum D.C.),\nIdamaine moon (Papaver orientale L.).\nEnne istutamist veenduge, et ostetud seemned ei kuulu sellesse loetellu.\nMack: kasvab seemnest, istutusest ja hooldamisest\nAutor: Lisyeva Lily 12. veebruar 2018 Kategooria: Aed Taimed\nMooniseemne taim (Papaver) kuulub moonise perekonna rohttaimede perekonda, kus on üle saja liigi, mis pärineb Austraaliast, Kesk- ja Lõuna-Euroopast ja Aasiast. Perekonna esindajatel on subtroopiline, mõõdukas ja isegi külm kliima. Nad kasvavad külmas kohas - steppides, kõrbetes ja pooltähedates kohtades, kuivadel ja kivistel nõlvadel. Mooniõielistes kultuuri kasvatatakse mitte ainult dekoratiivsetena, vaid ka ravimtaimena. Mooni kasvatamine on mõnes riigis keelatud, kuna paljud selle liigid sisaldavad narkootilist ainet ja samal põhjusel on muud mullatööstused tööstuslikul skaalal: oopiumi saadakse selle ebaküpsetest kastidest, mis on unetaimede ja valuvaigistite tooraineks.\nMeditsiinilises taimes oli ungustunne iidse Rooma tuntud: isegi siis oli oopiumi hüpnootiline toime juba uuritud. Nad kirjutavad, et moonise teaduslik nimi on tuletatud ladinakeelsest sõnast "papa", mis tähendab, et isa: näiliselt selleks, et nutta lapsi rahustada, lisati nende toidule mooniseemned.\nVäikeses Aasias asuvates moslemirikides, kus alkoholi kasutamine oli keelatud, kestis keskaeg, võtsid osa oopiumi suitsetamisest. Järk-järgult levib see julm traditsioon ida poole ja Hiina sai oopiumi suurimaks tarbijaks. 1820. aastal keelas selle riigi valitsus joovastava mürgi impordi, kuid pärast selle kaotamist Inglismaal toimunud "oopiumi" sõjas, kes said selle toote pakkumise eest tohutult kasu, oli see sunnitud uuesti lubama oopiumi importi. Tänapäeval kasvatatakse unimaguna-tablette Hiinas, Indias, Afganistanis, Kesk-ja Aasia väikelinnas. Ja dekoratiivne unimagun ja selle hübriidid on saanud ainakultuuri tohutu populaarsuse. Moonikas on lillepeenris, rockeries'is või mixbordersis üsna levinud, eriti kuna mooniseemnete istutamine ja nende eest hoolitsemine võib toimuda ka lapse poolt.\n3. Kasvamine seemnest\n3.1. Millal istutada\n3.2. Kuidas taimi istutada\n4.1. Kuidas kasvada\n4.2. Kahjurid ja haigused\n4.3. Mooniline pärast õitsemist\n5. Tüübid ja sordid\n6. Omadused: kahju ja kasu\n6.1. Kasulikud omadused\nMoonide istutamine ja hooldus (lühidalt)\nÕitseb: kolme nädala jooksul mais-juunis.\nIstutamine: seemnete külvamine avatud maal - sügisel või talve lõpus, kuid kui seemneid kihistatakse, võib külvi teha aprillis.\nMuld: viljakas, purine, hästi kuivendatud.\nKastmine: ainult pika põua ajal.\nSöötmine: pole nõutav.\nKahjurite levik: trakside, Maybirds, mooniseaed (vaevõivad), lehetäide, thrips.\nHaigused: jahukaste, perinospora (lehmapilk).\nOmadused: oopiumi-jaamakal on tervendav omadus ja see on tugevate ravimite, nagu kodeiin, morfiin, papaveriin, nartseiin, narkootiline tooraine.\nPuuvilja moon - kirjeldus\nMaki on iga-aastased, kaheaastased ja mitmeaastased rhizomatous rohttaimed. Mustanaha varre juur, mis ulatub sügavalt maapinnale, ja perifeersed imemise juured, siirdatakse siirdamise ajal kergesti. Mähkli varred on sirged ja tugevad, kalguvad või pubesentsed, lehed vahelduvad või vastassuunas, terved või pinnatesti läbilõiked, enamasti kaetud karvase ja harjaselise pubestsentsiooniga. Pikad ja tuged viljad asuvad paljude palmikutega õigete apikaalsete lillidega, mis on tavaliselt üksikud, kuid mõnes liigi puhul kogutakse neid kollaste õisikutega. Lilled kroonlehed on suured, tahked, värvitud punase, oranži, kollase, roosa, lõhe või valge. Mooni viljad on kookujulised kast seemnetest, mis on "korkitud" kumerate või lamedate ketastega. Kui küps on, langeb kast ja seemned visatakse suures kauguses. Idanemisarvu mooniseemned jäävad 3 kuni 4 aastat.\nMooniseemne kasvatamine: mooni istutamine maa peal\nÜheaastase moonise kasvatamise meetodit ei kasutata, sest seemned süvenevad hästi, kui neid külvatakse otse avamaal. Lisaks sellele ei ole tõenäoline, et mooni seemikud siirdaksid sallimatut. Mitmeaastased mooniseemned on mõnikord kasvatatud läbi seemikute ja kui seemikud moodustavad esimese tõeliste lehtede paari, siis sukelduvad nad alaliseks kohaks.\nPoodides müüdavas mooniseemnes, Internetis või aiapaviljonis ei pea üldjuhul eelplantaati ette valmistama, kuid seemned ise vajavad esialgset kihistumist, mille külvamist nad külvavad pehme talve jooksul sügisel või talve lõpul, eesmärgiga külmutada seemned külmas mulda. Kui soovite mooni külvata hilisematel kevadel, peate neid külmkapist köögikarbist kihistamiseks hoidma neid kahte kuud ja alles pärast seda külvamist. Kondimata seemned idanevad halvasti ja nende seemikud kasvavad ja arenevad väga aeglaselt.\nKuidas istutada mooni aias.\nPeaaegu kõik mullatüübid ja -sordid eelistavad kasvada päikeselistes piirkondades. Mis puutub mulla koosseisu, siis on neil kõigil oma eelistused. Kui sa kasvad sordile, mis kasvab viljakamal, siis on sul õnnelik: sa ei pea eelnevalt kasvatamiseks proovitükki ette valmistama. Kuid kui teie mullid vajavad viljakat mulda, kaevake piirkond kondijahu või kompostiga.\nMooniseemned enne külvi on kõige paremini segatud peene liivaga suhetes 1:10. Külvamine toimub 3 cm sügavusel pinnase pinnale, mille järel seemned pinnatakse pinnasega pisut pisut. Pole vaja külvata mooni ridades, sest seemned on ebatõenäoline, et neid hoiaksid seal, kus neid pannakse. Põllukultuuride pindala tuleb hoida mõõdukalt niiskes olekus. Kui ilmuvad kibud ja see juhtub 8-10 päeva jooksul kevadisel küljel, siis tuleb need õhukesed nii, et igal lillil on väikesed kasvu- ja toitumisruumid - 15-20 cm. Lillamine toimub 3-3,5 kuu jooksul alates hetkest külvatakse ja kestab 4-6 nädalat.\nKuidas mooni kasvatada.\nMooni viljelemine ja selle eest hoolitsemine ei ole koormavad: taim vesi taim vaid tugevas pikaajalises põuas. Pärast mullivarju joomist muld vabastatakse nii, et koor ei moodustu, ja umbrohust eemaldatakse ja kui sulgege mullivarjuga ala, peate veest lahti laskma ja umbrohtuma harvem.\nMähkme ülaosas kastmine avatud valdkonnas on väga tundlik, kuigi neid ei nõuta. Mõnikord on vaja moonid haiguste või kahjurite jaoks töödelda, kuid selliseid probleeme juhtub harva.\nMooni kahjur ja haigused.\nEbasoodsate ilmastikutingimuste tõttu mõjutavad moonid selliseid haigusi nagu jahukaste, peronosporoos (peavalu), alternarioos ja fusarium.\nPiisavaks kassideks on seenhaigus, mis katab moonvili lehtedega, mis varsti kaob, kuid selle asemel lehed lehed - mustad ja pruunid väikesed terad. Taimne kasukas pärsib taimi ja vähendab tunduvalt moonise saagikust. Kui ilmnevad esimesed haigusnähud, on vaja pritsida mooni 40 g vaskoksükloriidi lahusega 10 liitris vees või 30-50 g naatriumkloriidi lahuses veepinnas. Efektiivne võitlus pulbrilise hallituse, ravimi Medex ja folk remedies kõige tõhusam on infusiooni küüslaugu ja sinepise suspensioon.\nPerinosporoos või pehme hallitus on ka seenhaigus, kus moonikataimed on kaetud punakaspruunidega ja deformeerunud ning viljad ja varred muutuvad painutatud. Siis lehtede vartel ja alumises küljes on halli-purpurne naast, mis koosneb seene spooridest. Perinospora depresseerib seemikud ja täiskasvanud kahjustatud taim moodustab väiksemaid seemneid sisaldavaid väikeseid kaste. Nad võitlevad peronosporoosiga samade vahenditega nagu pulbriline hallitus.\nFusarium wilt on põhjustatud ka seeninfektsioonist ja see ilmneb moonivarude lehtede ja varaste tumedate laigudena. Taimed hakkavad kuivama ja karbid jäävad vähearenenud, deformeerituks, närviliseks ja pruuniks muutumas. Fusarium mõjutab taime vaskulaarset süsteemi ja seda haigust ei ole võimalik ravida. Haigelised isendid tuleb viivitamatult eemaldada ja nende kasvatamise kohale tuleks lasta fungitsiidilahust.\nAlternaria ilmub lehtede ja moonikastmete kastadena röstitud oliivipuutena. See on ka seenhaigus. Tema vastu on mooniga ravitud selliseid ravimeid nagu Bordeaux segu, Kuproksat, oksükloriid ja Fundazol.\nSelleks, et ära hoida seenhaiguste aktiveerimist, tuleb jälgida viljakandjaid: pärast moonise peetamist tuleb mooni kasvatada mitte varem kui kolme aasta pärast. Igal sügisel hävitada kõik taimejäägid aias ja aias ning kaevama maapind lohu bajoneti sügavusele.\nMooni kahjuritest on kõige sagedamini vaevõru või mooni salajane hobia - tüütu mooni juured häbenevad. Peidetud pagari vastsed söödavad taime lehti. Mõnikord võivad lehetähed ja kastid ilmuda lehet. Selleks, et mitte jagada mudaust koos viljapuudega, tuleb enne külvamist pinnale lisada granuleeritud kümne protsendi basudiini või seitse protsenti klorofossi. Kui teil on pikaajaline moonikas kasvanud, asetage need valmistised mullasse põõsaste vahel ja kui moonikas kasvab, siis korratage kaks korda või kolm korda 10-päevase intervalliga lapsi võrsed klorofossi lahusega. Antitlini, Aktari või Aktelliku mooni pihustamist kasutatakse lehetüüpi vastu.\nMooniline pärast õitsemist.\nMoonikas, mis iga-aastane pärast lilli purustab, lihtsalt hävitatakse, kuid kui soovite õitsemist pikendada, eemaldage seemnekaubad kohe, kui need hakkavad moodustama. Kui te ei hakka munandite lõikamist hakkama, siis järgmisel kevadel ilmuvad iseseisvad seemet selles kohas. Sügisel puhastatakse maatükist mooni taimejääkid ja süvendatakse.\nMitmeaastane moonikas kaotab pärast õitsemist oma dekoratiivse efekti ja selle maapinnaosa lõigatakse pinna tasandile. Moonikliigid ja moonikarjad ei vaja talveks varjupaika, aga kui te kardate külma ja lumega talve, visake mahlaps taim kuivade lehtede või kuusekivi filtritega: moon ei ole halvem.\nMooni liigid ja sortid\nNagu te juba teate, põllukultuuris kasvatatakse nii aastaseid kui ka mitmeaastaseid moonise liike. Üheaastaste hulgas on kõige populaarsemad:\nPunane Naked (papaver nudicaule),\nvõi safranipuu (Papaver croceum) on pidevalt kasvatatud põllukultuuride kasvatamiseks, algselt Ida-Siberist, Altaiist, Kesk-Aasiast ja Mongoolist. Kõrguses on taime varred jõuavad 30 cm, lehed on põhi, pinnate, rohekas või hallikas, karvane või alasti. Lilled, mille läbimõõt on 2,5 kuni 5 cm, 15-20 cm pikkuste tugeketastega võib olla valge, kollane või oranž. Õitsemine kestab mai-oktoobrini. Kõik selle taimeosad on mürgised! Saffroni moonil on mitu sorti, mis õitsevad hilja kevadest kuni hilja sügiseni:\n- Popskail - elegantne kompaktne sordi kuni 25 cm kõrge, tugevate, tuulekindlate viljavarjude ja ere lillede läbimõõt kuni 10 cm;\n- kardinaalne - kuni 40 cm kõrge puu, mille sarapuu lilled on läbimõõduga 6 cm;\n- Sulfureum - sordi kõrgus kuni 30 cm koos sidrunikollastega, mille läbimõõt on kuni 6 cm;\n- Atlant - kuni 20 cm kõrgune magun, kollase või valge lilled, mille läbimõõt on umbes 5 cm;\n- Roseum - munk kuni 40 cm kõrge, roosa õied läbimõõduga 6 cm.\npärineb Kesk-Venemaalt, Lääne- ja Kesk-Euroopast, Vahemerest ja Vähest Aasiat. Sellel on püsti hargnevad ja laialivalguvad varred 30-60 cm kõrgused. Selle basaaljooned on suured, pinnately jagatud ja hõredad ning varrelehed on kolmeosalised koos pinta-dissekteeritud lõhesid. Nii varred kui ka lehed on kaetud karvade karvadega. Lihased või kahekordsed lilled, mille läbimõõt on 5-7 cm, võivad olla punased, roosad, valged või lõhe koos pimedate või valgete servadega, samuti kroonlehtede aluse tumedat kohta. Kultuuris on see liik alates 1596. aastast. Aiapidamises kasutavad nad mitmeid aias vorme ja samoseyki sorte. Näiteks:\n- Shirley - aed, mille kõrgus on kuni 75 cm, valgete täppidega valgete heledate toonidega lilled;\n- Siidmuriar - mitmekorruselised poolpikkad lilled, mille kroonlehed on värvitud rikkalikus toonides servades ja keskel - sama värvi tundlikuma varjundiga.\nMagunit unerohtu (Papaver somniferum),\nvõi looduslik unim kasvab Vahemere looduses. Selle varred on kuni 1 m kõrge, püsti, kergelt hargnenud, vahakujulise sinakasvärvi varjundiga. Alumised lehed on piklikud ja silmalaugud, ülemised on sinakasrohelised, kolmnurksed, mõnikord lokkis. Ühe- või kahekordsed lilled, mille läbimõõt on 9-10 cm valge, punane, roosa, lilla, lilla või lilla, mõnikord pimedate või valgete täppidega kroonlehtede aluses paiknevad pikad viljad. Õhtu langeb hommikul õitsema. Bloom kestab 3-4 nädalat. Kultuuris, vaade 1597. Populaarsed liigid on:\n- Taani lipp - unimaguna kõrgus kuni 75 cm. Nimetus anti ebatavaliste värvuste tõttu: valge rist punase taustaga, mis oli kroonlehtede servadega fringed. Taimede väljanägemine pärast õitsemist tuleneb tähelepanuväärsetest seemnekasvutustest;\n- Naljakas pere - moon, moodustades originaalse seemnekasti, mis on sarnane kana kanadega. Seda sorti kasutatakse talve kimpude valmistamiseks.\nPopulaarsed on ka oopiataimede peiooni sordid:\n- Valge pilv - suured lumivalged õisikud stabiilsete viljakestega kuni 1 m kõrgusel;\n- Kollane pilv - mitmekesine veetlev ilus suur kuldne õisik;\n- must pilv - taim, millel on väga tumepunase värvusega vürtsikas õisikud;\n- Tsartroza - hargnenud põõsas 70-90 cm kõrgusel. Lilled on froteerakk, helesinine, läbimõõduga 9-10 cm, kroonlehtede aluses valge kohapeal;\n- Schneebal - keskmise haruga põõsas kuni 80 cm kõrge, topeltvalge lilled kuni 11 cm läbimõõduga sisekapselite lõigatud servadega;\n- Tsverg Rosenroth - taim, mille kõrgus on 40-60 cm. Lilled on kahekordsed, roosad-punased, läbimõõduga kuni 10 cm, ovaalsed kroonlehed ja keskosa lähedal asuv valge koht. Sisemised kroonlehed on fringed servad.\nKultuuri aastastest liikidest võib leida ka mooni ja halli munkit.\nIdamaine moon (Papaver orientale).\nMitmeaastased moonid on meie aedades esindatud peamiselt Idamaade moonidega - taimne taim, mis on algselt pärit Väiksemast Aasast ja Lõuna-Taga-Kaukaasiast. Ida-udukia varred on sirged, tugevad, paksud ja harjased, kõrgus 80-100 cm. Pikad kuni 30 cm pikkused põhjaservad, varred - mõnevõrra väiksemad ja lühemad. Kuni 18 cm läbimõõduga üksikud lilled on värvitud tulise punase tooniga ja kroonlehtede aluses on must koht. Oriental mungad õitsevad mitte rohkem kui kaks nädalat, kuid selle aja jooksul taim meelitab mesilasi oma tumelilla-õietolmu. Kultuuris, vaade aastast 1700. Aednikute seas on ida-Pizzicato sorti moonide hulgas populaarne resistentsed taimed, kuni 50 cm kõrge, lilla, valge, roosa ja punased ja oranžid toonid. Huvitav on sellised sordid:\n- Beauty Queen - taim, mille kõrgus on 90 cm, koos alustassarnaste siidiste lillidega;\n- must ja valge - sordi umbes 80 cm kõrge, valgete lilledega, millel on musta koha lainepapillide kerkide aluses;\n- Blue Moon - taim, millel on kuni 100 cm kõrgused viljapuud, millele on kuni 25 cm läbimõõduga roosad õied, mille kroonlehed on sinised;\n- Cedric Morris - sordi umbes 80 cm kõrge, väga suured kahvatu roosad õied musta kohaga gofreeritud kroonlehtede aluses;\n- Curlioloc - taim, mille kõrgus on kuni 70 cm ja millel on pisarad oranžid lilled. Sarjade kroonlehtede põhjas servadel on must koht;\n- Allegro on mitmeaastane moonise sort, mille kõrgus on kuni 40 cm ja õitseb juba luksuslike suurte lillide istutamise aastal.\nLisaks kirjeldustele on aednike hulgas populaarne ka Ida aedlugude, Glowing Amberi, Perry, Karini, Kleine Tanjerini, Marki Perry, Pettis Plumi, Perrise Whitei, Piccotti, Sultani, Turkenlui, Terkish Delighti ja teiste moonide sortide hulgast.\nSelliseid mitmeaastaseid moonisid kasvatatakse kultuuris Alpide, Amuri, Atlandi, roosade ja valgete või mägede, mädarõika, Lapimaa, Miyabe, Skandinaavia, põldude, Tatra ja Tien Shani kultuuris, kuid need on kõik väiksemad kui ornamentide moonid.\nMooni omadused - kahju ja kasu\nMooni kasulikud omadused.\nOopiumi-mooni omadused avastati iidsetest aegadest: tema seemnetest saadud jooki kasutati analgeetiliseks ja hüpnootiliseks. Mäki oli populaarne Vana-Kreekas: müüdid ütlevad, et selle taime seemned kandis unenägude jumalat Hypnos ja Morpheus unistuste jumalat, samuti fertiilsuse jumalanna Hera. Euroopas, Charlemagne'i valitsemise ajal, hinnati nii, et talupojad pidid maale kandma 26 l mooniseemneid. Apelsiniga ravitud patsientidel anti see lastele, nii et nad magasid paremini. Ja keegi ei kahtlustanud, et unine ei ole nii ohutu, kuni arst ja botaanik Jaakob Theodorus ei avaldanud XVI sajandil raamatut "Mähkijahust", milles ta kirjeldas mitte ainult munki kasulikke omadusi, vaid ka kahju, mida see võib põhjustada\nMooniseemnete koostises on rasv, suhkrud ja valgud, vitamiinid E, PP, elemendid koobalt, vask, tsink, fosfor, raud ja väävel ning kroonlehed sisaldavad rasvade õlide, C-vitamiini, alkaloide, glükosiide, antootsüaniine, flavonoide, orgaanilisi happeid ja kummi. Mooniseemneõli on üks kõige väärtuslikumaid taimeõlisid. Seda kasutatakse värvide ja kosmeetika tootmiseks.\nMägipunaseemneid kasutatakse reekspähistina, moonide keetmine vähendab hambavalu ja kõrva valu. Mooniseemnete valmistamine on ette nähtud maksahaiguste, unetuse, maohaaviku, kopsupõletiku, hemorroidide tekkeks. Pulber mooni juured ravivad istmikunärvi ja migreeni põletikku, mooniseemnete jäätmed parandavad seedimist. Magnees aitab vähendada higistamist, toime tulla kõhulahtisuse ja düsenteeriaga, leevendada põie põletikku. Farmakoloogiline tööstus toodab selliseid tugevaid ravimeid nagu koodiin, morfiin, papaveriin, nartseiin, narkotiin moonist, kuid enne, kui hakkate neid ravimeid kasutama hakkama, peaksite alati oma arstiga nõu pidama.\nMaki - vastunäidustused.\nMõned inimesed ei saa sorteerida moonikupõhiste ravimitega. Riskirühma kuuluvad eakad, alla kaheaastased lapsed, alkoholi kuritarvitavad inimesed, samuti need, kes põevad südame rütmihäireid, anokseemiat, emfüseemi, bronhiaalastmia, depressiooni hingamist või kroonilist kõhukinnisust.\nKammkarbid kuuluvad kahepoolmeliste molluskite perekonda. Kammid on võimelised liigutama veesammas tänu reaktiivjõu tekkimisele, kui ventiilid sageli klammerduvad. Need molluskid elavad kõikides ookeanides.\nPistaatsiipuu on ovaalse, kergelt nurga kujuga seeme, millel on kõva kest.Kui see on täiesti küps, puruneb klõpsuga, ilmutades punase või lilla värviga nahkpunast koore.\nVäävel (S) toidus ja selle roll inimkehas\nKõrvitsaseemneõli: hea ja halb, kuidas võtta?\nMoldaavia köök - kümme parimat roogi, mida tuleb proovida Moldovas.\n"Kõigi krabide parim on kombineeritud kuiva valge veini ja šampanjaga"\nMis süüa ussidega?\nArtiklis käsitletakse sidrunipalmi. Õppida tundma sidruni sidrunipalmi, kus see on leitud ja millist mulda ta eelistab.\nRinde mastopatiaga vitamiinid: millised mikroelemendid on vajalikud ja kuidas neid võtta


Päästja tööpäev pikeneb taas 24-tunniseks - Eesti Päevaleht\nPäästja tööpäev pikeneb taas 24-tunniseks\nSiseministeerium ja päästetöötajad jõudsid eile kokkuleppele, et päästjad hakkavad uuest aastast tööle 24-tunnilistes vahetustes – tööpäevale järgneb 72 tundi vaba aega.\n„Jõudsime ka kokkuleppele, kuidas päästetöötajate töö tasustatakse – 22 tundi saab olema tasustatud ja kaks tundi on puhkeaeg, mille eest makstakse täiendavat lisatasu 150 krooni kuus, et tagada väljasõiduvalmidus,” selgitas siseminister Marko Pomerants.\nAlates 2008. aasta algusest on päästja tööpäeva pikkus 12 tundi. Põhja-Eesti päästetöötajate usaldusisiku Ivo Pauluse sõnul jõuti parima võimaliku kokkuleppeni.\n110 päästetöötaja saatus selgub 9. detsembril. „Sellest, et me suudaksime tagada nende palgad samas suuruses, mis praegu, ja et kõik inimesed saaksid tööd jätkata, on meil endiselt puudu 22,8 miljonit krooni,” ütles minister.


Eva Håkansson – kiiruserekordi püstitamine elektrilisel mootorrattal | BMW Motorrad\nÜks kiire rootslane.\nEva Håkanssoni käes on kiiruserekord tänu isetehtud voolujoonelisele sõidukile.\nKiire võib olla ka puhas – Eva Håkansson on selles kindel. Doktorikraadiga masinaehituse insener tahab maailmale tõestada, et keskkonnasäästlikud elektrisõidukid on kiired ja nauditavad ning et masinaehituse insener on naiste jaoks suurepärane amet. Teel maailma kiireima naissoost mootorratturiga, kes püstitas oma isetehtud voolujoonelise sõidukiga KillaJoule uue maailmarekordi 434 km/h.\nEva Håkanssonile meeldib kavandada täiesti uusi sõidukeid ning nendega võidusõitudel osaleda. Ilmselt on see tema geenide pärast. Kuna Eva kasvas üles oma koduriigis, Rootsis, isaga, kes nokitses õhtuti mootorrataste kallal ja osales nädalalõpuvõidusõitudel. Isa mehaanik – Eva ema. Loogiline tagajärg – Eva oli imikueast saadik võidusõiduradadel.\n„Mu isa oli insener ja mootorrattatšempion. Ma lihtsalt pärisin tema armastuse teaduse ja mootorrataste vastu“, ütleb 35-aastane, kes elab nüüd USA-s. „Ma praktiliselt kasvasin üles tema mootorrattatöökojas ja ta julgustas mind alati, et teeksin ise näpud õliseks. Ta nõudis, et ma töötaksin omaenda auto ja mootorratta kallal. Aastal 2007 muutsime üheskoos tema mootorratta elektriliseks. Sealt algas minu armastus elektrisõidukite vastu.“\nElektrisõiduk on nagu šokolaad ilma kaloriteta. “\nMootorratas, mille ta koos isaga ehitas, sai nimeks ElectroCat. Aastal 2008 sai sellest Rootsi esimene arvele võetud elektriline mootorratas. Varsti pärast seda kutsuti ta tutvustama oma ElectroCati Rootsi parlamenti ning peaesinejana elektrisõidukite eelistest rääkima.\n„See oli ilmselt esimene kord, kus mõni mootorratas oli parlamendihoones. Salateenistus oli esialgu pisut skeptiline, kuid siis said nad teada, et mootorrattas pole kütust. Õnneks mahtus ratas täpselt lifti. Me tõime selle eelmisel öösel parlamendihoonesse tagaukse kaudu. Mul oli tunne, nagu oleksin James Bondi filmis.“\nAastal 2008 andis Eva välja oma esimese raamatu: „Hybridbilen – framtiden är redan här“. Ja nende jaoks, kelle rootsi keel on pisut roostes: „Hübriidsõiduk – tulevik on juba alanud“. Nagu ka Eva ise, oli raamat oma ajast ees. Uurimistööd tehes sattus ta maailma kiireima elektrisõiduki peale – KillaCycle, mis on kiirendussõidumootorratas. Ta võttis ühendust omanikuga, Bill Dube’iga, et saada luba kasutada sõiduki pilti oma raamatus.\nSee kohtumine muutis nende elu. 2009. aasta suvel Eva Håkansson ja Bill Dube abiellusid. „See oli ilmselt kümnendi hullumeelseim pulm, kuid samas täiesti täiuslik. Koos ütlusega „Kui anood kohtub katoodiga, võivad sädemed lennata,“ vahetasime abielusõrmuseid, mis olid valmistatud mittejuhtivast keraamilisest materjalist. Kirikuna toimis elektrilise kaubiku prototüüp. Ma sõitsin ElectroCatiga, Bill sõitis kohale elektrirattal."\nKiire ja roheline\nPärast nende abielu edenesid asjad jätkuvalt maksimaalsel kiirusel. Eva sõitis Dube’i KillaCycle’i mootorrattal ja püstitas kiirendusvõistlustel uusi rekordeid. Kuid paar jõudis järeldusele, et vaja läheb teistsugust lahendust, kui nad tahavad anda oma kire elektrisõidukite vastu edasi teistele. Eesmärk oli selge – Eva Håkansson tahtis saada maailma kiireimaks naissoost mootorratturiks.\n„Kuna me polnud kunagi varem ehitanud voolujoonelist mootorratast, olime esialgu täiesti naiivsed,“ meenutab Eva naeratades. „Me arvasime, et kuus kuud ja 10 000 dollarit on piisav. Lõpuks kulus sellele kümme korda rohkem aega ja me pidime projekti panustama kümme korda rohkem raha. Kuid see oli tõesti seda väärt. KillaJoule’i voolujooneline ratas ületas meie uljamaid unistusi.“\nAastaid iseloomustas töö, töö, töö. Paar töötas täiskohaga ja õppis samal ajal. Vabadel õhtutel ja nädalvahetustel nad ehitasid, muutsid, kohandasid ja valmistasid ette KillaJoule’i. Sinna lisandusid võidusõidud, et reklaamida akutoitel mootorrataste ökoloogilisi eeliseid.\nNad mõlemad on insenerid, seega läks akutehnoloogiale üleminek ja uuendamine kärmelt. Ehitati külgkorv ja jõuülekanne seati kiviajast pärineva ilmega alalisvooluga mootoritelt üle vahelduvvooluga mootoritele, mis on kosmoseajastusse sobivamad. Maailma kiireim mootorrattur? Tol ajal paistis see kättesaamatu eesmärgina.\n„Mul on vastupandamatu soov proovida asju, mida keegi teine pole varem proovinud,“ selgitas Eva. „Mul on lõbus ületada tehnoloogia piire ja testida oma võimeid otse piiri peal. Ma tahan alati kõiges parim olla. Selleks, et saavutada endale seatud eesmärki, peame töötama iga päev. On vaja seda nii väga tahta, et me ei anna kunagi alla. Ma naudin ehitamist sõitmisest rohkem ja see on oluline, kuna 360 päeva aastas veedad sa töökojas ja vaid viis päeva võidusõidurajal.\nAastal 2014 püstitas Eva Håkansson Bonneville’is uue ametliku naissoost mootorratturite kiirusrekordi 240,726 miili tunnis (387,411 km/h). Kas nädalat hiljem naasis ta Bonneville’i ja analüüsis rattasse salvestatud andmeid hoolikalt. Selle tulemuseks oli, et ratas suudaks teoreetiliselt saavutada 265 miili tunnis (426 km/h) – piisav, et jõuda 1 miili tunnis kaugusele olemasolevast mitteametlikust kütusel töötava mootorratta rekordist, mis püstitati ühes Suurbritannia lennujaamas.\n"Ma läksin tagasi võidusõidurajale ja otsustasin sellest viimase välja pigistada,“ meenutab Eva. „Spidomeeter näitas vaid 259 miili tunnis, kuid ma teadsin, et see on liiga pessimistlik. Kuna esirehvid suurenevad, kui nende kiirus tõuseb, moonutab see spidomeetris näidatud väärtust. Kuid ma ei olnud kindel, kui palju see midagi muudab. Kui aega mõõtnud inimesed ütlesid, et ma liikusin 270,224 miili tunnis (434,883 km/h), oli minust saanud maailma kiireim mootorrattur. Ja me olime liiga lähedal 300 miilile tunnis (483 km/h), et nüüd alla anda."\nTäiskiirusel edasi puhtasse tulevikku\nAugustis kompab Eva taas oma piire KillaJoule’i abil Bonneville’i järve kiiruskatsetel – lootus on purustada järjekordne rekord. Ta nimetab oma strateegiat – kiiruse kasutamine akuajamite potentsiaali näitamiseks – „varjatud ökoaktivismiks“. Ja kui ta suudab selle käigus demonstreerida, et naised võivad olla suurepärased insenerid, on Eva Håkanssonil ka teine ülesanne täidetud. Ta on uhke, et saab käia oma isa jalajälgedes, kellele ta võlgneb oma teadmised ja oskused. „Kui mul on mõni keeruline masinaehituse probleem, helistan talle ja tal on alati lahendus pakkuda. Ma olen temalt nii palju õppinud. Tema on põhjus, miks ma suutsin püstitada nii palju rekordeid sõidukiga, mille olin esmalt omaenda kätega ehitanud.“