Hallutsinatsioonid - põhjused, sümptomid, liigid, ravi - Psühholoogia ja psühhiaatria - 2019\nHallutsinatsioonid - see on kujutis, mis tekib inimese teadvuses ilma välise stiimulita. Need võivad tekkida tõsise väsimuse tagajärjel, kasutades mitmesuguseid psühhotroopseid toimeid ning teatud neuroloogilisi tervisehäireid ja teatud vaimseid haigusi. Teisisõnu, hallutsinatsioonid on ebareaalsed ettekujutused, pilt ilma objektita, tunded, mis pärinevad ärritusteta. Pilte, mida tõeliselt olemasolevad stiimulid ei toeta, võib mõista kui viga meelte tajumise protsessides, kui patsient tunneb, näeb või kuuleb midagi, mida tegelikult ei ole.\nOn hallutsinatsioone, mis on sensuaalselt eredad, veenvad. Neid saab projitseerida väljaspool, ei erine tõelistest arusaamadest ja neid nimetatakse tõeks. Lisaks on olemas hallutsinatsioonid, mida tajub sisemine kuulmisanalüsaator või visuaalne, mis on lokaliseeritud teadvuse sfääris ja mida tajutakse mõningate väliste jõudude mõjul, mis provotseerib visioone, näiteks hääli. Neid nimetatakse pseudohallutsinatsioonideks.\nNägemiskujulisi kujutisi, mida ei toeta nägemisega tegelikult seotud ja seotud süsteemid, iseloomustavad patsiendid, kes näevad mitmesuguseid tegelikult olematuid objekte või sündmusi, milles nad saavad osaleda.\nNeed hallutsinatsioonid inimestel pärinevad alkoholi sisaldavate ainetega mürgitamise tagajärjel (see tähendab, et see on üks deliiriumi tremeenide ilminguid), kasutades narkootilisi aineid, samuti psühho-stimulante, nagu LSD, kokaiin jne., Ravimid M-antikolinergilised (näiteks antidepressandid) , mõned orgaanilised tina struktuurid. Lisaks on visuaalsed kujuteldavad pildid, samuti mõningatele tervisehäiretele iseloomulikud kuuldud hallutsinatsioonid (peduncular hallucinosis).\nVisuaalsed hallutsinatsioonid, seega - see on nn visuaalne illusioon, pettunud reaalsuse taju. Selle haigusega ei saa patsient tõelisi objekte eraldada kujuteldavatest kujutistest.\nHäälte sõnad, kuuldamatute sõprade kiitustõendid, hüüded on kuuldussüsteemi hallutsinatsioonid. Neid on sageli täheldatud skisofreeniliste häirete korral, lihtsad osalised krambid, esineb alkohoolsete hallutsinooside korral, on erinevate mürgistuste tulemus.\nKujutavate lõhnade tunne on iseloomulik õrnale ekslikule arusaamale, mis leidub ka skisofreenias, mis sageli põhjustab patsientidel end väga ebameeldivaid mädanemise, rotteni jms lõhnu. Lisaks võivad lõhna hallutsinatsioonid põhjustada ajus defekte, nimelt ajalise lõhe kahjustusi. Herpesviiruse poolt põhjustatud osalised krambid ja entsefaliit koos maitsega kujuteldavate arusaamadega põhjustavad ka maitsehüutsinatsioone, mida iseloomustavad patsiendi tunne meeldivast või vastikust maitsest suus.\nTaktiilseid hallutsinatsioone inimestel väljendatakse objektide tundes, tegelikult olematuna. Nende esinemise põhjuseks on alkoholi ärajätmise sündroom, millega võivad kaasneda ka kuulmisvead ja visuaalsed nägemused.\nKeha hallutsinatsioone iseloomustab halb enesetunne mitmesugustes ebameeldivates tundides, näiteks elektrivoolu läbimine keha kaudu. Lisaks võib see tunda jäsemete haaramist, keha puudutamist, soolestiku plahvatavaid mulle. Need hallutsinatsioonid võivad põhjustada skisofreeniat või entsefaliiti.\nHoolimata ekslikest ettekujutustest tingitud teguritest on hallutsinatsioonidele iseloomulikud erinevad eripärad ja neil on patsientidele erinev mõju.\nMõnedel võivad olla neutraalsed värvid või emotsioonita. Selliste hallutsinatsioonide all kannatavad patsiendid on nendega rahulikult seotud, sageli isegi ükskõikselt. Siiski on erandeid, kus kujuteldavad kujutised on emotsionaalselt üsna selgelt väljendunud.\nTeadlased, kes arutavad mitmesuguste hallutsinatsioonide ilmnemist provotseerivaid tegureid, rõhutavad alati, et täna on see nähtus halvasti uuritud ning vigadest, mis tulenevad ekslikest arusaamadest, ei ole piisavalt selge. Eraldi eristavad eksperdid tervetel inimestel esinevaid kujuteldavaid arusaamu. Näiteks mass hallutsinatsioonid. Sünnituse käigus on olemas massiline ettepanek, kus inimesed, nagu nad olid, “nakatavad” või “taimed” üksteist, samas kui rahvahulk esindab ühte organismi. On juba ammu kindlaks tehtud, et massis olevad inimesed on üsna kergesti nähtavad ja üksi olemine võib käituda kriitilise mõtlemisega inimesena.\nSageli muutub selle seisundi põhjuseks vanus. Vanus on iga inimese eksisteerimisel vältimatu protsess ning sellega kaasnevad tõsised muutused kehas. Kuid see ei tähenda üldse, et kõik eakad inimesed muutuvad nõrgaks või iseseisvaks. Sellegipoolest on 60-aastase piiri ületanud isikutel sageli vanaduses esinevad vaimsed häired. Selliste häirete seas on esimene positsioon paranoia, mis on eakate käitumusliku reaktsiooni muutmise põhjuseks ja põhjustab erinevaid kujuteldavaid arusaamu.\nSamuti ei aita praeguse olukorra paranemist pidevalt vähenenud meeleolu taust, stabiilne pessimism, kõrge ärevus, hirm surma pärast. Lisaks tajuvad nad mõnikord eakate hallutsinatsioone meelelahutusena, võimaluse varjata mitte meeldivast reaalsusest.\nLisaks ülaltoodud põhjustele on ka narkootikume, hallutsinatsioone tekitavad sageli narkootilised ained. Seetõttu on enne diagnoosi tegemist vaja välistada, et narkootikumide liigse kasutuse või teiste ravimite kõrvalmõjude tõttu tekivad tajumispettused.\nKuna illusoorsed arusaamad on jagatud analüsaatorisüsteemideks, on nende sümptomid vastavuses analüsaatorisüsteemiga, milles on tajumise rikkumine. Praktikas on kõige olulisemad järgmised hallutsinatsioonid.\nHüpnagoogilised kujuteldavad pildid - visuaalsed või kuuldavad valed arusaamad, mis tekivad magama jäämisel, st silmad suletud, sageli ennustavad deliiriumide teket.\nLisaks on kujuteldavad arusaamad tõelised ja valed (pseudohallutsinatsioonid). Tõelise hallutsinatsiooniga patsient on nende reaalsusest kindel. Tema jaoks kuvatakse neid tema ümbritsevas ruumis ning need on identsed igapäevaste helide, häälte ja visuaalsete piltidega. Ja pseudo-hallutsinatsioonid piirduvad patsiendi kehaga, nendega kaasneb võõrandumise tunne (näiteks võivad nad kuulda oma ruumi väliruumist hääli, nad on kindlad, et nende mõtlemistundlikele protsessidele avaldub võõras mõju). Reeglina täheldatakse pseudohallutsinatsioone koos ekspositsiooni deliiriumiga. Tõelised illusoorilised arusaamad on pigem alkohoolse, traumaatilise ja orgaanilise olemuse psühhoosile iseloomulikud. Pseudogallutsinatsioonid on iseloomulikud ainult skisofreeniale.\nPsühhopatoloogilist sündroomi, mis koosneb väljendunud, rikkalikest (erinevatest) hallutsinatsioonidest, mis valitsevad haiguse kliinilises pildis, nimetatakse hallutsinoosiks. Sellele sündroomile on sageli lisatud deliirium.\nÄge hallutsinoos areneb nakkusliku või mürgistuse psühhoosi tõttu. Äge hallutsinoos võib muutuda krooniliseks kursiks orgaanilise ajuhäirete või vaskulaarsete haiguste taustal, mille ravi on ebapiisav. Kirjeldatud sündroomi kroonilise kulgemise ajal domineerivad sümptomaatikas ja harvem kombatavates kujuteldavates tunnetes kuuldavad illusoorilised arusaamad. Samal ajal iseloomustab patsiendi käitumist korrektsus, võib-olla isegi kriitiline suhtumine mitte-eksisteerivatesse häältesse. Sageli saavad patsiendid tulemuslikkust säilitada.\nDementsuse hallutsinatsioonid võivad olla pikad ja sagedased või vastupidi haruldased ja lühiajalised. Rünnakute kestus ja sagedus sõltub aju struktuurielementide kahjustuse astmest ja ulatusest, samuti igasuguse päritoluga vaimsete häirete loomulikust tugevusest ja kaitsvast reaktsioonist. Patsientidel on dementsuses tõenäolisem visuaalne hallutsinatsioon. Dementsuse alguse varajases staadiumis täheldatakse aga tajumishäireid harva. Haigus areneb, hallutsinatsioonid muutuvad üha sagedasemaks.\nEakate hallutsinatsioone iseloomustab üsna lai valik. Eakad patsiendid kasutavad mitte ainult kuuldavaid hallutsinatsioone, vaid ka illusoorset maitsetundlikkust, samuti visuaalset kujuteldavat pilti, lõhna ja keha hallutsinatsioone. Nii näiteks, näiteks patsientidel, kellel on esinenud paranoiat, kaebavad nad regulaarselt kummalise lõhna pärast oma toas, toidu ostmisest täiesti erineva maitseomadustega jne.\nKuulmisanalüsaatori häired, mida väljendatakse kujuteldavate arusaamade juuresolekul, on elementaarsed (müra, eraldiseisvad helid, sõnad, vestlused) ja verbaalne: imperatiivne ja kõne mootori hallutsinatsioonid, kommenteerimine, ähvardav, illusoorsete arusaamade kontrastne olemus.\nImperatiivsed verbaalsed hallutsinatsioonid avalduvad patsiendi korralduste kuulamisel, mida ta praktiliselt ei suuda vastu seista. Sellised hallutsinatsioonid kujutavad endast tõsist ohtu ühiskonnale ja patsiendile otseselt, kuna nad sageli nõuavad sõrme hävitamist, lööki, õhkimist jne.\nKujutiste kujutamise kommenteerimine väljendub kõigi patsiendi tegevuste, mõtete ja püüdluste olematu hääli arutelus. Mõnikord võivad nad olla nii masendavad, et enesetapu on ainus viis, kuidas patsient vabaneda oma kohalolekust.\nOhtliku iseloomuga verbaalsed hallutsinatsioonid väljenduvad patsientide pidevas tajumises verbaalsete ähvarduste üle oma aadressile, näiteks neile tundub, et nad hakkavad häkkima, emasculeerima, sundima mürki jooma.\nErinevalt kujuteldavatest arusaamadest on kollektiivne dialoog - üks häälte hukkamõistmine mõistab teravalt hukka patsiendi, nõuab, et teda koheldaks keerulise piinamise või surmaga, samas kui mõni teine grupp kaitseb teda kõhklevalt, nõuab piinamise edasilükkamist, tagab, et patsient korrigeerib, lõpetab alkohoolsete jookide joomise, lõpetab alkohoolsete jookide joomise, paraneb . Seda tüüpi häire iseloomustab see, et rühm hääli ei räägi otse patsiendiga, vaid suhtleb omavahel. Sageli annavad nad patsiendile vastupidised tellimused (magama ja samal ajal tantsima).\nKõnekeelde hallutsinatsioone iseloomustab patsiendi veendumus keegi omandamine oma kõneseadme kaudu, mõjutades keele ja suu lihaseid. Mõnikord kirjeldab liigendusseade hääli, mis ei ole teistele kuuldavad. Paljud teadlased seostavad kirjeldatud kujuteldavaid arusaamu pseudo-hallutsinatoorsete häirete variatsioonidega.\nVastavalt nende esinemissagedusele hõivavad üksikisikute visuaalsed hallutsinatsioonid pärast psühhopatoloogia kuulamist teist positsiooni. Nad võivad olla ka elementaarsed (näiteks näeb inimene suitsu, udu, valguse vilkumist), st lõpetamata objektiivsuse ja teemaga, nimelt zoopsy (loomade nägemine), polüoopiline (illusoorsete objektide mitu pilti), demonoomia (mütoloogia tegelaste visioonid) , kuradid, välismaalased), diplomaatiline (kahekordistunud illusoorsete kujutiste visioonid), panoraam (värviliste maastike nägemused), endoskoopiline (objektide keha visioonid), stseenilaadsed (nägemused seotud graafilistest stseenidest), tseroskopicheskie (mõtisklus tema siseorganeid).\nAutoskoopilised kujuteldavad ettekujutused seisnevad patsiendi poolt ühe või mitme tema kaksiku jälgimises, mis kopeerivad täielikult tema käitumuslikud liikumised ja viisid. Kui patsiendil ei ole võimalik peegelpinnal oma peegeldust näha, eksisteerivad negatiivsed autoskoopilised ettekujutused.\nAutoskoopiat täheldatakse orgaaniliste häirete ilmnemisel ajalises lebes ja parietaalses ajus, alkoholis, millel on postoperatiivsete hüpoksia ilmingud tänu väljendunud traumaatilistele sündmustele.\nMikroskoopilised hallutsinatsioonid väljenduvad tajumise pettustes, mis kujutavad inimeste suuruse illusoorset vähenemist. Sellised hallutsinatsioonid on kõige sagedamini nakkusliku geneetika, alkoholismi, kloroformi mürgistuse ja eetriga mürgistuse psühhoosides.\nArusaamise makroskoopilised illusioonid - patsient näeb laienenud elusolendeid. Polüoopilised kujuteldavad ettekujutused seisnevad patsiendi nägemuses identsete kujuteldavate kujutiste kogumist, nagu oleksid need loodud plaanina.\nAdeomorfsed hallutsinatsioonid on visuaalsed moonutused, millel puuduvad erinevad vormid, värvide heledus ja kolmemõõtmeline konfiguratsioon. Paljud teadlased omistavad seda tüüpi häireid erilisele pseudo-hallutsinatsioonide tüübile, mis on iseloomulik skisofreeniale.\nEkstrakampinaalsed hallutsinatsioonid seisnevad patsiendi nägemises nurknägemisega (st tavalise vaateväljaga) mis tahes nähtustest või inimestest. Kui patsient pöörab oma pea olematu objekti suunas, kaovad sellised visioonid kohe. Hemianoptilisi hallutsinatsioone iseloomustab ühe poole kadu, mida täheldatakse inimese kesknärvisüsteemis esinevate orgaaniliste häiretega.\nCharles Bonneti hallutsinatsioonid on tõelise moonutuse moonutused, mida täheldatakse ühe analüsaatori lüüasaamisega. Näiteks on võrkkesta eraldumise või glaukoomi puhul täheldatud visuaalset hallutsinatsiooni ja keskkõrvapõletiku korral täheldatud kuulmisaluseid.\nLõhna hallutsinatsioonid kujutavad endast eksitavat arusaama väga ebameeldivatest, mõnikord vastikust ja isegi lämmatavatest lõhnadest (näiteks tunneb patsient laguneva keha lõhna, mis tegelikult ei ole olemas). Sageli ei saa haistetüübi hallutsinatsioone lõhna illusioonidest eristada. See juhtub, et ühes patsiendis võivad tekkida mõlemad häired, mistõttu selline patsient keeldub söömast. Petturlik arusaam lõhnatüübist võib tekkida erinevate vaimse haiguste tõttu, kuid need on enamasti iseloomulikud aju orgaanilistele defektidele ja paiknevad ajalises piirkonnas.\nMaitse hallutsinatsioone täheldatakse tihti koos lõhna petlike arusaamadega, mis avalduvad maitse mädanemise, mädanemise jms mõttes.\nTaktilised hallutsinatsioonid koosnevad patsiendil keha (gigric) mingist vedelikust, puudutades midagi kõrget või madalat temperatuuri (termilised hallutsinatsioonid), keha tagaküljel (haptiline), illusoorset putukate või naha alla (sisemine zoopaatia), putukate või muude väikeste olendite indekseerimine nahal (väline zoopaatia).\nMõned teadlased omistavad taktiilse tüübi hallutsinatsioonidele kõrvalnähtude sümptomit suus, näiteks niit, juuksed, peenike traat, mida täheldati tetraetüüli plii deliiriumis. See sümptom on tegelikult nn orofarüngeaalsete kujuteldavate väljenduste väljendus. Kokaiini psühhoosile iseloomustavad kombatavad illusoorsed kujutised, erineva etioloogia, skisofreenia teadvuse häbiväärne hägusus. Sageli paiknevad skisofreenia taktiilsed hallutsinatsioonid urogenitaalsete organite piirkonnas.\nFunktsionaalsed hallutsinatsioonid pärinevad reaalse elu stimuleerimise taustast ja elavad kuni stiimuli lõpuni. Näiteks võib klaveri meloodia taustal kuulda samaaegselt klaverit ja häält. Meloodia lõpus kaob illusoorne hääl. Lihtsamalt öeldes tajub patsient samal ajal tõelist stiimulit (klaverit) ja häält, mis on tellimuse iseloomuga.\nFunktsionaalsed hallutsinatsioonid jagunevad ka analüsaatori järgi. Refleks hallutsinatsioonid sarnanevad funktsionaalsetele, väljendatuna ühe analüsaatori kujuteldava ettekujutuse ilmnemisel teise eksponeerimisel ja eksisteerivad ainult esimese analüsaatori stimuleerimise ajal. Näiteks võib patsient konkreetse pildi vaatamisel tunda naha pinnal mõningast märki (refleksiivsed hügriidsed hallutsinatsioonid). Niipea kui patsient lõpetab pildi vaatamise, kaob ebamugavustunne.\nKinesteetiline (psühhomotoorne) ekslik arusaam avaldub patsiendi teatud kehaosade liikumise tunses, mis esineb nende tahte vastaselt, kuid tegelikult ei ole liikumisi.\nЭкстатические галлюцинации у человека обнаруживаются, когда он находится в состоянии экстаза. Они отличаются красочностью, образностью, влиянием на эмоциональную сферу. Нередко характеризуются религиозным, мистическим содержанием. Seal on visuaalne ja kuuldav, samuti keeruline. Paljud ravimid, hallutsinatsioonid provotseerivad, kuid nendega ei kaasne alati positiivseid emotsioone.\nHallutsinoos on psühhopatoloogiline sündroom, mida iseloomustab selge teadlikkuse taga väljendunud väljendunud mitmekordne hallutsinatsioon.\nPenseidi hallutsinatsioonid moodustavad mõttetu, hallutsinatsioonid, mis on verbaalne (harvem lõhnav ja visuaalne) kujuteldav tajumine koos tagakiusamise eksitusega selge meeles. Selline hallutsinoosivorm esineb selle haigusega, nagu aju süüfilis.\nAterosklerootiline hallutsinoos on sagedasem naistel. Samal ajal fikseeritakse kõigepealt petturlikud ettekujutused, kuna areneb ateroskleroos, iseloomustab iseloomulike tunnuste süvenemist, nagu mälu nõrgenemine, intellektuaalse aktiivsuse vähenemine, apaatia. Moonutatud arusaamade sisu on sagedamini neutraalne ja puudutab tavapäraseid päevaküsimusi. Ateroskleroosi süvenemisega võib petturlik ettekujutus muutuda üha fantastilisemaks.\nLastel hallutsinatsioonid segatakse sageli illusioonidega, mis on laste ebapiisav ettekujutus tegelikult eksisteerivatest esemetest. Lisaks peetakse väikeste pruunide jaoks illusioonide nägemust füsioloogiliseks normiks, sest nende abiga toimub fantaasia areng.\nHallutsinatsioonid on spontaanselt ilmnevad erinevad objektid, mida iseloomustab värv, objektide ja tegevuste tajumine, mida tegelikult ei eksisteeri.\nTeadustöötajate uuringute pidev teema on laste hallutsinatsioonid. Hiljutised uuringud näitavad, et kuulmis tüüpi hallutsinatsioonid esinevad ligikaudu 10% algklasside õpilastest. Kujutletud kujutluste ilmumine lastel ei sõltu nende soost.\nArusaamahäirete efektiivseks raviks on vaja teada, mis põhjusel see seisund ilmnes.\nHallutsinatsioonid, mida teha? Tänapäeval on välja töötatud mitmeid meetodeid erinevate hallutsinatsioonide raviks. Kuid mitmete tervisehäiretega on ravi suunatud hallutsinatsioone põhjustanud haiguse ravile ning sümptomite kõrvaldamisele või leevendamisele. Kuna isoleeritud kujul on hallutsinatsioonid üsna haruldased. Sageli on nad mitme psühhopaatilise sündroomi lahutamatu osa, sageli kombineerituna erinevate deliiriumi variatsioonidega. Sageli mõjutab kujuteldavate arusaamade ilmumine, eriti haiguse kulgemise alguses, patsienti ja sellega kaasneb põnevus, hirmu tunne, ärevus.\nSeni on hallutsinatsioonide efektiivse ravi küsimus vastuoluline, kuid peaaegu kõik ravitsejad on nõus, et ravi tuleb individuaalselt suunata.\nEsimesel pöördel on vaja välistada mitmesugused haigused ja mürgistused, mis on sageli selle seisundi väljanägemist tekitavad tegurid. Siis peaksite pöörama tähelepanu patsientide kasutatavatele ravimitele. Kuna kliinilises praktikas on olnud palju juhtumeid, kus piisab teatud ravimite kasutamise tühistamisest erinevate analüsaatorite tajumisvigade raviks.\nInimesed, kes kannatavad hallutsinatsioonide ilmnemise all, on iseloomulikud kriitilisele suhtumisele kujuteldavatesse ideedesse, mis tekivad meeles ja mitte kriitilised. Üksikisik võib olla teadlik sellest, et hääled, mida nad kuulevad või mida ta täheldab, ei ole tegelikkuses olemas, kuid võivad arvata, et need on tõesed. Sageli saavad patsiendid näha päris tõelisi stseene, mis on tõelised, näiteks sugulasi hõlmavate sündmuste vaatlemiseks.\nMõned patsiendid, kes kannatavad selle seisundi all, on võimelised eristama kujuteldavaid arusaamu reaalsusest, samas kui teised ei suuda, mõned võivad tunda muutusi kehas, mis on peatsete hallutsinatsioonide eelkäijad. Intiimne ümbrus võib täheldada selle häire ilmumist üksikisikule vastavalt tema käitumisele, nimelt jälgides tema žeste, näoilmeid, tegevusi, kuulates tema poolt väljendatud sõnu, mis ei vasta ümbritsevale reaalsusele. See on väga oluline, sest sageli on patsientidel, kes kardavad, et nad paigutatakse vaimuhaiglasse või nende meelepäraste kaalutluste tõttu, varjata sümptomeid ja heidutada hallutsinatsioone.\nHallutsinatsioone põdevale patsiendile on iseloomulik kontsentratsioon ja erksus. Ta võib vaatama ümbritsevasse ruumi tähelepanelikult, kuulata intensiivselt midagi või liigutada oma huuled vaikselt, vastates tema ebareaalsetele vestluspartneritele. See juhtub, et see seisund inimestel esineb perioodiliselt. Sellistel juhtudel iseloomustab seda lühike kursus, mistõttu on oluline hallutsinatsiooni episoodi ära jätta. Patsientide matkimine vastab sageli kujuteldavate arusaamade sisule, mille tulemusena peegeldab see üllatust, hirmu, viha, harvem rõõmu, rõõmu.\nHallutsinatsioonidega, mida iseloomustab tajumise heledus, saavad nad vastata häälele, mida nad kuulevad valjusti, ühendavad nende kõrvad, hoiavad oma nina käega, pigistavad oma silmi, peksid olematuid koletisi.\nHallutsinatsioonid, mida teha? Meditsiini eelses etapis on peamine asi patsiendi ja tema keskkonna ohutus. Seetõttu on vaja vältida võimalikke ohtlikke ja traumaatilisi tegevusi.\nVastutus nende isikute kohtlemise eest, kes kannatavad tõelise reaalsuse tajumise all, omakorda langeb nende lähima ringi lähedastele.\nMeditsiinilisel etapil kogutakse esmalt anamneesi, selgitatakse nähtava, kuuldava ja tajutava olemust, viiakse läbi laboratoorsed uuringud eesmärgiga täpselt diagnoosida ja määrata ravi, ravimeetodid ja patsiendi jälgimine.\nRavi keskendub ärevusrünnakute leevendamisele ja selle eesmärk on kõrvaldada sellised sümptomid nagu pettused, hallutsinatsioonid. Selleks võib kasutada tiserciini või aminaasi intramuskulaarset süstimist kombinatsioonis Haloperidooliga või Trisedil'iga. Patsient hospitaliseeritakse psühhiaatrilises kliinikus tõsise vaimuhaiguse juures, mis tekitas hallutsinatsioonide ilmnemist.\nPatsientide abistamine ei ole ohtlik, sest see häire on võimeline arenema ja võib muutuda krooniliseks kursiks (hallutsinoos), eriti kui on raskendavaid asjaolusid, näiteks alkoholismi. Patsient ei suuda eristada kõiki oma hallutsinatsioone reaalsusest ja aja möödudes hakkab ta mõtlema, et see on norm.\nVaadake videot: 1 Minuti Loeng - Kuidas tekivad hallutsinatsioonid? Kristiina Kompus (September 2019).\nKuidas tüdrukuga osa saada\nCopyright 2019 \_ none \_ Hallutsinatsioonid


ARTIKLI KEEL afrikaani albaania amhara araabia armeenia aserbaidžaani aserbaidžaani (slaavi kiri) birma bislama bulgaaria eesti efiki eve fidži gruusia hiina (mandariini/lihtsustatud) hiina (mandariini/traditsiooniline) hiligainoni hindi hispaania hollandi horvaadi ibo iloko indoneesia inglise islandi itaalia jaapani joruba kirgiisi koosa korea kreeka leedu lingala lozi läti makedoonia malagassi malta njandža (Malawi) norra oromo pangasinani pedi poola portugali prantsuse rootsi ruanda rumeenia saksa sebu serbia (ladina kiri) serbia (slaavi kiri) slovaki sloveeni soome sotho (Lesotho) suahiili suulu taani tagalogi tahiti tai tamili tigrinja tsonga tsvana tvii türgi tšehhi ukraina ungari vene vietnami šona\nLapsena rääkis ta sulle kõigest. Teismelisena ei räägi ta sulle midagi. Kui sa püüadki mingit vestlust arendada, vastab ta sulle midagi mokaotsast või reageerib järsult, vallandades tulise sõnasõja.\nSellegipoolest on sul võimalik oma teismelisest lapsega suhtlema õppida. Vaatleme kõigepealt kahte asjaolu, mis võivad suhtlemise raskeks muuta.\nIseseisvuspüüded. Et vastutustundeliseks täiskasvanuks saada, peab teismeline kujundlikus mõttes tasapisi loobuma kaassõitja rollist ning istuma ümber autojuhi istmele, õppides sõitma mööda elu käänulisi teid. Muidugi on teismelisi, kes soovivad saada rohkem vabadust, kui neil peaks olema, ja samas on vanemaid, kes annavad oma teismelistele vähem vabadust, kui nad võiksid anda. Sellest tulenev vägikaikavedu võib vanemate ja teismeliste vahel kergesti kired valla päästa. „Mu vanemad tahavad kontrollida igat mu sammu,” kurdab 16-aastane Tõnu. * „Kui nad ei kavatse mulle anda suuremat vabadust enne, kui saan 18, kolin ma kodunt minema.”\nAbstraktne mõtlemine. Laste mõttemaailm kipub olema konkreetne, must-valge, kuid teismeeas hakkavad paljud märkama ka halle pooltoone. See on abstraktse mõtlemise üks tähtis külg ja see aitab noorel inimesel arendada kainet otsustusvõimet. Näiteks, väikese lapse jaoks on õigluse mõiste lihtne: „Ema murdis küpsise pooleks ning andis ühe poole mulle ja teise vennale.” Sellisel puhul taandub õiglus matemaatiliseks tehteks. Teismelised aga tajuvad, et õigluse mõiste pole sugugi nii lihtne. Pole ju õiglane kohtlemine alati võrdne ja võrdne kohtlemine alati õiglane. Abstraktne mõtlemine aitab teismelistel taoliste keerukate küsimustega rinda pista. Kuid mis on asja pahupool? See võib ajendada neid rinda pistma ka sinuga.\nLeia võimalusi vestlemiseks. Kasuta ära sundimatuid hetki. Näiteks on osa lapsevanemaid pannud tähele, et teismelised on altimad ennast avama üheskoos kodutöid tehes või autoga sõites, kui nad saavad vestelda vanemaga olles tema kõrval, mitte aga rääkides silmast silma. Piibli põhimõte: 5. Moosese 6:6, 7.\nRäägi lühidalt. Sul pole vaja kõiki erimeelsusi lõpuni lahata. Selle asemel ütle selgelt välja oma seisukoht . . . ning siis lõpeta. Teismeline noor võib „kuulda” enamikku su sõnadest hiljem, kui ta on üksi ning mõtleb öeldu üle järele. Anna talle selleks võimalus. Piibli põhimõte: Õpetussõnad 1:1—4.\nKuula ja ole paindlik. Kuula tähelepanelikult, vahele segamata, et saaksid probleemi ulatusest täieliku pildi. Rääkides ole mõistlik. Kui sa jäigalt reegleid taga nõuad, võib su laps tunda kiusatust otsida möödahiilimisvõimalusi. „Nii hakkavad lapsed elama kaksikelu. Vanematele öeldakse, mida need kuulda soovivad, kuid nende selja taga talitatakse oma äranägemise järgi,” hoiatatakse raamatus „Staying Connected to Your Teenager”. Piibli põhimõte: Filiplastele 4:5.\nSäilita rahu. „Kui me pole sama meelt, solvub ema iga asja peale, mis ma ütlen,” kurdab teismeline Kersti. „See vaid ärritab mind ning meie jutuajamised muutuvad tulisteks vaidlusteks.” Ülereageerimise asemel ütle hoopis midagi, mis peegeldab teismelise tundeid. Näiteks selle asemel, et öelda: „See pole mingi mure!”, ütle: „Ma näen, et sa oled selle pärast mures.” Piibli põhimõte: Õpetussõnad 10:19.\nKui vähegi võimalik, suuna, ära dikteeri. Teismelise oskus abstraktselt mõelda on nagu muskel, mida tuleb treenida. Kui ta seisab mõne keerulise valiku ees, ära tee seda treeningharjutust tema eest ära. Asja arutades anna talle võimalus ise mingeid lahendusi välja pakkuda. Kui te olete koos mõningaid variante kaalunud, võid talle öelda: „Need on mõned võimalikud lahendused. Mõtle nende peale päev või paar ja siis räägime uuesti ning arutame, millist lahendust sa eelistad ja miks.” Piibli põhimõte: Heebrealastele 5:14.\n^ lõik 7 Nimed on muudetud.\n„[Ole] nobe kuulama, pikaldane rääkima, pikaldane vihastuma” (Jaakobuse 1:19)\n„Rahulik vastus vaigistab raevu” (Õpetussõnad 15:1)\n„Ärge ärritage oma lapsi, vaid kasvatage neid, distsiplineerides neid Jehoova juhatuse järgi” (Efeslastele 6:4)\nKas sa tahad, et vanemad annaksid sulle rohkem vabadust? Kas soovid, et nad sind tõepoolest mõistaks? Sul on võimalus selle heaks midagi teha. Mida sa saad teha?\nRäägi neile, mis su elus toimub. Ole avameelne. Kui sa seda ei tee, on neil raskem sind usaldada, kuid just usaldus on see, mis toob sulle suurema vabaduse.\nMõte on selles, et ära jäta oma vanematega suhtlemist üksnes nende mureks. Tee oma osa. Räägi vanematele oma päevategemistest. Küsi neilt, kuidas nende päev läks. Kui sul on mingi etteheide, siis õpi, kuidas rääkida sellest vanematele lugupidavalt. Suhtlemine on oskus, mida sul täiskasvanueas vaja läheb. Miks mitte juba nüüd see oskus omandada?\nNoore isiksus alles kujuneb ja ta vajab õhkkonda, kus ta saaks oma mõtteid vabalt väljendada. Kuidas sa saaksid teda aidata?\nTekst Digiväljaannete allalaadimisvõimalused ÄRGAKE! Jaanuar 2013 | Et lapsest ei kasvaks egoist\nJaanuar 2013 | Et lapsest ei kasvaks egoist\nÄRGAKE! Jaanuar 2013 | Et lapsest ei kasvaks egoist


parklaga hotellid Pontarlier | Hotels.com\nparklaga hotellid Pontarlier\nparklaga hotellid linnas Pontarlier\nKui järgmine peatus sinu automatkal on Pontarlier ja sa tahad kohapeal pikemalt ringi vaadata, siis tasub üle vaadata meie valikus olevad tasuta parkimisvõimalusega hotellid. Hotels.com kodulehelt leiad kindlasti tasuta parkimisvõimalusega hotelli. Kui auto ära pargitud, võta hetk aega ja koosta endale plaan selle sõbraliku atmosfääriga linna vaatamisväärsuste külastamiseks. Pontarlier võlub külastajaid oma söögikohtadega. Kindlasti tasub tutvuda kohalike huviväärsustega nagu näiteks Le Grand Taureau.


Helen Heinroos | Helen Heinroos Hair\nMinu tööpäev on õnnestunud siis, kui kliendid lahkuvad salongist laetud enesekindluse ja naeratusega.”\nMina olen Helen Heinroos – rahvusvahelise tunnustuse ja kogemusega juuksestilist ja koolitaja ning Helen Heinroos Hair brändi looja. Olen töötanud Londoni ja Los Angelese tippsalongides ning osalenud edukalt erineva tasemega konkursidel terves maailmas.\nMinu kirg on värvitööd ja lõikused ning koostöös rahvusvahelise tiimiga koolitan juba mitmeid aastaid juuksureid nii eri riikides kui ka igapäevaselt salongis. Lisaks löön oma tiimiga pidevalt kaasa eriprojektides nagu ajakirjade moeseeriad, muusikavideod, moešõud jms.\nMinu tööpäev on õnnestunud, kui kliendid lahkuvad salongist laetud enesekindluse ja naeratusega. Annan endast maksimumi, et juuksurikülastus oleks kliendile tõeliseks elamuseks. Minu jaoks on primaarne pühendada piisavalt aega konsultatsioonile, et õppida klienti tundma, sest kuna üksnes tihedas suhtluses ja koostöös saavutab parima tulemuse. Minu jaoks on tähtsaim töö kvaliteet ja klientide heaolu, ning minu tiimi pidev areng.\nMinu tähtsaimaks koostööpartneriks on Goldwell. Olen selle brändiga seotud mitmetasandiliselt – nii igapäevaselt Goldwelli tooteid salongis kasutades ja juuksureid koolitades kui ka aasta-aastalt rahvusvahelistel Goldwelli konkurssidel võisteldes. Olen alates 2000.aastast esindanud Eestit edukalt paljudes eri kategooriates ja olen igal aastal ka Eesti Goldwell Colorzoom korraldusmeeskonnas.\nKonkursid & tiitlid\nCollection “Dusted Pastels”\n2019 Goldwell Colorzoom National Gold võitja Viinis\n2018 Infinty heategevusliku juukseshow 1. koht kollektsiooniga “Into The Deep”\n2018 Goldwell Colorzoom National Gold võitja\n2017 National Gold võitja Barcelona\n2016 Goldwell Colorzoom “Distruped” Eesti poolfinalist, 2. koht\n2015 Las Vegas National Goldwell Colorzoom Gold võitja ja Stylists’ Favorite peaauhind\n2014 Goldwell Colorzoom Suurbritannias pronks\n2013 Goldwell Colorzoom “Beautify” 2. koht\n2012 Goldwell Colorzoom “Fascinature”\n2012 Tamara Korjagina “Minu kunst on juuksed”\n2011 Goldwell Colorzoom “Play strong” 2. koht\n2010 Goldwell Colorzoom “Just Naked” Eesti/Soome poolfinalist, 2. koht\n2009 Goldwell Creative Colorist “Virtualist” 7. koht Las Vegases, Eesti/Soome lõikes esikoht\n2009 Beauty Employee of the Year (Eesti) “Parim Iluteenindaja”\n2008 Valencia Goldwell Colorzoom National Gold võitja Eesti/Soome\n2008 Wella Trendvision auhind, “Factory Lyrics” Lissabonis; National Gold võitja


Aloe lõhnaline pesugeel allergikutele\nBIOXELLE pesuaine delikaatsele ja villasele\nAloe lõhnaline pesuaine õrnale ja villasele kangale. Bioxelle on täielikult sertifitseeritud kontsentreeritud pesuaine allergikutele või tundliku nahaga inimestele. Toode on dermatoloogiliselt testitud ja kinnitatud naha ja toodete hinnangu instituudi poolt. Bioxelle on fosfaadi -ja niklivaba. Sobib ka väikelaste riiete pesuks.\nKaal 20 kg 12 x 1L 1 kg\nDesinfitseeriv, hüpoallergeenne pesuaine masin -ja käsipesuks.\n- Hoiab ära võimalikud allergilised reaktsioonid, hüpoallergeensus testitud ISPE poolt.\n- Niklivaba, sertifitseeritud Torino Ülikooli poolt.\n- 4X suurema kontsentratsiooniga võrreldes teiste pesuainetega, 1L saab keskmiselt pesta 33 pesukorda.\n- Fosfaadivaba, keskkonnale ohutum.\n- Kosmeetiline "Aloe" lõhn, mis on värskendav.\nDoseering: 8-10ml 1kg kuiva pesu kohta täislaetud masinaga.\npH 1% =6-7\nTihedus 20'C = 1,000-1,030 g/ml


Weecharlie32g profiil | Free Live Sex Cams\n23, Sõnn, Scotland, Edinburgh\nViimase sisselogimise aeg: 15.03.18 1:46:33\nKlõpsates nupul, tõstad Weecharlie32g esilehel 60 sekundiks esimesele kohale. Selle aja jooksul paistab modelli jututuba hästi silma ja kogub populaarsust! Teavitus sinu tegevuse kohta ilmub ka jutuaknas ning seda näevad modell ja teisedki vestluses osalejad. Weecharlie32g hindab seda väga ja on sulle kindlasti tohutult tänulik!\nOluline info kasutaja Weecharlie32g kohta


Kuidas tekitada endas lugemishuvi? - Apollo Raamatuportaal\nKuidas tekitada endas lugemishuvi?\n6. august 2019, 10:02\nKuidas tekitada endas lugemisharjumus? Seda küsimust küsivad väga paljud inimesed. Eelkõige peakski lugema neid raamatuid, mis sulle ka huvi pakuvad. Kuid siiski leidub ka teisi nippe, kuidas lugemishuvi suurendada?\nLoe seda, mis sulle meeldib\nAlustada tulekski nende raamatutega, mis sulle meeldivad ja huvi pakuvad. Hiljem võid vahetada žanre või hakata lugema pisut tõsisemat kirjandust. Tähtis on, et loed raamatut, mis sulle ka huvi pakub.\nPlaneeri selleks aega\nSelleks, et raamatuid lugeda, tuleb selle jaoks ka aega võtta. Sea endale eesmärk, mitu tundi päevas sa jõuaksid lugemisele pühendada nii, et see teisi toimetusi ei segaks.\nKui sa lõpetad ühe teose lugemise, peaks sul ka teine raamat kohe varnast võtta olema, nii ei kao lugemisharjumus ära. Miks mitte lugeda ka e-raamatuid, kui ei taha raamatut endaga pidevalt kaasas kanda. Tähtis on, et sa loeksid, pole oluline, mis formaadis see raamat on.


Ühtegi tõestisündinud lugu pole olemas - LoomingLooming\nÜhtegi tõestisündinud lugu pole olemas\nJim Ashilevi / Carolina Pihelgas\nJim Ashilevi (s 1984) on avaldanud kaks näidendit ja kaks romaani. Tema esimene näidend „Nagu poisid vihma käes” võitis Eesti Teatri Agentuuri (tollal Eesti Näitemänguagentuur) 2005. aasta näidendivõistlusel II koha ja pälvis 2006. aasta Kultuurkapitali näitekirjanduse preemia; raamatuna ilmus 2007 („Värske Rõhk”). Teine näidend „Portselansuits”(2007) nägi trükivalgust Eesti Draamateatri näidendiraamatute sarjas ning pälvis uue dramaturgia festivalil Heidelberger Stückemarkt innovatsioonipreemia (2009). Ashilevi esimene romaan „Ma olen elus olemise tunne” ilmus 2011 („Verb”) ja teine romaan „Kehade mets”, mis tuli Kirjanike Liidu romaanivõistlusel III kohale, aastal 2015 („Libros Insanos”). Luuletusi on ilmunud ajakirjades „Vikerkaar” ja „Värske Rõhk”.\nAshilevi on lõpetanud Tallinna Ülikooli audiovisuaalse meedia alal ja 2011. aastal Viljandi Kultuuriakadeemia lavastajana. 2013. aastast tegutses ta Von Krahli teatris näitleja, dramaturgi ja lavastajana. Aastast 2015 on vabakutseline.\nCAROLINA PIHELGAS: Kui alustada päris algusest, siis kas sulle meenub, milline oli sinu esimene raputav lugemiselamus?\nJIM ASHILEVI: Kõigepealt meenub alati Ole Lund Kirkegaardi „Kummi-Tarzan ja teised”. Ema luges mulle seda voodis ette. Lamasin ta kõrval teki all ja vähkresin naerukrampides. Illustratsioonid olid loo juures oluline komponent. Ma ei mäleta loost enam suurt midagi peale selle, et see oli räme ja väga naljakas. Esimene raamat, mida ma ise öölambi valgel voodis lugesin ja mis mind täielikult lummas, oli Astrid Lindgreni „Bullerby lapsed”. Ilmselt kogu see kamraadlus seal mõjus südantsoojendavalt.\nC. P.: Mis tuli edasi? Pean üsna tähelepanuväärseks, et debüteerisid näidendiga, mitte luule- või proosateosega.\nJ. A.: Edasi tuli pikk vaikus, mis kirjandusse puutub. Käisin naabruskonna lastega õues ja klassikaaslastel külas. Mängisin ohtralt telekamänge, kollaste kassettidega vuhvel-Famicomi ehk Dendy mänge. Konsoolid huugasid, kuni adapterid kärssama läksid. Siis tuli mäng korraks kinni panna, et adapteri plastkorpus päris ära ei sulaks. Edasi läksin Salme kultuurikeskusesse Aime Lutsari juurde näiteringi ja hakkasin klassivendadega filme tegema. Joonistasime koomikseid, tegime bändi. Kirjutasin keskkoolis Radioheadi „Justi” muusikavideost inspireerituna väikse jutukese koolialmanahhi ja ühele aktusele ka lühikese farssnäidendi vanema klassi õpilastest. Ei midagi erilist. Esimesed tugevad mõjutused tulid filmidest, kõigepealt „Trainspotting”, siis „Kaklusklubi”. Need olid elumuutvad kogemused. Neis räägiti asjadest nii, nagu meie neist klassivendadega aru saime. Me olime tol ajal 15—16-aastased. No ja siis me tegime seda kõike oma filmides järele.\nKirjanduseni jõudmiseks valmistasid mind ette mu Inglise ja Ameerika kirjanduse õpetajad Liidia Tsehanovskaja ja Filipp Mustonen Tallinna Inglise Kolledžis. Nagu ikka, jätsin ma pea kõik raamatud lugemata, aga kui nad rääkisid meile F. Scott Fitzgeraldi „Suurest Gatsbyst”, Graham Greene’i „Vaiksest ameeriklasest” ja J. D. Salingeri „Kuristikust rukkis”, hakkas jää tasapisi liikuma.\nLõpuks juhtus see, et ma asusin kodus juba ei tea mitmendat korda VHS-ilt „Kaklusklubi” vaatama ja panin algustiitrite ajal maki pausile, sest nägin ekraanil midagi imelikku. Seal oli kirjas: based on a novel by Chuck Palahniuk. Ma ei saanud aru, see ei mahtunud mulle pähe, et sellist lugu on võimalik ka mõnest raamatust leida. Tellisin siis endale „Krisostomusest” „Kaklusklubi” romaani ja hakkasin lugema. Kui läbi sai loetud ka Palahniuki „Nähtamatud koletised”, siis oli selge, et minu eest on terve maailm peidus olnud. Ta oli esimene kirjanik, kes näitas mulle, et romaanikunst pole mingi museaalne surnud vorm, vaid vastupidi, kirjanduses on kõik lubatud ja võimalik. Ma polnud kunagi varem mujal kui filmides näinud, et nii jubedatest asjadest üldse räägitakse, ja veel niisuguse fantaasia ja huumoriga. Vastupanu oli lõpuks täielikult murtud.\nMa uurisin välja, millise tindipliiatsiga Palahniuk kirjutab, ostsin endale samasuguse ning asusin kaustikusse romaani kirjutama. Olin siis võib-olla 17-aastane. Mingil väga kaudsel moel oli see romaan tegelikult „Ma olen elus olemise tunne”, kuigi algselt oli lugu hoopis teistsugune. See rääkis sõpradest, kes püüdsid end muudkui ära tappa, aga olid oma suureks pettumuseks surematud. Kuidagi tulid seal ka inglid mängu. Ma ei jõudnud selle looga mitte kuskile. Läksin vahepeal juba ülikooli, kirjutasin õudusfilmistsenaariumi, armusin jne.\nSee, et ma avalikkuse ees just näidendiga debüteerisin, oli juhus. Eia Uus saatis mulle 2005. aasta suvel meili, et tulekul on näidendivõistlus. Hakkasin siis pikemalt mõtlemata kirjutama, sest mul oli mingi painav ja lummav pilt silme ees. Ega ma näidendi kirjutamise tehnikast tol ajal midagi ei teadnud. Kirjutasin nii, nagu torust tuli. Küll aga oli mul eelnev kogemus koomiksite, laulusõnade ja filmistsenaariumide kirjutamisega. Nii et tegelikult ma debüteerisin koomiksitega, aga neid on ainult mu klassikaaslased lugenud.\nC. P.: Juba näidendis „Nagu poisid vihma käes” on mitmel tegelasel probleeme seksuaalsusega. Ka sinu viimane romaan „Kehade mets” räägib ühe poisi läheduseotsinguist ja seksuaalsuse avastamisest (sh masturbeerimisest, internetipornost). Seksuaalsusest kirjutamine tundub keeruline, sest ühelt poolt on oht muutuda labaseks, teisalt aga teemat liialt ilustada. Ometi on tegu väga olulise ainesega. Kas sulle tundub, et mingis vormis seksuaalsus võib eesti kirjanduses veel kuidagi šokeerida või tabu olla?\nJ. A.: Jah, kindlasti. Vaata, mis Kenderi „Untitled 12-ga” juhtus.\nSeksuaalsus on üks mu peateemadest. Mul on tunne, et „Kehade metsaga” sai mingi tahk sellest läbi töötatud. Ma näen „Nagu poiste” ja „Kehade metsa” vahel arengukaart, kus see konkreetne tahk jõudis rabedast käsitlusest viimistletud sõnastuseni. See võttis aega kümme aastat.\nSeksuaalsus eesti kirjanduses pole iseenesest teema, mida keegi otseselt pelgaks, lihtsalt iga autor ei vaja selle lähivaatlust. Kivirähk vist mainis kunagi kuskil intervjuus, et tema hoidub oma teostes seksi kirjeldamisest. Mulle meenuvad häguselt veel mingite autorite hääled, mis on siin ja seal öelnud, et seks on paberil lõpuks alati ühesugune ja ühtmoodi piinlik. Et kui keegi kirjutab seksistseeni, siis lugejal on raske mitte kujutleda selles olukorras autorit ennast. Aga siiski, sõltumata sellest, kas lugu sisaldab otseselt seksi või mitte, käib minu arvates kirjandusega peaaegu alati kaasas seksuaalne, kehaline alatoon. Osalt juba sellepärast, et lugeja on raamatuga füüsilises kontaktis. Ka ekraanilt loetav tekst peab lugejale lähedal olema, et temani jõuda. Me laseme raamatuid endale füüsiliselt lähemale kui enamikku inimesi.\nMu viimase aja lemmik seksuaalsuskäsitlus on Miranda July romaan „Esimene paha mees”, mis ilmus tänavu „Varrakult” ka eestikeelsena. Sain jälle midagi uut teada. July pani sõnadesse midagi, millest ma ei osanud varem otseselt mõeldagi, rääkimata sõnastamisest.\nC. P.: Kas see võiks olla üks kirjanduse eesmärkidest: kirjutada millestki, millele lugeja pole varem osanud mõelda, mida pole suutnud sõnastada?\nJ. A.: Selle küsimusega seoses meenub mulle paar vestlust Robert Kurvitzaga, kes rõhutas jõuliselt, et kirjanik peab ütlema midagi uut ja tegema seda uutmoodi. Ta jättis ka ühe mu eesti mentaliteeti puudutava essee ZA/UM-is avaldamata põhjusel, et see ei lisanud tema silmis diskussioonile midagi uut. (See lugu oli enne ilmunud „Müürilehes”.) Ma pean temaga laias laastus nõustuma, ent siin on siiski ka väike aga. Ma ei tea, kuidas Robert arvab, aga minule on ka autori hääl ja selle tagant kumav tunnetus hea kirjanduse puhul määrava tähtsusega. Kui palju uut me ikka välja suudame mõelda? Püüdlusest öelda midagi uut ei tohiks saada kramp või sundus. Oma lemmikautorite puhul naudin ma esmajoones seda, kuidas nad elu ja kirjandust tunnetavad ning kuidas see minuni jõuab. Kuidas stiil ja sisu tunnetuse minuni kannavad. Esmalt loeb tunnetus, taju ja hääl, siis kõik muu.\nSeda juhtub harva, et kirjanik ütleb lugejale midagi, millest tollel eelnevalt vähimatki aimu ei ole. Ma mõtlen olemuslikult. Jah, ma ei pruugi teada, kuidas Higgsi bosoni osakeste kiirendi täpselt töötab, aga kui igasugune tehniline info kõrvale jätta, siis on inimese teekond läbi elu ikka ühtviisi hämar ja huvitav. Kirjaniku võimuses on üllatada vaatenurgaga. See on tohutu väärtus, sest eluga käivad kaasas teatavad paratamatused, mis ei sõltu meie soovidest ega vajadustest, kuid millega silmitsi seismise suutlikkus on otseselt sõltuv meie vaatenurgast.\nC. P.: „Kehade metsa” on kriitik nimetanud noorteromaaniks. Kuivõrd sa sellega nõustud? Ja mis üldse on või võiks olla noortekirjandus?\nJ. A.: Ma ei nõustu sellega, sest kirjutades polnud mu eesmärk kirjutada konkreetselt noorele lugejale. Pigem oli üks mu eesmärkidest tuua eesti kirjandusse maskuliinsuse ja mehelikkuse käsitlus, millest ma ise puudust olen tundnud. Siin on põhjus, miks mu esimese näidendi ja „Kehade metsa” võib paigutada ühe ja sama arengukaare eri otstesse.\n„Kehade mets” on kihiline romaan, ja kiht-kihilt arenedes muutub ka romaani register. Lugeja, kes loeks ainult raamatu esimest, lapsepõlve käsitlevat osa, võiks seda õigustatult pidada lasteraamatuks. Ainult keskmist, teismeiga käsitlevat osa vaadates võiks seda nimetada noortekirjanduseks. Raamatu viimane osa kasvab aga sealt veel edasi ja läheb nii keelekasutuselt kui teemakäsitluselt tasandile, kus oleks imelik rääkida noorteromaanist või -kirjandusest, veel vähem lastekirjandusest. Just viimane osa asetab kõik varasema uude valgusesse. Selles ongi „Kehade metsa” nõks: ükski selle peatükk ei saa omaette esindada romaani tervikut, sest see lugu on pidevas kasvamises ja arenemises. Vähemalt mina näen seda romaani ainult tervikuna, ühe kihilise tükina, mille iga peatükk jätaks eraldi võetuna vale mulje. See on ka põhjus, miks ma lugesin romaani publikule eelmise aasta augustis otsast lõpuni ette ning pole suutnud hilisematel esitlustel üksikuid peatükke lugeda.\nSiiski on mul hea meel näha, et noored lugejad on selle raamatu soojalt vastu võtnud.\nSiit jõuangi teise küsimuseni. Noortekirjandus võiks olla midagi sellist, mis kõnetab noori ja aitab mõtestada nende segast elu. Ja seda see parimal juhul tõesti ka teeb. Vormilisi tunnuseid polegi vaja hetkel eraldi välja tuua, neid on nii- ja naasuguseid. Peamine on ikkagi see, et kõnetaks. Noori ei maksa kunagi alahinnata. Mina ja mu klassivend saime teismelistena ka Hesse „Stepihundist” suure elamuse, aga see ei teinud ju „Stepihundist” automaatselt noorsooromaani. Pigem tõestab, et noore lugeja uudishimu on valmis teda viima ükskõik kui kaugele. Sellepärast on sõnal „noortekirjandus” minu meelest juures mingi mage ja rikutud maik. See oleks justkui pisendav lahter või silt, mis ütleb: „Täiskasvanud, liikuge edasi. Siit pole teil midagi võtta.” Justkui oodataks lugema noori, kes pole kangeks kraamiks veel valmis, või lapsemeelseid täiskasvanuid, kes tahavad nostalgia mõttes tunda nooruse hõngu.\nSamasugune reaktsioon tekib teatris, kui žanrimääratluses kasutatakse eesliitena sõna „noor”. Kohe tekib hirm, et nüüd tullakse lavale pingutatult vabad olema, pannakse muss kõvasti mängima ja tehakse seinale grafitit, ropendatakse ja räägitakse ohtralt slängi kasutades sellest, kuidas keegi „pani narkotsi” või sai AIDS-i. Mul hakkab väga jube, kui ma selle peale mõtlen, sest see tundub nii kohutavalt võlts, maitsetu ja nüansivaene.\nAga lõppude lõpuks, loomulikult on olemas sellised asjad nagu laste- ja noortekirjandus. Neid defineeribki peamiselt adressaat. Kui autor on teadlikult kirjutanud lastele, siis on lastekirjandus, kui noortele, siis noortekirjandus. Võib küsida, et mis siis saab, kui autor paneb adressaadiga mööda, kirjutab enda arust suurt eksistentsialistlikku romaani vanemale lugejale, aga välja kukub hoopis kolmanda klassi lektüür. Aga sellistest romaanidest pole vist keegi kuulnud, sest neid lihtsalt ei avaldata.\nVõib ju ka väita, et „Kehade mets” langeb paratamatult noorsookirjanduse lahtrisse, kuna selle jutustaja on noor inimene (romaani vältel jõuab ta hällist kahekümnendate eluaastate lõppu), kellega noorel lugejal on juba puhtalt vanuse tõttu kergem samastuda. Ometi ei arva ma, et Salingeri „Kuristik rukkis” oleks tingimata noorsooromaan, ehkki sellest on saanud just nimelt noortekirjanduse sümbol. Jah, Holden on nooruk, aga kas tema mured — lein, igatsus, võõrandumine — puudutavad ainult noort inimest? Kas „South Park” on lastesari sellepärast, et peategelased on 8-aastased?\nC. P.: Kirjandusteoste tegelaste nimed annavad alati edasi mingit aspekti nende olemusest. Sinu tegelastel on tihti eriskummalised nimed: Jonte, Ebe, Niko, Kioko… Kuidas su tegelased endale nime leiavad?\nJ. A.: Kunagi teismelisena kirjutama hakates tundusid tavalised nimed lihtsalt liiga igavad ja suvalised. Kirjandusteose loomises oli midagi nii erilist, et normaalsed nimed ei tahtnud lugudesse kuidagi sobituda, need tõmbasid tegelased justkui liiga maadligi. Tagantjärele võib seda pidada originaalitsemiseks. Mida aeg edasi, seda normaalsemaks mu tegelaste nimed lähevad, kuigi päris suvaliselt ma neid siiski ei vali. Olen nõus, et nimes peab olema midagi, mis tegelase loomusele sobib. Sõna kõla või kuju.\nC. P.: Kas sõnade kõlad ja kujud inspireerivad ka kirjutades? Oled sa selline kirjanik, kes laseb end keelel kanda, või suhtud keelde pigem ratsionaalselt, kui töövahendisse?\nJ. A.: See muutub teosest teosesse. „Nagu poisid vihma käes” ja „Kehade mets” on lobedama ja vabama keelekasutusega, samas kui „Portselansuits” ja „Ma olen elus olemise tunne” on omamoodi keeleiluasjad. Mind ei huvita keelemäng eraldi tegevusena, eriti luules tundub mulle igav, kui luuletaja demonstreerib lihtsalt variante „võin öelda nii ja võin öelda ka naa”. Küll aga huvitab mind keel ise. Mulle meeldib kuulata, kuidas inimesed räägivad või püüavad rääkida, mulle meeldib, kuidas nad oma meile kirjutavad, kuidas nad foorumites ja kommentaariumides end väljendavad. Ma pole veel konkreetsele lemmikstiilile pidama jäänud. See, kas saan lasta keelel end kanda, sõltub sellest, mida teos mulle võimaldab. Niisiis, kokkuvõttes oleks õige öelda, et suhtun keelde kui töövahendisse ja teos määrab mängureeglid. Teos ütleb, mis mängu me mängime.\nC. P.: Kuivõrd on Sinu raamatutes autobiograafilisust?\nJ. A.: Ma kirjutan alati sellest, mis mulle valu teeb, aga ma kasutan seda valu ikkagi mingite paralleelreaalsuste ehitamiseks. Ma elan oma elu, mul pole vaja seda kirjutades uuesti läbi elada. See küsimus ajab tegelikult juhtme kokku, mida rohkem seda küsitakse. Hiljuti kirjutas keegi arvustaja oma blogis, et mõned lõhnakirjeldused jms olid „Kehade metsas” nii ehedad, et need ei saanud ometi olla välja mõeldud. Ta küll ei täpsustanud, millist lõiku või peatükki ta silmas pidas, seetõttu ma ei oska kommenteerida. Küll aga nõustun täielikult oma teatrikooli õppejõu Kalju Komissaroviga, kes on öelnud, et inimene saab mõelda ainult sellest, mida ta teab. Seega on vägagi tõenäoline, et mõni reaalselt tuntud lõhn leiab varem või hiljem tee mõnesse jutukesse. Aga kui kõrvutada mu seniseid töid näiteks praegu laineid lööva Karl Ove Knausgårdi romaanitsükliga „Min Kamp”, kus autor dokumenteerib otseselt oma igapäevaelu, siis on minu senised teosed väga selgelt fiktsionaalsed. Oma vaimus on need isiklikust valust ja segadusest kantud, aga sisuliselt siiski mängulised uuringud inimloomusest ja elust.\nTegelikult mind huvitab, miks see autobiograafilisuse küsimus ikka ja jälle esile kerkib. Kas see peidab endas kahtlust, et autor pole piisavalt palju vaeva näinud ja esitab oma päevikut proosa pähe? Mul pole iseenesest sedalaadi „tõestisündinud lugude” vastu mitte kui midagi. Küll aga tuleb öelda, et mind ei ajenda kirjutama vajadus midagi üles tunnistada või kellegagi arveid klaarida. Meenub, kuidas Jelena Skulskaja, kelle romaani „Meie emad ostsid asju, et ei tuleks sõda” põhjal me eelmisel aastal Von Krahlis lavastust tegime, ütles kord proovis, et ta kirjutab selleks, et kätte maksta. Küsisime, kellele, kas tegelastele. Ta vastas: „Ei, inimestele.” Mulle meeldis tohutult, et ta nii ütles, pahvatasin vist isegi naerma ja aplodeerisin. Ehkki viha inspireerib mind küll, pole ma vist kättemaksuks siiani veel kirjutanud.\nKunagi olin kirglik blogija ja need kolm blogi, mis mul lõpuks täis said kirjutatud, olid autobiograafilised. Blogi formaat erutas mind. Ka romaan erutab mind juba puhtalt vormina. Ma armastan romaani kui formaati, selle reegleid ja võimalusi, seda, kuidas see töötab. Selles mõttes huvitab mind ka romaanitehnika spetsiifika ja sellest tulenevad võimalused liiga palju, et jääda ainult isiklike läbielamiste kirjeldamise juurde, need saaksid ju vabalt räägitud romaani vahendeid kasutamata. Romaan, ja ka näidend, on siiski vahend või platvorm millegi avamiseks, mis püüab ja vahel ka on midagi suuremat kui ma ise ja minu läbielatu.\nMis puudutab aga autobiograafiat kui formaati, siis ühtegi tõestisündinud lugu pole niikuinii olemas. Ka autobiograafia on siiski žanr, konstruktsioon, kompositsioon, manipulatsioon, tõlgendus, samamoodi nagu ajalookirjandus, mille katuse all see elab.\nC. P.: Aga kuidas romaan töötab? Mis teeb romaanist romaani?\nJ. A.: Alustan esimesest küsimusest. Kui ma viimati Fitzgeraldi „Suurt Gatsbyt” üle lugesin, tabas mind mõistmine, et see on vaat et täiuslikult komponeeritud romaan. Nagu laitmatult töötav masin. Ometi ei tähenda see, et „Gatsby” struktuur on universaalselt kasutatav šabloon. Nõks hästi töötava romaani kirjutamiseks seisneb selles, et autor peab leidma sisule sobiva vormi. See on elementaarne tõde. Õige sisu ja vormi suhte otsing on alati tohutult põnev. Vorm on sisus peidus ja vormi leidmiseks tuleb sisu usaldada, tuleb olla sisu vajaduste suhtes tähelepanelik. Vorm ei ole pelgalt anum, millesse sisu valada. See on ka üks põhjus, miks „Gatsbyt” ei saa Fitzgeraldi sisust tühjendada, et sinna oma materjal asemele istutada. Pigem tuleks vormi ja sisu näha peaaegu ühe ja sama asjana. Need peaksid ideaaljuhul olema teineteisest nii läbi kasvanud, et neid lahti kiskuda enam naljalt ei annagi.\nRaamatute tagakaanel ja netipoodides on kirjeldused sellest, millest raamat räägib, teisisõnu sisukirjeldus. Õnnestunud romaani puhul on aga vorm osa sisust, mitte ainult kulunud ja igavad rööpad, mida mööda lugu kulgeb. Vorm peaks olema sõnumi osa (ikka ja jälle tuleb tsiteerida Marshall McLuhani lauset „the medium is the message”). On olemas igasuguseid loo jutustamise vorme, nende tundmiseks ei pea isegi koolis käima. Igaüks teab üldjoontes, milline näeb välja muinasjutt või detektiivlugu. Soovi korral on võimalik eri vorme ka selgeks õppida ja oma loo tarbeks kasutusele võtta. Aga eriti põnevaks läheb asi siis, kui astuda sealt veel samm edasi: kui sisu ja vormi liitmisel sünnib midagi, mis rikastab mõlemat. Vorm üksi on ju ainult traditsioon, aga traditsioon vajab igal uuel ajahetkel uut mõtestamist. Sellepärast mõjuvad magedalt romaanid, mis panevad üleliia rõhku žanritraditsioonile, suutmata vormivalikust sisule väge ja tähendust juurde ammutada. See kõik kõlab võib-olla kuivalt ja üldiselt, ja peensustesse laskumiseks peaks kirjutama õpiku, aga laias laastus tuleb igal kirjanikul ikkagi kirjandus kui selline endale esmalt lahti mõtestada. Kui läheb romaani kirjutamiseks, tuleb endalt küsida, mis on romaanivormis sellist, mis mind praegu köidab. Vastus võib olla iga romaani puhul erinev. Kui sisu ja vorm toetavad ja rikastavad teineteist vastastikku ning moodustavad orgaanilise terviku, mis ei mõju kunstlikult, pingutatult või võltsilt, siis on tulemuseks töötav romaan.\nLiikudes teise küsimuse juurde, läheb pilt mõnevõrra hägusemaks, sest romaanikunst nagu iga teinegi elujõuline kunstivorm on pidevas arenemises. Püüdes vastata lühidalt: romaani on kõige lihtsam ära tunda ikkagi mahu ja kuju järgi. Kui raamat näeb välja nagu romaan, siis on väga tõenäoline, et see ta ongi. Romaan on pikemat sorti lugu, mille lugemiseks tuleb minutite asemel varuda tunde või päevi, mõnel juhul isegi nädalaid. Üheleheküljelist teksti ma romaaniks ei nimetaks, välja arvatud juhul, kui autor seda kontseptuaalsetel kaalutlustel nõuab. Kuid ka siis teeksin ma seda rohkem naljaga pooleks.\nMõeldes romaani kui sellise peale, tajun ma seda vormi eelkõige kui võimalust püsida ühe teose raames kaua aega autori meele- ja mõjuväljas. See, mida ta minuga teeb, kui ma raamatu avan, on juba iseasi.\nKas see kõlab natuke nagu mõistujutt? Vist natuke kõlab.\nC. P.: Milliseid raamatuid sulle endale meeldib lugeda?\nJ. A.: Mind kisub ikka kõige rohkem hämaralade poole. Valu, surm, üksildus — need on mu lemmikud. Ma ei vaja tingimata, et autor mulle lahendusi pakuks, pigem näen nii kirjutamise kui ka lugemise akti protsessina, mille käigus haige organism võtab haigusetekitaja omaks ja õpib haigusest toibuma. Ma ei taha öelda, et ma morbiidsust kirjandusest eraldi otsiks, aga kuna romaan on vahend sõnastamatu valu ja segaduse läbivalgustamiseks, on hea raamatu lähtepunkt tihti kaunis morbiidne. Konkreetselt praegu on mul pooleli Õnnepalu kolmas romaan „Printsess”. Sain selle mitu aastat tagasi „Raamatukoist”, aga lugema hakkasin alles nüüd. Õnnepalu on mu suur lemmik. Võimalik, et põhjus, miks ma juba ammu kõiki tema teoseid läbi pole lugenud, on selles, et ma katsun neid alateadlikult doseerida niimoodi, et mul oleks elu lõpuni võimalik temalt midagi uut avastada.\nGeorge R. R. Martini „Jää ja tule laul” hakkas mõne aasta eest ka väga meeldima. Ma olen umbes poole peal, neljas raamat ootab riiulil. Kui rääkida jälle sisu ja vormi kooskõlast, siis on see hea näide, kuidas muinasjutust saab sisu abil selline rüvetatud vorm, mis teeb vana turvalise žanri üllatavaks ja isegi ehmatavaks. Samuti huvitab mind Martini obsessiivsus, sest ilma tõsise obsessioonita pole võimalik kirjutada 6000-leheküljelist romaani. Mis asi see on ja kust see tuleb?\nLugejana mul jäiku žanrilisi eelistusi pole. Vahel loen ka romaane, mis mind sisuliselt ei köida, aga mille tehnilisest teostusest ja stiilist olen huvitatud. Ka „Jää ja tule laulu” hakkasin esialgu lugema uudishimust tehnika vastu: kuidas, kurat, see lugu ikkagi nii pikk saab olla? Millest ta seal kirjutab ja kuidas see kõik tuhandete lehekülgede vältel koos püsib? Üks väike lisapõhjus oli veel. Nimelt siis, kui „Ma olen elus olemise tunne” oli värskelt välja tulnud, ütles üks äge tüdruk ühel korteripeol, et teda minu romaan ei huvita, aga talle meeldivad väga George R. R. Martini romaanid.\nC. P.: Mõni aasta tagasi tundus, et väga palju noori kirjanikke suundub teatrisse, näiteks Diana Leesalu, Paavo Piik, Maria Lee, Andra Teede jt. Mõtlesin juba siis, et huvitav, millest see tuleb — kas teatris saab teostada midagi, mida kirjanduses ei saa? Või on teater lihtsalt kirjandusest niivõrd palju glamuursem?\nJ. A.: Huvitav tendents tõesti. Samas on ju kirjanikud olnud ajast aega teatrist huvitatud, kirjutanud näidendeid ja suhelnud teatritegijatega. Juhtub ka seda, et romaane adapteeritakse draamalavastusteks, muusikalideks, ballettideks. Kirjandus ja teater tõmbavad teineteist ligi. Nähtus, mille üle teater alati nii õnnelik ei ole.\nTeatrile on omane kollektiivsus. See on teatritöö alus. Kirjanikuna tajun ma kollektiivsust palju vähem, kirjanik on üksiklane ja tema kogukond on sageli pigem mõtteliselt kui füüsiliselt olemas. Teatritrupp püsib omavahel vahetus kontaktis, tagasisidet antakse üksteisele kiiresti. Ka teatriarvustused ilmuvad tavaliselt kas mõni tund või paar päeva pärast esietendust, samas kui esimest raamatuarvustust oota teinekord mitu kuud või aasta otsa. Üks pole halvem kui teine, aga mina isiklikult vajan seda turgutust ja värskendust, mida trupp kollektiivina iga päev pakub. Liiga pikalt oma mõtetega üksi olles vajun ma ikka täitsa ära. Olen näljane dialoogi ja tagasiside järele, mida ka publik, kuigi enamasti sõnatult, pakub.\nGlamuursust pole ma teatris veel kohanud. See on pigem müüt. Nii võiks kirjanikke imetlev inimene ette kujutada, et romaane kirjutatakse ainult Pariisis rõdul suitsetades, kohvi juues ja öötuledes sillerdavat Seine’i jõge vaadates. Teatritöö on higine. Kui istuda kuude kaupa proovisaalis, jalas kulunud ketsid ja koledad dressipüksid, juhe täiesti koos, siis on glamuur viimane sõna, mis olukorra iseloomustamiseks pähe tuleb.


Voolumuunduri abil saad autos tavalisi elektriseadmeid kasutada | Autogeenius\nVoolumuunduri abil saad autos tavalisi elektriseadmeid kasutada\n29. apr. 2019 kell&nbsp12:29\nVoolumuundur on kasulik abimees igale autojuhile, kellel on tarvis tavalisse pistikupesasse ühendatavaid seadmeid autos kasutada. Eriti hea on selline abimees reisidel. Millist seadet ja mille järgi valida?\nLaadimine käib tavaliselt auto sigaretisüütaja kaudu ning enamikel seadmetel on olemas ka kaitse madala ja kõrge ülepinge eest.\nVoolumuundureid on saadaval erinevate võimsustega ning vastavalt kasutusele tuleks ka konkreetne seade valida. On olemas ka väga võimsaid invertereid, mida saab ühendada otse aku külge.\nMida sa üldse tahad kasutada?\nEndale sobiva seadme valimisel tuleks seega kõigepealt hinnata, kui suurt võimsust on seadmele tarvis. Lisaks sellele tuleks muunduri valikul silmas pidada ka pistikupesade arvu.\nVäiksemate muundurite abil on võimalik laadida erinevat tüüpi nutiseadmeid. Üldjuhul on aga nende jaoks olemas ka eraldi autolaadijad, seega tasuks ostmisel kaaluda pigem suurema võimsusega inverterit. Väiksem inverter on abiks neile, kel peamiselt vaja näiteks arvutit või muud tehnovidinat laadida (droon, kaamera jne).\nMatkale on vaja võimsamat\nKeskmiselt tarbib näiteks juukseföön ja soojapuhur umbes 1500 vatti, kaasaskantav pliit 1100 kuni 1500 vatti. Tähele tuleks panna ka seda, et mõned seadmed nõuavad oluliselt enam voolu tööle panemiseks.\nAutokülmik võib tavatöö puhul tarbida keskmiselt 100 vatti, kuid seadme tööle panemine nõuab 500 vatti.\nMärksõnad: auto, inverter, reisimine, voolumuundur\nEesti juhiluba hakatakse tunnustama veel 40 riigis\nApple ikkagi ehitab oma autot ja võib olla ei ehita ka\nMida teha, kui auto ukselukk külma ilmaga ära jäätub?\nKasutatud Audi RS6: hull superpereauto küll, aga kui kalliks see läheb?\nKas Niva võib kolme aasta pärast selline välja näha?\nVaata, millega eelmisel aastal kõige rohkem sõidueksamitel eksiti\nMiks ma ostsin 370 000 kilomeetrit läbinud Lexuse ning mis sellega kõik valesti oli?\nKasutatud autode äris käib õnnemäng elu ja surma peale: Eestis müüakse kümneid USAs mahakantud autosid\nSaadet toetab Alexela\nKuula: 14.01 Autotund: USAst pärit avariilised autod, jäärajad ja külas on ootamatult elektriauto ostnud Sass Henno\n15. jaanuar 2021 kell 15:27\nToyota GR010: uus võidusõidumasin, mille baasil tuleb ka tänavalegaalne hüperauto\n15. jaanuar 2021 kell 14:27\n15. jaanuar 2021 kell 12:31\n15. jaanuar 2021 kell 12:01\n15. jaanuar 2021 kell 10:26\n15. jaanuar 2021 kell 09:50\nEkraan, mis on loodud mitut alistama: miks valivad inimesed ülilaiasid kuvareid?\nKinnisvara südalinnas: kuidas leida kohta pakkumisteta turul?\nJuurdepääsetavus e-maili turunduses: nipid ja näited\nDigitaalne areng uues normaalsuses: NetApp veebiseminaril näed kõige kaasaegsemaid andmehalduse tehnoloogiaid ja lahendusi\nHaruldane pakkumine: eelmise sajandi alguses valminud kivimaja otsib omanikku 10 000 euroga\nTsiki briki ja A-Rühm Hansapangas: 20 retrohõngulist Eesti reklaami kaugetest 2000ndatest\nTallinna loomaaed vastab süüdistustele, nagu oleks aastavahetusel tapetud saluudi varjus loomi\nJõgeval mõõdeti täna hommikul selle talve külmarekord\nKui oled pensionär, saad teise samba nüüd lihtsamalt välja võtta. Kuidas see käib ja kaua aega on?\nKoroonaaja töö: kas toidukullerina töötamine tasub ennast ära?\nLumebotid pidid hooga teid puhastama, aga kuhu nad nüüd jäävad?


News - Viljandi järvejooksu favoriidid tulevad Keeniast ja Holstrest\nMullu suure hulga Eesti rahvajooksudest võitnud Mukunga Wachira saabus alles äsja oma kodumaalt Keeniast ning registreeris end jooksule neljapäeval. Ka eelmisel aastal tuli kauge külaline starti favoriidina ning juhtiski veel poolel võistlusmaal, kuid siis püüdis Roman Fosti ta kinni ning oli lõpukilomeetritel kiirem. Tänavu on Mukunga Wachira tagasi, et taas võitu püüda.\nEesti meestest on viimaste võistluse põhjal kõige kiirem olnud 2012. aasta võitja, Viljandi külje alt Holstre külast pärit Keio Kits. Pärast neli aastat tagasi saadud võitu pole Kits saanud vigastuste tõttu Viljandi järvejooksul startida. Nüüd on haigused selja taha jäänud ning nädal tagasi krooniti ta Eesti krossijooksumeistriks.\nKahele nimetatud mehele võib teravat konkurentsi pakkuda alles kaks nädalat tagasi 2013. aasta võitjaks kuulutatud Sergei Tšerepannikov, kes läheb starti numbri all 1. Tema on sel kevadel võitnud Eestis mitu rahvajooksu.\nKaardipaki võib segi lüüa Mukunga Wachira treeningpartner, äsja olümpiapileti teeninud Tiidrek Nurme, kes on andnud korraldajatele signaali, et otsustab startimise laupäeval.\nMullune võitja Roman Fosti tänavu oma esikohta Viljandisse kaitsma ei tule, sest on olümpiaeelses treeninglaagris.\nNaistest on tõenäoline favoriit Liina Luik. Olümpiamaratoniks valmistuv Luik on naiste arvestuses olnud kaks korda teine ja ühe korra kolmas.\nTänavusel jooksul on muutus autasustamise korraldamisel ning meeste ja naiste kolm paremat saavad poodiumile astuda koguni kaks korda. Kohe pärast esikolmiku finišeerimist astuvad parimad poodiumile n-ö lilletseremooniaks. Põhiautasustamine on juhendi kohaselt kell 14 ning algab võitjakivi paigaldamisega Viljandi staadioni ees asuvale võitjate alleele.\nJooksule on end registreerinud tänaseks ligi 3600 jooksjat ja kepikõndijat. Registreerimine jätkub veebilehel www.viljandijarvejooks.ee. Ümber Viljandi järve jooksu start on 1. mail kell 12. Lastejooksud algavad 30. aprillil kell 13.


Kui te pole kaameraga tehtud pildi kompositsiooniga rahul, saate Windowsi fotogalerii abil pildi kärpimisega selle kompositsiooni parandada või teatud pildiosa suurendada.\nAvage suvand Windows fotogalerii, klõpsates nuppu Start, klõpsates nuppu Kõik programmid ning seejärel klõpsates nuppu Windows Fotogalerii.Klõpsake pilti, mida soovite korrigeerida ja seejärel klõpsake tööriistaribal nuppu Paranda.Klõpsake nuppu Kärbi pilti.Tehke ühte järgmistest toimingutest.\nKlõpsake pildi mõõtmete muutmiseks loendis teatud prindimõõdet. Kui te ei soovi printida pilti raami standardsuurusega sobivas suuruses, saate klõpsata nuppu Kohandatud – nii saate määrata suvalise pildisuuruse; või nuppu Algne, mis säilitab algse pildi mõõtmed.\nKlõpsake pildi suuremaks või väiksemaks muutmiseks kärperaami nurka ja seejärel lohistage seda. Kui olete valinud prindisuuruse, säilitab kärperaam muudetud suurusega prindisuuruse õiged mõõtmed. Suvandi Kohandatud klõpsamisel saate määrata suvalise laiuse ja kõrguse. Kui klõpsasite suvandit Kohandatud, kuid soovite mõõtmed siiski säilitada, hoidke kärperaami nurga lohistamisel all tõstuklahvi (SHIFT).Pildi kompositsiooni muutmiseks lohistage kärperaami pildi ulatuses\nKärperaami pööramiseks nii, et pilt on kärbitud vertikaal- või horisontaalsuunas, klõpsake nuppu Pööra raami.\nVt kaPiltide redigeerimine: soovitatud lingid


Varikoflex – looduse abil veenilaiendite vastu\nVarikoflex – looduse abil veenilaiendite vastu (250 ml)\nOlete hädas veenilaienditega? Lahenduse leiate loodusest – Varikoflexi kreem sisaldab rohkelt erinevaid ravimtaimi, mis aitavad leevendada paistetust, valu ja ebamugavustunnet. Kreem on valmistatud 100% looduslikku päritolu, orgaanilistest koostisosadest. Kahjulikke kõrvaltoimeid ei ole.\nÜheks peamiseks koostisosaks on hobukastan, mis aitab tugevdada veresoonte seinu ja kapillaare ning vähendada põletikku ja paistetust. Kreem sisaldab ka aaloed, mis soodustab naharakkude uuenemist, ja mägiarnikat, mis on tuntud oma toime poolest veenihaigustele.\nVarikoflex imendub kiirelt ega jäta nahale rasvast kihti. See ei sisalda kunstlikke lõhna- ja värvained, parabeene ega naftasaadusi.\nLugege, kuidas Varikoflex meie kliente aidanud on.\nBaashind 7,96€ €/100 ml\nIlma käibemaksuta: 16.58€\nVaraseim kättetoimetamine: Teisipäev 8.12.\nAitab leevendada valu\nOn abiks paistetuse vähendamisel\nAitab ennetada krampe\nAitab ennetada paistetust\nSisaldab rohkelt ravimtaimi\nKasutatud ei ole kunstlikke lisaaineid ega parabeene\nVarikoflexi kreemis on kasutatud 100% looduslikke koostisosi.\nTänapäeva maailmas peab meie organism pidevalt toime tulema saastatuse ja erinevate naha kaudu imenduvate kemikaalidega ilu- ja kehahooldustoodetes. Seepärast on hea oma kehale puhkust anda ja kasutada vahelduseks täiesti looduslikku toodet. Varikoflex ei sisaldada kunstlikke lõhna- ega värvained, parabeene ega naftasaadusi. Seda saab kasutada ka tundliku naha korral.\nVarikoflexi koostisesse kuulub üle kümne ravimtaime, mis aitavad ühiselt tugevdada veresoonte seinu ja membraane ning soodustada veenilaiendite paranemist.\nTäiustatud koostis ühendab ravimtaimede põletikku leevendavad ja antibakteriaalsed omadused, et pakkuda leevendust rasketele, paistes ja valutavatele jalgadele.\nKASUTAMINE JA KOOSTISOSAD\nKasutamine: Varikoflex on mõeldud paikseks kasutamiseks. Seda määritakse 2–3 korda päevas veenilaienditele.\nKreemis sisalduvad ravimtaimed\nKurkum - aitab valutavate liigeste ja luude korral, põletikku leevendav toime, soodustab paranemist.\nAaloe - aitab põletiku vastu ja leevendab valu, soodustab paranemist.\nMägiarnika - aitab põletiku vastu, kasutatakse desinfitseerimiseks vigastuste, paistetuse, verevalumite korral.\nKadakas - kasutatakse reumatoidartriidi ja liigesevalu korral.\nHarilik mänd – reumaatilised, lihas- ja liigesehaigused.\nEukalüpt - antiseptiline toime, aitab põletiku vastu.\nAed-liivatee - aitab valu vastu ja desinfitseerib.\nKummel – aitab paistetuse korral ja soodustab paranemist, kasutatakse haavade desinfitseerimisel.\nSaialill - pakub leevendust liigesevalu ja artriidi korral, põletikuvastane toime.\nPiparmünt - valu- ja põletikku leevendav toime.\nRosmariin – aitab lihasjäikuse korral, kasutatakse desinfitseerimisel.\nHobukastan - pakub leevendust reuma ning lihas- ja liigesevalu korral.\nVesi, isopropüülmüristaat, polüglütserüül-3-stearaat/tsitraat, glütseriin, hariliku hobukastani (Aesculus hippocastanum) ekstrakt, aaloegeel, hariliku varemerohu (Symphytum officinalis radix) ekstrakt, tsetüülalkohol, saialille (Calendula officinalis) õli, hariliku viinapuu (Vitis vinifera) õli, bensüülalkohol, mentool, ksantaankummi, mägiarnika (Arnica montana) ekstrakt, teekummeli (Chamomilla recutita) ekstrakt, rosmariini (Rosmarinus officinalis) õli, hariliku kadaka (Juniperus communis) õli, aed-liivatee (Thymus vulgaris) õli, tähklavendli (Lavandula officinalis) õli, hariliku sidrunipuu (Citrus limon) õli, sinise eukalüpti (Eucalyptus globulus) õli, hariliku kollajuure (Curcuma longa) risoom, sidrunhape\nKas soovite maksmise või kohaletoimetamise kohta rohkem teada? Tutvuge palun ettevõtte kasutustingimustega.


Vireši vald – Vikipeedia\nVireši vald (läti Virešu pagasts) on vald Lätis Hopa piirkonnas. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Alūksne rajooni.\nläti Virešu pagasts\nPindala: 154,54 km²\nElanikke: 516 (1.01.2021)\nVald piirneb sama piirkonna Koivaliina ja Trapene vallaga, Gulbene piirkonna Lejasciemsi vallaga ja Smiltene piirkonna Variņi, Palsmane ning Grundzāle vallaga.\nValla pindala on 154,5 km². 2016. aasta seisuga elas seal 676 inimest. Valla keskus on Vireši küla. Vallavanem on Māris Ceļmillers.\nValda läbib Koiva jõgi, teised tähtsamad jõed on selle lisajõed Vecpalsa, Vidaga ja Vizla.\n1945. aastal moodustati Koivaliina valda Koivaliina ja Vidaga külanõukogud, aga aastal 1949 likvideeriti vald ametlikult. Aastal 1954 likvideeriti Vidaga külanõukogu, aga selle aladest moodustati Vireši külanõukogu (sisuliselt nimetati külanõukogu lihtsalt ümber). Aastal 1981 liideti sellega osa Grundzāle külanõukogu aladest.  Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Hopa piirkonda.\nMuinsusmälestistest on riikliku kaitse all Staldese linnamägi, Vidaga muinaskalme ja Šķiņķi muinaskalme (Rootsi kalmistu). Kohaliku kaitse all on Līvese küla kui vana säilinud maa-arhitektuuri näide. Looduskaitse all on Žagatase pank, Jaunžagatase orunõlv, Vireši metsõunapuu, Randati pank koos Tilderi orunõlvaga, Lejasbindi orunõlv, Sikšņi dolomiidipaljand, Vizla oru paljandid koos Žākļi rändrahnuga ja Vidaga lehiseallee. Valla keskosa läbib Ziemeļgauja kaitstav maastik.\nAastal 2011 elas vallas 562 lätlast, 34 venelast, 4 valgevenelast, 14 ukrainlast ja 2 poolakat.\nLīves mazciems 25 (2007)\nRandati skrajciems 15 (2007)\nSaliņkalns mazciems 20 (2007)\nSikšņi skrajciems 50 (2007)\nStaldes skrajciems 10 (2007)\nŽagatas skrajciems 8 (2001)\nVidaga vidējciems 186 (2018)\nVireši vidējciems 106 (2018)\nSild üle Vizla jõe\nPank Koiva kaldal\nVizla jõe kärestikud\nVireši vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Vireši_vald&oldid=5783061"\nLehekülje viimane muutmine: 26. detsember 2020, 17:39\nSelle lehekülje viimane muutmine: 17:39, 26. detsember 2020.


Kommentaarid - Kahe hukkunuga deltaplaanitragöödia põhjustas vale manööver. „Kerglennunduses pole asjad paigas,” tõdes tunnistaja - Eesti Päevaleht\nKahe hukkunuga deltaplaanitragöödia põhjustas vale manööver. „Kerglennunduses pole asjad paigas,” tõdes tunnistaja - kommentaare 1-8\nNüüd pole isegi eesnimesid- häbi leht. Elavate jah..\nKerglennundus on enamasti hobilennundus. Piloodid pole profesionaalid ja lennumasinadki on tihti isetehtud.\nSiin pole midagi parata, nagu alpinism või mäesuusatamine ongi see kõrgendatud riskiga seotud ala.\nMida võiks reguleerida - reisjate sõidutamist kas siis raha eest või ilma.\nKui riskid, riski üksi\nJuhust ja lollust ei ole võimalik seadusega reguleerida.\nKle irw ehk olid?? ehk ei olnud???? nagu eesti poliitik.\nÜle kolme neljakümne jala pole nagunii enam vahet\nMotodeltapaan on üks kõige ohtlikumaid lennumasinaid üldse, Õnnetusi on juhtunud sellega kogu maailma rohkesti. Üldiselt on sellest konstruktsioonist loobutud paraplaani (paramotor) kasuks, mis on üks ohutumaid sõiduriistu üldse.\nMotodeltaplaaniga lendajad võtavad väga suure riski, olgu nad piloodid või kaasreisijad.\n"Kriminaaltoimikust selgub, et paarisaja meetri kõrguselt motodeltaplaaniga otsejoones alla kukkunud said nii suuri vigastusi, et hukkusid ilmselt enne, kui leegid lennuvahendi üle võimust võtsid." - ILMSELT? See on see praegune EKEI tase siis?\n„Ohutusjuurdluse keskus uuris pärast õnnetusjuhtumit õhusõiduki konstruktsioonile tekkinud vigastusi, millest nähtub, et manöövri käigus paindusid ja purunesid õhusõiduki konstruktsioonis trapetsi torud ning katkesid trossid,” sedastas eksperdihinnang. Tekkinud vigastused andsid põhjust järeldada, et kõrguse vähendamise ajal motodeltaplaani kiirus suurenes ning pikeest väljudes nõtkusid õhusõiduki trapetsi torud tõstejõu ja raskusjõu koosmõjul. Selle tagajärjel lõi tiib deltaplaani kohal kokku ja sõiduk kaotas kandevõime.\nSellest järeldub et konstruktsioon oli liiga nõrk. Katsetamatta masinatega lennatakse.\nLennumasin peab vastapidama ka nendele jõududele, mis lennul mitte kuidagi mõjuda ei saa.\nDeltaplaan tuleb ka panna stendi ja tiivaotsi niipalju üles tirida kuni need purunevad.\nsaab teada kas purunemise hetkel rakendatud jõud oli suurem või väiksem lennuajal rakenduvast suurimast jõust.\nvihje: TM'i artikkel boeing'u tiibade katsetusest. //sääskkaalus peaks ka samad reeglid kehtima.\n2005 kevadel hukkus samal viisil tollane suurim motodelta entusiast Olav Neuland. Ka tema lennuvahendil purunes tiivakonstruktsioon (trossi katkemine). Enamik, kui mitte kõik meie motodeltad on hangitud pruugituna ning siinmail käepäraste vahenditega töökorda kõpitsetud. Käepäraste vahenditest - st. rauapoest ostetud trossid ja kinnitused jms., järgimata seda, et lennunduses, kus kõik olulised sõlmed tehakse võimalikult kergest materjalist, aga väga suure tugevusvaruga (seega, asi algab materjali kvaliteedist), lisaks olulised sõlmed vajadusel duubeldatud ning kõik kinnitused splinditud/stoperdatud.\nEhituse-rauapoe tasemel sõiduvahendiga võid heal juhul vee peale minna, aga kindlasti mitte lendama.\nSelline ajakiri nagu Tehnika ja Tootmine rõhus ka kunagi tugevusarvutuse ja kohustusliku ülevaatuse vajalikkusele hobilennunduses.\nalgul taheti, et väikelennukite ülevaatusega tegeleksid profid Antonovi ja Iljušini juurest. Need ajasid sõrad vasta, nemad kärbeskaaluga ei tegele. See peale jäi nõnda, et eestis iseehitatud väikelennukid tuleb esmalt viia kuusikule (EERA), kus tõsisemad asjaarmastajad TTÜ'st ja lennuametist kohustuslikku ülevaatust teostavad.\nkuidas nüüd on ma ei teagi.


börsihind vs kindel pakett 11. oktoober 2018, kl 20.49\nhiljuti muutsin elektrilepingu enda nimele ja pean nüüd uuesti paketi valima.\ntahaks teada millist hinda maksavad nö kindla paketiga tarbijad. kui palju kilovatte kuus tarbisite ja kui suur oli kogu elektriarve (sh. võrguteenused jm) eelmisel kuul?\nTerx 11. oktoober 2018, kl 21.28\nBörs tuleb reeglina odavam. Kindel pakett arvestatakse jõhkra varuga, maksad nagu lõpnud hobust. EE-l on mingi uus võrdne pakett kah. Uuri energia.ee lehelt lähemalt.\nKlaara 12. oktoober 2018, kl 15.46\nSee võrdne uus pakett ei kõlba kuhugi! Olin eelmine kuu mitu nädalat eemal ja arve ikka sama ja mingit ettemaksu ei jää! Seega maksin lihtsalt niisama pea 20 eur neile. Vahetan tagasi börsi omaks!\nKlaarale 12. oktoober 2018, kl 23.06\nMis ettemaksu?? Su aasta prognoosarvete summa jagatakse lihtsalt 12-ks võrdseks osaks. Kui tegelik tarbimine prognoositust märkimisväärselt erineb, siis arvet korrigeeritakse jooksvalt kas üles või alla. Loe ikka enne, millele sa alla kirjutad.:)\nKlaara 16. oktoober 2018, kl 21.27\nAga ei korrigeeritud ju! Enne seda juba oli arve suurem pea 8 eur ja nüüd veel 20 eur. Millal nad seda korrigeerivad? oleksin rahul kui see kuidagi kajastuks arvel, kasvõi ettemaksu summana..aga ei midagi.\nKlaarale 16. oktoober 2018, kl 22.20\nSelles asja mõte ongi, et arve suurus oleks koguaeg sama. Suvel soojal ja valgel ajal läheb elektrit ju tunduvalt vähem, kui talvel külma ja pimedaga, kuid sina maksad kogu aeg ühepalju. Sellest ka see 20€-ne vahe. Talvel peaks see 20€ jälle sinu kasuks tulema, kuigi arve suurus on ikka sama, mis suvelgi.\nPS. Ei reklaami seda võrdset, ise kasutan börsipaketti.\nSobiks ka 23. oktoober 2018, kl 19.37\npool kindel pakett hinnast ja pool börsipakett hinnast.\nkraade 31. oktoober 2018, kl 07.26\nMitme tarbija kogemuste võrdlusest paistab selgelt, et kõige soodsam on lõpuks ikkagi börsihinnaga pakett. Nii need püsihinnaga kui ka võrdsed paketid rõhuvad inimeste juhmusele, meelitades sellega, et aasta ringi on iga kuu sama summa ja pole vaja muretseda. Just selle eest maksadki lõppeks ca 50% rohkem (kahe püsihinnaga kliendi äsjane kogemus).\nLisaks soovitan vaadata üle ka võrguleping - omal ajal, kui need lahku löödi, oli eratarbijal võimalik valida ainult 1 või 2 pakett (vastavalt tarbimismahule). Praegu aga on soodsaim pakett 4.\nKui täna veel vastavatel kodulehtedel oma paketid ära muuta, saab juba uuest kuust uued hinnad.\nRohkem puhvaikasi 21. detsember 2021, kl 00.32\nTuleb maadevahetusprotsess vol 2 Zimbabega käima lükata. Kuigi ma kahtlen kas see äri ära tasub. Neegrid elavad vaid siis eriti veel meie kliimas kui valge inimene neid ülal peab aga ainult üksipäini hakkama saada siis võime laulda et laip on laip. Sellisel juhul peaksime hoopis Venemaaga kaupa tegema kuna Putini elekter meile ei kõlba las siis saadavad puhvaikasi lubjavilte ja läkiläkisi. Kellelegi on kasukik et Eestis ei oleks enargiasoltumatust. Vooraste kaablite otsas rippumine ei ole jötkusuutlik. Kui tejib toeline energiakriis siis lülitatakse Eestisse tulevad kaablid koigepealt välja. Tuulikutega laulame külmadel ja tuulevaiksetel talveäevadel pimedas ja külmetades laulu Tuulevaiksel ööl. Siis pulk maassee ja issameie peale ja Tesla annab voolu! Palju kindlam oleks, kui võtta palgale hulgim kirikuõpetajaid, kes kõigevägevamalt tuult hakkaks igal hommikul paluma. Nagu keskajal tuulikumöldrid tegid. Küünlarasva on lademetes kallid peerutule valgel istujad kolige pirrutule valgusesse\nIkka börsipakett! 21. detsember 2021, kl 01.49\nMomendil on börsihibd kallis kuid on lootust, et see ikka kunagi tagasi langeb madalamale.\nPüsipakett on on momendil neil odavam, kes sõlmisid selle odava hinna ajal. Üks elektrimüügi asjamees ju selgitas, et uue paketi sõlmimisel tehakse ümber arvutus ja kui seni makstud summa on väiksem kui tegelik kulu siis tuleb hakata juurde maksma. Seega prognoositakse uus kõrgem hind, vastavalt tegelikule hinnale ja lisatakse juurde see osa, mida oled vähem tasunud.\nNii et maksad takkajärge oma kulud kinni, kui oled vähem maksnud, ega sinu kulusid elektrifirna oma kasumist kinni ei maksa.\nNii, et kasuta neid kalkulaatoreid, pane sinna oma aasta kulu ja arvuta, milline müüja ning milline pakett on sootsam.


MÄNGUTOOL RACE, MUST/SININE HIND | kaup24.ee\nMängutool Race, must/sinine\nToote kirjeldus: Mängutool Race, must/sinine\nMängutool Race ratastel;\nTool on valmistatud plastikust, kunstnahast ja võrkkangast;\nMõõdud: kõrgus - 118 cm, sügavus - 67 cm, laius - 64 cm;\nIstmekõrgus reguleeritav alates 47 cm kuni 57 cm;\nMugav mängutool Race kõrguse reguleerimise funktsiooniga sobib ideaalselt erineva suurusega laudadele. Tool on mugav, pehme istme ja pehme seljatoega, mis on kaunistatud võrkmaterjaliga.\nKõik need modernse mööbli omadused kinnitavad asjaolu, et selle stiili tooted on lihtsad ja samal ajal väga universaalsed. Seega on neid lihtne sobitada igas suuruses ruumidesse. Mängutool Race, must/sinine meeldib neile, kes soovivad luua minimalistliku ja avara ruumi korraliku ja värske olemusega.\nSoovitame osta koos Mängutool Race, must/sinine\nÜldine informatsioon tootest: Mängutool Race, must/sinine\nKauba ID: 2402212\nMaterjal: Plastik, Võrkpall, Kunstnahk\nSoovitame osta koos: Mängutool Race, must/sinine\nTagasiside tootele: Mängutool Race, must/sinine\nKüsimused ja vastused toote kohta: Mängutool Race, must/sinine


KUIDAS TÕSTA HÄSTI KOOLITATUD, MITTEAGRESSIIVSET ROTVEILERIT - KOERAD - 2021\nRotveilerid on suurepärased lemmikloomad, eriti peredele, kuid kahjuks mõistetakse neid sageli väga valesti. Enamik inimesi arvab, et see tõug on õel või hirmutav ning see häbimärk on aastaid nende koerte diskrimineerimist põhjustanud.\nTõde on see, et iga koer võib olla tige, kui teda ei kasvatata korralikult. Rotveilerid on suured koerad, kellel on võimsad lõualuud, pakkudes neile füüsilist potentsiaali kahjustada inimesi või teisi koeri. See ei tähenda, et nad kõik seda teeksid. See, et nad ei saa tähendada, on nende olemus. Nende olemus on kaitsta oma territooriumi ja nad ei võta võõraid vastu enne, kui neid korralikult tutvustatakse.\nNende instinkt on kaitsta oma maja ja perekonda, mis ulatub tagasi nende ajalukku. Seetõttu on kuulekuskoolitus ja sotsialiseerumine viinamarjavirre ja võti armsa, heasüdamliku koera kasvatamiseks. Rottssi jaoks on lohutav see, et nad on armsad koerad, kes on oma perekonnale äärmiselt lojaalsed ja armastavad, kuid neil on võime kaitsta, kui olukord neid nõuab.\nRotveilerid armastavad teadaolevalt oma inimesi ja perekonna ja sõprade suhtes klounlikult. Sageli käituvad nad nagu väikesed lapsed ja teevad armastuse ja kiindumuse nimel midagi. Nad on äärmiselt nutikad ja võimsad ning nad on kõige õnnelikumad, kui neile antakse esinemisülesanne. Ameerika Kennelklubi poolt klassifitseeritud töökoerteks. Rotts'i intelligentsus, vastupidavus ja töötahe muudavad nad sobivaks politseikoera, tõukoera, teenistuskoera, teraapiakoera, kuulekusega konkurendi ja alati pühendunud kaaslaseks.\n“Tõin just koju oma uue rotveileri kutsika! Mis nüüd?"\nRottweileri kutsikad peaksid saama korraliku kuulekuskoolituse, nii et nad on kontrollitav, hästi koolitatud koer, kes kuulab ja kuuletub. Suur koer, kes ei tule, võib lemmikloomaomanikule pettumust valmistada ning võib tõugu naabrite ja sõprade silmis veelgi diskrediteerida. Peate oma koera koolitama teadma, et ta ei ole teie leibkonna juht ja et teie vastutate teie.\nEsimene asi, mida kutsikaga teha, on panna nad kuulekuse klassi. Teie kohalikul Petsmartsil või Petcol peaks olema teavet teie kogukonnas pakutavate tundide kohta ja enamus suuri lemmikloomapoode peavad isegi oma. Veel üks ressurss on AKC veebisait. Siit leiate oma piirkonna kohalikud kuulekuse tunnid.\nPositiivse tugevduskoolituse kasutamine\nRotveilerid armastavad treenimist. Nad tunnevad end kindlalt ja enesekindlalt, kui saavad teada, mida neilt oodatakse ja mida nad on ja mida neil pole majas lubatud teha. Oluline on püsida järjepidevana ning hea käitumise eest tasuda kohtlemiste ja kiitustega. Positiivne tugevdamine on üks parimaid tööriistu, mida oma uuele kutsikale kinkida.\nNad püüavad kiiresti kinni. Pidage meeles, et ükskõik millise koera koolitamine võtab aega ja pidage meeles positiivset suhtumist. Teie rott on teie emotsioonidega ülimalt kooskõlas ja võib tunda pettumust või viha, mis võib tema treenimisel mutrivõtme panna. Hea suhtumise hoidmine aitab teie koeral lihtsalt kiiremini õppida ja aitab tal seda nautida ja austada. Liiga karm oma koera suhtes õpetab teda ainult teid ja teisi kartma ning võib põhjustada agressiooni.\nClickeri koolituse kasutamine\nKlõpsutreening on tõhus viis, kuidas teie koer midagi ära lõpetab. Selleks on vaja pidevalt kasutada klõpsijat (saate osta kohalikus lemmikloomakaupluses) või omatehtud seadet (tühi supikann, mille sees on kruus, kinni teibitud). Hoiate klõbistajat alati enda lähedal (kuni teie koer on koolitatud) ja teisel korral näete teda midagi valesti tegevat, st: närige midagi, kasutate maja vannituba, haugute, urisete jne, klõpsate klõpsatust või raputage loksutajat, öeldes vastuse “EI”. Selle meetodi järjepidev kasutamine näitab teie koerale, mida ta saab ja mida mitte, ning üsna varsti võite klõpsuri või raputaja kasutamise lõpetada.\nSotsialiseerumine ja agressiooni ennetamine\nRottweileri koolitamisel on oluline sotsialiseerumine. Maja külge eraldatud Rotts, kes ei näe kunagi kedagi peale oma pereliikmete, tunnevad end automaatselt kõigi võõraste poolt ohustatuna. See põhjustab agressiooni ja halba käitumist. Niipea kui teie kutsikal on kõik vajalikud vaktsiinid, alustage teda parki ja lemmikloomapoodi. Võtke ta jalutuskäikudele ja laske naabritel teda lemmikloomaks teha. Tegelikult julgustage teisi oma koera lemmiklooma pidama . See on eriti oluline, kui teie majja ei tule palju külastajaid.\nPeate oma koera majast välja viima ja teda sotsialiseerima. Ärge lubage oma koeral kellegi ees uriseda. Pole vahet, kas nad tulevad teie majja, naabrile õue või võõraste koeraparki. Jankke nende ketti ja öelge neile EI, kui see juhtub. Märkate, et kutsika “valvaja” instinkt hakkab ilmnema siis, kui nad vananevad ja harjuvad teiega uue eluga.\nAutos istudes näete, kuidas ta hakkab urisema, kui inimesed teie maja akna taga istuvad, kõnnivad või urisevad või hauguvad. Võite märgata, et teie koer näib olevat kaitsev ainult tema "territooriumil", st oma maja või auto ajal. Väljas jalutades ning teisi koeri ja naabreid nähes ei tohiks valvamist kutsuda. Kui see juhtub, on teil probleem.\nTutvustage neid uutele inimestele\nKui inimesed teie majja sisenevad, veenduge, et teie koer mõistab, et tervitate neid, ja on nendega hästi. Tutvustage inimest / inimesi kohe oma rott'ile. Ärge kunagi hoidke oma koera kellegi eest tagasi - see põhjustab talle lihtsalt ohtu. Laske oma rottil käed nuusutada ja külastajaid tervitama. Ärge lubage üles hüppamist - kui teie koer on hüppaja, kasutage klõpsatreeningut. Selliste käskude nagu „alla” ja „istu” kasutamine aitab külastajatel kohale tulla.\nKutsikad võivad uute inimestega kohtuda eriti põnevil ja kui teie koer õpetab varakult maa peal seisma, tuleb see teile lihtsalt kasuks, kui ta on üle 100 kilo kaaluv koer. Ütle alati külastajatele, et teie koer on kena, nii et nad ei tundu kartlikud. Rotts tajub inimestes hirmu ja see tekitab tal lihtsalt ka hirmu, mis kutsub esile agressiooni.\nPakkuge armastust ja kiindumust\nRotveilerid elavad omanike armastuse ja kiindumuse nimel. Nad on palju paremini käituvad koerad, kui nad selle saavad. Tundes, et nad on osa perekonnast, teades oma kohta pakis (et nad ei vastuta), aitab see teil oma koeraga kenat perekeskkonda säilitada. Need asjad on Rottweileri kutsika kasvatamisel olulised.\nTähelepanuta jäetud või mitte armastatud rott võib muutuda agressiivseteks, hirmutavateks koerteks, kus tõug saab oma karmi maine. Süüdi pole tõug, vaid inimesed, kes ei vastuta oma rotveilerite koolitamise eest.\nNäete, et korraliku väljaõppe, armastuse, kiindumuse ja sotsialiseerumise abil on teie Rottweiler teie suurim kaaslane ja võib olla üks parimaid koeri, kes teil kunagi on.\nSilte: Metsik loodus Tervis Perspektiiv\n150+ lahedat ja ainulaadset kassinime, keda inspireerisid rokkmuusika laulud\nLibe liblikaskoer koerte kõhulahtisuse ja ärritunud mao korral\nCopyright 2021 https://animalartists.net Kuidas tõsta hästi koolitatud, mitteagressiivset rotveilerit