Saaremaa rallit turvab 230 inimest - Saarte Hääl\nReedel ja laupäeval sõidetaval 47. Saaremaa rallil rakendatakse võistlejate ja pealtvaatajate ohutuse tagamiseks 230 turvatöötajat, keda vajadusel abistab ka politsei.\nKuigi tänavu Kuressaare linnakatset ei sõideta, osaleb ralli turvamises suur hulk turvatöötajaid ja firma G4S mõistes on tegu üle-eestilise projektiga, sest selle ürituse puhuks on kohale tulnud turvatöötajaid Eestimaa eri paigust.\n“Loomulikult kasutame ka saarlasi ja neid rakendame sellistes kohtades, mida kohalikud hästi tunnevad,” lausus Saaremaa ralli turvapealik Kristjan Saarik, lisades, et 230 on ideaalne ja piisav arv võistluste ohutuse tagamiseks.\nSaariku sõnul on turvafirma tähelepanu jagatud võrdselt kõigile kiiruskatsetele ja konkreetseid eelistusi selles osas ei ole. “Selleks, et kõik hästi õnnestuks, tuleb oma tegevus läbi mõelda ja läbi mängida,” selgitas Kristjan Saarik. “Katsed tuleb peensusteni laiali lüüa ja vaadata, kus on suurem oht ja kuhu paigutada rohkem turvatöötajaid.”\nSaaremaa rallile oodatakse traditsiooniliselt palju publikut, kellest suurem osa tuleb mandrilt. Paraku tuntakse end saarel liigagi vabalt, tarvitatakse liigselt alkoholi ja kiputakse turvatöötajate nõudeid eirama.\nKristjan Saarik tõdes siiski, et aastatega on rallikultuur paranenud. “Üldiselt saadakse aru, kus võib rallit vaadata ja koostöö turvateenistusega on sujunud rahuldavalt,” lausus ta. “Probleemiks on aga jätkuvalt alkoholiga liialdamine ja seepärast kutsun kõiki üles tänavu selles osas piiridest kinni pidama.”


Ilomantsi tõrjevõit - Vikipeedia, vaba entsüklopeedia\n(Ümber suunatud leheküljelt Ilomantsi tõrjevõit 1944)\nKarjala kannas, Soome\nErkki Raappana F. D. Gorelenko\nJäägrikindralmajor Erkki Rappana juhitud ajutised väeosad – viivituslahingutes kurnatud ja räsitud 21. brigaad (umbes 7000 meest) ning Karjala Kannaselt appi toodud puhanud ja täiendatud Ratsuväkiprikaati (ratsaväebrigaad, umbes 6000 meest) – alustasid kahekordsel haardel põhinevat vastupealetungioperatsiooni. Mõlemad vene diviisid piirati ümber eraldi kottidesse Leppävaara-Lutikkavaara ja Vellivaara-Lehmivaara aladele ning neid asuti tükeldama ja hävitama. See Ilomantsi lahing peeti umbes 40 km laiusel ja umbes 30 km sügavusel alal.\nSamal ajal püüdis kotti jäänud diviisidele idast appi tulla kolm vene merejalaväebrigaadi (69., 70. ja 3.), ning tankibrigaad ja sapööribrigaad, nende püüdlused aga tõrjuti.\nLõpuks nägid venelased, et nende olukord on lootusetu ja diviiside riismed tegid läbimurde itta (põgenesid lahinguväljalt). Diviiside raskerelvastus ja muu materjal jäi soomlastele sõjasaagiks (näiteks said nad üle 100 suurtüki ja peaaegu 100 miinipildujat).\nLahingugrupp Raappana suurtükivägi tulistas 10 ööpäeva jooksul 36 000 mürsku ning vene suurtükivägi umbes 10 000 mürsku. Suur roll oli soomlastest sissidel, kes hävitasid Venemaa alal Punaarmee kolonnid, mis olid toomas laskemoona. Näiteks Mannerheimi risti kavaleri Heikki Nykäneni juhitud sissigrupp hävitas veoautokolonni, milles oli 30 autot, mis transportisid laskemoona suurtükiväele.\nAllikmaterjalid[muuda | muuda lähteteksti]\nErkki Nordberg Arvio ja ennuste Venäjän sotilaspolitiikasta Suomen suunnalla (2003)\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Ilomantsi_tõrjevõit&oldid=4860742"\nSelle lehekülje viimane muutmine: 01:28, 24. detsember 2017.


Euroopa Muusikanõukogu (European Music Council) on Rahvusvahelise Muusikanõukogu (International Music Council) regionaalne esindaja Euroopas. Viimane asutati1949. aastal UNESCO peadirektori soovil kui riigist sõltumatu UNESCOle muusikaalastel teemadel nõuandev kogu, mis hõlmab rahvuslikke ning rahvusvahelisi muusikanõukogusid, regionaalseid ja lokaalseid muusikaorganisatsioone ning kunsti- ja kultuurivaldkonna erialaorganisatsioone 150 erinevast riigist kõikidelt kontinentidelt. Euroopa Muusikanõukogu (EMC) on riikide rahvuslike muusikanõukogude ja erinevates muusikavaldkondades tegutsevate organisatsioonide platvormiks Euroopas. Selles on 78 liikmesorganisatsiooni 31 Euroopa riigist, lisaks Armeenia ja Aserbaidžaan. EMC ühendab erinevaid muusikažanreid ning erineva tasemega muusikuid. Ta loob neile võimalusi koostööks, ja toetab ning propageerib projekte, mis soodustavad inimeste osalemist muusika- ja kultuurielus. EMC teeb tihedat koostööd Euroopa Liidu institutsioonidega, osaledes aktiivselt Euroopa kultuuripoliitika kujundamises. EMC selleaastasel peaassambleel Istanbulis 22. aprillil k.a valiti ühingu juhatus kuni aastani 2014. Sinna kuuluvad: Stef Coninx, president (Belgia) Christian Höppner, asepresident (Saksamaa) Ian Smith laekur, (Suurbritannia) Erling Aksdal (Norra) Claire Goddard (Suurbritannia/Saksamaa) Helena Maffli-Nissinen (Šveits/Soome) Kaie Tanner (Eesti) Katharine Lane (Suurbritannia) koopteeritud noorsoo töögrupi liige Kaie Tanner esindab juhatuses Euroopa Kooriühingut EUROPA CANTAT. 09.05.2013ETV tütarlastekoor viis Eesti muusika Aasiasse


Kolme päevaga aastapikkusest haigusest vabaks?\nHeihei, mu kaalikad ja kapsad... Nagu eelmises postituses öeldud sai, siis tuleb minu blogisse postitusi sarnastel teemadel (spirituaalsus, eneseotsing, enesearmastus jne) päris mitu..\nMis teekonna ma siis nüüd ette võtsin? Seda kõike on raske isegi sõnadesse panna, kus ma käisin, mis tegin ja mida ma kogesin. Minu teekond sai alguse sõnaotseses mõttes sellega, et tundsin sees miskit kimbatust ette võtta midagi, mis puhastaks vaimu, keha ja hinge. Olin juba planeerinud, et võtan üksikud toiduained, seljakoti, telgi ning lähen üksi või paari lähedase inimesega 3-4 päevaks loodusesse, vaikusesse, kus räägiksime ainult näost-näkku ning sotsiaalmeedia unustame täiesti ära!\nOlin oma toas oma tavalist päevikut täitmas kuni otsustasin, et vaatan korra Facebooki ning vastu ei vaadanud mulle muud kui pilt sellest, et otsitakse blogijaid/blogiat laagrisse. Mis laagrisse siis? Sellisesse laagrisse, kus põhimõtteks oli see, et lõpuks ''lambakarjast'' välja asutuda ning elama hak…\nElu annab võimaluse, kui on õige aeg... Minu vaimne teekond..\nJuba eelmises postituses ütlesin ma, et arvustamine jääb praegu veidikeseks kõrvale ning ma tahan teie kõigiga jagada midagi veidike enamat ja erilisemat-avada ennast ja näidata, kes ma selline tegelikult olen. Olen oma blogis juttu teinud veidike enda haigusest, mille väliselt olen suutnud seljatada, kuid vaimselt on see haigus mu küljes siiani. Siiani rääkides inimestega, kes on põdenud tõisiselt anoreksiat ja olnud alakaaluline pikka aega, väidavad kõik, et vaimselt paranemine on justkui võimatu. Mina tahaks väita ja veel rohkem näidata, et miski pole 100% võimatu.\nKui aus olla, siis ei möödu minul päevagi, kus mu haige mina ennast ei ilmutaks...\nMul on siiani hirm teatud toitude ees, ma ei julge alati avalikult teiste ees süüa ja kardan oma toidus kasutada erinevaid toiduaineid..\nHaige, kas pole? Ma olen saanud kommentaare, et olen ise oma olukorras süüdi ning tõsi on, kuid ma olen elus jõudnud lõpuks sinnani, kus tahan iseendasse tasakaalu ja rahul…