Kommentaarid: Malluka beebiblogi: head emad ostavad lastele auto ja korteri?\nMalluka beebiblogi: head emad ostavad lastele auto ja korteri?\nMariann Kaasik, 25. aprill 2015, 11:54\nljubar/ 8. mai 2015, 12:49\nkas ainuld ema peab korjama lapsele raha ja ostma korteri ja auto\n8-lapse ema/ 5. mai 2015, 23:10\nMina panen ka oma lastele iga kuu raha kõrvale et,neil suureks kasvades oleks hea ülikoolis käia või siis,oma päris elamine osta\njah/ 29. aprill 2015, 09:49\nPanen iga kuu lapse raha kõrvale, 45 eurot.. sest see on tema raha. Kõik tema kulud on minu kanda ja ma ei pea vajalikuks seda 45 eurot raisata..varasemalt kui lapse raha oli 19 eurot, panin kõrvale 25 eurot. Tänaseks päevaks olen talle üle 2000 euro kogunud. Kindlasti pole see mingi suur asi, aga abiks ikka.. ei tea ju ette mis tulevik toob.\nTeadmiseks/ 29. aprill 2015, 09:15\nHea ema, ei suitseta/joo ja peab kõige tähtsamaks perekonda!\nKudapidi võtta/ 27. aprill 2015, 14:16\nMa kogun lastele raha ja lausa kahte moodi - ühel juhul on selleks eraldi arveldusarve, kuhu aeg-ajalt ikka raha kannan ja lasen siis koguneda, kuid pigem selles võtmes, et üle elada ühekordsed suuremad väljaminekud, mis nii ehk naa tulevad - esimene ennustatav pauk peaks teoorias tabama kahe-kolme aasta pärast, mil ma saadan kaks vanemat last kas üheaastase vahega või lausa koos kooli. (Vanem laps natuke pikema vinnaga, noorem aga terane ja asjalik ja vanusevahe teoorias kannatab ka koos kooli panekut, kuid eks siis vaatab...) Ning hetkel on lastel lühikesed voodid, seega mingi hetk tuleb hakata ka voodeid vahetama. Ja mine tea, äkki tekib mõnel hobi, mis eeldab korralikku nö esimest sissemakset.\nNing on tehtud ka lastekindlustus, kuid jah tõenäoliselt inflatsioon teeb selle rahaga veel imesi, kuid eesmärgiks on koguda nö elluastumisraha, millega võiks peale haridustee lõpetamist minna iseseisvale elamisele või veidike maailma avastada.\nMIs aga puutub mänguasjadesse, siis olen püüdnud asja praktilisena hoida - tuba mänguasjapoodi ei meenuta, kuid kõik, mis võivad arengut soodustada, on olemas. Ja õnneks suure suguvõsa vaat et noorimad liikmed, mistõttu autodest ja nukkudest ka puudust ei ole, kuid võrreldes eakaaslastega on vähem.\nDemograafiline olukord ja NSVL demagoogia/ 27. aprill 2015, 12:21\nRaha ei ole voimalik korjata aga kunagi esimese mehe vanemate ja minu poolt kogutu eest kingiti lapsele oigel ajal korter. Loodan, et saan oma vanematele antud laenu tagasi siis on veel üks korter. Umbes 70 000 eurot on läinud minu teenitud raha lapse kasvatamisele aga töö ja kalli üürikorteri tottu/ kusagil pean ju minagi elama/ on elamiskulud olnud liialt suured ja palju arenguks vajalike asju on jäänud ostmata voi on ostetud hiljem. Tulud on olnud oiglased, kuigi vahepeal oleks vaja olnud sotsiaaltoetust ikka kaudselt 100 euro väärtuses sest siis tahad tööle tagasi minna mitte ei jää koduseks. Korruptantide tottu on minu elus palju halba juhtunud, nad ei ole oma tööülesannetest raha tottu oigesti aru saanud voi on liialdanud. Vähemasti ei sündinud koleda ja lollina. üks eesti arst ütles mulle nüüd oled sina ka suur ja loll. Parem oleks ütelnud, et nüüd oled sina ka haige. Miks siis peaks keegi eestis elada tahtma ja veel lapsi saama?\nOnari Kämmal/ 4. mai 2015, 15:01


Hotellid Union City | Hotels.com\nHotellid Union City\nOtsing hotellid Union City\nVaata kaardilt hotelle Union City\nAvastage Union City\nUnion City. Lühitutvustus\nUnion City on soodsa hinnatasemega koht, mille visiitkaardiks on arhitektuur, pilvelõhkujad ja rikkalik ajalugu. Külastajaid ootab suur valik õllesorte ja einestamisvõimalusi. Sobiva suveniiri või külakosti hankimiseks tasub üle vaadata Macy's ja Barney's. Kindlasti tasuvad külastamist Frames Bowling Lounge ja Timesi väljak. Peresõbralik ja samas soodsa ärikeskkonnaga Union City pakub midagi igaühele.\nMajutusvõimalused, mida Union City pakub\nUnion City ja lähiümbrus võimaldavad leida sobiva majutuskoha igale maitsele üheks ööks või ka pikemaks peatuseks. Piirkonna hotellidega on mugav tutvuda Hotels.com kaardi abil. Meie suumitavatel kaartidel on hästi näha hotellide lähiümbrus ja kui kaugele jääb valitud asukohast Union City. Kui olete sobiva rajooni välja valinud, saate täpsustada otsingu tingimusi vastavalt vajadusele. Lisaks üliheadele pakkumistele kehtib majutuse puhul meie hinnagarantii.\nUnion City – kuidas sinna kohale jõuda?\nLähim lennujaam on New York, New York (LGA-LaGuardia), mis asub 13,5 km linnast. Newark, New Jersey (EWR-Liberty Intl.), piirkonna suurim lennujaam, jääb 14,9 km kaugusele. Lähim metroojaam on Bergenline Avenue Station.\nUnion City – kohalikud huviväärsused\n• Port Authority bussiterminal\nUnion City – millal on parim aeg reisimiseks?


Suutäis Tšehhovit ja kõhutäis naeru - Äripäev\nSuutäis Tšehhovit ja kõhutäis naeru\nÜlle Hallik 11. august 2006, 00:00\nIgatahes naerda Ugala tiigi kaldal saab ja mitte vähe, sest naljasoone ummistumise eest kaitseb vana hea Tšehhovi irooniliselt vahe tekst. Vähemalt neid, kes peavad lugu ehk pisut peenekoelisemast huumorist, mõnuga loodud karakteritest ja klassikalisest teatritükist vabas õhus. Soovija saab kirsiviina mekkida ka.\nMis ootab aga ees neid, kes otsustavad uuendada või alles sõlmida sõprust Anton Tšehhovi novellidega?\nEsmalt kindlasti arusaamine, et inimtüüpide galerii meie ümber on aegumatu koostisega.\nMuutuvad ajad ja moed ning areneb tehnika, inimene selle keskel hoiab ikka oma nõrkustest kinni. Olgu selleks söömarlus, viinajoomine, ahnus ja edevus, himu võõra naise järele või mis iganes.\nUgala näitlejad sätivad meile Peeter Tammearu lavastuses kõverpeegli nina ette ja teevad seda väga värvikalt. Kusjuures enamik neist jõuab etenduse jooksul lausa mitu säravat osatäitmist pakkuda.\nTore on, et viljandlased pole publiku püüdmisel liiga ahneks läinud ning suhteliselt intiimse vabaõhulava ette liiga palju istepinke kuhjanud - pole karta, et kellelgi midagi heast tekstist kaotsi läheb.\nEtenduse vaheaegadel võib aga vahelduseks õuest "tuppa" astuda ja teatrimaja jalutussaalis eelmiste suvede vabaõhulavastusi meenutada.\nEtendusega ühes rütmis töötavad ka Ugala puhvetid, pakkudes vaheajal muu hulgas kirsinapsi. Koostööks võib pidada ehk sedagi, et grill-liha telgi juurest õhku paiskuv lõhn on ideaalseks taustaks head toitu ülistavale monoloogile. Peeter Jürgens esitab seda nii isuäratavalt, et tühjema kõhuga vaatajal on raske panna vastu kiusatusele tellida endalegi üks mõnus lihatükk.\nKokkuvõttes jääb öelda, et oma autonina ei tasu Viljandi poole keerama hakata vaid neil, kes huvituvad ülilihtsakoelisest laadapalaganist või vastupidi - ei lepi vähemaga kui kõrgfilosoofiline inimhingede süvaanalüüs.\nUgala "Kolm klaasikest kirsiviina" on õhtu täis kvaliteetset meelelahutust, mis paneb mõne asja üle ehk korraks pikemalt järele mõtlema, kuid tõsist koduülesannet kaasa ei anna. On ju veel suvi ja elukooliski aeg asju kergemalt võtta!


Maaeluministri määruse „Taimetervise järelevalve tasu määra kehtestamine 2022. aastaks” eelnõu\nMaaeluministri määrus „Taimetervise järelevalve tasu määra kehtestamine 2022. aastaks” kehtestatakse taimekaitseseaduse (edaspidi TaimKS) § 441 lõike 6 alusel, mille kohaselt kehtestab maaeluminister igaks aastaks järelevalvetoimingu tegemise eest võetava järelevalvetasu määra.\nTaimetervise järelevalve tasu on ametliku kontrolli määruse artikli 79 lõikes 1 ja lõike 2 punktis c nimetatud juhtudel teatamis- või loakohustusega ettevõtja tegevuse ja taime, taimse saaduse või muu objekti nõuetekohasuse hindamisega seotud ametliku kontrolli ja muu ametliku toimingu tegemise eest tasutav summa.\nAmetliku kontrolli määruse artikli 79 lõike 2 punktis c sätestatud juhtudel maksab kohustatud isik järelevalvetoimingu tegemise eest järelevalvetasu TaimKS-i § 441 lõike 6 alusel kehtestatud määras.\nAntud juhul on mõeldud ametlikku kontrolli, mida esialgu ei olnud kavas teha, kuid mis on vajalik ametliku kontrolli määruse kohase ametliku kontrolli käigus avastatud asjaomase ettevõtja rikkumise tõttu ning mida tehakse selleks, et hinnata rikkumise ulatust ja mõju, või selleks, et teha kindlaks, kas rikkumine on kõrvaldatud.\nJärelevalvetasu tuleb maksta iga järelevalvetoimingu tegemise eest.\nKui tuvastatud rikkumisega seoses on vajadus hinnata rikkumise ulatust ja mõju või kui rikkumise kõrvaldamine on vaja kindlaks teha mitmel päeval tehtava järelevalvetoiminguga, arvestatakse järelevalvetasu iga järelevalvetoimingu eest.\nTaimetervise järelevalve tasu määra arvutamisel lähtutakse ametliku kontrolli määruse artiklist 82, mille kohaselt kasutatakse lõivude ja tasude kehtestamisel ühte kahest artikli 82 lõikes 1 nimetatud arvutusmeetodist või nende kombinatsiooni.\nAntud juhul on valitud kahe arvutusmeetodi kombinatsioon, mille puhul tasu määr arvutatakse kindla summana, lähtudes pädeva asutuse ametliku kontrolliga seotud kogukuludest (ametniku töötasu ja sellelt makstavad maksud, sõidukulu) teatud ajavahemikul (nagu on kirjeldatud esimeses meetodis), kuid seda kohaldatakse vaid nende ettevõtjate suhtes, kes on ametlikus kontrollis osalenud (vastavalt teisele meetodile).\nSelline lähenemine on võetud, kuna esimese meetodi kohaselt tuleks tasu määra kohaldada kõigi ettevõtjate suhtes, olenemata sellest, kas kõnealuse ajavahemiku jooksul on ettevõtja suhtes ametlikku kontrolli tehtud.\nKuna tegemist on kontrolliga, mis on vajalik ametliku kontrolli käigus avastatud rikkumise tõttu ning mida tehakse selleks, et hinnata rikkumise ulatust ja mõju, või selleks, et teha kindlaks, kas rikkumine on kõrvaldatud, siis ei ole põhjendatud tasu kohaldamine nende ettevõtjate suhtes, kelle tegevuses ei ole rikkumist tuvastatud.\nTaimetervise järelevalvetoimingu tegemise eest makstava järelevalvetasu määr 2022. aastal on 76,5 eurot.\nMäärus jõustub 1. jaanuaril 2022. a.\nMääruse eelnõu: TT_JV_tasu_2022_EN\nMääruse seletuskiri: TT_JV_tasu_2022_SK


Kurjategija professor : Sherlok Holmes'i uued juhtumised\nTeadlikkus Eesti maaelu arengukavast ja Euroopa Merendus- ja Kalandusf... Turu-uuringute AS\nAbiks taotlejale. Pindalatoetused (Eesti maaelu arengukava) Eesti. Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet\nTallinna lugu : õpetajaraamat Milvi Martina Piir\nPõllumajandus-, toidu- ja metsandussektori koolitusvajadus : küsitluse... Eesti. Maaeluministeerium\n2000. aasta rahva ja eluruumide loendus. XII, Vallaasulate rahvastik =... Eesti. Statistikaamet\nMaanteeamet : aastaraamat 2008 Eesti. Maanteeamet\nKoiola Valla Ühistegeliku Kindlustuskassa põhikiri Koiola Valla Ühistegelik Kindlustuskassa, Ühistegevuskoda. Ühiskindlustuse Sektsioon\nLaulik / Mag. Nooli-Aleksandri luuletused Matthias Johann Eisen\nEesti Energia : aastaaruanne ; 2008-2009 Eesti Energia\nKogu eeskujulise koolimaja põhijoonistuste kavandeid August Maramaa


Kodu: Maple Puidust Kappide Värvimise Protsess - 2019 | Et.Interior-Designy.com\nPõhiline > Kodu > Maple Puidust Kappide Värvimise Protsess\nPuidust viimistleja jaoks on probleeme tihedate metsade nagu vaher ja kirsiga värvimine, sest nad võivad absorbeerida korrapäraseid sissetungivaid plekke ebaühtlaselt ja tunduda lõtvamad. American hardwoodi infokeskus soovitab selle probleemi vältimiseks mitmeastmelist protsessi. See algab õige puidu lihvimine, millele järgneb...\nPõrandad määrduvad ühtlasemalt, kui te seda osaliselt pitsati.\nPuidust viimistleja jaoks on probleeme tihedate metsade nagu vaher ja kirsiga värvimine, sest nad võivad absorbeerida korrapäraseid sissetungivaid plekke ebaühtlaselt ja tunduda lõtvamad. American Hardwoodi infokeskus soovitab selle probleemi vältimiseks mitmeastmelist protsessi. See algab nõuetekohase puidu lihvimisega, millele järgneb pesu rakendamine, seejärel värvimine ja lõpuks plekk. Kui on vaja veelgi värvimist, võite kasutada toonerit plekidelt. Teie protseduur võib sisaldada ühte või mitut värvimisetappi, olenevalt sellest, millist värvi mustvalgus ja ühtlus on saavutatud.\nKatkesta kapis ja tehke kõik vajalikud kosmeetikavahendid, sealhulgas aukude täitmine ja plahvatused, nagu puruned.\nLihvige puit peopesaga. Puidust siledaks ja vana viimistluse eemaldamiseks kasutage jäme paberit, näiteks 80-rasvatükki. Järgige passiga 100-grammist paberit ja 120-grammist paberit teisega. Peenem paber kustutab sügavad sooned, mis võivad pärast värvumist tunduda tumedamad.\nTerade avamiseks ja paremate värvide läbitungimise võimaldamiseks paigaldage 1-osaline vesi 1-osakese metanooli või puuvilja alkoholiga. Puhastage või pihustage lahus ja laske sellel kuivada.\n1-osalise mittekatalüüsimata hermeetiku lahust segatakse 5 või 10 osa atsetooniga. Mida rohkem segu segaks atsetooni, seda sügavam plekk tungib ja rikkalikum värvus saavutatakse. Teiselt poolt, suurema osa tihendajatest annab ühtlasema värvuse. Pange pesemine pintsli või pihustusseadmega ja laske sellel leotada ja kuivada.\nSünteetilise värvaine segatakse sõltuvalt värvi tüübist veega või alkoholiga ja sügavale värvitooni saavutamiseks pihustatakse puitu õhust pihustusseadmetega. Lase lahusel kuivada, seejärel lihvige seda kergelt 320-lihase niiske / kuiva liivapaberiga, et tõmmata värvi lahusest üles tõsta.\nPintsliga pintsliga pintsliga pintsliga pühkige pintsel ja pühkige raputatult üle. Pikkus, mille jooksul peitsi tungimine enne pühkimist tungib, ja pritsimise hulk pritsimise ajal määravad värvide sügavuse, mida tekitab tungiv plekk.\nLisage pigmenti hermeetikule või pealmisele kattele, et saada rohkem värvi maskeerimist, seda soovitakse. Seda tüüpi tooner maskeerib tera, kuna see ei puutu puitu.\nSurveõhu pihustusseadmete kasutamine muudab värvid ja toonid lihtsamaks ja muudab ühtlasemad tulemused. Kuna peate puhastama plekke, pintsliga pealekandmine on sama efektiivne kui pihustamine, kuigi pihustamine on kiirem.\nPuidu värvimine ja värvimine hõlmab lenduvate mürgiste kemikaalide kasutamist. Töötage hästi ventileeritavas kohas ja kandke respiraatorit.


CV Keskus tööpakkumine Operaator\nTööpakkumised 0 Tööpakkumised: Uued tööpakkumised Kategooria järgi Asukoha järgi Tööpakkumised sisestamise järgi Tööpakkumised firma järgi Töö välismaal Praktika Hooajatöö Leia töö Tööpakkumise otsing Tööpakkumised e-postile Salvestatud tööpakkumised (0) Loo CV English Русский https://www.cvkeskus.ee/600488\nTööpakkumise number 600488\n- Erinevad koostetööd trafode valmistamisel\n- Toodete kontrolli läbiviimine\n- Valmidus tööks seadmete ja arvutiga\n- Soov õppida lugema skeeme ja jooniseid\n- Hea eesti või vene keele oskus\n- Kohusetundlikkus, täpsus, korrektsus, rutiini taluvus\n- Valmidus vahetustega tööks sh. öövahetused\nVäljaõpet ja arenemisvõimalusi, huvitavat ja väljakutseid pakkuvat tööd rahvusvahelises ettevõttes, konkurentsi- võimelist töötasu, kaasaegseid töö- ja olmetingimusi, tasuta transporti Tallinnast ja Maardust, ettevõtte poolseid soodustusi.\nAlates 5.1 EUR tunnis\nTrafotek Oy on asutatud 1983. aastal Soomes. Ettevõte on spetsialiseerunud innovatiivsetele lahendustele induktiivkomponentide, filtrite, reaktorite ja transformaatorite tootmises. Grupi peakontor asub Turu lähedal Kaarinas, tootmisüksustega Soomes, Hiinas,Brasiilias ja Eestis. 45 miljoni eurose müügikäibe ja 450 töötajaga ettevõte on kasvamas tugevaks rahvusvaheliseks kontserniks üha globaalsemas äritegevuses ja kiiresti arenevas ärisektoris. Ettevõte on sertifieeritud ISO 9001, ISO 14001 ja OHSAS18001 nõuetele. Eesti tehases, mis asub Jüri lähedal Rae Tehnopargis, töötab hetkel 300 töötajat.


Liikluses hukkus üks ja sai viga kolm inimest; vahele jäi 19 joobes juhti - DELFI\nLiikluses hukkus üks ja sai viga kolm inimest; vahele jäi 19 joobes juhti\nKorravalvurid tabasid 4. märtsil Eesti teedel ühe narko- ja 18 alkoholi tarvitamise tunnustega juhti. Ärandatud ja leitud sõidukite kohta teateid polnud.\nJuhtus neli liiklusõnnetust: hukkus üks ja sai viga kokku kolm inimest.\nKella 4.47 ajal juhtus õnnetus Tallinnas Kadaka puiesteel Mäepealse 28 juures.\n50-aastane mees juhtis autot Toyota RAV 4 ja põrkas esialgsetel andmetel kokku sõiduteel viibinud 20-aastase mehega. Jalakäija viidi Põhja-Eesti Regionaalhaiglasse. Liiklusõnnetuse täpsemad asjaolud on selgitamisel.\nKella 6.50 ajal juhtus õnnetus Pärnus Rohu tänaval.\n63-aastane mees sõitis autoga Mercedes-Benz garaažist välja, väljus ja asus garaažiuksi sulgema, kui automaatkäigukastiga sõiduk alustas tagurpidi liikumist kallakust üles ning juht jäi garaaži ukse ja sõiduki vahele.\nJuht viidi Pärnu haiglasse. Asjaolud on selgitamisel.\nKella 18.44 ajal juhtus õnnetus Harjumaal Rummu alevikus Lääne-Harju vallas Keila-Haapsalu maantee 19. kilomeetril.\n39-aastase mehe juhitud mootorsõiduk BMW 530D kaldus esialgsetel andmetel teel vastassuunda ning sõitis otsa vastu tulevale sõidukile Volkswagen Touareg, mida juhtis 43-aastane mees. BMW juht viidi Põhja-Eesti Regionaalhaiglasse. Täpsemad asjaolud on selgitamisel.\nKella 21.49 ajal juhtus õnnetus Tallinnas Suur-Sõjamäe 38 juures.\n56-aastane mees kaotas juhitavuse elektrimootoriga jalgratta Muddyfox üle ning sõitis teelt välja vastu tänavavalgustusposti ja sellele kinnitatud liiklusmärki. Juht hukkus kohapeal peapiirkonda saadud vigastuste tõttu. Täpsemad asjaolud on selgitamisel.\nPolitsei palub kõigil, kes nägid seda liiklusõnnetust pealt, ühendust võtta, et võimalikult kiiresti selgitada välja sõnnetuse asjaolud. Infot saab anda helistades numbrile 612 3000 või 112 või kirjutades aadressile pohja.lmt@politsei.ee.\nPolitsei palub olla liikluses ettevaatlik, sest pluss- ja miinuskraadide pidev vaheldumine muudab maanteed ja tänavad libedaks. Ole liigeldes ettevaatlik ja arvesta sõidukit roolides muutlike teeoludega.


mina olengi ülemus\ninimesed on erinevad ja minu töö on inimesi õnnelikena hoida, et nad võimalikult kaua sooviksid mu käe all, või vähemalt samas ettevõttes, jätkata. töö saab tehtud siiski töö ajal ja seisneb väärtuse loomises, mitte pidudes\nMeil on erafirmas selline ühisüritus kord aastas, kas siis jõulude ajal või kui aasta lõpus ei jõua, siis uuel aastal ühine õhtusöök paremas restoranis või seotud mingi teatrietenduse või kontserdiga ja siis püstijalalaud. Aktiivsemad pärast siis jätkavad ööklubides. Olid ka suveüritused, aga need vajusid ära, osalejaid oli iga aastaga vähem. Meil on suhteliselt püsiv kaader, mis me ikka enam tutvume juba 10 aastat järjest. Mulle pole sellised üritused eriti kunagi meeldinud, vaba ja vallalisena veel, hiljem teistes töökohtades olen kõrvalehiilinud, aga aastalõpupeol ikka käinud. Tööl pole mingeid sõprussuhteid tekkinud, puhas tööalane asjalik koostöö ja isiklikke asju ei aruta. Sünnipäevadel on kujunenud traditsioonilises suuruses keset päeva suupistete pakkumine ja järelpidusid ei ole.\nSee on naiste probleem, isegi introverdina nad on sotsiaalselt nii tundlikud, et tunnevad kohustust kaasa teha. Mehed reeglina ei vaevu vastamagi, vaid lihtsalt ignoreerivad üritust. Mitte keegi ei saa sulle roosat kleiti selga sundida ega sundida sind kommikausiga kilgates ringi hüplema. Vastad: ” tänan ei”. Kui keegi jääb pikemalt ma manguma, ütled, et “On ainult üks viis, kuidas mind siin töökohal hoida ja see seisneb minu vabastamises kõigist sotsiaalsetest lõbustus- ja lõimumistegevustest”.\nKuskil pole see kohustuslik. Mind pole veel kegi sundinud (va koolituspäevad, milleks on meid isegi teise riiki viidud, päevarahagi makstud, muidugi). Aga kui sind sunnitakse pärast tööd kuskile sotsialiseeruma minema, sa ei oska lihtsalt ei öelda viisakalt.\nMina käin umbes igal viiendal korral ja võibolla küsitakse, et kas ma ei tulegi, siis vastan, et aitäh kutsumast, seekord jätan vahele.\nAga kord aastas mitte pere juurde rutata ja kolleegidega kuskil heas restoranis paar tundi veeta on pereelule ainult kasulik. Ma luban seda sulle.


Postitatud: Teisipäev, 14 Jaan 2014 18:48\nPriidu peaks äkki telepurki panema? Merevaatesse? Ja teine asi mida võiks mõni telekanal tegelikult proovida, oleks regattide teleülekanded, sh opakate omad kus vaatajaid oleks joomajoooooooo kui palju. Pole ju saladus, et opakad-zoomid on lastevanemate sport...\nJutt tal jookseb ja autoüritustel on oli päris mõnus "õhtujuht" Eesti rahva merekultuurile oleks see kindlasti väga kasulik ja Priidu fusiooniline energiavoog oleks väga õilsa vankri ette rakendatud kui ta bossudega just poksima ei hakka.\nPostitatud: Teisipäev, 14 Jaan 2014 22:03\nelu on elamiseks. ja mu arust mette kusagil kitsas ringvaates.\non lahtine pea, õige arusaam asjadest ja maailmavaatest; oled iga olukorra adumiseks võimeline;\nja siia lisada veel asjalik eluülikool + kindlasti veel miski “secret ingredient” – ja ongi nähtus PriitV.\nselle "nähtuse" juurde kuulub minupoolt selge emotsiooni väljendamine: “ma näen seltsimeeste silmis entusiasmi”.\non juba sedasi see tänapäeva ümbritsev ilmaelu programmeeritud kus vöiks asuda enamus kes vaid aimavad elu ja et nad midagi teevad ja et mes elu tegelikkuses üldse laiemas plaanis ümbritseb.\nning siis jääb vaid röömu tunda kui hammustakse nii mönigi kord selgroost veel selgelt läbi.\n(ps. ja siinkohal jääb vaid tödeda, et PriitV tegemised ei piirdu vaid siinse meremaailma teematikas - jagub veel kamaluga valdkondi kus on oma sõna öeldud. tegusi tehtud. ja veel nii et jagub).\nPostitatud: Kolmapäev, 15 Jaan 2014 01:44\nKunagi ammu, ma arvan et umbes aastal 1986 näidati telekas saadet legendaarsest isiksudest Kaarel Irdist. Ei ma muud sellest saatest mäleta kui seda et too eelnimetet Härrasmees andis sõnale "kurat" igati positiivse ja emakeelses keelekasutuses vajaliku tähenduse, mis kulmineerus sensetis "üks õige eesti mees peab ikka kurat ütlema, see polegi nagu vandumine , see on nagu kinnitus, et ikka on kõva asi".\nVaata Priit - vot mina arvan et Sa (jah, suure tähega), oled, kurat üks õige mees. Siin ja selles seltskonnas vähemalt.\nMa olen Sinuga harva nõus Sinu arvamistes. Ma loen hoolega Sinu edastusi tegelikkusest (praktika merel ja mereääres). Ma arvan et need asjad mis on hetkel veel vaid plaanis ja tegemata - need saavad ju tehtud. Ja siis ma loen kuidas Sa neid teed (ümber Kap Hoorni Sa ju ometi kunagi sõidad, karmi ilma ja alumiiniumist jahiga... ma loodan ja ootan) ja siis ma loen kuidas Sa seda teed ja ma kurat, naudin seda lugemist - ja see ei ole minu unistus, see neem, aga ma naudin seda lugemist ikka.\nTead - pane edasi. Uju vastuvoolu, neela need paar soolast laineharja alla mis tuul (ja ksf kriitikud, sealhulgas tihti ka mina-kui mitte kirjas siis mõtetes) Su kurku pressivad ja suru edasi.\nPäikest ja marutuult!\nPostitatud: Kolmapäev, 15 Jaan 2014 09:33\nMa vaatasin selle peale, kui palju postitusi ikka mehed teinud on.\nligi 5000 - räme.\nAga muidugi möliseb Priit iga kord kui saab. JA puistab kamaluga linke ja ideid, mis siis et ta ise mõne asja poole kaldub. Ma ka.\nMA ei arvakski miskit erilist tast, aga kord tegime mingi purjeka äratoomise jõulude ajal üle lahe ja siis rahmeldas ta kätega veel palju rohkem kui siin suuga.\nKui käed otsas, siis pole suuvärk enam miinuseks. Mulle ei meeldi maailmatargad, kel käed ainult taskus püsivad, nendega ma suisa väldin suhtlemist.\nJa ma ei tea, kas mereministriks oleks tal aega hakata, tal ole muudki valdkondi.... Muide hääletaks jah, tema poolt.\nPS huvitav, mitu lehekülge posti koguneb.\nPostitatud: Kolmapäev, 15 Jaan 2014 12:00\nPostituste arv - postituste arvuks, tähemärke on PriitV-l kindlasti ülivõimsalt enim siin. Sõbralik nõuanne: Püüa vahel vaid "pika jutu lühikesi kokkuvõtteid postitada", läheb lugejal vähem kaduma. Pahatihti avastan isegi ennast pikast postist üle scrollimas ja diagonaalis sirvimast, kuigi post võib sisaldada vägagi huvitavat infot.\nViimati muutis teinlum, Kolmapäev, 15 Jaan 2014 21:05, muudetud 1 kord kokku.\nPostitatud: Kolmapäev, 15 Jaan 2014 12:07\nPriitV on muidugi fenomen, mõnikord kadestan tema informeeritust ja energiat!\nPostitatud: Kolmapäev, 15 Jaan 2014 14:00\nTähemärkide produtseerimine on kvantitaiivne mõõdik.\nNende tähemärkide hulka satub häid kogemusi, kuid samuti järjest enam kuskilt kokku googeldatud tarkust, millest PriitV ise täpselt aru ei saa ja mis on huupi vales kontekstis tõe pähe serveeritud.\nKuna ise tunnen elektrivärki enam kui merevärki, siis sain sellise pildi ette PriitV elektriteemalistest sõnavõttudest.\nPurjetamisest ei tea ma ise mitte midagi, kuid analoogiale toetudes pakun, et ka nendes sõnavõttudes võib olla sellist kokku googeldatud ja valesse konteksti pandud häma palju.\nSeega soovitan olla ettevaatlik selle tõe otsimisega PriitV postitustest.\nLisaks muidugi veel see, et kui teised tema eksimustele tähelepanu juhivad, siis PriitV ei ole mees kes seda tunnistaks, vaid püüab neid veelgi suurema hulga tähemärkide arvuga hämasse maskeerida.\nPriitV - pöördun Sinu poole ühe küsimusega. Sa reklaamid ennast siin ühe mõtleva indiviidina. Kas sulle ei tundu, et üks mõtlev indiviid võiks ka oma postituste sihtgrupi peale mõelda ja arvestada ka sellega. Pean silmas seda, et tulevikus "come to the point", ehk keegi lihtalt ei viitsi neid pikki poognaid lugeda ja sealt seda iva otsida. Seetõttu võib rumalale sihtgrupile tunduda, et need tähemärgid on vajalikud Sinu ebakompetentsuse peitmiseks? Umbes nii nagu Keskerakonna valijad ei saa aru Ansipist?\nSeniks pakun varem toodud kvantitatiivsete näidikute kõrvale ka paar kvalitatiivset:\n- Üheks nendest on näiteks häma (ehk siis Priitv sõnadega bullshiti) hulk kogu kipperi foorumis.\n- Teiseks PriitV postitused põhjustavad kõige suurema koormuse hiire scrolli nupule.\nPostitatud: Kolmapäev, 15 Jaan 2014 17:14\nTundub, et ma ei olegi ainuke, kes Priidu meetripikkuseid postitusi tuima näoga edasi kerib Viimasel ajal on täheldada ka rohkelt hooletusest (või siis liigsest rapsimisest) tingitud kirjavigu, mis minusugusel pedandil natuke tagasi lööb. Eelvaade ei ole ilmaasjata ja paistab, et mees ei viitsi isegi oma poste lugeda, mis siis veel teistest rääkida\nPostitatud: Kolmapäev, 15 Jaan 2014 22:31\nArutasime kodus ka seda Priidu teemat.\nLeitud: seoses sõltuvusega vastasseisust - õige koht Greenpeace.\nRevolutsionäär, vähemuste eestseisja ( geid lesbid ja transvestiidid)\nPostitatud: Neljapäev, 16 Jaan 2014 00:34\nPriidule tuleb korrektor palgata. Masajas mammi ajalehetoimetuse tagumisest nurgast, kelle teadmistepagas on veelgi suurem.\nPostitatud: Neljapäev, 16 Jaan 2014 14:06\nMa tõesti ei näe vajadust kedagi ringi kasvatada .. jah ta on meie hõbevara kuid just sellisena nagu ta on. (kõigest minu arvamus)\nPostitatud: Neljapäev, 16 Jaan 2014 16:59\nMinu tagasihoidliku analüüsi tulemusel on Priidus korraga möllamas neli isiksust- a ja b on Bornhöe kirjanduslikust teosest, kus üks leiutamisega üle ilma kuulsaks pidi saama ja teine luuletamises üks kõvemaid tegijaid siin maamunapeal.\nc ja d jällegi Lukašenko ja Ligi.\nKes parajasti domineerib selgub kõige viimatisest kirjutisest.\na- sõnavõttude mõttetihedus\nb- vastuvaidlemist mittesallivus\nc- ärimaailma õigetest radadest rääkimine\nd- kõik peale minu ei tea midagi\ne- kõik peale minu ei tee midagi (või teevad jummala valesti)\nPriidu purjetamise näpunäidete kohta ei oska jälle mina midagi öelda. Võibolla on väga tark ja asjalik. Erinevalt päevakangelasest ma siis ei ütlegi miskit.\nAga muidu üks õige eestlane... ja õnneks mitte niiväga õrnahingeline, et kannatab ka, kui keegi miskit krõbedamalt ütleb.\nPostitatud: Neljapäev, 16 Jaan 2014 21:03\nSabotööriks vaenlaste foorumitesse saata? Targutaks ka teised nii tümaks, et keegi ei viitsi enam kellegi pikki postitusi lugeda. Kui pilte sees pole.\nPostitatud: Neljapäev, 16 Jaan 2014 22:38\nHr. PriitV on tähemärke vähendama hakanud, ei tea kas kipperis sai ruum otsa?\nPostitatud: Neljapäev, 16 Jaan 2014 22:41\nMa just meilin sellel teemal talle. Väga näotu tegu.


Aastaks juhe seinast ja Taisse/Aasiasse\n18. aug 2016 13:50\nKaalun tõsiselt tõmmata nö juhe seinast aastaks ja Eestist eemalduda. Kuna pole Aasias kunagi käinud, siis soovin infot Tais vms elamise kohta. Mis finantsidega, hirmudega, rõõmudega peaksin arvestama aastas/kuus?\nEi ihka luksust ja linna, vaid heidaks pilgu pigem tagasihoidlikkusele, loodusele, pidutsemist ka ei ihalda. Olen naisterahvas ja kõigi eelduste kohaselt võtan selle teekonna üksi ette.\nVabandan, kui teema on sel kujul läbi käinud ning seda kordan. Kõik info ja juba piirkonnas elavad inimeste soovitused on oodatud. Kas eelistada Taid või midagi muud jms India ilmselt välistaksin\n18. aug 2016 14:55\nMina loeks alustuseks läbi info, mida teised juba kirjutanud on. Selleks kliki üleval paremal FOORUM ja avanenud aknas kasuta otsingut, nt Tai, või muu riik. Inimesed siin on vaeva näinud ja infot jaganud ja nüüd sa tahad, et nad seda uuesti jagaks, selle asemel, et see eelnev info lihtsalt läbi lugeda. Arvesta, et otsing töötab vaid sõnadega, mida on foorumipealkirjades kasutatud!\nKui peale selle kõige läbilugemist on sul endiselt küsimusi, tere tulemast! :)\nja kui kauaks Taisse minna saab niisama: http://www.vm.ee/et/riigid-kuhu-eesti-kodanikel-oigus-siseneda-viisata\n18. aug 2016 15:08\nkõigepealt tulebki uurida kui kaua kusagil riigis on vöimalik maksimaalselt järjest ja aasta jooksul viibida ja kui palju maksab pikem viisa. Kui raha piisavalt, siis ilmselt on kõige lihtsam riigist riiki kulgeda ja neid avastada.\n18. aug 2016 17:11\nKui pole kordagi Aasias käinud, on ka kogemusega inimestel päris keeruline midagi soovitada. Erinevatele inimestele lähevad lihtsalt korda küllalt erinevad asjad. Klassikaline näide: arva ükskõik mida näiteks Kambodža või Filipiinide puhtuse/räpasuse üle ja rahvas kolib kohe kahte erinevasse laagrisse.\nMiks välistada India seal käimata? India on väga suur riik ja seal võib leida vägagi elamisväärseid kohti.\nAga nõustun norsuga, et alustada võiks erinevate riikide viisatingimuste väljaselgitamisest. See paneb juba iseenesest paljud asjad paika.\n18. aug 2016 17:57\nEsimese hooga pakuks sulle Balil, üleval põhjas sellist küla nagu Pemuterang (Loosupargi serv, vapustav loodus ja suurepärased ehedad inimesed veel), või all lõunas Nusa Penida saart. Väga vaiksed piirkonnad, turiste minimaalselt. elu odavam,kui Tais ;) Aga ma ei tea,kuidas neid kohtades üüritavate pindadega on,kas seal on üldse nö eurooplasele vastavaid elamuspindu rentida,mis ei oleks hotellid :) Nusa Penidal nt pole ühtegi restorani, kõik,mis on on hotellides,neidki vist oli saarel 4-5 :D\n18. aug 2016 20:42\nSuur aitäh, kes seni vastanud on.\nVabandan veel kord, et mu teemapüstitus korduva kõlaga on. Lugesin foorumit ja ei leidnud päris seda, mida soovisin sealt ja kuna osaliselt info aastaid vana, siis kahtlesin selle värskuses.\nAitäh soovituse eest 6unauss, hakkan uurima. Kõlab hästi. Alguses saab ju ka hotellis olla ja siis eddasi liikuda.\nViisa suhtes väga ei muretse, ega ülemäära keskenduks, kuna saan ju ka vajadusel liikuda, oma asukohta muuta ning seda seeläbi muuta, pikendada, uuendada jms.\n19. aug 2016 12:19\nSoovitan alustada Tai'st. Arvan, et mõne aja pärast hakkad paratamatult liikuma kõrvalriikidesse. Soovitan tervikliku ülevaate saamiseks\nTekib ülevaatlikum ettekujutus, loksutab soovid- ja teekonna paikka.\n19. aug 2016 14:47\nKui jätta kõrvale kallima otsa Kagu-Aasia riigid (a la Singapur, ka Malaisia), siis Tai on hüppelauaks sobilik. Suhteliselt odav, eriti Eestiga võrreldes, samas piisavalt arenenud ja suure eurooplaste kogukonnaga, et olla immigrandisõbralik.\nSeal saad minimaalse vaevaga endale piisavalt euroopaliku elamise (konditsioneer, veevärk, internet, külmik, toimiv elekter, sularahaautomaadid, 24/7 poed - ka ühistransport, mis ei panegi kaamerat haarama, et maailmaga vapustust jagada, millega seal veel sõidetakse) isegi vaiksemas kohas. Kagu-Aasia rahvastikutihedust arvestades tähendab maakolgas Eesti mõistes a la Raplat ehk suhtelist lakkamatut tiheasustust. Eesti mõistes küla leidmiseks peab ikka väga-väga sügavale sukelduma.\nPead arvestama ca 30-60 päeva tagant riigist väljas käimisega, et viisavaba aega pikendada, ükskõik, mis riigi valid. Lennud naaberriiki ja tagasi on odavad. Vajadusel saad lihtsalt riiki vahetada ja mitte tagasi pöörduda.\nTais soovitan siiski alustada linnas elamisega. Seal näed ka piisavalt immigranttöötajaid kõigist vaesematest Kagu-Aasia riikidest, kes aitavad ehk langetada otsust mõne teise riigi valimisel. Näed ka esialgset elukvaliteedi langust ja saad otsustada, kas oled linnast välja kolides valmis veel suuremaks languseks. Ning omakorda uueks languseks, kui kolid Taist mõnda teise riiki, kus elekter, transport, veevärk jne pole tingimata 24/7 teenused.\n20. aug 2016 09:36\nMis seal siis niiväga Eestiga võrreldes odavam on, kui jätta välja Tai köök ja mõned herba ja mükoloogia valdkonda kuuluvad juhtme väljatõmbamise moodused.\n8. nov 2016 17:21\nOlen thai ja enamus Aasia riike risti rästi läbi trippinud seljakoti ja telgiga ja thai meeldis väga seal on väga palju ilusaid rahvus parke kus saab telkida ja loodust nautida . Näiteks khao sam roy yot,kaen krachan jne,isegi phuketis saab lennujaamast paar kilti on väga ilus rand telkida ja ujuda samas üli vähe on turiste :)kui otsid spirituaalseid paiku siis kindlasti on põhja thai chiang mai ümbrus väga ilus palju templeid ja inimesed on rikumata turistidest :)mõtekas on seal trippida rolleriga päev on umbes 150 kohaliku raha, või oleneb kus mis diiliga saab suuremad keskused on lebo bussidega vurada või lennukiga aga jah kui tahad minna kuhugi rahvus parkidesse vaja reeglina rollerit, rahvus pargid on pühade aeg ja nii palju rahvast täis aga lähed natuke omas suunas on rahulik sest reeglina nende kohalolu piirdub pikniku-telkimis alaga :)


'Rick ja Morty' Szechuani kastmega naasmine McDonald'sisse on peatselt tulemas - Meelelahutus\n'Rick and Morty' Szechuani kaste võib väga kiiresti McDonald'sisse naasta\nSiin 2018. aastal oli meeletus üle Rick ja Morty 3. hooaeg ja selle kinnisidee Szechuani kastmes näib olevat kauge, vaibuv õudusunenägu. Kuid kui mõni lekkinud teave ja kiirtoiduhiiglase müstilised kommentaarid on mingid viited, siis on kastmepallokalüüs peagi käes.\nSzechuani kaste võib McDonald’sisse naasta igal päeval, väidab redditor, kes väidab tööd McDonald’sis.\nNeljapäeval riskis Redditis üks LaserBungalow nime kandev kangelane oma tööga McDonald’si töötajana, et pilti jagama digitaalse registri menüüst, mis sisaldas ikooni, millel oli kiri Maitseaine: Szechuani kaste.\nSzechuani kaste on õige varsti tõeline, seisab tema postituses. Töötan McDonald’sis ja leidsin selle registrimenüüst. Olete teretulnud.\nKõigile, mida me teame, võiks see olla mingi doktoreeritud pilt. Aga üks kommenteerida niidil näiliselt kinnitas teavet, kirjutades, saab kinnitada. Suured saadetised ja see on saadaval 26. veebruaril. Täiendavad kommentaarid selgitavad, et need suured saadetised jõuavad poodidesse sel kuupäeval, kuid kas me võime tõesti redditor bsknucklesi usaldada?\nKas see võib olla tõsi? LaserBungalow\nJärjekordne Redditor läheb mööda Reus958 lisatud , kaste hakkab saabuma 19. nädala nädalal, kus kogu kaupluse müügikuupäev on 26. kuupäev.\nNeed kõik pärinevad kontrollimata redaktoritelt, seega peaksime olema skeptilised isegi siis, kui nende teave on reas.\nEnamik inimesi arvatavasti mäletab, et Rick ja Morty 3. hooaja esilinastus 1. aprillil 2017 lõppes sellega, et Rick Sanchez vahutas suhu, kui ta möllas McDonald’sist aastakümneid tagasi Disney animafilmi jaoks reklaamitud kastme pärast Mulan . Kuude kaupa kasvas ja kasvas nõudlus maitseaine järele, kuni McDonald’s lagunes tarbija suure surve all ja otsustas oktoobris kastme piiratud koguses uuesti välja anda.\nKuid McDonald’s pani levitamise ja fännid pahaks põhimõtteliselt märatsema kui ümberringi polnud palju. See ajendas McDonald’si välja andma vabandus ja lubadus : Szechuani kaste tuleb sel talvel taas tagasi.\nKui talvel on jäänud vähem kui kuu aega, hakkame kõik mõtlema, millal see tegelikult juhtub, kui üldse. Kuid kui Redditis pakutav teave osutub tõeks, siis võib McDonald’s lõpuks lubaduse tuua kaste massiliselt tagasi ja teeb seda väga kiiresti.\nNeljapäeva varahommikul saatis McDonald’s'i ametlik Twitteri konto kummaliselt positiivselt kõlava vastuse nõudlikule fännile, kes küsis kastme kohta.\nKui talvel on jäänud vaid nädalaid, on tõenäosus väga suur, et saame McDonald’silt varsti mingisuguse ametliku teadaande kastme vabastamise kohta. Kas saame selle enne talve lõppu kätte, on veel oodata, kuid võib-olla peaksite igaks juhuks oma 26. veebruari varakult oma kohalikku restorani jõudma.\nfantastilised metsalised ja kust neid leida New York\nmida see tähendab, kui oskad unes lugeda\nbatman, märguandeseeria väljalaskekuupäev\nrick and morty rick Potion nr. 9\nmillal sigma üle vaatab


Kehva enesetunne | Perearst | Arsti nõuanded | Küsi nõu Eesti tipparstidelt! - Kliinik.ee\nKehva enesetunne 08.05.03 / Perearst\nViimased 2 kuud ei tunne ma end hästi. Alustuseks ütlen seda, et olen juba 10. kuud kaalujälgija ning olen 10 kilo kaalust alla võtnud (170 cm ja 64 kg). Viimasel ajal ei ole mul aega hommikuti süüa, kuigi tean, et peaksin. ning seega on mul kl 12 aeg paha olla, pea hakkab ringi käima ning kui tõusen toolit püsti, siis on isegi silme ees mustaks läinud ja kõrvus kohisema hakanud. Süda läheb ka täiesti pahaks, sel puhul aitab tass teed (ilma suhkruta). Perearsti juures mõõtsin vererõhku, mis oli ülemine 120, muidu on mul isegi pisut madalam. Veresuhkur oli ka korras, st 5,8. Kohvi ma ei joo. Nii, et arst ei osanud muud soovidada, kui et hommikuti peaksin ka sööma, kuid kui mul tõesti ei ole hommikul isu, mida peaksin siis tegema, et ei oleks lõunaajal nii kehv enesetunne.\nLeian, et Teie vaevuse põhjuseks on keskpäevane hüpoglükeemia teke ehk teisisiõnu veresuhkru alanemine tasemeni kus on võimalikud mitmed vaevused. Need klapivad hästi Teie kaebustega: nõrkus, minestustunne, kohin kõrvus. Ühekordne veresuhkru kontroll ei anna sesindist päris õiget pilti, õige oleks seda kontrollida korduvalt halva enesetunde ajal. Soovitan süüa sagedamini, korraga aga vähem ja tingimata ka süsivesikuid sisaldavat toiduaineid: kui muud pole käepärast siis paar karamellkommi aitab ka. Kehakilode pärast muretseda pole vaja. Olete teinud tõhusat tööd ja saavutanud ideaalse kehamassi indeksi: 22. Soovitan seda säilitada, see tähendab, et enam kaalu ei peaks alandama. Kuid peate väga jälgima oma toidusedelit ja liikumisharjumusi. Kui lasete end "lõdvaks" on oht kiirele kehakaalu ennistumisele.\nMul on kaelalihased tugevalt pinges, valu on kuklas, annab tunda ka selga, käelihased on valusad. Pea valutab, peamiselt oimukohtadelt. Nõrkus, mõnedel päevadel iiveldus, tugev väsimus, südame puperdamine. ...\nKlassikaline meditsiin teeb meelsasti kompuuteruuringud, analüüse määrab igat sorti ravimeid nii valu kui lihaspinge vastu. Aga miks peaks 34 aastasel noorel naisel heast peast tekkima kaelapinge. ...\nMul on mure pikaajalise palavikuga, mis on kestnud kaheksa kuud. Asi sai alguse eelmise aasta lõpus, kui oli väike külmetus ja peale seda jäi kestma palavik 37,3. Hommikuti palavikku ...\nTeie haiguse kulg ja vaevused, väike palavik on tõesti omased südamelihase põletikule. Kurb, aga tõsi, väike palavik võib püsida mitmeid kuid, teinekord ka aasta peale haiguse ägedat faasi. ...\npeavalu peale unetut ööd\nM25. Kui on mingil põhjusel öö vahele jäänud, siis järgmine päev alati pea valutab. Alkoholi ei ole absoluutselt tarvitanud juba üle aasta ja ei suitseta. Näiteks kui lähen nädalavahetusel ööklubisse ...\nTundub, et Teie vaevuse aluseks on pingepeavalu. Seda seisundit soodustab väsimus, müra, ülepinge, magamatus. See muuseas klapib ka Teie poolt märgitud võimaliku põhjusega. Ööklubides on ...


Reaktor :: Raamatukatkend: Marek Tihhonov „Maailmalõpu päevik“\nRaamatukatkend: Marek Tihhonov „Maailmalõpu päevik“\nMa ei tea, miks ma neid ridu kirjutan.\nVõimalus, et keegi kunagi mu päevikut loeb, on ju kaduvväike.\nEi, ma ei arva, et ma olen viimane inimene kogu maailmas. Kindlasti on ellujäänuid mujalgi ja ma tahaks väga loota, et kusagil on koguni tegutsemas väikesed inimgrupid, kes meie liigi säilimise lootust elus hoiavad.\nEhk on ses ilmas ka lapsi, kellele saab kirjutamist ja lugemist õpetada ning rääkida kadunud maailma imedest, mis mitte kunagi enam tagasi ei tule. Kui need lapsed peaksid kauges tulevikus mu märkmete otsa komistama, siis suudaksid nad loodetavasti neid lugeda ja vähemalt osaliselt mõista.\nAga oleme ausad – on äärmiselt ebatõenäoline, et keegi kunagi mu vihiku leiab.\nOn raske uskuda, et mõni vähestest elavatest inimestest satub lähimas tulevikus siia, Tallinna külje all asuvasse pisikesse majja ning leiab muu prügi seest üles just mu märkmed.\nKindlasti ei ole meenutused ühe maailma kadumisest esimene asi, mida selline inimene siit otsiks.\nPigem jõuab mu kirjutiseni enne tuli või langeb sisse majakatus ning tuul ja vesi teevad oma töö ja hävitavad mu mälestused igaveseks.\nMõistan seda, ent olen siiski otsustanud toimunu jäädvustada.\nPanen kõik kirja nii, nagu mäletan.\nVõib-olla siis peamiselt selleks, et mõista ja näha seoseid, mis mulle seni varjatuks on jäänud.\nSeepärast, et saan ja kuni ma pole liialt palju unustanud.\nKuni mälupiltidel on veel värvid, lõhnad ja sügavus.\nKuni mina veel olen.\nMaailmalõpuni viinud sündmused said alguse aastal 2020, mil meid tabas aastatepikkuseks veninud koroonaviiruse pandeemia esimene laine.\nMäletan, kui veider ja uskumatu tõve esmane löök tundus. Kuidas elu jäi äkitselt kogu maailmas seisma ning igal hommikul jahmatasid meid uudised uutest haigestunutest ja surnutest.\nEriolukord. Karantiin. Liikumispiirangud.\nEsimese laine ajal elasin koos oma abikaasaga pealinna äärelinna üürikorteris. Tööd oli parasjagu, kõik sai kodukontoris tehtud ja, kuigi see kõlab praegu uskumatuna, oli karantiin tegelikult omamoodi üsna mõnus aeg.\nSaime siis veel väga hästi läbi. Võib vist isegi öelda, et olime armunud, mistõttu oli koosolemine, mis sest, et sunnitud, siiski nauditav.\nHirmu ma ei mäleta ja ilmselt seda eriti polnudki. Lõppude lõpuks olin ma siis veel koroonaviiruse sihtrühma mõttes üsna noor ja riskigrupist väljas. Oli isegi natukene põnev, enneolematu ja uudne. Vähemalt seni, kuni kodus istumisest tõsiselt kõrini sai.\nTõesti, hirmust enam mäletan igavust ja tüdimust. Mida pikemalt pealesunnitud kodune elu kestis, seda suuremaks tülpimus muutus. Lõpuks oli seda suisa võimatu taluda.\nTekkisid ju isegi erinevad protestiliikumised, mis nõudsid juba paar kuud pärast esimese laine algust suuremat liikumisvabadust ja piirangute leevendamist. Inimesed väsisid kodusest vangistusest lihtsalt ära. Toona ei aimanud veel keegi, et meil tuleb selle haigusega koos eksisteerida pikki aastaid.\nMäletan veel muret, kuidas kõik toimuv mõjutab majandust. Kas palka kärbitakse, kas laenud ja liisingud saavad makstud? Veider on sellele praegu tagasi mõelda. Teine reaalsus, teine elu…\nNoored surid esimeses laines väga harva, pigem viis tõbi hauda eakaid.\nMuidugi valutasin ma seetõttu südant oma vanemate pärast, ent sedagi mitte üleliia. Siis oli meil veel luksust arvata, et meie ja meie lähedastega midagi hirmsat ei juhtu. Meil oli alust eeldada, et kõik meedia vahendusel nähtud jubedused leiavad aset kellegi teisega ja kusagil mujal. Ja mis seal salata, nii see ju tavaliselt oligi.\nPüsisime kodus. Hoidsime distantsi. Pesime käsi. Kandsime maske.\nEsimeses laines suri maailmas inimesi tohutul hulgal, ent igapäevaelus see meid siin Eestis, oleme ausad, eriti muretsema ei pannud.\nJah, ka meie kandis viis viirus hauda kümneid inimesi, ent need olid peamiselt eakad, kel pikk elu selja taga ja seega ei tundunud need surmanumbrid sugugi nii hirmsad.\nMaailmalõpp saabub siin ilmas inimeste jaoks iga päev, ent need on teised inimesed ja kusagil mujal. Kuigi nende elu lõpeb, läheb meie oma edasi, samamoodi nagu läheb see kõigi teiste jaoks edasi ka siis, kui lõpp saabub meie jaoks.\nKoroonaviiruse esimene laine oli Eestis suuresti anonüümne. Me ei puutunud surmaga isiklikult kokku ja väga vähestel meist oli mõni lähedane, kes haiguse tõttu elust lahkus. Me ei teadnud siis veel, kuidas surm lõhnab, kui see sind igast küljest ümbritseb. Meie jaoks polnud veel käes jõuetuse hetk, kus sa mõistad, et mitte midagi ei saa enam vääramatu lõpu lähenemise vältimiseks teha.\nMa ei mäletagi enam, kui kaua koroonaviiruse esmane löök kestis. Eestis vist neli või viis kuud, kui ma ei eksi. Või veidi kauem? Meil sai esimene suurem haiguspuhang läbi loetud kuudega, kuigi üksikuid haigestumisi ikka aeg-ajalt registreeriti. Kuigi mujal maailmas sai paljudes riikides haigestumine õige hoo sisse alles siis, kui Eestis tõbi mõneks ajaks taandus, tundus meile siin, et äkki ongi nüüd kõik. Korraks tekkis isegi lootus, et ehk läheb elu vana rada pidi edasi.\nTagantjärele mõeldes on veider ja arusaamatu, et keegi ei mõistnud toona, mis tegelikult haiguse juures oluline on. Keegi ei märganud vihjeid saabuvast hukatusest. Vähemalt ma ei mäleta, et oleksin siis lugenud või kuulnud midagi sellist, mida võiks tagantjärele prohvetlikuks nimetada.\nMingil hetkel küll räägiti päris palju karjaimmuunsusest, meenub… Ehk oleks see võinud olla koht, kus keegi küsib alguses rumalana tunduva küsimuse, mis lähemal vaatlusel osutub selleks kõige olulisemaks küsimuseks üldse.\nOleks see midagi muutnud, kui mõni viroloog oleks välja pakkunud, et äkki oleme me kogu asjast pisut valesti aru saanud ja lähenenud koroonateemale väärast vaatenurgast? Võimalik, et oleks. Samas, tagasi vaadates on asjad alati selgemad ja nende teadmiste valguses, mis meil siis olid, oleks vilepuhuja ilmselt välja naerdud ja tema sõnum maha vaikitud.\nMuidugi ei saa öelda, et keegi oleks maailmalõpus otseselt süüdi. Kindlasti andsid kõik eksperdid endast parima ja kui ka vigu tehti, siis olid need toonastes oludes andestatavad, kui mitte paratamatud.\nKeegi ei teinud midagi valesti. Nii lihtsalt läks.\nArvan, et Gaia oli juba ammu otsinud võimalust meiesugustest ohtlikest parasiitidest vabanemiseks ja seekord sai ta oma tahtmise.\nEhk olime lihtsalt natukene liiga ennast täis, kui pidasime ennast jumalasarnasteks olenditeks, kellele loodusseadused enam ei kehti. Kui üldse süüdlast otsida, siis oli selleks meie liigne upsakus, meie superbia.\nÜhel hetkel, kui selgus, et koroonaviirus on tulnud selleks, et jääda, hakkasid aina valjemalt kõlama arvamused, et meil tuleb lihtsalt õppida selle viirusega koos elama, sõlmida temaga kompromiss.\nOleksime pidanud olema targemad. Kui sa teed saatanaga salasobingu, siis võib sulle mingil hetkel tunduda, et oled võidumees. Alles hiljem selgub, et kurat võttis ikkagi oma.\nKui ma juba maailmalõpu kroonikat kirjutan, oleks igati asjakohane sissekanded ka dateerida, ent seda ma paraku teha ei suuda.\nOn veider, kuidas meie varasemat elu nii suurel määral raamistanud pidepunktid – kuupäevad, päevad, kuud, minutid, sekundid – on järsku kaotanud igasuguse tähtsuse ning aja möödudes mõnevõrra koguni tähenduse.\nAastaajad on muidugi endiselt olulised, sest neid on võimatu mitte märgata ja nende jälgimiseks on olemas ka vajadus – külmade saabumiseks tuleb valmistuda ning suvine kuumus toob enesega muresid, mille olemasolust mul varem üldiselt aimugi polnud.\nEelmise maailma lõpust on praeguseks möödas pisut enam kui kolm aastat. Seda ma tean. Veel.\nTean, et käes on kevad, sest loodus õitseb ja ilmad on läinud soojemaks.\nEnne seda, kui senine maailm otsa sai, seostus kevadega alati ka linnulaul. Enam mitte ja see on asi, millega ma veel ikka harjunud ei ole. Mõne asja sügavat loomulikkust mõistad alles siis, kui seda enam ei ole.\nHetkel istun oma maja ees trepil ja teen päevaplaane.\nTäna on kavas varustusretk Sikupilli keskusesse, kütusevarude täiendamine ning tagasi sõites kammin läbi tosinajagu maju Raekülas.\nÜkski eesmärkidest ei tulene otseselt hädavajadusest, sest olen olnud varude täiendamisel väga tubli ja põhimõtteliselt saaksin praeguse kraamiga hakkama vähemalt pool aastat. Tegelikult isegi palju pikemalt, kui priiskama ei hakka.\nÜht-teist mul siiski tarvis on ning kunagi ei tea, millal satub ette midagi sellist, mille vajalikkuse peale pole varem nagu eriti mõelnudki, ent ilma milleta sa edaspidi justkui enam hakkamagi ei saa.\nToidukraami osas kavatsen pisut ringi vaadata – ehk leian midagi muud peale kuivikute ja konservide. Ei oska eriti arvata, mis see võiks küll olla, sest viimati toodi poodi kaupa enam kui kolm aastat tagasi. Ilmselt tuleb lähiajal ikkagi oma peenramaa rajamine tõsiselt ette võtta. Esimesed katsetused aasta eest kukkusid läbi, ent eks olen nüüd mitme kogemuse ja teadmise võrra rikkam.\nVett võib alati lisaks tassida ning vitamiine ja mineraalaineid peaks juurde tooma. Nälg mind ei ähvarda, ent värske ja rohelise kraami puudumisel peab toidulisandite tarvitamisesse suhtuma väga tõsiselt.\nMäletan, et mulle tegid juba enne eelmise elu lõppu nalja telesarjad, kus inimestel on pärast tsivilisatsiooni kokkuvarisemist ning näljapajukile jäämist kaunis jume ja ilusad säravvalged hambad. Justkui pärast maailmalõppu taanduksid lavalt ka skorbuut ja muud vitamiinide vaegusest tingitud tõved.\nKammin muidugi veelkord põhjalikult läbi Sikupillis asuva apteegi. Olen teinud tervishoiu käsiraamatute ja muude sarnaste väljaannete abiga põhjalikku uurimistööd ravimitest, mida mul võiks erinevat tüüpi hädaolukorras vaja minna, ja vaatan, paljud neist ma saan pärast tänast käiku paberilt maha kriipsutada. Ennekõike huvitavad mind erinevad antibiootikumid.\nKui ma päris uue ilma alguses lisaks kaubanduskeskustele ka maju läbi otsima hakkasin, oli mu peamiseks sihiks leida toitu ja muud eluks esmaselt vajalikku. Vast peamiselt harjumusest või inertsist üritan ma kodudest tänapäevalgi esmalt leida erinevate koroonalainete ajal kokku tassitud kriisivarusid, ent sisimas tean ma, et see pole minu jaoks tegelikult juba ammu peamine.\nViimasel ajal olen eramajadest aina enam kaasa võtnud asju, millel puudub praktiline väärtus. Ühest küljest on mul piisavad toiduvarud juba olemas ja ma lihtsalt saan enesele sellist ekstravagantsust lubada. Teisalt – tunnen aina enam, et vaid esmavajaduste rahuldamine ei saa olla kõik, mis on alles jäänud. Midagi peab veel olema. Olgu see midagi siis kasvõi klaaskuul või maal seinal.\nVõimalik, et kunagi elu täis olnud majade külastamine on minu jaoks omamoodi teraapia, justkui meenutus päästmatult kadunud normaalsusest. Mõnikord istun ma mõne maja paksu tolmukihiga kaetud ja satikatest kubisevas köögis, valan enesele termosest kuuma kohvi ja sulen silmad. Võtan sõõmu ja kujutan ette, et kõik on nii, nagu varem. See muutub iga päevaga raskemaks, sest eelmise ilma mälupildid on hakanud hägustuma.\nInimesed surid koroonaviiruse viimase rünnaku käigus loetud tundide jooksul ja enamik neist jättis selle ilmaga hüvasti koduseinte vahel. Seetõttu puutun eramajades väga sageli kokku surnukehadega. Üldiselt see minus enam emotsioone ei tekita, ent mul on tekkinud komme sealt leitud inimjäänused tekiga katta. Lihtsalt on selline tunne, et see on õige tegu. Eriti arvestades, et ma lähen nende inimeste koju võtma nende asju.\nTuleb öelda, et päris paljud haigestunud otsustasid üsna piinarikast surma mitte oodata ja tegid enesele ise lõpu peale. Peamiselt kohtan majades pooduid – lõikan nad alla, kui nöör juba ise varem katkenud ei ole. Sageli on inimesed end ka maha lasknud…\nNagu kirjutasin, surnute leidmine minus enam eriti midagi ei liiguta, ent mõnikord on neil surnutel rääkida lugu ja see võib olla raskem.\nHiljuti leidsin ühest majast voodist perekonna – ilmselt ema, isa ja kolm last – kes isegi aastaid pärast surma olid ikka veel teineteise embuses ja üksteise külge klammerdunud. Võib-olla oli minusse selleks hetkeks tavalisest rohkem kogunenud või oli põhjus muus, ent vajusin sealsamas toas põrandale ja nutsin nii, nagu juba ammu nutnud ei ole.\nSellest majast ma midagi kaasa ei võtnud ja minnes sulgesin hoolikalt kõik uksed.\nMõned kuud pärast maailmalõppu sattusin ma toona veel mööda Eestit ringi rännates ühte lasteaeda. Ma teadsin selleks ajaks juba väga hästi, mis mind võib seal ees oodata, ent parasjagu olid mu toiduvarud otsakorral ja seetõttu polnud mul erilist valikut.\nMa ei olnud valmis selleks, mida nägin. Millekski selliseks ei saagi vist valmis olla.\nÕpetajad olid ilmselt surnud esimestena ja paanikas ning segaduses lapsed olid kogunenud ühte ruumi. Nii nad siit ilmast lahkusidki – üksteisest kõvasti kinni hoides ja üheskoos. Silma järgi umbes kolmkümmend erinevas vanuses last, kes moodustasid ühe suure hingelõikava surnukehade kobara.\nPärast maailmalõppu olen ma näinud nii mõndagi, mida ma hea meelega unustada sooviksin. Millegipärast on aga nii, et need kõige hirmsamad meenutused ei kao mitte kunagi. Nad ujuvad ikka ja jälle silme ette ning see teeb vahest sedavõrd haiget, et põgusaks hetkeks tundub mitteolemine nii neetult veetlev, sest annaks võimaluse nende nägemuste eest lõplikult varjuda.\nKui aga kriisivarude juurde tagasi tulla, siis nendega seoses on õhus sageli ka teatud huumorimoment. Asjad, mida inimesed maailmalõpu kartuses kokku on korjanud… Olen maailmalõpuvarude hulgast avastanud kõiksugu veidrat kraami alates Viagrast ja lõpetades silmaaluste kreemiga. Loomulikult ka tohututes kogustes WC-paberit, mille puhul tekib küsimus, kas see oli mõeldud söömiseks või tundus nende kunagisele omanikule lihtsalt mõte sitase persega surra absoluutselt vastuvõtmatu.\nÜldiselt on varud siiski suures osas asjalikud – kuivained, pakisupid, konservid, kuivatatud puuviljad ja pähklid, ravimid, patareid, gaasiballoonid, vesi, küünlad ning muu taoline. Kokku pakitud ja mulle noppimiseks valmis seatud.\nLugemist pean kindlasti juurde tooma, sest riiulilt mul praegu enam nagu midagi uut eriti võtta polegi. Õhtud on pikad ja pimedad ning kõige parem ravim igavuse vastu on hea raamat. See pole muutunud.\nMa olen üldiselt alati eelistanud ilukirjandust, ent viimasel ajal olen päris palju lugenud neid Petrone kirjastatud erinevate maade reisikirju. Aeg-ajalt tekitab see natukene liiga tugeva dissonantsi ja siis panen raamatu mõneks ajaks käest, ent enamasti võtan seda kui leebet meeldetuletust, et kunagi oli olemas teistsugune, praegusest palju suurem ja värvilisem maailm.\nNüüd on lisaks tekkinud vajadus igasugu nõuandeid sisaldavate raamatute ja tehnilise kirjanduse järele. Sellised raamatud on olnud mulle uute oskuste omandamisel suureks abiks.\nEsoteerikakirjandus on ka igati tarvilik. Eks ikka tulehakatuseks, milleks muuks.\nÜks oluline käik on mul tegelikult täna veel – tahan leida oma koduse jõusaali jaoks kaablimasina. Ma olen üldiselt jõusaalis käies alati olnud kangi ja ennekõike hantlite usku, ent mõned masinad on siiski hädavajalikud.\nVarem käisin jõudu tegemas Peetri Keskuses asuvas 24/7 jõusaalis, ent hiljuti läks see maja äikesetormi ajal põlema ning just see hoone pool, kus asub tennisekeskus ja jõusaal, sai kannatada sedavõrd rängalt, et trenni seal enam teha ei saa.\nNüüd siis olengi enesele koduse saali sisustanud.\nVõiks ju arvata, et üksi maailmas mässates on füüsilist tegevust nii palju, et jõudu juurde enam tegema ei pea. Tegelikult see nii ei ole. Eriti nüüd, kus mul suured varud juba kokku veetud ja ladustatud. Kui ma aga tahan heas vormis olla veel ka kahekümne aasta pärast, siis tuleb selleks vundamendi ladumisega tegeleda juba praegu.\nNagu ma juba kirjutasin, ei kadunud koroonaviirus pärast enese ootamatut ilmutamist enam päriselt kunagi. Lained tulid ja läksid järgnevate aastate jooksul pidevalt ning kui vahepeal ka tundus, et viirus hakkab pildilt taanduma, naasis see taas uue hooga ja hakkas taas üleilmselt näljaselt levima.\nKoroonaviiruse järgmiste suurtulekute ajaks oli meil juba varasemate tõvelainete kogemus ning senisest paremad ravimid ja peagi ka mitmed vaktsiinid, mistõttu pandeemia algusega võrreldavat globaalset paanikat enam ei tekkinud. Selleks ajaks olid isegi kõige põikpäisemad juba tunnistanud, et koroonaviirus on tulnud selleks, et jääda, ning selle mõttega oldi harjutud.\nVarsti küll selgus, et vaktsiinide efektiivsus on loodetust oluliselt madalam ja mitmed tuntud eksperdid ütlesid ka otse välja, et nende kasutamisel ei näi hetkel olevat mingisugust mõtet. Ilmselt oli peamine probleem selles, et kiiruga välja töötatud, heaks kiidetud ja massiliselt toodetud esimesed vaktsiinid põhinesid viiruse esialgsel kujul, mis oli aga hiljem korduvalt oluliselt muteerunud.\nMõned uuringud näitasid ka, et hoogtöö korras loodud vaktsiinid mitte ainult ei paku loodetud kaitset, vaid võivad haigestumist koguni soodustada ning vaktsineeritud ja hiljem koroonaviirust põdenud inimestel kulges haigus sageli keskmisest raskemalt.\nKui selgus, et koroonavaktsiinidel on erakordselt palju tõsiseid kõrvalmõjusid, siis kandsid mitmed maailma riigid, kes olid varem neid preparaate massiliselt kokku ostnud, oma hiigelvarud maha ja olid sunnitud need hävitama.\nJuba pandeemia esimeste kuude jooksul tehtud uuringud paljastasid, et haiguse läbipõdemine annab küll immuunsuse, ent see kestab ka parimal juhul vaid paar kuud. Koroonaviirus oli muutunud sarnaseks hooajalise gripiga, mida paljud põdesid läbi igal aastal või isegi mitu korda aastas, sest vastupidiselt gripile kippus see patogeen pead tõstma olenemata aastaajast.\nUued, lausa jonnaka järjekindlusega iga paari kuu tagant ilmuvad viirustüved levisid palju kergemini ja lisaks oli haigustekitaja enesele sihtmärke valides teinud ootamatu kannapöörde – kui esimeses laines haigestusid ja surid peamiselt eakad inimesed, siis nüüd võttis viirus löögi alla noored. Kaitstud olid vaid kuni 6-kuused lapsed, kes, kui väga üksikud juhtumid kõrvale jätta, ei haigestunud või põdesid haiguse läbi ilma igasuguste sümptomiteta.\nSpetsialistide suureks üllatuseks oli koroonaviirus hakanud edasi kanduma viisidel, mida varem isegi võimalikuks ei peetud. Nii näiteks leiti elujõulist patogeeni joogiveest ja kuigi enamik eksperte kinnitasid kui ühest suust, et vee kaudu ei saa see mitte kuidagi levida, registreeriti siiski mitmeid juhtumeid, mis näisid tõestavat vastupidist.\nSamamoodi tekitas uurijate seas hämmeldust tõik, et koroonaviiruse jälgi tuvastati suurlinnadest võetud õhuproovidest suisa tohututes kogustes. Reostusosakesi kasutades suutis koroonaviirus üksikutel juhtudel lühikesi vahemaid läbida ka juba esimeses laines, ent nüüd näis, et haigustekitaja on ses osas muutunud varasemast palju võimekamaks.\nMärkimisväärne kogus koroonaviirust leiti isegi Gobi kõrbest ja Siberi taigast võetud õhu- ja pinnaseproovidest ning seda vaatamata asjaolule, et inimasustus ja paikne õhureostus puudub neis piirkondades täielikult.\nKui esialgu peeti uudisväärtuslikuks seda, kui koroonaviirust leiti mõnelt koduloomalt, siis peagi oli see pidevate mutatsioonide toel juba üsna tavaline nähtus. Arvukalt esines juhtumeid, kus loomad, seejuures ka erinevatest liikidest loomad, nakatasid teineteist viirusega ning andsid haiguse edasi ka oma peremeestele.\nMuidugi ei rünnanud koroonaviirus vaid koduloomi – haigustekitajat leiti sisuliselt kõigi uuritud imetajate organismidest ning erakordselt suur osa neist suutis viroloogide suureks üllatuseks tõbe inimesele edasi anda.\nKoroonaviirus muutus aastate jooksul oluliselt vastupidavamaks – mitme teadusuuringu käigus leiti, et haigustekitaja on võimeline üllatavalt pika aja vältel taluma väga suurt kuumust. Vähemalt ühe katse käigus ei tapnud viirust koguni lühiajaline allutamine kuni sajakraadisele temperatuurile.\nVarasemast palju paremini sai see hakkama ka miinuskraadidega.\nLaste ja noorte surmasid esines aja kulgedes siiski aina vähem. Päris noortel patsientidel registreeriti koroonaviiruse poolt vallandatud Kawasaki tõbe teatud hulgal juba pandeemia esimesel aastal ning nüüd oli selliseid juhtumeid küll mõnevõrra rohkem, ent see tervisehäda oli siiski endiselt üsna haruldane.\nKa muidu oli koroonaviirus muteerunud selliselt, et haiglaravi vajavate ja haigust raskekujuliselt põdevate inimeste osakaal oli väike.\nJuba teise haigestumislaine käigus panid eksperdid tähele, et asümptomaatiliste juhtumite arv on pidevalt kasvamas. Viimaks saavutas selliste haigete osakaal sedavõrd kõrge taseme, et senised viiruspositiivsete tuvastamise ja nende lähikondsete isoleerimise meetmed muutusid suures osas kasutuks.\nKui esimesest lainest jäid meelde ajakirjanduse igapäevased raportid uutest registreeritud juhtumitest ja surmadest, siis peagi see üldine statistikalembus vaibus – kedagi lihtsalt enam ei huvitanud need numbrid.\nPandeemia kolmanda ja neljanda laine ajal koroonauudised enam ajalehtede esilehele ei jõudnud.\nKarantiinimeetmeid küll järgnevatel aastatel rakendati, kui uute juhtumite arv kippus üle pea kasvama, ent need olid nüüd paiksed, kustutamaks tuld seal, kus leegid kõige kõrgemad. Haigus kulges oma uuel kujul palju leebemalt ning maailma riikide valitsused ei olnud enam nii varmad majandust sarnaselt pandeemia esimestele kuudele põlvili suruma. Seda enam, et reservid olid esimese hooga peaaegu täielikult käiku lastud ja juurde polnud raha enam eriti kusagilt võtta.\nPiisas vaid mõnel teadlasel tõstatada küsimus laialdaste karantiinimeetmete vajalikkusest, kui vastuseks tõusis selline kisa, et teema kadus päevakorrast koheselt.\n„Enne Suren Kui Jälle Karantiini Jään“ mõttelaad oli sedavõrd laialt levinud, et inimesed oleks koju nelja seina vahele saanud vaid sõjaseisukorra ja komandanditunni abiga. Võib-olla isegi mitte siis.\nPaljudes riikides leidsid suuremad või väiksemad karantiinimeetmete vastased meeleavaldused aset juba esimese laine lõpus. Nüüd oleks üleüldise eriolukorra kehtestamine tänavatele toonud meeletu vihase massi ja ka kõige põikpäisemad poliitikud mõistsid, et sisuliselt on laialdane karantiin nüüd juba võimatu.\nMitmes maailma riigis kerkisid esile erakonnad, mille peamiseks ja mõnel juhul koguni sisuliselt ainsaks programmiliseks põhimõtteks oli lubadus enam mitte kunagi koroonaviiruse tõttu eriolukorda kehtestada. Isegi Euroopas olid sellised parteid mõnedel valimistel üsna edukad ja pääsesid ka erinevate riikide parlamentidesse.\nKodukontorid ja -koolid jäid seega peagi suletuks, kaubanduskeskuseid kinni ei pandud ja riikidevahelised piirid jäid lahti. Inimesed reisisid ja lõbutsesid enam, kui eales varem, ning see mõjus haigestumiste arvule tõeliselt plahvatuslikult.\nNüüd juba reeglina leebelt kulgeva koroonahaigusega töölt koju jääda oli peagi äkki umbes sama veider, kui pohmaka või kõõmaste juuste tõttu perearstilt haiguslehte küsida.\nViiruse järgmised tulemised olid tõesti kui tsunami, nagu mitmed eksperdid juba pandeemia alguses ennustasid. Tõsi küll, see polnud mitte kõike enese teel purustav hiiglane, vaid leebelt maailma rahvastikku üle ujutav voog.\nKoroonaviiruse pandeemia kestis laialdaste tõusude ja mõõnadega ühtekokku viis aastat ning siis hakkas uute haigusjuhtumite arv ootamatult väga kiiresti langema.\nÜsna varsti selgus ka, miks pandeemia nii äkiliselt hääbus – varasemast täpsemate testide abil leiti koroonaviiruse vastaseid antikehi erinevate uuringute andmeil 96%–98% inimeste organismis.\nTäiendavate analüüside käigus nähtus, et lisaks antikehadele leidus kõigi uuritute organismis ka elujõulist viirust. Haigustekitaja oli seega leidnud viisi inimkehas passiivsel kujul ja ilma haigestumist põhjustamata eksisteerida. See leid pani meditsiinieksperdid kukalt kratsima, sest varem polnud teada, et ükski ägedat viirusnakkushaigust põhjustav patogeen võiks selliselt käituda.\nMa ei tea, kas teadlastel õnnestus kindlaks teha, mis täpselt võimaldas koroonaviirusel inimeste organismis pikemajaliselt ellu jääda, miks seda seika polnud varem märgatud ja kus haigustekitaja end peitis. Viiendal pandeemia-aastal tabas maailma teadupärast ka hoopis teine suur katastroof, mida ellujäänud, kui neid peaks kusagil olema, kindlasti mäletavad ja mille tõttu näiliselt olulisuse kaotanud koroonateema meediast ja teadlaste huviorbiidist lõplikult tahaplaanile vajus.\nToona ei osanud keegi aimata, et salakaval vaenlane on meie kõigi silme all ja ometi meile märkamatult oma nupud lauale lõppmänguks valmis sättinud.\nOrpheuse Raamatukogu 7/2020\nToimetanud Eva Luts\nraamatukatkend, kirjastus Fantaasia\nPeatoimetaja veerg 11/20 (Triin Loide)\nIntervjuu: Marek Tihhonov (Jüri Kallas, Joel Jans)\nPäeva materjal Wikipedias, oktoobris 2020 (Taivo Rist)\nArtikkel: Selgitades või liigselgitades? (Jüri Kallas)\nArtikkel: Kõige lihtsam žanr? (Kalver Tamm)\nArvustus: Jana Vagner „Vongozero“ ehk „To The Lake“ (Riho Välk)\nRaamatuarvustus: Manfred Kalmsteni „Raske vihm“ ehk Geniaalsest kirjamehest sai harju keskmine kirjanik (Ene Kallas)\nRaamatuarvustus: „Esmaspäev algab laupäeval“ ja „Muinasjutt Troikast“. Kui mitte meelelahutuslik, siis õpetlik kindlasti (Jüri Kallas)\nRaamatuarvustus: Heinrich Weinbergi „Meeleheite valem“ (Elar Haljas)\nRaamatuarvustus: lühiromaanide kogumik „Orioni vöö I“ (Elar Haljas)\nFilmiarvustus: „Greenland” (2020) ja mida me sellest õppida võime (Triin Loide)\nReaktori juttudest 10/20 (Tõnis Hallaste)\nWeinberg arvab – Kreatori juttudest 10/2020 (Heinrich Weinberg)\nKreator – karkude ja ajupõrutusega (Siim Veskimees)\nJutt: Sõnad öötaeva all (Miikael Jekimov)\nJutt: Helendav kass (Helju Rebane)\n© Kõik jutud on autorikaitse objekt, mille kopeerimine ja levitamine on autori nõusolekuta keelatud! (0.0923)


Katrin Pauts: hoi, naiskirjanik, kas mehele oled juba saanud? Aga kui palju sa kaalud? - Autorid - Apollo Raamatuportaal\nKatrin Pauts: hoi, naiskirjanik, kas mehele oled juba saanud? Aga kui palju sa kaalud?\n21. jaanuar 2019, 16:42\nKõige nõmedam on, et muidugi nägin ette, et just need küsimused ta mulle ühel hetkel esitab – peaaegu kõik, kes minuga intervjuud teinud, on nii ju küsinud. Ikkagi lootsin väga, et tema ei tee nii. Lootsin, et ta, üks mu lemmikajakirjanikke, on parem kui need teised. Olin teda elevusega oodanud. Ta ei olnud parem. Ta oli täpselt samasugune, kirjutab kirjanik Katrin Pauts.\nEsimest korda juhtus see paar aastat tagasi. Mulle helistas endine kolleeg Õhtulehest, kes soovis intervjuud teha. Ta hoiatas mind ette, et tahab kirjutada mu eraelust ka. Ma ei saa tagantjärele väita, et mul selle hoogsa jutu vahele justkui häbelikul pominal poetatud lause peale häirekell peas ei värahtanud. Ju vist lootsin, et kui hull see ikka olla saab. Kui ta oli õllepurkidega mu üürikorterisse sadanud, ühe purgi lahti koukinud ja kurgu puhtaks köhatanud, et küsimusi esitama hakata, sain aru, et lugu oli tal peas juba valmis kirjutatud – üksildane, õnnetu, kuri ja armastuses pettunud keskealine naine, kes kukkus suurest kibestumusest roimaromaane vihtuma.\nKõik tema küsimused olid sätitud nii, et olenemata mu vastustest tema loodud lõksu tingimata ka langeksin. Vana ajakirjanikuna ju tean, et küsimused teevad loo, vastata ei ole alati vajagi. Tema ise on, muide, keskealine tugevalt ülekaaluline meesajakirjanik, väga lühikest kasvu, rasvased juuksed pealael üsna hõredad – oh, meeste kohta vist ei sobi nii kirjutada? Eriti veel siis, kui mees on ajakirjanik, kes teeb ainult oma tööd. Miks tema välimus asjasse puutub?\nTänavu suvel sain äkki Messengeris sõnumi Kroonika peatoimetajalt, kes tahtis teada, miks olen enda juuksed blondiks värvinud ja kaalust alla võtnud. Olin küsimuse üle väga imestunud – ja ausalt öeldes ei saanud ma arugi, et juba intervjuud annan, kuna oleme vanad tuttavad. Vastasin, et blond ju olen juba ammu ja kaalust alla võtnud enda teada ei ole, kuid mul on uus telefon, millega saab ilusaid selfisid teha. Sellele vaatamata ilmus Kroonika veebis uudis «krimikirjaniku imelisest muutumisest». See tekitas minus kummalise tunde, segu imestusest ja tülgastusest. Kes küll tuleb selle peale, et kirjanikust üldse seesuguses vormis lugu teha? Mis sorti inimene selline ajakirjanik on? Mis sorti kuulsus see on, mis on mulle järsku pähe sadanud? Kas ükski kirjanik unistab, et temast saab kunagi kollase meedia kangelane? Vaevalt. Ausõna. Isegi siis mitte, kui ta naine on.\nKas tohib küsida, kui palju sa kaalud?\nEks minuga on vahepeal veel intervjuusid tehtud. Olen valvsaks muutunud ja paljudele ära öelnud, näiteks ühele nädalakirjale, sest ajakirjanik lähenes mulle lausega: «Me siin arutasime, et huvitav, mis elu selline inimene elab...» Tänan väga, aga ma ei ole valmis juba kolmandat või neljandat korda arutlema teemal, miks ma mehele ei ole läinud ja miks mul lapsi ei ole. No kuulge, see on nagu kordussaade! Olen sellest ise kirjutanud, et mind viimaks rahule jäetaks – kes nii väga tahab teada, võtku Google ette ja lugegu läbi, mis sel teemal juba olemas on.\nJa siis juhtus see jälle. Minuga lugu soovinud naisteajakiri on meie pere postkasti ilmunud nii kaua, kui ennast mäletan. Mul tekkis aukartus ja olin meelitatud. Ajakirjanik ilmuski ühel soojal septembripäeval. Milline ta välja nägi? Ma isegi ei mäleta. Pidin vastama väga isiklikele küsimustele. Ikka mees, lapsed, kõik klišeed said läbi arutatud – no millest sa ikka naiskirjanikuga nii väga räägid, eks? Mis need naiste teemad ongi? Eks ikka kodu, perekond, välimus. Jaa, muidugi – välimus.\nSee päev, kui ta tulema pidi, oli mul juba ammu plaanitud juuksuripäevaks. Naiste jaoks on see hea tunde päev, mil sinuga tegeldakse ja sul on hea olla. Lased endale peamassaaži ja lõhnavat hooldust teha, puhkad, lõõgastud. Juuksur Hety, kes oli endale selleks eriliseks puhuks rõõmsa punasemummulise kleidi selga pannud, tegeles parajasti mu juustega, kui kõrvalt toolilt sööstis mulle kõrva märksõna «kehakaal». Ja siis juba otse: kui palju sa kaalud? Seejärel kuidagi läks jutt spordile. Koguni mu jalanumbrile. Märksõnad – transvestiitide pood. Mul on ju suur jalg. Kõrval säutsus ja sekundeeris mu sale sõbranna, kes pidas vajalikuks kilgata, kuidas kunagi ikka üritasin trenni teha ja mis ma räägin, et pole alla võtta üritanud. Temast saan aru. Kehakaal on tema identiteedi oluline osa ja ta põeb ise iga ettekujutatud kõhuvoldikese pärast.\nMu hea tunne ja hea tuju olid kadunud, tuttav tülgastus võttis minus taas võimust. Jälle jõudis see kõik sinna välja. Ma ei ole mitte lihtsalt naiskirjanik, vaid ülekaaluline naiskirjanik, kes ei ole mehele saanud. Ei, täpsustagem - roimakirjanik, kes ei ole mehele saanud. Inimene, kes kirjutab vägivallast. Miks ta seda teeb? Ikka, kuna on paks ja kibestunud ning ilusamate peale kade. Ja tõenäoliselt sööb ta õhtuooteks pontsakaid imikuid.\nMnjah, kehakaal… Muidugi, igaüks ju näeb ka fotolt, et olen ülekaaluline. Aga las ta siis näeb. Kas sellest ei piisa? Kas iga inimene ei või ise järeldusi teha, kas keegi on tema jaoks paks või peenike ning kas vaatepilt häirib või ei häiri? Ning kas ta oleks nõus paksu kirjaniku raamatuid lugema. Mida üldse sellisele kaaluteemale vastata? Naistel pole see kunagi lihtne. Kust ma pihta hakkan? Hormoonid, haiguslikud seisundid, nende ravi, igasugused eluperioodid – kõike seda peaks teadma enne, kui hakata hukka mõistma. Ainult kui oluline see ikka on, et me sel teemal üldse räägiks? Kas see ei ole siiski liiga isiklik?\nMillal minust kord ometi päris kirjanik saab?\nTa ütles ühe teise küsimuse puhul: küsimus on küsimus. Andke andeks, ajakirjanikest ekskolleegid, aga küsimus ei ole kunagi lihtsalt küsimus. Küsimus räägib sama palju küsijast kui vastus vastajast. Ma ei tea, mis tema eesmärk oli. Olen ju kirjanik, mistõttu mu keha ei saa kuidagi mu töövahend ega ka mingigi õigustuse alusel avaliku huvi objekt olla. Ehk on ta lihtsalt seda tüüpi ajakirjanik, kes arvab, et inimese avamiseks tuleb teda lõhkuda – selline, kes ei keera mitte purgil kaant pealt, vaid virutab selle köögipõrandale puruks ja arvab, et killud ja löga, mis talle sealt vastu vaatavad, ongi kogu tõde? Tegelikult ju ei ole. Tegelikult on see ainult reaktsioon – inetus, mille oled ise esile mananud; inetus, mida enne sind ehk ei olnudki.\nJätsin temaga hüvasti ja kinnitasin, et ei ole pahane. Tegelikult ega olegi. Ehk ajendas need küsimused ikkagi fakt, et loo tellis naisteajakiri? Seal ehk anti kindlad instruktsioonid, kuidas saada kätte lugu, mis tingimata naislugejat huvitaks. Äkki oligi sel mehel endal ebamugav seda kõike küsida? Äkki ta tundiski end siiralt nii halvasti, nagu mulle pärast mulje jäi?\nMul igatahes oli tuju rikutud. Sõitsin oma vana rattaloksuga külateel, ise ääretult kurb, et olin jälle lõksu püütud. Jälle olin sunnitud mõtlema teemadele, millele ma oma argipäevas üldse ei aega ei kuluta – mul oli segane tunne, nagu peakski see kõik mulle oluline olema ja nagu olenekski mu kvaliteet nii inimese kui ka kirjanikuna või üldse meedia jaoks huvi pakkuva isikuna sellistest teemadest. Kodus möödusin peeglist vuhinal, püüdlikult teisele poole vaadates. Tundsingi end vana, inetu, raske ja paksuna. Mul oli sees vastik ärevus. Äkki tõesti peaksin alla võtma? Äkki tõesti pole vahet, mis mu elukutse on – paks naine on paks naine? Mul tuli tung oma meestuttavatelt küsida: kuule, kas ma olen tõesti nii kole? Kas see häirib sind, et ma olen kole?\nAga kui paarkümmend kilo alla võtaksin, kes minust siis saaks? Nii-öelda tibikirjanik, kellele on määratud ainult parfüümidest rääkida? (Mees)kirjanikust sõber nentis hiljuti, et naiskirjanikuks olemine ei olegi mingi uus asi. Kirjutamine ei olnud kaua üldse naiste töö. Ka ma ise avaldasin oma esimese ilukirjandusliku loo Õhtulehes järjejutuna mehenime all – vaistlikult, peatoimetaja (mees) oli ka nõus, arvas, et mu oma nimi vast segab lugejaid. Ehk oleksin pidanud seda sama tegema ka oma esimese romaaniga? Ma päriselt mõtlen seda. Siis oleks kogu see jama, mida eelpool kirjeldasin, ju ära jäänud.


Vaba Eesti Sõna - ERKÜ ja ÜEKN Jõulutervitus\nJõulud tulevad sel ajal, kui päevad on kõige lühemad, mis on tavaline meile, kes me elame põhjapoolkeral. Kodu-Eestis on päev vaevalt viis tundi pikk. Kuid lõuna pool ekvaatorit on hoopis aasta kõige pikemad päevad, kui jõulud saabuvad. Siiski võtavad meie kaasmaalased seal jõulupühi vastu samade eesti kommetega kui meie, kes me elame põhjapool.\nMaailma perspektiivis on siis valguse balanss olemas, kuid see ei tähenda, et praeguses maailmas igas kohas või igal inimesel on võimalik tasakaalu ja sellega kaasnevat head rahu ja kindlusetunnet kogeda. Mõtleme nende peale, kes kannatavad sõja ja kurja keerises ning loodame, et järgmine aasta toob rahu ja kergendust kõigile.\nJa siis tänuga meenutame aegu minevikus, kui olime noored ja vanemad valmistasid meile jõulurõõmu, kas siis Eestis või uues kodus välismaal.\nPerekonnaliikmed tulid kokku, et ühiselt nautida pühadetunnet ja oma armsamatega koos olla. Samuti tänapäeval hoiame oma traditsioonidest kinni. Pühitseme jõule koos oma pere ja sõpradega, valmistame eesti jõulutoite. Tunneme rõõmu laste ärevusest jõuluvana oodates ning oleme õnnelikud, et saame jõululapse tulekut tähistada.\nJõulupühad on alati olnud meile tähtsad, tuues eestlasi kokku kas jumalateenistustel, koosviibimistel, täienduskoolide aktustel või oma kodudes perega oodates jõuluvana tulekut ja pühaderõõmu.\nVarsti algab uus aasta. Sellega algab aasta, millal Eesti Vabariik tähistab oma saja-aastast juubelit. Vähesed on veel alles, kes saja aasta eest olemas olid. Kuid tänu nendele ja meie esivanematele, kes on juba manalasse läinud, on meie keel, kombed ja traditisioonid, kultuur ja kirik tänaseni edasi kantud nii Eestis kui ka teistes maades, kus eestlased asuvad. Meie kohustus on samuti eestlust edasi kanda oma järglastele. Oleme õnnelikud, et eestlased üle maailma saavad samade kommetega ja väärtustega jõule pühitseda. Ja tuleval aastal, igal pool kus asume, pühitseme Eesti Vabariigi 100!\nEesti Rahvuskomitee Ühendriikides kui ka Ülemaailmne Eesti Kesknõukogu soovib kõigile ilusaid ja rõõmsaid jõulupühi ja kõike head ja edu algavaks uueks aastaks. Teeme kõik oma parima, et eestlus kestaks vähemalt mitusada aastat veel!\nERKÜ ja ÜEKN esimees


NÄDAL LOOMAAIAS: Sündideskaala muudkui mitmekesistub - news\nMöödunud reedel sündinud esimesele buhhaara hirve vasikale järgnesid esmaspäeval teine ja kolmas. Kulaaniaedikus kepsutab nüüd kaks pikakoivalist kulaanivarssa: laupäeval ilmavalgust näinud teine varss ei taha kahenädalasest vanusevahest hoolimata esimesele alla jääda.\nNÄDAL LOOMAAIAS: Sündideskaala muudkui mitmekesistub\nPühapäeval koorus inkubaatoris randhane tibu, teisipäevaks oli koorunud kaks vööthane tibu. Õnnekurgedest kasuvanemate vahel võib tähelepanelik silm tabada aedikurohus valgekurgede jaanipäeval munast väljunud roostepruuni sulestikuga tibu. Nädalaga on juurde sündinud kaks dagestani tuuri tallekest ja üks tagakaukaasia mägilamba tall.\nPühapäeval väljus troopikamajas araraunade vanem, 2. aprillil koorunud poeg esmakordselt pesakastist ja on nüüd oma täies noores ilus külastajate pilkude ees. Elevandimaja ekspositsiooni aga pandi välja anatoolia uruhiired.\nNeljapäeval pandi magama laste loomaaia siil Konnat. Kiskjarünnaku tänu osavõtlikele inimestele üle elanud ja möödunud aasta oktoobrist loomaaias elanud siilipoiss pidi alla vanduma ravimatule neuroloogilisele tõvele. Vaktsiinisüsti said rebased-kährikud ja lumeleopard Mahnadi.\nLoomaaia teedel võib jälle vonklemas näha nastikuid. Vaatepildist ei maksa ehmuda ega madusid torkima asuda, pigem tasub lasta neil rahulikult võssa pageda.\n16:17 Suurbritannia loodab Brexiti-kõneluste edenemist


FennoUgria: Läänemeresoome konverents tähistab Viitso 75. sünnipäeva\nLäänemeresoome konverents tähistab Viitso 75. sünnipäeva\nRahvusvaheline konverents "Läänemeresoome keeled, kultuurid ja kohavaim", mis toob 7. ja 8. märtsil Tartusse erinevate teadusalade uurijad, on pühendatud läänemeresoome keelte emeriitprofessor Tiit-Rein Viitsole, kes tähistas konverentsi eel 75. sünnipäeva.\nKonverentsil luuakse interdistsiplinaarne diskussioon ja tutvustatakse uuemaid teadustulemusi läänemeresoome keelte ja kultuuride ajaloost ning tänasest olukorrast. Kaks konverentsipäeva pakuvad osalejatele võimaluse mõelda kaasa 37 sektsioonettekandele ning neljale plenaarettekandele.\n"Tartu ülikooli emeriitprofessor Tiit-Rein Viitso on laialdasemate huvidega eesti keeleteadlasi läbi aegade," kinnitab juubilari kolleeg, akadeemik Karl Pajusalu. "Pika teadlastee jooksul on teda huvitanud eesti keele kõrval lähemad ja kaugemad sugulaskeeled ning veel paljud teised keeled kuni Ameerika põliskeelteni." Pikaajalise töö eest eesti keele uurimisel ja arendamisel pälvis Viitso 2011. aastal Wiedemanni preemia, mis on Eesti Vabariigi kõrgeim tunnustus keeleteadlasele.\nKonverentsi korraldavad TÜ eesti ja üldkeeleteaduse instituut koostöös kultuuriteaduste ja kunstide instituudiga. Konverentsi kaaskorraldajad on keeleteaduse, filosoofia ja semiootika doktorikool ning kultuuriteooria tippkeskus.\nKonverentsi toimumist toetavad haridus- ja teadusministeerium, hõimurahvaste programm, Eesti Teadusagentuur ja Euroopa Liit Euroopa sotsiaalfondi ja regionaalarengu fondi kaudu.\nKonverents toimub TÜ peahoones ja Philosophicumis Jakobi 2.\nTäpsem teave ja programm konverentsi kodulehel


Patmos Lipsi Praamid - AFerry\nPatmos Lipsi Praamid\nPatmos - Lipsi on riigisisene marsruut Dodecanese Islands ja seda haldab Dodekanisos Seaways.\nTeie parvlaeva Patmos Lipsi kuni parvlaeva parima hinna saamine\nAFerry abil anname alati parvlaevale parimad hinnad laevadelt Patmos kuni Lipsi. Ükskõik milline leht, mille te broneerite, sisaldab alati kõiki meie eripakkumisi. Ja ei ole vaja otsida allahindluse koodi. Kui meil on olemas pakkumine, sisaldab teie praamide hind vähendamist või pakkumist. Pole vaja vaadata teisi veebisaite.\nKui te pole kindel, kas [kaugus] kuni sihtkohani on teie jaoks õige või te ei saa parvlaevaettevõtete vahel otsustada, kui on rohkem kui üks, võite ka lugeda kasulikud arvustused. Kutsume kõiki oma kliente saatma meile arvustusi lahkumiseks Lipsi praamidelt. Kuid pidage meeles, et mida varem te broneerite, on odavamad hinnad tavaliselt. Nii et ärge liiga pikalt otsustada! Patmos kuni Lipsi on populaarne marsruut, seega soovitame teil broneerida niipea kui võimalik .


Esimesed Eesti asjaosalised avalikud - Tänane leht\nEsimesed Eesti asjaosalised avalikud\n13. aprill 2016, 21:10\nKahtlus, mille Postimees avalikustas Panama infolekkega seoses kolm päeva tagasi, sai eile kinnituse ETV uuriva telesaate «Pealtnägija» avaldatud dokumentides.\nJutt on kümmekond aastat tagasi Eesti ülirikaste varahoidjaks olnud Kalle Norbergi seotusest piimaärimees Oliver Kruuda finantsafääriga, millega ärimees jättis riigile maksmata sadu tuhandeid eurosid.\n«Pealtnägija» avalikustas Panama infolekkest pärit paberid, mille kohaselt oli Norbergile kuuluva ettevõtte LFS arvel veel kümmekond aastat tagasi kokku 221 offshore-firmat, mida haldas infolekkes kurikuulsaks saanud Mossack Fonseca. Norbergi firmadest oli Niuel 118, Bahamal 117, Briti Neitsisaartel 31 ja Panamas 31.\nNorbergi väitel pole ta teinud midagi ebaseaduslikku, sest tema tegevust on korduvalt kontrollinud Luksemburgi võimud. «Kordagi need auditid ei leidnud midagi või ei leidnud seda, et me oleks kuidagipidi neid reegleid rikkunud või midagi valesti teinud,» ütles ärimees «Pealtnägijale».\nTa jättis targu mainimata, et Luksemburgis nähtavad andmed ei vii kontrollijaid riiulifirmadeni, mis on registreeritud eksootilistes riikides, kuhu Luksemburgi audiitorid kontrollima ei pääse.\n«Pealtnägija» valdusesse sattunud informatsioon kinnitab vähemalt ühte juhtumit, kui Mossack Fonseca loodud varifirmaga peteti Eesti riiki. Selle loo peategelane on piimaärimees Oliver Kruuda ja selle juhtumi võimaliku seose Panama infolekkega avaldas Postimees esmaspäeval.\nLoo vahelüli on Kalle Norberg, kes tunnistas sel esmaspäeval, et puutus Mossack Fonseca bürooga kokku viimati 2014. aastal seoses ettevõttega Hodge Bay Investments Limited. Norbergi väitel vahendas ta Mossack Fonseca juures ettevõtjaid, kes soovisid taastada üht oma vana ettevõtet.\nHodge Bay Investment Limited on Eestis läbinud kohtuasja, mille tulemusena pidi piimakuningas Oliver Kruuda tasuma riigile 341 000 eurot, sest oli kasutanud varifirmat maksudest hoidumiseks.\nNimelt tekkis maksuametil kahtlus, et Kruuda oli samalt Hodge Bay Investmentilt ostnud Rootsist juustuseadme kunstlikult kõrge hinnaga vaid selleks, et vältida tegelikult hoopis välja võetavalt rahalt riigimaksude tasumist. Maksuamet kahtlustas, et riiulifirma taga oli Kruuda ise.\nKruuda väitel maksis ta juustuseadme eest 3,65 miljonit eurot, maksuamet hindas tehingu tegelikuks hinnaks 620 000 eurot. Kohus otsustas maksuameti kasuks. Seega viis Kruuda tehinguga firmast maksuvabalt välja umbes kolm miljonit eurot.\nNeed on avalikkusele seni teada faktid, millele ärimees Kruuda on vastu vaielnud.\nPanama infolekkest ilmnenud dokumentatsioon näitab aga, et Briti Neitsisaartel registreeritud firma, täpsemalt Hodge Bay Investments, soetati juba 2004. aastal 928 dollari eest. Seda tegi Tallinnas Mustamäel tegutsenud Kalle Norbergi firma.\n«Pealtnägija» valdusesse jõudnud paberid näitavad, et samal ajal kui Oliver Kruuda maksuametiga kohut käis, äratati vahepeal riiulile pandud Hodge Bay 2014. aastal jälle ellu ning selle direktoriks ja omanikuks pandi Kalle Norberg.\nSee on asi, mida Norberg alguses ajakirjanikele eitas, kuid paberite lauale ilmudes siiski osaliselt omaks võttis: «Ma arvan seda, et kui seal oli vaja mingit kas…, kas mingeid väljavõtteid või mingeid muid asju, siis see on lihtsalt ühekordseks asjaks tehtud paberid. Ma ei tea sellest midagi.»\nSamadest paberitest nähtub, et riiulifirma ajutises elluäratamises osales praegune advokatuuri esimees, toonane reaadvokaat Hannes Vallikivi. Viimane saatis otse Mossack Fonseca kliendihaldurile selle kohta mitmeid juhiseid. Vallikivi keeldus kliendisaladusele viidates «Pealtnägijale» kommentaare andmast, kinnitades, et pole teinud midagi ebaseaduslikku.\nTelesaatele lekkis ka Mossack Fonseca 2014. aasta kevade sisememo selle kohta, et Kalle Norberg oli uuesti ühendust võtnud nende Luksemburgi esindusega ja toonud sinna uue kliendi – Urmas Toome. Viimane esindas õigusbürood M.O.B., kes tahtis avada Luksemburgis esinduse ja oli huvitatud firmade ostmisest.\n1999. aastast Eestis tegutseva õigusbüroo kodulehe teatel on nende põhitegevus firmade asutamine ja likvideerimine. Toome nimega on Eesti äriregistris seotud 516 firmat. 2014. aasta kevadel, st ajal, kui Norberg Toomet Mossacki Luksemburgi kontorile tutvustas, alustas Toome firmade osturallit üle maailma. Ta ostis ettevõtted Maltale ja Küprosele, uuris maad Uus-Meremaal ja Hongkongis ning lõi privaatfondi Panamas.\nInfolekke dokumendid näitavad, et Toome otsis eriti selliseid firmasid, mis oleksid juba mõne aasta tegutsenud ja millel oleks ka käive. Näiteks 2015. aasta kevadel otsis Toome sellist firmat Seišellidelt. Koostööpartner Mossack leidis oma riiulilt aga hoopis 2014. aasta sügisel Briti Anguillal asutatud Tallyfield S.A.\nPanama paberitest selgub seegi, et Toomest sai Tallyfield S.A omanik ja direktor juba 2014. aasta septembris. Nagu asjade käigust nähtub, ei teadnud Toome sellise ettevõtte olemasolust 2014. aastal veel midagi. Omandisuhte tagasiulatuvalt muutmine klassifitseeruks Eesti õiguse järgi võltsimiseks, kuid Tallyfield S.A. kuulub Briti jurisdiktsiooni.\nKa Urmas Toome keeldus juhtumit selgitamast.


Prints Philip kasvatab esimese inimesena Ühendkuningriigis haruldast hõrgutist\nOhtuleht.ee, 2. jaanuar 2019 12:00\nPrints PhilipFoto: AFP/Scanpix\nBriti kõmulehe The Mirror andmeil on Elizabeth II abikaasal prints Philipil korda läinud kasvatada mustade teemantidena tuntud haruldasi musti trühvleid. Ühendkuningriigis olevat see ainulaadne juhtum.\nThe Mirrori teatel on prints Philip (97) Sandringhami häärberis üle kümne aasta vaeva näinud, et mustad trühvlid kasvama läheksid. Lehe teatel ostis Edinburghi hertsog 2006. aastal 5000 naelsterlingi eest 300 tamme- ja sarapuuistikut, mille juurestik oli läbi põimunud trühvliniidistikuga, ning istutas puukesed Sandringhami. Talle oli kinnitatud, et sealne leeliseline muld sobib trühvlikasvatuseks ideaalselt.\nViimaks ometi tasusid pingutused end ära ning orgaaniline trühvlikasvatus on hoo sisse saanud. Delikatessidest - mille kilohind on 600 naelsterlingit - on söömaaegadel osa saanud teisedki kuningliku pere liikmed, kuid lehe andmeil on hõrgutist pakutud ka Sandringhami külastajatele mõeldud kohvikus hooajalise terriini koostises.\nPrints Philip karjus: „Mu jalad! Mu jalad!“, kui ta autorusudest välja tõmmati\nKUNINGLIK ÕNNETUS | 97aastane Prints Philip põhjustas oma Range Roveriga avarii\nPrints Philipi ristipoeg pettis oma rasedat naist tolle sõbrannaga


Eesti kaardimängijad võitsid 720 000 krooni - Äripäev\nEesti kaardimängijad võitsid 720 000 krooni\n23. november 2001, 08:25\nÜlo Toomsalu 23. november 2001, 08:25\nVarssavis peeti läänemeremaade blackjacki-võistlus, kust Eesti mängijad tõid individuaalsete ja meeskondlike auhinnarahadena koju 40 500 dollarit - 720 000 krooni. Kogu auhinnafond oli sealjuures ümmarguselt 810 000 krooni, kirjutab SL Õhtuleht.\nIndividuaalarvestuses said eestlased kaksikvõidu ja meeskonnavõistlusel esikoha.\nBlackjack on hasartmäng, mida laialt tuntakse kui kahtkümmend ühte. Nagu hasartmängus ikka võib ka siin üsna tublilt kaotada, nagu juhtus Eesti võistkonnast Margusega, kes kolmandast kohast ilma jäi. ?Läksin panust kahekordistades esikohta jahtima, ning see maksis mulle ka teise koha - 10 000 dollarit. Kahtlemata elu kalleim panus,? tunnistab Margus.\nEesti võistkonda olid end eelvoorutulemustega mahutanud ka üks soomlane (olgugi, et Soome võistles oma meeskonnaga) ja taanlane.\nTuleval aastal mängitakse meistritiitlile Tallinnas.


18. Alutaguse Maraton, Juhend\nVõistluskalender »\t18. Alutaguse Maraton »\tJuhend\nXVIII Alutaguse Maraton 2016\n1. Alutaguse Maraton kuulub Rahvusvahelise Suusaliidu (FIS), Eesti Suusaliidu (ESL) kalendrisse ning on Eesti pikamaasuusatajate sarja Estoloppet 2016.a. maraton.\n2. Alutaguse Maratoni korraldab MTÜ Alutaguse Maraton koostöös Illuka, Toila, Jõhvi ja Mäetaguse vallavalitsusega, sponsorite ja toetajate kaasabil.\n4. Alutaguse Maraton 2016 toimub laupäeval, 12. märts 2016.a. Võistluskeskus asub Alutaguse Puhke- ja Spordikeskuses. Stardi ja finiši paik asuvad keskuse suusastaadionil.\nLastesõidud kell 11:15 suusastaadionil.\n20 km ühisstart kell 12.00\n5. 42 km rajal on 4 teenindus-toitlustuspunkti.\n10.Osaleda võivad kõik 2001.a. (lühikesel rajal 2003.a.) ja varem sündinud suusahuvilised, kes on piisavalt treenitud valitud distantsi läbimiseks. Erandkorras lubatakse 42 km distantsil rajale ka nooremaid osavõtjaid eriala treeneri ja lapsevanema kirjaliku loaga. Erandkorras lubatakse 20 km rajale ka nooremaid osavõtjaid koos lapsevanemaga ja vanema vastutusel.\n12.42 km stardigrupid: ALUTAGUSE MARATONI stardigrupid moodustatakse eelregistreerunute vahel, arvestades Estoloppeti 2016 a., 17. Alutaguse Maratoni ja Estoloppeti 2015 a. parima maratoni tulemust. Startimise ohutust ja turvalisust silmas pidades, võib ajavõtu ülem lülitada esimesse stardigruppi ka hiljem registreerunud murdmaasuusatamise ja laskesuusatamise koondislasi. Konkreetse etapi peakohtunikul on õigus teha muudatusi ka teistes stardigruppides, valest koridorist startinud diskvalifitseeritakse. 20 km rajal stardigruppe ei moodustata.\nI voor (kuni 02.03.2016)\nII voor (03.03.2016-9.03.2016)\n1998 ja hiljem sündinutele ning pensionäridele on 50% soodustus (väljaarvatud võistluspäeval);\n19.Stardimaterjalide väljastamine toimub reedel 11.03.2016 alates 17.00-20.00 ja võistluspäeval stardipaigas (Alutaguse Puhke- ja Spordikeskuses) alates kella 9.00-st.\n22.Autasustamine toimub finišis kell 14.30. Autasustatakse 42 km üldjärjestuse 6 paremat ja 3 paremat naist. Võitjaid autasustatakse diplomi ja auhindadega. Välja on pandud ka karikad 42 km vanuseklasside võitjatele ning 20 km vanuseklasside M/N 15 kolmele kiiremale.\n1. Võistluste peakorraldaja - Tiit Pekk\n2. TD - Eido Tasalain\n3. TD abi - Avo Sambla\n26.Juhendis käsitlemata juhud lahendatakse korralduskomitee poolt jooksvalt.


Kümme aastat hiljem: uimastite dekriminaliseerimine Portugalis on olnud tulemuslik | Kanepitemp\nKümme aastat hiljem: uimastite dekriminaliseerimine Portugalis on olnud tulemuslik\nPosted by ohutumvalik under dekriminaliseerimine, kajastused, kanepitembi tõlkelugu, narkokuriteod, narkootikumid, sõda uimastitega | Sildid: EMCDDA, Hispaania, João Goulão, Portugal |\nPortugali tervishoiueksperdid nentisid 1. juulil, et riigi kümne aasta tagune otsus dekriminaliseerida uimastite pruukimine ning saata sõltlaseid karistamise asemel ravile kujutab endast igati õnnestunud eksperimenti.\n„Pole kahtlustki, et sõltuvus kui nähtus on Portugalis langusteel,“ rääkis sealse uimastite ja sõltuvushaiguste uurimise instituudi president João Goulão seadusandluse kümnendale aastapäevale pühendatud pressikonverentsil.\nProblemaatilisteks peetavate — s.t, regulaarselt nn kangeid uimasteid pruukivate või aineid veeni süstivate — sõltlaste osakaal on poole võrra langenud pärast 1990. aastate algupoolt, mil nende hulka hinnati umbes 100 000 inimesele, märkis Goulão AFP vahendusel.\nMeditsiinidoktori haridusega Goulão möönis, et oma roll on hea tulemuse juures olnud ka muudel teguritel. „Taoliste arengute eest ei saa tänada ainuüksi dekriminaliseerimist, vaid ravi ja riskide kahandamise meetmete koosmõju.“\nPortugali ‘holistiline’ lähenemine on toonud kaasa ka nakatumisjuhtumite arvu erakordse taandumise süstivate narkomaanide seas ning uimastitega seotud kuritegude osakaalu märkimisväärse kahanemise, lisas ta.\n2001. aasta 1. juulil jõustunud seadusega uimastikasutust ei legaliseeritud, küll aga sunnitakse keelatud ainetega vahele jäänud kasutajaid kriminaalkohtusse suunamise asemel ilmuma hoopis spetsiaalsete „sõltuvuskogude“ ette.\nPsühholoogidest, kohtunikest ja sotsiaaltöötajatest koosnevad ekspertkogud soovitavad iga juhtumi põhiselt võimalikke sobivaid meetmeid.\nSellest ajast peale on valitsuse koostatud ekspertkogud oma soovitustes lähtunud suuresti sellest, kas menetletava isiku puhul on tegemist juhutarvitaja või sõltlasega.\n40 000 hetkel ravirežiimil viibiva portugallase seast toetab suurt enamust problemaatilisi kasutajaid süsteem, mis ei kohtle neid pättide, vaid patsientidena, rääkis Goulão.\nEuroopa uimastite ja uimastisõltuvuse seirekeskuse EMCDDA nädal varem ilmunud aruanne möönis, et Portugal on uimastiprobleemi lahendanud pragmaatilisel ja uuenduslikul moel.\nPortugalile keskendunud uimastiraport sedastas ka, et sealsed uimastistatistilised näitajad jäävad üldiselt allapoole Euroopa keskmistest ning palju alla lähima EL-i kuuluva naaberriigi Hispaania näitajatest.\n„Portugalis ellu viidud muudatused pakuvad huvitavaid „enne-ja-pärast“-uurimisandmeid dekriminaliseerimise võimalike mõjude kohta,“ nentis EMCDDA.\nPortugal drug law show results ten years on, experts say (AFP/Google)\nDrug policy profiles — Portugal (EMCDDA)\n14. juuli 2011 at 06:15\ndekriminaliseerimine, kajastused, kanepitembi tõlkelugu, narkokuriteod, narkootikumid, sõda uimastitega\nSildid: EMCDDA, Hispaania, João Goulão, Portugal


10969 Kivikalme • Mälestised\nKalmest läheb üle metsatee. Kalme suurust on raske määrata, kuna selgeid piirjooni ei ole. Tee kohal paistab väiksematest kividest tihe lade, mille vahel on liiv tumedam kui mujal teel. Väikeseid kive on ka kagu pool teed sambla sees. Suuri kive kalmes pole. Säilinud kivise ala suurus on umbes 10 x 10m (Mälestise kirjeldus on koostatud mälestise passi põhjal).\nKalme asub endis jaotuse järgi Võru maakonnas, Kanepi kihelkonnas. Kalme asub Muutsina ja Kõverjärve nõost tõusva kõrge astangu loodepoolsel serval, metsa all. Metsaalune kalme lähemas ümbruses on ebatasase reljeefiga, kõrgemad künkad vahelduvad madalamate orgudega. Kalme reg nr 10969 jääb kalmest reg nr 10970 ligikaudu 20 m lõuna poole.


(Ümber suunatud leheküljelt Inanna)\nIštari paljude lemmikute hulgast oli kõige tähtsam viljakusejumal, noor ja ilus karjus Tammuz. Kuid Ištar pettus Tammuzis. Sel ajal kui jumalanna allmaailmas ajutiselt vangistuses viibis ja Tammuz oleks pidanud teda leinama, veetis viimane aega hoopis pidutsedes. Kättemaksuks otsustar Ištar kergemeelse noormehe enda asemele allmaailma saata. Kuidas Tammuz ka ei põgenenud, polnud tal jumalanna kohutavate käsilaste eest pääsu ja ta viidi surmariiki. Siiski lubati tal igal aastal kuus kuud maa peal päikesevalguses veeta. Rahvarohketel pidustustel tähistati kevaditi Ištari ja Tammuzi püha abielu, suvesüdames aga kõlas naiste vali leinahala kauni noore jumala ennatliku surma pärast.\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Ištar&oldid=5883235"\nSelle lehekülje viimane muutmine: 12:38, 22. aprill 2021.