Dans fest musik\nDans, Fest og Musik i det gamle Nykøbing\nFra den tid, bymusikanteren og hans orkester\nstemte fiolen klarinetten til\nNordvestsjællandske Folkelivsbilleder af Lokalhistorikeren S o p h u s J e n s e n i Nykøbing\nDEN gamle ODSHERREDSKE FOLKEKARAKTER De gamle Rørvigfolk sagde i sin tid, at som vi selv er, bliver vor fest, når vi kommer sammen. Og i disse ord var der en stor sandhed; thi studerer man folkekarakteren blot her på sjælland, opdager man snart, at så langt op i tiden som til 1890erne havde befolkningen i hvert sogn sit eget særpræg på mange forskellige områder. og i særlig grad for sognene i Odsherred; f.eks. var blot det, at en gårdmandssøn hentede sin tilkommende kone udensogns, en begivenhed, som kunde sætte de gæve sognefamiliers daglige idyl på højkant og give anledning til mangen en - ofte hed - diskussion.\nJeg kender nøje en sag fra 1874, hvor en ung mand i Grevinge Sogn hentede sin tilkommende kone ude på Sjællands Odde, hvad dengang vakte stor fortørnelse og skaffede ham en del ubehageligheder. Det var sognefamiliens mening, at han skulde have ægtet sin kusine i nabogården; thi denne store sognefamilie havde i snart 150 år været indgiftet med sognets egne børn. Blot for ca. 30 år siden var de fleste i hvert sogn i slægtsforbindelse indbyrdes. Dette måtte give hvert sogn sine ejendommeligheder og særpræg, som efterhånden udviskes, da omkring århundredskiftet Jernbanen blev anlagt op igennem Odsherred, og senere, da den øgede biltrafik fik befolkningen mere blandet sammen.\nAt komme uden for sognets grænser var nu ikke nogen begivenhed mere, og de gamle ejendommeligheder i de forskellige sogne forsvandt hurtigt. Kun ved at besøge enkelte meget gamle mennesker kan man dog endnu i 1935 få lidt at vide af det meget, som desværre er gået tabt for eftertiden. Den gamle odsherredske bonde prægedes af et lyst sind og godt humør, men tillige af megen selvfølelse og til tider af ikke så lidt stædighed, ligesom han følte sig som en konge på sin fra slægterne modtagne gård og dens marker og i sin tid strengt holdende på fædrenes og sognets traditioner.\nFor øvrigt har ods-herrederne fra gamle dage fået skyld for at være sjællands gemytligste folkefærd.\nGrunden hertil skal søges i, at Odsherred i den strenge såkaldte Herremandstid var Kronens Gods, og selv i fællesskabets tid blev befolkningen behandlet meget mildere end på de store godser nede i syd- og midtsjælland, hvor herremanden regerede næsten enevældig over bønderne.\nVel findes nok beretninger om brugen af "hundehul og træhest" på Egebjerg gården, Annebjerg gården og de 3 a 4 andre odsherredske herregårde, men dette er for intet at regne mod de tiders behandling af bønderne nede i sjælland og andre steder i landet. Kun ude på den gamle, stolte borg, "Dragsholm", følte den odsherredske bonde rigtig hoveriets lænker. Derfor var bønderne her i herredet et hestehoved foran, da frihedens Time slog med hoveriets afskaffelse i salig 6te Frederiks tid. I frihedsårene i 1848 tog de livlig del i taler og møder, meget mere fremtrædende end landets øvrige befolkning.\nTypisk Odsherrred-Nomde fra 1860erne\nDen odsherredske bonde var meget gæstfri; men kom de sammen i Nykøbing, lod de sig ikke gå på af hinanden, og der spilledes da højt spil med kortene i Nykøbings mange små beværtninger - ja, ofte i flere dage, og det gjaldt mangen en gang både hest og vogn, ja, så galt gården med. Og tit pressede de også hverandre med deres heste, og når værtshusene blev lukket i den lille stad, kunde man høre køretøjerne i fuld karriere over de toppede brosten og belyst af de blafrende tranlamper. Ofte forsvandt de hjemad i vilde og for hestene meget anstrengende væddeløb. Men de gamle, såkaldte "Odsherreds heste" var en langhåret og meget udholdende Hesterace, der kunde og blev budt meget. De fleste gamle Odsherreder, såvel mand som kvinde, var granhøje folk. Provst Larsen, født her i Nykøbing, skriver i sin bog "H.. Amt 1832", at ude på Sjællands Odde er de fleste mandfolk omkring 72 tommer høje, (183 cm. red.) og mener at det skulde være efterkommere af en fortids kæmpeslægt. Om det har noget på sig endnu, ved jeg ikke, men det er for et par år siden sagt, at på sessionen i Nykøbing Sj. mødte efter nuværende tider det højeste og bedst byggede menneskemateriale, som skulde udskrives til militærtjenesten.\nInden Lammefjordens udtørring var Odsherred nærmest at betragte som en ø, med store vige og. skove, og heroppe, langt fra de gamle kongeveje, levede befolkningen sit eget isolerede liv. Jeg skal nu i det følgende berette lidt om, hvordan og hvorledes vore forfædre her i herredet morede sig, når de "gik til Musik", som det kaldtes dengang\nDANSE, SOM VORE FORFÆDRE I ODSHERRED DANSEDE\nDansens oprindelse kan føres tilbage til den mørke hedenske oldtid; de ældste danse blev trådt til de dansendes sang og blev udført i den frie natur i skovens dyb, på engen eller i borggården og Fruerlunden, som der synges i de smukke gamle folkesange. De ældste danske "danse", som vi har nogenlunde kendskab til, er rækkedansene at danse "Rej". Det bestod blot i, at de dansende var opstillet i en lang række. Den, som stod først i rækken, sang for, og de øvrige tog nu trin til sangen. Det gamle ord "Rej" betyder simpelt hen række. Denne form for dans holdt sig til langt op i middelalderen, ja kunde spores her i Odsherred i forrige århundrede under benævnelsen langdans.\nOm langdans, hvor de dansede i rækker ud af gården o.s v., haves beretninger fra forskellige af Odsherreds sogne. Disse danse benyttedes særlig ved de store bryllupper og førtes i reglen an af de ældre festdeltagere. Når vi i vore dage kommer på legepladsen, hvor vore børn tumler sig og leger de kendte gamle børnelege med sangledsagelse som "Bro, Bro, Brille", "Munken går i enge", "To mand frem for en enke", "Kæde-legen" o. s. v. da tænker de færreste over, at dette i virkeligheden er de gamle udløbere fra riddertidens danse, som i svundne tider under navnet "Rej-danse" blev dyrket med en lidenskabelig iver. Men som vi nu kommer frem i tiderne, og musikken bliver dyrket, og musikinstrumenterne kommer mere ud i den brede befolkning, går dansen mere over til par- og ture-danse, omend "Rej" bibeholdes af og til.\nVore første par-danse blev indført fra udlandet. Det var adelen, som på dens rejser i udlandet førte de der lærte danse hjem til Hove eller ud på deres borg eller herregård, og herfra sivede så dansene ud til den lærevillige brede befolkning.\nMen det er desværre gået med mange af de herlige gamle danse som med musikken, at meget, ja alt for meget er gået i graven med de samtidige af mangel på interesse og forståelse hos de efterlevende. Hvor mangen en god melodi er ikke gået bort med sine udøvere, de gamle spillemænd; thi det var jo for det meste hukommelsesmusik, som ikke var blevet nedskrevet med noder, og når dens udøvere sagde denne verdens glæder farvel, forsvandt for stedse mangt et godt musikstykke eller en herlig ture-dans af de gamle, sjældne fra Odsherreds forskellige sogne og egne. Men det er dog også heldigvis lykkedes at bevare en del af vore gamle danse og deres musik. og at vi her i Odsherred i dag har mange gode danse i behold og dygtige dansere til at holde dem vedlige og frelse dem fra glemselens slør, kan vi i første række takke tre mænd for: Musikeren Laurits Hansen i Kollekolle, som havde de gamle musiknumre i sin fortrinlige musikalske hukommelse, og som leder af folkedanserne først fhv. landpost Laurits Petersen i Højby og nu og i de senere år Frede Andersen, Svinninge Møllegård, der i "Odsherred" 1931 har skrevet en udmærket Artikel om folkedansen i Odsherred, hvorfor der ikke her skal kommes nærmere ind på den. Men folkedanserne og deres ledere fortjener al mulig støtte af befolkningen.\nI hine gode, gamle dage blev dansene altid udført med en akkuratesse og en ophøjet anstand, som nutidens ungdom ofte mangler i deres dans. og senere, da pardansene blev mest benyttet, dansede det ene par ud lige efter det andet, og de blev ved at holde samme afstand salen rundt. Der var ikke nogen, der brød rækken og dansede ud på gulvet eller prøvede på at danse hurtigere. Det blev dengang anset for en ligefrem skandale, det viste nemlig blot, at vedkommende par var nogle klodsmajorer til at danse. Nej, det gjaldt bare om at følge rækken og afstanden. Karlene var stive og stramme. Dansen blev udført med alvor og bestemthed. Ikke dermed sagt, at det gik kedeligt af, et tramp i gulvet, når hjørnet i dansestuen blev rundet, og nu og da en rask bemærkning i forbifarten viste humøret.\nMen lad os nu forlade dansen og skrive lidt om musikken. Thi som et gammelt ordsprog siger: "Ingen dans uden musik".\nODSHERREDS GAMLE SPILLEMÆND\nHer skal nu berettes om de Odsherred- og Nykøbing-Spillemænd fra det sidste hundredår. Der kunde nok gås længere tilbage i tiden men ud over navne og korte notitser kendes ikke videre til deres liv og virke. Men jeg skal dog ikke undlade at gengive en gammel protokol-Indførelse fra 1774, som ganske vist ikke kan siges at være rørende for den gode gamle musikerstand: "Om Nykøbings musikant, der mente, at han burde fritages for tjeneste i brandkorpset anno 1774, skrives der, at han (musikanten) har den Indbildning, at han vil kaldes musikant, hvilket er latterligt, da hos ham ikke findes mindste musikalsk Geist."\nSTADSMUSIKANTEREN OG ORGAIVTSTEN JAKOB LUND, HANS SLÆGT OG MEDHÆLPERE, DEÅKALDTE "MUSIKANTERSVENDE"\nDa kalenderen viste anno 1830, var for længst hensovede Jakob Lund stadsmusikant og organist udi Nykøbing Købstad. At være stadsmusikant var et privilegium, igennem ham gik al musikbestilling. foruden Jakob Lund var hans broder, Terkel Lund, også en meget dygtig musiker, han var tillige værtshusholder oppe på torvet, drev også et større landbrug samt beskæftigede sig med hestehandel; han havde en stor omsætning med køreheste.\nHan blev en meget kendt musikerskikkelse i Odsherred; når han skulde ud at spille, red han i reglen på en smuk hingst og havde efter datidens skik kalveskindsposen med violinen under armen. Han døde i firserne. Jakob Lunds søn, Jørgen Lund, også musiker, rejste til Roskilde i 1869 og blev fader til de landskendte Brødre Lund i Roskilde, om hvis musikbegavelse så ofte er talt, og spillede i sin tid over hele sjælland og i København.\nstamfaderen,Jakob Lund havde som hjælper i sit orkester smeden Christen Gottschalck, som havde sin smedje på hjørnet af nuværende Grønnehavestræde, der, hvor nu Viggo Hansens ejendom ligger; dengang var smedjen selvfølgelig stråtækket, som byejendommene var dengang, ligesom Grønnehavestræde var spærret af en bom. Nævnte Nykøbing-smed blæste klarinet. Som tredje musikant skal nævnes hattemager Morten Wiggers, der blæste fløjte. Dennes fløjte er endnu opbevaret i Odsherred Folkemuseum og ligger der som et minde fra en god og hyggelig tid. Jakob Lund og nævnte spillemænd var det faste orkester samt hans broder, værtshusholderen Terkel Lund.\nAt være by- og stadsmusikant var i sin tid anstrengende nok. Dengang brugtes meget mere musik hos private end i vor radio-tid, navnlig ved de store flere dages bryllupper ude på landet og Fastelavnsfesterne, som kunde vare hele ugen ud. Jakob Lund havde derfor ret ofte assistance fra nabobyernes musikere i Holbæk og Kalundborg. Og kneb det ofte for vore gode bymusikanter at skaffe musikere, kneb det endnu mere med at skaffe melodierne; thi dengang fandtes noderne ikke færdigtrykte; man måtte ofte først høre dem, lære melodien og sa skrive den ned. Dertil fordredes ubetinget musikgeni; men Lund og hans slægt havde fået dette i vuggegave, så for dem lå det let og naturligt.\nDA DE NYKØBING BORGERE HAVDE MUSIK VED DØRENE OG I HJEMMET SELVE JULEAFTEN\nDengang var det en skik i Nykøbing by, at by-musikanteren og hans musikanter svende, som musikerne kaldtes, gik rundt til borgerne fra dør til dør og spillede for disse på selve juleaften. betalingen herfor var den faste pris af 1 Mark (33 øre). Denne gamle juleskik holdt først op i midten af forrige århundrede. Jakob Lund døde i en ret ung alder og var den sidste her i Nykøbing som havde titlen by- og stadsmusikant. Broderen Terkel Lund, fortsatte og overtog efter ham byens musik. Men i begge disse to mænds tid skete en brydning i dansk musik og dans, for i 1830erne holdt de gamle polskdanse deres Indtog under de nye navne som vals, mazurka, polka og galop.\nDette medførte også forandring i musikinstrumenternes sammensætning i orkestret. messinginstrumenterne begynder nu at blive mest benyttede, særlig cornetten fortrænger den i århundreder brugte Klarinet, hvad der desværre er en sørgelig kendsgerning lige op til nutiden. Klarinetten er og var et dygtigt og herligt grundinstrument i orkestret, og til de gamle folkedanse er og var dette Instrument uundværligt. Men tit wienermusikken og til militærmarchernes repertoire har blæse-messinginstrumenterne deres plads, og særlig efter vor sidste og ulykkelige krig i 1864 blev de benyttet overalt.\nOM MILITÆRMUSITKEREN A. JØRGENSEN I NYKØBING\nTil Terkel Lunds orkester kom som medhjælper den unge militærmusiker A. Jørgensen, der var født i Svogerslev ved Roskilde i 1840erne. Jørgensen slog sig fast i Nykøbing, og ældre folk mindes endnu den raske unge musikers Cornet-toner. Hos Terkel Lund traf han sin tilkommende kone, og de købte så en ejendom i Svanestræde, hvor nu konditoren har forretning. Og her drev de så beværtning; det var en gammel fast regel, at musikdirektøren drev skænkestue.\nMedens Jørgensen passede sine elever og sine mange musikforretninger, måtte hans hustru, Sidse musikanters kaldet, passe skænkestuen. Og de dannede sig en efter hine dages behov god levevej. Det var, før forsamlingshusene blev oprettet. Dansen gik da i de større gårde og andre private steder rundt om i Odsherred. Det var det, de gamle kaldte for at "gå til musik". Jørgensen havde anskaffet sig et stort transportabelt dansegulv, hvad dengang næsten regnedes for luksus, og som på vogne blev kørt ud og lagt i haven ved den gård eller det sted, hvor dansen skulde foregå. Udlejning af dette gulv gav selvfølgelig Jørgensen en god ekstra-skilling.\nNår dansegulvet ikke var i brug, blev det opmagasineret i Købmand P. Olsens gård. Men denne dygtige spillemand fik en trang skæbne. Af bygning var han nærmest spinkel, og under en stor militær lejrtur til Hald blev han udsat for lange og strenge marchture i regn og blæst. Militærtjenesten var dengang betydelig strengere end nu til dags. Jørgensens lunger blev angrebet under denne manøvretur. Han kom hjem, spillede en kort tid, men havde fået sit knæk, og hans karriere og livslys slukkedes her i Nykøbing den 4. december 1879. Hans enke overlevede ham i over 50 år og døde for et par år siden nær op mod 100 år. Deres søn er lotterikollektør Ludvig Jørgensen på Egebjergvej. Af nulevende Nykøbingensere er snedkermester G. Gottschalck hans Elev i Musik.\nFOLKETINGSMAND OG SPILLEMAND JENS RASMUSSEN I VEDDINGE\nI ovennævnte musikers virketid var også den stolte odsherredske bonde ude fra Veddinge, en af herredets første rigsdagsmænd, som af vælgerne blandt bønderne var afholdt for sit valgsprog, som han, når han stod på talerstolen i sit kraftige vadmelstøj, med sit ægte Odsherredsmål udslyngede til forsamlingen: "Jeg står og falder med mit standpunkt, og dette viger Jens Rasmussen ikke fra". Det var slig en tale, som de gamle bønder holdt fast ved, når de stemte. Det var også Jens Rasmussen, som var forfatter til det velkendte vers: "Velkommen hjem, I tapre Krigere", som blev hængt op i gårdene, da de store soldaterfester blev lavet for de hjemvendte tropper fra 3 års krigen, hvor den tapre Landsoldat havde holdt sit løfte og med held forsvarede vort gamle land. Hans i sin tid berømte klarinet hænger endnu på væggen hos hans datter derude i Veddinge Bakker.\nMUSTKDTREKTØR NIELS JENSEN I NYKØBING\nEfter musik er Jørgensen var Nicolaj Jensen fra Højby og hans Broder, Jens Jensen, førende musikere her i byen. Derefter var Laurits Hansen byens musikdirektør.\nNiels Jensen (med Kornetten) og musikere af hans velkoendt orkester i 1880erne. Han har for år siden lagt professionen på hylden og nyder nu sit velfortjente otium i Holbæk. Da hans livsvirke hører Holbæk by til, og hans gerning er så landskendt og yderligere omtalt i Bogen "Den gamle Spillemand", en nærmere omtale her overflødig.\nMen i de år, han virkede som musikleder her i Nykøbing, kom en ung mand fra Ledstrup i Egebjerg Sogn som hans elev nemlig min fader, Niels Jensen, der var født i Ledstrup den 12. oktober 1861, og da L. Hansen rejste til Holbæk, fik han samlet de bedste musikere i Odsherred og Nykøbing og fik oparbejdet et godt orkester, som til enhver tid kunde konkurrere med nabobyernes musikkorps.\nAf de gamle musikere i by og land, som spillede hos Niels Jensen, dengang Odsherreds eftertragtede orkester, skal her nævnes: Afd. musiker Konrad og Jens Frederiksen i Vig, Ole Andersen, Veddinge, Niels Larsen, Hølkerup, Julius Petersen, Hønsinge, William Danielsen, Rørvig, trommeslager Georg Mørch, Nykøbing, og nu for nylig afdøde Kristian Jensen, Svinninge, samt Anders Christensen, Grevinge. Af nulevende, som hørte til denne gamle musikergarde, men som har lagt op - alderen kræver hurtig sin ret i musikkens verden -, skal nævnes træskomand Niels Nielsen, Glostrup, maler P. Fransen, Egebjerg, Laurits Henriksen, Glostrup, snedkermester G. Gottschalck i Nykøbing og fru Jørgensen, Nykøbing, som var den første kvinde her på egnen, der tog ud og spillede klaver til dans og fester.\nOg til slut undertegnede selv, som begyndte at spille i orkestret godt 12 år gammel.\nMen en fra nævnte tid dyrker endnu, musikken, nemlig føromtalte musiker Laurits Hansen, Kollekolle. Niels Jensen var meget dygtig til at transponere noder; havde han blot klaverstemmer, kunde han på kort tid sætte den ud til de forskellige blæseinstrumenters stemmer. Ligeledes havde han stort ry som cornet-og piccoloblæser. samt som dygtig og hurtig nodeskriver. Nævnte orkester virkede lige til min fader, Niels Jensen, døde nytårsaften 1914 godt 53 år gammel. og på begravelsesdagen den 1. Januar 1915, medens sneen stille dryssede ned fra den blygrå vinterhimmel over Nykøbings nye Kirkegård og det store følge, lød tonerne til "Dejlig er Jorden" fra hans orkester, som her gav deres gamle ven og leder deres sidste hilsen.\nDet var første gang, at et hornorkester spillede på Nykøbing kirkegård. Og det var også en af de sidste gange , at orkestrets medlemmer arbejdede sammen thi kort efter trak flere sig titbage fra musikken. og nu blev det Holbæk regimentsmusik, som fik de fleste og større musikforretninger i Nykøbing, hvad den også siden har hævdet til dato. Thi efter Niels Jensens død har intet større blæseorkester kunnet samles i Nykøbing og Odsherred. Her er nu fortalt lidt om de gamle Nykøbing spillemænds saga og skal nu skrives\nOM DE GAMLE NYKØBING-FESTER\nForskellen på fester i gamle dage og i nutiden er næsten som forskellen på nat og dag. Det er, som om det dagtige arbejde i for- og nutiden har sat sit præg på begge tiders fester og fornøjelser. I ældre tider var arbejdet legemligt strengere og gik støt og sindigt fra før sol stod op til langt efter, at denne var gangen til hvile. Lad os i denne forbindelse tænke på de gamles arbejde i marken med den omstændige såning og høsten med "Sla'tøjet", som leen blev benævnt, og i de mørke vinterdage tærskningen i loen med "plejelstøjet".\nAlt meget strengere end arbejdet i vor maskinforcerede tid. og når folk kom til fest, var dansene længere og voldsommere og meget mere temperamentsfulde end i vore dage. Store offentlige fester hos vore oldeforældre var sjældnere, deres sammenkomster var i reglen inden for sognets eller byens rammer. De virkelig store og med forventning imødesete fester for datidens befolkning var de to årlige markeder i købstaden eller kildemarkederne St. Hans Nat ved den nærmeste hellige og heldbringende kilde. Men begge markeder er for Nykøbing og landets andre byer nu kun indskrevet i mindernes store bog.\nKILDEMARKEDERNE VED "ST.. KARENS HELLIGE KILDE" VED KILDEHUSENE OMKRING ÅRET 18OO\nDA vi skrev 1800, stod ovennævnte Kildemarked på sin berømmelses tinde. Fra middelalderen og til op i begyndelsen af forrige århundrede samledes syge og værkbrudne samt de forgjorte (sindssyge) fra hele Nordvestsjælland ifølge tidens skik hver St. Hans nat ved "Hellig Karens Kilde" ude ved Kildehusene ved Isefjorden og den idylliske Anneberg Skov.\nNår de syge ifølge datidens tro tilbragte denne lange og lyse sommernat ved nævnte vandløb i bøn og slukkende deres febertørst i kildens klare vand, skulde de nok blive ved "Helsen og sundhed" igen. Og da disse mange stakler havde familie og venner med til også at bede for sig, blev det ikke så få mennesker, der her blev samlet. Og som følge heraf skød der telte med forfriskninger af enhver art op, og de omrejsende bissekræmmere kom med deres kramkister og falbød deres brogede varer. Selv de dengang meget søgte rokkedrejere med deres forskelligt farvede rokke, som det, dengang var enhver ung piges drøm at blive ejer af, indfandt sig. Kort sagt, rundt om de syge opstod en veritabel markedsplads, hvor selv musik og dans ikke manglede.\nSelve Nykøbings borgerskab og de store Herregårdes besiddere samledes også herude denne nat, broderligt forenede med det brede lag af befolkningen. At der en sådan aften kom folk langt borte fra og falbød deres varer, viser et sørgmodigt klagebrev fra Nykøbings ansete bager Anno 1744. Han skriver, at der hver St. Hans Aften kom dragende til St. Karens Kilde på Nykøbing overdrev en Kalundborg bager medførende "en stor Kistefuld af Hvedebrød og Peberkager", den stakkels Nykøbing bager til allerstørste fornærmelse, hvilket så meget mere forstås, når man erfarer at alle folk i Nykøbing bagte selv, og St. Hans Aften, da borgerskabet samledes ved St. Karens Kilde, egentlig var den eneste lejlighed året rundt, hvor han kunde håbe på afsætning af sine fremragende bageriprodukter, hvedebrød og peberkager.\nHvorfor kunde - spurgte han stiftamtmanden - denne grimme Kalundborg-bager ikke nøjes med sine egne 4 kilder, uden at han også skulde udstrække sine handelsinteresser til steder, som slet ikke kom ham ved. J. Larsen skriver 1832 i sin bog "Holbæk Amt", at St. Karens Kilde besøges St. Hans Aften, ligesom han tilføjer, at bækken ved Strandhusene, der falder ud i Nykøbing fjord, er ubetydelig, derover er dog Bro. Bækken har dog tilforn drevet en Vandmølle, Lure Mølle kaldet. Og L. Both nævner i sin bog 1882 også St. Karens Kilde, som i fordums tid var landsberømt for sin lægedomskraft i vandet. Afdøde skomager Carl Bendahl fortalte mig engang følgende: Byens daværende rådhus, der lå, hvor nu teknisk skole ligger, blev brugt som sygehus særlig for de stakkels sindssyge mennesker. Her blev i sin tid en sådan syg kvinde indespærret og fastgjort med en jernlænke til en bøjle i arrestmuren.\nSengestedet var kun et skråbræt på lergulvet med et knippe halm i. Her tilbragte dette syge menneske flere år, og St. Hans Aften blev hun ført ud til Hellig Karens Kilde, men det hjalp selvfølgelig intet. Og et år, hun var ført derud, undslap hun byens vægtere, som havde opsynet med hende, og hun forsvandt skrigende ind i den nærliggende store Anneberg Skov, hvor hun først blev fanget i udmattet tilstand flere dage efter.\nFor blot 100 år siden var middelalderens mørke overtro endnu i højsædet hos befolkningen. Arkivar Hans Ellekilde skriver i sin udmærkede bog om "Højby sogns Folkesagn": Da dyrkelsen af st. Karens Kilde ophørte, samledes ungdommen under en ualmindelig stor bøg med en vældig udbredt krone. Under bøgen var der et stort, fladt grønsvær, hvor man dansede og legede. Bøgen blev først fældet omkring 1925. Den var blevet så affældig, at de store grene knækkede af kronen i stormvejr. Der var grene så svære, at man efter sigende kunde få en favn brænde af hver gren.\nDa Kildemarkederne gik af mode, oprandt rigtig By-markedernes blomstringstid.\nMen intet er nyt under solen; nu i vore dage samles Nykøbing og omegns befolkning med syge og raske fra et af statens største hospitaler på st. Hans Aften ved den dejlige Isefjord og nyder i fælles glæde afbrændingen af et af danmarks største st. Hans blus, medens midsommervisen istemmes af hele forsamlinge. Men de færreste Nykøbingensere tænker eller ved måske, at få favne fra denne brink, de er samlet på, var deres bedste- og oldeforældre også forsamlet for 100. år tilbage på denne den danske lyse sommers herligste Aften.\nDE GAMLE STORE MARKEDER I NYKØBING.\nNykøbing marked var i sin tid betragtet som årstidens største begivenhed, ikke alene som en fornøjelsesdag, men også som en dag, hvor man måtte sørge for at huske de ting, der var brug for i det daglige liv. Vi må erindre os, at i de dage var folk på landet meget mere afhængig af købstaden end nu til dags. De varer, som skulde bruges til livets fornødenheder, måtte hentes så at sige alle sammen i byen, da på landet ingen forretninger fandtes af betydning. Og særlig på en markedsdag fandtes alt muligt, hvad hjertet begærede efter datidens forhold.\nIkke alene byens købmænd, men også de mange fremmede handelsmænd havde en sådan festdag fyldt deres boder med varer af enhver tænkelig art. Til en markedsdag i Nykøbing blev der samlet og sparet penge sammen lang tid i forvejen. og så at sige alt, som kunde krybe og gå, skulde til Nykøbing en sådan dag for dem, som nødvendigvis måtte blive hjemme, var det en bitter dag. En trøst havde de, som boede i nærheden af vejene, der førte til markedsbyen. Det alene at gå op på højderne og se de mange pæne høje vogne, med pyntede markedsgæster, som agede til købstaden i deres kisteklæder var dengang for mange særlig de ældre og børn, en stor oplevelse.\nDe, som ikke var så heldigt stillede, at de kunde Køre, benyttede apostelens heste og gik på deres træsko med stadsfodtøjet omhyggeligt knyttet ind i det kendte rødternede tørklæde; når de så nærmede sig markedsbyen, for manges vedkommende efter en flere miles vej, byttede deres fodtøj rolle. Folk var dengang trænet til at spadsere, en flere mils fodtur var for de fleste en dagligdags begivenhed.\nLad os nu i tankerne betragte Nykøbing på en sådan markedsdag. Hele den lille bys befolkning var selvfølgelig på benene længe før en vis herre får tøfler på benene - ja, for manges vedkommende havde de været oppe den hele nat. Om aftenen før var de fleste fremmede handelsmænd og gøglere ankommen til byen, og mange af byens egne småborgere havde sat et lille telt eller blot et bord op. Alt dette skulde helst være i orden, inden morgensolen brød, frem. Det gjaldt om at komme først og derved får erobret den bedste teltplads.\nNår solen kom på himlen næste morgen, skinnede der over en lille by i en broget festdragt.\nI de gamle, store købmandsgårde ved Algade vimsede gårdskarlene travlt omkring i deres blå bluser, nypudsede træsko og i deres renvaskede, hvide forklæder; thi de første vogne fra landet begyndte allerede så småt at rulle ind i byen over de toppede brosten.\nNykøbing lokale orkester spiller til sommermarked i 1897.\nInde i butikken var der pyntet særligt flot op i dagens anledning. Og på gulvet var sandet strøet i fine små toppe, som det hørte til en pæn butiks renomme dengang Den store butiks tobaksdåse, der prangede på disken, var blevet ekstra fyldt med "Portorico"-tobak til kundernes behagelige og gratis afbenyttelse, og det var dengang pibehoveder, der kunde tage noget tobak. Langs væggen på træbukkene var ekstra anker med rom, bitter og brændevin ligeledes lagt op. Og midt i hele Herligheden selveste købmanden og frue i fineste dress. At være købmandsfolk en markedsdag kunde være anstrengende nok, der var nemlig nok at tage vare på. Nede i borgerstuen stod den på skåret smørrebrød og snaps, og oppe i købmandens stuer kom de finere kunder, hvor de nød kaffe og cigarer med mavebælte. Men begge steder skulde tages det hensyn, at ingen følte sig tilsidesat eller blev forkert behandlet. Dette skulde jo nødig blive resultatet af det festlige arrangement.\nPÅ BESØG HOS GØGLERNE\nDen egentlige markedsplads var fra apoteket og ned til Strandstræde; denne strækning var også på begge sider fuldt besat med telte med deres lokkende, brogede Indhold. Her havde teltholderne i den tidlige morgenstund ivrigt drøftet dagens vejr og chancerne for dagens kommende Indtægt samt nydt en let frokost med et par opstrammere til at gå dagens anstrengelser i møde med.\nI teltbyen var alle brancher repræsenteret. Der var telte med vilde dyr og med frygtelige vildmænd, som kunde spise slagterens ny slagtede rå kød, som hang på en jernkrog på teltstangen ved indgangen. Og kagetelte med honningkager forestillende de såkaldte markedskoner med ditto gemaler á 2 øre, pr. Stk. Ligeledes telte med søde snapse og røde Snapse, ja, lad os ikke glemme den obligate kommenskringle og den danske snaps oppe fra Laurits Jersens brænderi; dette var en gammel tradition til markedet.\nI de opslåede boder solgtes alt fra hatte til broget lingeri, galanteri, træsko, trævarer o. s. v. Et sted havde den jyske rokkedrejer sit stade og gjorde vældig forretning. Fynboerne kom til efterårsmarkederne med den uundværlige humle til vinterforbruget. Kort sagt alt næsten mellem himmel og jord kunde købes Den omrejsende tandudtrækker havde også sine kunder. Det måtte på en sådan festdag have været en blandet fornøjelse at være hans kunde. Ved hjørnet på torvet, ved det gamle rådhus, stod altid det lille ambulante Cirkus, som det brugtes dengang, kun med lærred i en rundkreds og uden tag. Sluttelig skal nævnes markedets "Clou": Karrusellen, som i reglen havde sit stade ved hotel "Fortunen". En tur i denne var for såvel gamle som unge en oplevelse, som absolut hørte markedet til.\nDe skiftende tider prægede selvfølgelig markederne. I markedernes slutningstid fandt "Filmen" sin tilblivelse. Da de omrejsende biografer kom til markederne, svandt Interessen for de gamle "Mester Jakel"-Teatre, og disses ejere måtte søge en ny branche. Den ældre generation vil med et smil endnu erindre de første fonografer, hvor folk kappedes om at komme til og med en høreslange lytte til tale og sang, noget, der dengang ganske betog publikum.\nEftersom solen steg på himlen, steg også markedsgæsternes humør; men dette sank ikke med solen, tværtimod. Det gik med liv og lyst omtrent til den lyse morgen. Der var en larm og råben, skrigen fra skrigeballoner blandet med rumlen fra lirekasserne og karrusellerne, alt i alt et lirum -larum uden lige. Og imellem alt dette lød musikken fra byens lokale orkester, der spillede forskellige steder på gaden og de sidste timer, inden dansen begyndte Kl. 4 på gæstgivergården, fra en tribune, der var rejst ud for den nuværende politistation.\nDet var fra gammel tid skik, at musikdirektøren havde markedsdansen som privat forretning mod leje af dansesalen. Min fader, Niels Jensen, havde disse balforretninger i flere år, lige til de ophørte med markederne. Ved århundredets begyndelse blev markederne en skygge af, hvad de forhen var. Grunden hertil var, at byens vise råd dengang forbød de fremmede at komme til markederne, da det formentes, at byens egne handlende selv kunde tjene det hele. Med dette forbud fik markederne deres knæk, et nådestød, de aldrig kom over. Det var de fremmede handelsfolk, der satte kulør på festen, og folk blev nu hjemme. Da så byrådet først fejltagelsen, og forbuddet blev lempet noget men i Nykøbing som andre steder for sent. Markederne blev aldrig mere til det, de havde været, og efter få års ynkelig tilværelse holdt de så op af sig selv. Hårde konkurrenter var nu også de begyndende dyreskuer og på landet de mange startede brugsforeninger.\nEfter en 98-årig, nu afdød, Nykøbingenser har jeg optegnet følgende muntre\nI årene efter vor sidste krig 1864 stod Nykøbings markeder i deres glansperiode. Mange mennesker fra alle egne var jo blevet samlet en sådan festdag. Og i dagens løb, når de våde varer begyndte at gøre deres virkning, kunde der ofte opstå nogen meningsforskel mellem de brave bygæster, f. eks. ved, at de, der havde været med i 3 års krigen, drillede dem fra 64 med, at de var nogle sløje karle, når de ikke kunde tampe "Tysken", som de havde gjort det. Da kogte blodet op på begge sider, og da gik det tit på næverne løs. Så hændte det engang i et af beværtningsteltene, at der sad en stor kraftig smed her fra byen, som i 1848-49-50 havde været kgl. Hestgarder. Og når denne gubbe havde fået rigeligt af den danske snaps, blev han fuld to gange, nemlig også ondskabsfuld. Han var her i nævnte tilstand, råbte op til de omkringstående, at han kunde fægte med hvilken mand, det skulde være, og for at anskueliggøre det svang han sit Egespir truende over hovedet. Byens arrestforvarer kom i det samme forbi, og da han var underofficer fra 64, betænkte han sig ikke, men bød smeden komme an. Og så svang de to drabelige kæmper deres støttekæppe i luften med militær anstand.\nMen for at parere smedens kraftige udfald måtte vor gode arrestforvarer træde et skridt tilbage, men ak - i kampens hede så han sig ikke for og faldt baglæns på nakken over en af teltsnorene og ind over en markedskones bord og væltede dette med honningkager og alle hendes op skænkede søde Snapse m. m. Den gode politimand forskaffede sig derved et brøl af latter og en skylle af det gamle danske sprogs blomsterudtryk fra den stærkt ophidsede kone. Og han måtte oven i købet betale de spildte varer, hvad der sikkert har smertet ham, da han havde ord for at være mildt sagt meget "fornæret". Han måtte her bide i det sure æbble og tage både skaden og spotten. Men nu smeden? Ja, han beholdt valpladsen men kun en stakket stund; da kom en magt, som kunde tæmme selv en kgl. Hestgarder, nemlig hans ægteviv; hun tog gutten i armen, og han fulgte med from som et bælam til stor morskab for de sammenstimlede. Således endte de to forhenværende fædrelandsforsvareres tvekamp hin markedsdag på Nykøbing gade. Men de blev forresten senere de bedste venner i den lille købstad.\nDen gamle mand har også fortalt denne historie om den vilde mand. En gøgler, en "Mulat", var blevet ked af at spille vildmand længere og var stille lusket bort fra teltet, han blev forevist i, og uden at udråberen havde bemærket dette. Og da nu teltet var fyldt med folk, og den fæle og frygtindgydende "Vilde" skulde føres frem, var han sporløst forsvundet. Der blev panik i teltet. Publikum knurrede og forlangte højrøstet deres penge tilbage. Men udråberen klarede stolt ,den pinlige situation ved med tårer i øjnene og troskyldig mine at beklage det ærede publikum, men den vilde mand var sikkert blevet så vild, at han havde spist sig selv!\nFølgende er også optegnet: Engang blev på en markedsdag spændt et reb fra kirketårnet og over i rådhuset, og en linedanser gik derud og slap en flok hvide duer ud af en kurv. Det var nok til næsten at tage vejret fra folk i hine tider.\nI de sidste markeds år var der kun et kagetelt, et par borde med skrigeballoner trykte viser o. s. v. Det hele nærmest beregnet for børn, hvilket til sidst også omtrent var de eneste markedsgæster.\nDe sidste på skansen var nulevende glarmester Mads Henriksen og hustru i Kildestræde, som passede kagetelt for bager J. Elansen. Den sidste markedsdag i Nykøbing var ca. 1908. da Henriksen hin aften rev sit telt ned og tog de to små dannebrogsflag ned, som sad i hver sin ende af teltet på en blåmalet stang, var det nat med de Nykøbing markeder. De hørte nu historien til.\nTIL DANS I BY-MUSIKANTERENS DANSESTUE\nEn almindelig danseaften foregik ikke på Gæstgivergården, men i byens såkaldte mindre skænkestuer, hvor den største stue benyttedes til at danse i. Føromtalte stadsmusikant Jakob Lund var indehaver af en sådan dansestue. Den lå i Hjørneejendommen af Strandstræde og Lindeallé, lige over for den store, gamle, rødkalkede gæstgivergård "Fortunen" og de to i sin tid kendte gadeposte hele byens fælles brønd. Her skal jeg nu fortælle om en dansestue-aften for ca.100 år siden, mig berettet af J. Lunds datter, afdøde fru Gustava Pauline Truelsen, som tydeligt i sin høje alder endnu erindrede disse daseaftener i hendes barndomshjem. Når Nykøbings ungdom vilde have sig en munter aften, gik et par ned til Jakob musikanter og bestilte ham til at spille op i sin dansestue den aften, de nu havde bestemt. Skulde det være særlig festligt, bestilte man fløjte og klarinet til at assistere Jakobs violin.\nI det med kryds mærkede hus var Jacob Lunds dansestue...\nYderst til venstre den ene af de gamle gadeposte\nog i midten rendestensbrædtet over gaden.\nDerefter ned til bommanden (nu huset Lindeallé 33) og meddele ham det, for så skulde der nok komme mere ungdom til dansestue, særlig fra Nakke og Rørvig; thi bommanden lod det gå videre til køretøjerne, der passerede bommen. Han gjorde det ud for et avertissement i vore dage. For by-musikanteren var det dobbelt fortjeneste, idet han tog penge ind ikke alene på musikken, men også på mad og drikkevarer. I storstuen, der var i hele husets bredde, dansede man; denne Stue var blåkalket.\nog i de to rødkalkede andre stuer var der opstillet lange borde med smørrebrød og hjemmelavet øl samt snaps, og disse borde stod opdækket hele natten til gæsternes behagelige afbenyttelse. I stuen nærmest køkkenet stod langs væggen yderligere en .tønde øl og en ditto brændevin. Men i sin store kampestenskælder havde J. Lund de finere traktementer, nemlig punch-essens, arrack og fin, uforfalsket vestindisk rom. Hans nævnte varer blev regnet for bedre end gæstgivergårdens. Grunden hertil var, at Jakob fik disse direkte fra de Rørvig søfolk, når de kom hjem og lagde op for vinteren.\nHvis en karl stillede i danselokalet med stift kravetøj på, risikerede han at blive pebet ud af såvel karle som piger.\nAt komme til dansestue var ikke nogen dyr fornøjelse, idet der betaltes en fast pris, og hver deltager kunde så spise og drikke, så meget vedkommende orkede. Det vil sige kun øl og snaps, ønskede man punch eller rom, var det ekstra betaling. I stuen, hvor dansen gik, var musikken anbragt på en forhøjning i det ene hjørne, og over pulten lyste et par tællepråse og midt på langvæggen hang en stor firkantet tranlampe.\nI disse omgivelser til violinens og klarinettens toner, og medens tobaksrøgen fra de store piber, som datidens karlfolk røg på,, bølgede som en tåge om dem, dansede de så deres turedanse: hamborger, skotsk, reeler, pærevals, kontrasejre o. s. v. Og der har sikkert været højt humør i bymusikanterens stuer ud på natten, når de unge karle havde fået blodet til at rulle i årerne af disse gamle, langvarige danse og samtidig dyrket Bacchus adskillige gange i nattens løb. Disse varme, lavloftede stuer med røgfyldt luft og det blafrende lysskær fra tranlampe og tælleprås, en rask tyroler med et stamp i gulvet, nu og da af en velvoksen karl et slag i loftsbjælken hvilket broget billede at høre og se for et nutidsmenneske !\nDA BY-VÆGTERENS MADAMME LODSEDE FATTER HJEM FRA DANSESTUE\nFOR værten var det et stort plus at stå på en god fod med vægteren. Når vægteren havde gået sin by runde og efter reglementet kontrolleret byens fire bomhuse, kom han gerne ned i Jakobs skænkestue og fik gratis opvartning. Af denne grund så han gerne igennem fingre med et og andet, som måske ikke gik lige efter "Hans Majestæts kgl. danske lovs forordning". Denne vægter hed aldrig andet end "Laurits vægter" og tog sig ret ofte et bæger over tørsten, og af denne grund holdt han troligt ud en sådan aften i dansestuen; men en aften gik det pinligt galt med den gæve lovens håndhæver.\nUd på natten blev der nogen uro blandt gæsterne, og vor gode politimands assistance var stærkt påkrævet. Men Argus' repræsentant var som sunket i Jorden, skønt han havde været i skænkestuen hele tiden. Først næste morgen fandtes ærlige og velbyrdige mand Laurits vægter ude i Jakob Lunds kostald, blidt sovende med en tømt romflaske ved siden og i datidens vægteruniform med læderkabuds og jernbeslået stok og salig sjette Frederiks navnetræk på brystet. Han fik den straf, at hans bedre halvdel, Birthe, blev hentet, og så blev han hanket op og lodset ned ad strædet i fuld krigsmaling til stor glæde for byens ungdom. Og hvad straf Birthe gav ham - ja, se det melder historien intet om.\nOm vinteren var der mest uro i byens små dansestuer. Når de unge søfolk havde lagt op med sejlskibene og kom "til musik", var der gerne splid mellem dem og byens karle. Årsagen var den samme som nu til dags, nemlig pigerne. Og da hændte det ret ofte, at når dagen brød frem, sad en eller flere af festdeltagerne bag jernstængerne henne på det gamle rådhus (nu Teknisk Skoles Plads).\nOm dagen var der stille i Jakobs skænkestue, men om aftenen kom de nærmeste naboer og, røg deres aftenpibe til en arrack- toddy og drøftede den lille bys begivenheder, til vægteren ude på gaden sang Kl. 10-verset, der lød således:\nvogter lys og ild.\nOg derefter råbte vægteren vindretningen. Da gik i reglen hver til sit og stængede forsvarligt dør og port for ugerningsmænd og andet Postyr, som de gamle, gode Nykøbingensere sagde.\nFESTER OG DANS ANDRE STEDER I NYKØBING.\nDisse dansestuer var hårde konkurrenter til byens to store gæstgivergårde lige op til dette århundredes begyndelse. Det sidste beværtersted med dansestue var nede hos afdøde Jens Jensen på havnevej, det såkaldte "Klampenborg", senere Kaptajn Henriksens ejendom. Ligeledes et af de sidste steder var oppe hos Vohlers, nuværende tøffelmager L. Jensens ejendom, men det var nærmere at betegne som en sal; den er nu nedbrændt for over 25 år siden. Dansen har også gået lystigt oppe i den fløj af amtsstuegården, der går ned mod kirkestræde, og da det var en bødker ved navn Willumsen der ejede denne dansehistorie, blev den selvfølgelig kun benævnt "Tønden"eller "Kalkbaljen".\nDa byens rådhus var blevet færdigt i 1868, blev det skik blandt det såkaldte finere borgerskab at benytte byrådssalen til fester og bryllupper. Heroppe lige over fangecellerne svævede de agtværdige borgere med deres aldrende matroner rundt i sagte besnærende wienervalse.\nOm sommeren gik dansen i Grønnehave skov som i dag, men længere inde i skoven i den gamle, runde pavillon, som endnu huskes af byens ældre generation, i udseende meget lig den nede i Rørvig Krohave. Den blev nedrevet i 1903, og det nuværende "Grønnehavehus" blev opført. Dansen 'gik også lystigt i en lade ved Anneberggården. Jakobsen på "Fortunen" i Nykøbing var en tid lejer af dette "Figaro". Af fester, som Nykøbingenserne ikke kender mere, var de store skyttefester, hvor skytterne med riflen på skulder og musik i spidsen marcherede ud til Skærby, hvor skydebanerne ligger, og herude var da musik og beværtning hele dagen, til festen sluttede i skoven. Og de store valgdage, hvor den lille by var som en myretue, og hvor de politiske bølger gik højt. Ja - om disse valgdage med deres mange folketyper og hidsige og opfarende gemytter kunde skrives en hel bog\nDen gamle dansepavillon i Grønnehave Skov, nedrevet i 1903


Hvis det står til SFs politiske ordfører, Karsten Hønge, skal der arrangeres demonstrationer mod Donald Trump, når han kommer på statsbesøg i Danmark i begyndelsen af september. Og Hønge skal gerne stå for at arrangere dem, siger han.\nHvis USAs præsident Trump senere på året besøger Danmark, så vil han blive mødt af buhråb fra SFs politiske ordfører, Karsten Hønge. Han vil nemlig arrangere demonstrationer mod den amerikanske præsident. Fold sammen\nOnsdag d. 31. juli 2019, kl. 15.50\nOpdateret onsdag d. 31. juli 2019, kl. 22.05\nOpdatering: Artiklen er opdateret, efter det er blevet offentliggjort, at Donald Trump kommer til Danmark den 2. og 3. september.\nNår den amerikanske præsident, Donald Trump, om godt en måned besøger Danmark, vil han blive mødt af demonstrationer arrangeret af SFs politiske ordfører, Karsten Hønge.\nDet siger Hønge dagen efter, Trump lagde op til et besøg Danmark i september, når han alligevel er i Europa for at deltage i en mindeceremoni i Polen.\n»Hvis han vil besøge Danmark, så skal han da være mere end velkommen. Men jeg vil stå nede på gaden og råbe efter ham. At han er kvindehader, klimafornægter og en repræsentant for det reaktionære i verden,« siger Karsten Hønge, der understreger, at det er helt naturligt, at vi har en dialog med USA, som han kalder en »god samarbejdspartner«.\nEr det ikke lidt paradoksalt, at du byder ham velkommen og samtidig vil råbe efter ham?\n»Jojo, men sådan er det jo. Det er min politiske holdning. Som repræsentant for et land er han velkommen i Danmark. På den anden side har jeg lyst til at give udtryk for, hvad jeg synes om hans klimafornægtende politik og hans kvindehadende politik og hans ofte tenderende til racistiske politik, for det bryder jeg mig sgu ikke om. Så jeg vil være at finde i demonstrationerne mod ham.«\nHan er helt overbevist om, at Trump vil blive mødt af store demonstrationer, når han kommer til Danmark.\n»Det kan jeg eddermame love dig for,« griner Karsten Hønge og fortsætter:\n»Det er da helt stensikkert. Og ellers skal jeg gerne være med til at puste til det. Jeg vil da gerne opfordre til demonstrationer og være med til at organisere demonstrationerne. Det skal jeg sgu gerne gøre. Så jeg vil meget, meget gerne være med til at organisere dem.«\nOpfører mig ordentligt\nIfølge Berlingskes USA-korrespondent Michael Bjerre vil Trump bruge et besøg i Danmark til at komme tættere på både det grønlandske styre og den danske regering, der er ansvarlig for rigsfællesskabets udenrigs- og sikkerhedspolitik, da Washington i tiltagende grad frygter kineserne og russernes store interesse i området.\nOg hvis det står til Karsten Hønge, så skal statsminister Mette Frederiksen (S) tage imod ham, og skulle han selv blive en del af en eventuel officiel dansk modtagelse af Trump, vil han da også opføre sig »meget ordentligt«, understreger han.\nAlternativets politiske leder Uffe Elbæk har på Twitter gjort det klart, han ikke har stor lyst til at få besøg af Trump i Danmark.\nOmvendt har flere borgerlige politikere på Twitter givet udtryk for, at de glæder sig over udsigten til et amerikansk statsbesøg.\nJa, det må man nok sige..... hold da op. Og naturligvis tager Danmark godt imod. #dkpol https://t.co/a5tMlMhcSo\n— Pia Kjærsgaard (@Pia_Kjaersgaard) July 31, 2019\nOg det hverken undrer eller overrasker Hønge.\n»De har altid givet udtryk for, at de er begejstrede for Trumps drejning af USA, så det er ikke noget nyt.«\nSå sprang bomben: Derfor vil Trump besøge Danmark om en måned\nEt gadeslagsmål i Sverige er endt som storpolitik. I dag starter retssagen, der har fået Trump op i det røde felt\nLektor om A$AP Rocky-sag: Trump er implicit racistisk


Pancetta | Signes Mad\n← Energibarer med honning og peanutbutter\nUdgivet den 4. april 2012 af Signe\nDa vi i sommer fik den lille gris, var der nogle ret fede stykker brystflæsk med. Jeg kom den i en pose mærket “til bacon”, og glemte alt om dem. Nu er vi ved at være i bund med grisen, så jeg fandt posen på bunden af fryseren, og spekulerede på hvor jeg kunne komme til at ryge stykkerne. Jeg har bare en helt almindelige Webergrill, og ikke de store rygeerfaringer, så det blev ved tanken. I stedet kom jeg til at tænke på det italienske produkt pancetta, som blot er saltet og tørret. Efter lidt internet-studeren og ikke mindst udsagnet “there is no easier home-made charcuterie than pancetta”, gik jeg i krig med projektet.\nTørringen er klart det mest tricky – har man et sted med jævn temperatur, hvor der ikke er alt for varmt? Jeg har så heldigvis en kælder, men jeg har ladet mig fortælle at kødet kan tørres i køleskabet – dog helst ophængt.\nProjektet tager ca. 14 dage, men der er nu ikke meget arbejde involveret. Lave krydderiblanding, massere det ind i kødet, lægge på køl og vende hver anden dag. Aftørre og isætte snor, hænge op – og vente på det færdige resultat!\nJeg kan kun anbefale at gå i gang med dette projekt, det er nemt, og resultatet er fabelagtigt. Krydret og alligevel med en mild smag af svineflæsk – mums! Man kan bruge det alle steder, hvor man ellers bruger bacon – den røgede paprika giver lidt røgsmag uden at det bliver for gennemtrængende.\nJeg lavede tre små stykker (det var jo en lille gris), hvis man laver et stort skal det salte i 10 dage og tørre lige så længe.\nI øvrigt har jeg siden fået en aftale med en “hjemmeryger”, så det ene stykke bliver alligevel til bacon 🙂\nPancetta (1 kg)\n1 kg brystflæsk\n10 stk. allehånde\nKom alle de hele krydderier i en morter (også laurbærbladene) og mos dem godt. Tilsæt salt, sukker og paprika og bland det godt. Find en stor frysepose frem, læg kødet i et stykke af gangen og masser krydderblanding ind i hvert enkelt. Drys den restende krydderblanding over. Luk posen forsvarligt og placer den på en tallerken. Stil hele baduljen på køl, og husk at vende hver anden dag.\nEfter 1 uge tages kødet ud, væsken hældes fra og kødet tørres lidt af (ikke for grundigt, krydderierne skal endelig blive siddende). Lav et hul i hvert stykke kød med en stegegaffel og isæt et langt stykke snor (jeg har en decideret kødnål, så jeg “syede” blot snoren igennem). Hæng kødet op et tørt sted, læg evt. en pose under den første dag. Lad kødet hænge i mindst en uge – gerne op til 14 dage. Saltet konserverer, så du behøver ikke være urolig for at kødet bliver dårligt. Tag kødet ned, og brug det ligesom du ville bruge bacon. Opbevar stykkerne i køleskabet!\nSørens nemme barbecuesovs\nDette indlæg blev udgivet i Italien, råvarer, tilbehør og tagget allehånde, brun farin, enebær, fennikelfrø, koriander, laurbærblad, røget paprika, salt, svin. Bogmærk permalinket.\n8 Responses to Pancetta\nPingback: Pancetta @ Viva Italia\nPingback: Panchetta @ Viva Italia\nPingback: Cassoulet | Signes Mad\n8. april 2012 kl. 22:33\nInteressant projekt. Tror dog ikke jeg vil gå i krig med sådan en foreløbig. Bor i lejlighed, så ved ikke hvad naboerne vil sige når der hænger kød i vores fælles kælder 🙂 Og så er der rotter i vores kælder, så der bliver ikke meget kød tilovers. Jeg kender dog en del hjemmeryger, men kødet kommer så til at smage af grøn cecil. Men din lille grisebasse har sikkert smagt delikat.\nKokkeKongen recently posted..Spinatrisotto med tunbøffer\n12. april 2012 kl. 11:13\nHar nu observeret hjemmerygeren i aktion (både med rygning og røgning :-)). Det kan jeg vist sagtens finde ud af selv en anden gang. Jeg troede kun det var rotter på loftet hjemme ved dig 😉\nKan melde at pancettaen er fantastisk, både med og uden røg!\n5. april 2012 kl. 16:30\nTak, søde. Jeg er glad for at du kunne lide det.\n@Lars: fedtlaget er ret tykt på dette flæsk, så det blev meget tilpas saltet. Vores kælder er konstant 17 grader, også om sommeren. I Italien tørrer de jo udendørs, så der er noget varmere. Det vigtigste er at luften er tør.\nSigne recently posted..Frederikshøj\n5. april 2012 kl. 16:23\nJeg har forsøgt mig med røgning i weber-grill og kan ikke rigtig få gang i røgen, så en hjemmeryger er en god ide.\nJeg har lige 2 spørgsmål:\nDu salter i 7 dage. Jeg har saltet i 5 og det blev rigtig salt. Hælder du noget af væden fra undervejs?\nHvilken temperatur tørrede du ved? Jeg går ud fra at der er en maks.\n5. april 2012 kl. 07:53\nTusind tak for både opskriften og det lille lækre stykke flæks – det var awesome!\nKlidmoster recently posted..Der kom brev i dag…


Kursus: 2017-2018 ETN Kultur og Historie – Efter- og videreuddannelse, Københavns Universitet\nETN Kultur og Historie\nKursets overordnede temaer er historiebrug og erindringskultur, og det omhandler en række af de måder, hvorpå det kulturelle og det historiske – såvel teoretisk som praktisk – gensidigt betinger hinanden. Der vil især blive fokuseret på kulturhistorie som en ’nutidens historie’ – dvs. på de måder, hvorpå nutiden gør sig gældende i ethvert forhold til historien, og vi vil læse tekster, der anvender teoretiske og metodiske greb til analyse af fortidens tilstedeværelse i nutiden og vice versa.\nMed udgangspunkt i konkrete cases vil vi diskutere, hvordan bestemte begivenheder, forløb eller symboler på forskellige måder tilskrives betydning af historiske aktører og i bestemte typer af kulturhistoriske analyser.\nI undervisningsforløbet vil de studerendes arbejde med udvælgelse af emne, analysestrategier og empirisk grundlag blive understøttet gennem vejledning og fælles diskussion. Herunder inddrages film, avisartikler og meget andet som ekspempler på potentielle analyseobjekter.\nDerudover planlægges mindre ekskursioner i Københavnsområdet.\nETN Culture and History\nFaglige mål (se desuden relevant studieordning)\nDe studerende skal gennem kurset kunne:\n• vise overblik over centrale faglige diskussioner indenfor historiebrug og erindringskultur\n• gøre rede for og kritisk reflektere over væsentlige (teoretiske og empiriske) problemstillinger forbundet med gensidige relationer mellem nutid og fortid\n• selvstændigt foretage kritiske analysere af selvvalgt emne inden for kursets overordnede temaer\nUndervisningen veksler mellem forelæsninger og projektorienterede forløb, hvor studerende – eventuelt i grupper – selv forventes aktivt at indsamle/producere egen empiri til brug i eksamensarbejdet indenfor det overordnede kursustema.\nEksamen (Fri skrftl. hjemmeopgave)\nStudieordning for kandidatuddannelsen i Europæisk Etnologi, 2008-ordningen


Race simulator - Massive Motorsport\nSimulator Event i Aarhus\nAston Martin GT –\nVi har som de første i verden investeret i en racersimulator i GT klassen fra Base Performance. Her træner vores kørere til hverdag, men talenter og folk med hang til motorsport har også chancen for at komme bag rattet – inklusiv professionel coaching.\nSimulatoren har alle relevante baner i databasen, og du kan vælge mellem flere end 25 racerbiler fra bl.a. Ferrari, Porsche og Aston Martin, så vi finder også et setup, der passer perfekt til dine ønsker.\nSimulatoren er det tætteste, du kommer på den ægte vare.\nDu sidder i en rigtig Aston Martin racer, rattet og pedalerne reagerer som i virkeligheden, og lydkulissen er også realistisk.\nMassive Motorsport råder over fire andre simulatorer ud over den milliondyre version fra Base Performance. Det hele er placeret i vores hovedkvarter, hvor der også er mulighed for at arrangere motorsports-tematiserede events, kurser og lignende.\n+45 27 85 00 41\nStolt design af


3 tips til at forkæle dig selv – Mind-z\nHome » Sundhed » 3 tips til at forkæle dig selv\n3 tips til at forkæle dig selv\n28. februar 2018 Mind Z 0 Sundhed,\nDu kan forkæle dig selv på rigtig mange måder. Første skridt på vejen er at blive bedre til at dig give dig selv tid til at pleje din krop, så den bliver blød og lækker. Du kan holde en welnessdag med stearinlys derhjemme eller få en professionel til at klare arbejdet.\nKulde og blæst er hård for din hud i ansigtet, så det er vigtigt, du husker at pleje den. Du kan for eksempel lave din egen hjemmelavede ansigtsmaske med næringsrige ingredienser, du helt selv vælger. Avokado har mange plejende egenskaber, som tilfører fugt og næring til din hud. Hvis du har tendens til urenheder i huden, kan du bruge yoghurt eller kaffegrums. Eksfoliering bør altid være en del af din normale hudplejerutine, og især mandler og havregryn er to ingredienser, der klarer dette arbejde godt. Udover at eksfoliere, fremmer de også hudens naturlige fjernelse af døde hudceller. Hvis du ikke er klar til at begive dig ud i at blande din egen ansigtsmaske, er der også rigtig mange gode varianter at finde i butikkerne.\nBløde og lækre fusser\nDine fødder er ofte gemt væk i sko og støvler, så du glemmer at give dem pleje og opmærksomhed. Men de skal trods alt bære dig gennem hele livet, så det er på tide, at du forkæler dem lidt. Det kræver faktisk slet ikke så meget andet end noget fodbadesalt eller -olie at lave dit eget fodbad. Når du har ladet dine fødder være under det lunkne vand i knap en halv time, vil huden være blødgjort og klar til ekstra pleje. Du kan bruge en fodfil eller en pimpsten til at file den hårde hud af dine fødder, så de bliver lækre og bløde igen. Det er vigtigt, du husker at smøre dine fødder ind i en fodsalve eller hælkur bagefter, så du modvirker fremtidige hælrevner.\nDet er ofte først, når vejret igen tillader at gå med bare ben, at man opdager de mange lange hår, der er har gemt sig under varme striktrøjer og strømpebukser. Det kræver en stor dosis tålmodighed og grundighed at fjerne hårene ordentligt selv, og derfor er det rigtig smart, at du nemt og hurtigt kan slippe af med hårene med en voksbehandling i København. Når du vælger en voksbehandling, kan du også være sikker på, at der går lang tid før du igen skal bekymre dig om uønsket hårvækst.\nPrevious: Sådan behandler du hælspore\nNext: Ønsker du at få mere tid til alt det sjove i hverdagen?


Hos Arbejdernes Byggeforening har vi fokus på at sikre trygge forhold for vores beboere og medarbejdere. Vi følger derfor løbende situationen for tiltag, der kan understøtte Danmarks interesse i at begrænse spredningen af corona (COVID-19)\nVi er klar til at hjælpe dig pr. telefon / mail\nAlle vores kontorer er lukket for personlig betjening, men vi er klar til at betjene dig pr. telefon eller mail i vores normale åbningstid. Klik her for kontaktoplysninger\nDriftsopgaver - Skader inde i min bolig\nVores ejendomsfunktionærer og håndværkere vil kun udføre akutte skader inde i din bolig f.eks. stoppet afløb, sprunget vandrør o.lign. Vi vil i disse situationer kræve, at du eller andre beboere ikke opholder jer i samme rum som personalet eller håndværkerne. Vores medarbejdere har altid håndsprit på sig.\nIndflytningssyn og fraflytningssyn bliver gennemført som planlagt.\nVi opfordrer dog vores beboere til ikke at deltage i fraflytningssynet, men kontakte os pr. telefon eller mail, hvis der er spørgsmål. Hvis du som fraflytter ønsker at deltage i synet, skal vi bede dig overholde Sundhedsstyrelsens retningslinjer ved bl.a. at holde afstand (minimum 2 meter) og sikre grundig håndvask eller brug af sprit.\nFælleshuse og gildesalen kan ikke lejes på nuværende tidspunkt\nI forlængelse af myndighedernes udmelding den 17. marts 2020 om begrænsning af grupper til max 10 personer pr. 18. marts 2020 kl. 10, har vi besluttet, at alt udlejning af selskabslokaler - herunder fælleshuse og gildesale suspenderes. Alle lejere, der allerede nu har indgået lejeaftaler (Pt. frem til 1. juni 2020) vil blive kontaktet og evt. indbetalt leje vil blive refunderet.\nHar du brug for hjælp til indkøb i forbindelse med corona?\nRing til Røde Kors hjælpenetværk på tlf. 35 29 96 60, så vil du blive matchet med en lokal frivillig.\nDu kan få hjælp til dagligvareindkøb eller afhentning af medicin på apoteket af frivillige fra Røde Kors eller Kirkernes Sociale Arbejde,\nhvis du er i karantæne\nhvis du selv har valgt at holde dig hjemme pga. alvorlig sygdom\nhvis du er over 80 år eller er meget påvirket af en kronisk sygdom, og derfor helst skal blive hjemme\nRing til Røde Kors hjælpenetværk på tlf. 35 29 96 60\nMå vi bruge vaskeriet?\nJa - alle fælles vaskerier er åbne for beboerne. Vi skal dog gøre opmærksom på, at der efter myndighedernes retningslinjer max. må opholde sig 10 personer i vaskeriet ad gangen.\nHusk at følge Sundhedsstyrelsens regler\nHold afstand (min. 2 meter)\nMå man gerne bruge legepladserne?\nJa - men det skal være sjovt og trygt at lege for alle vores børn. Det er derfor vigtig, at du tager hensyn og sørger for, at I ikke er for mange på legepladsen.\nVær specielt opmærksom på myndighedernes forbud mod forsamlinger på over 10 personer.\nJeg er i restance med huslejen for marts måned, hvordan kan jeg betale?\nDa vi ønsker at begrænse smitte af corona/COVID-19 har vi lukket kontoret for personlig betjening.\nHusleje kan indbetales på følgende måder:\nOverførsel til konto: Reg. 1938, konto 5410242327\nKvittering skal mailes til info@ab-silkeborg.dk eller afleveres i postkassen Færgegården 1\nMobilePay på nummer 488827\nDet er meget vigtigt, at du anfører dit navn og adresse. Hvis du har behov for vejledning omkring overførsel af beløbet, kan du kontakte os pr. telefon 86 82 37 88.\nHuslejen skal være indbetalt inden fristen som står i din rykkerskrivelse (påkravet).\nTaler du eller din nabo et andet sprog end dansk?\nNu er det muligt at få de vigtigste udmeldinger om COVID-19 fra sundhedsstyrelsen og den danske regering på flere sprog.\nDe har også lavet videoer med informationer.\nPå Mino.dk hjemmesiden findes information på mere end 20 sprog https://mino.dk/covid19/\nHjemmesiden med informationer på andre sprog er lavet i samarbejde med Novo Nordisk Fonden og BL Danmarks Almeneboliger.\nLink til hjemmeside: https://mino.dk/covid19/\nInformation fra Sundhedsstyrelsen om COVID-19\nSundhedsstyrelsen har udsendt information til alle borgere i Danmark i e-Boks. Se brevet her\nI brevet finder du bl.a. relevante link og information om:\nSundhedstyrelsens råd til alle\nHvis du ved, at et familiemedlem, nogen i din omgangskreds eller din nabo ikke har e-Boks, så print brevet og giv det videre.\nEn million danskere bor i en almen bolig - heraf er omtrent hver fjerde en ældre medborger, som er særlig udsat, hvis de bliver smittet med coronavirus. Det er derfor afgørende, at vi alle udviser samfundssind og hjælper hinanden. Situationen er alvorlig, så lad os alle passe godt på hinanden.\nPå Sundhedsstyrrelsens hjemmeside finder du gode råd og vejledning: Klik her for yderligere information\nInformationerne er baseret på den nuværende viden. Da situationen omkring ny coronavirus hele tiden udvikler sig, opdaterer Sundhedsstyrrelsen deres hjemmeside løbende.\nVi følger naturligvis udviklingen nøje og anbefaler, at alle medarbejdere og beboere følger de opstillede retningslinjer.


Logisk-statistisk modellering og analyse af biologiske sekvensdata — Roskilde Universitets forskningsportal\nSkovgaard, Ole (Projektdeltager)\nPedersen, Martin B. (Projektdeltager)\nGarrigues, Christel (Projektdeltager)\nJaeger, Manfred (Projektdeltager)\nForsberg, Roald (Projektdeltager)\nSteffensen, Peter Johannes (Projektdeltager)\nKnudsen, Thomas (Projektdeltager)\nKnudsen, Bjarne (Projektdeltager)\nKrogh, Anders (Projektdeltager)\nSato, Taisuke (Projektdeltager)\nAlle levende organismer, fra bakterier til mennesker, har indkodet deres egenskaber i DNA-sekvenser, og i kraft af moderne laboratoriemetoder, er det muligt at aflæse disse og repræsentere dem i en computer som meget lange sekvenser af bogstaver. Dette projekt handler om nye metoder til at finde egenskaber og strukturer i sådanne sekvenser, hvilket er af væsentlig betydning for erhvervsliv og forskning indenfor udvikling af medikamenter, sygdomsforebyggelse, fødevareindustri, landbrug, genetisk forskning m.v. En computerbaseret analyse af sekvenser er baseret på en model, som beskriver mulige strukturer, og traditionelle metoder er ofte baseret på såkaldte ”Hidden Markov Models”, som har en begrænset udtrykskraft. I dette projekt udforskes og udvikles en ny og mere slagkraftig type af logisk-statistiske metoder, som endnu kun i begrænset omfang har været benyttet til sekvensanalyse og andre biologiske problemstillinger. Projektet udføres i et samarbejde mellem forskere fra universiteter og erhvervsliv, med både molekylærbiologisk og datalogisk ekspertise, således at de nye metoder afprøves på aktuelle biologiske problemer.\nDe beregningsmodeller, som indføres, kombinerer logikprogrammering (som det f.eks. kendes fra sproget Prolog), med maskinindlæring og statistik. Dette giver umiddelbart større fleksibilitet og udtrykskraft (i hvor komplicerede eller subtile mønstre, som kan modelleres), men indebærer også problemer omkring effektivitet af beregninger, som dette projekt også vil forsøge at løse.\nDisse metoder har et potentiale for at give mere præcise og detaljerede analyseresultater, som kan lede til ny erkendelse indenfor biologien.\nDet strategiske forskningsråd; NABIIT, Programkomitéen for nanovidenskab og teknologi, bioteknologi og IT: 675.014,00 €\nPublikationer pr. år 2009 2009 2012 2013


Ny mand i spidsen for Grundfos Americas | Grundfos\nNy mand i spidsen for ...\nDen nye Regional Managing Director for Grundfos Americas fundet. Den nye mand for bordenden i Nord- og Sydamerika er Dieter Sauer. Han kommer fra en stilling som President ved Grundfos Water Utility.\n- Det er dybt tilfredsstillende at opleve, at vores interne pulje af ledelsestalenter har været i stand til at matche forventningerne til denne afgørende position i Grundfos. Med sin dybe viden om pumpeindustrien og stærke lederevner, er vi overbeviste om at Dieter vil føre Americas-regionen mod flere betydelige forretningsresultater, baseret på klart lederskab og en topmotiveret medarbejderstab, siger Poul Due Jensen, Group Executive Vice President og Chief Sales Officer.\nDieter Sauer har stor erfaring fra pumpeindustrien med mere end 20 år i branchen. Han har haft roller med stigende ansvar hos IDEX Corporation, inklusiv Vice President og General Manager ved Corken Incorporated, været President ved Pulsafeeder Engineered Products og altså senest President ved Grundfos Water Utility, det tidligere YCC, der er et Grundfos-ejet selskab baseret i Aurora, USA.\nHan har en Bachelor of Science i Business Administration fra Duquesne University i Pittsburgh, Pennsylvania.\n- Jeg er beæret over at påtage mig det nye ansvar, og jeg ser frem til at samarbejde med Americas-holdet om at levere på vores regionale mål og støtte op om vores 2020 strategi, siger Dieter Sauer.\nI sin nye stilling vil Dieter Sauer blive i Chicago området, da han vil komme til at arbejde ud fra Grundfos Americas-hovedkvarteret i Chicago-forstaden Downers Grove.


Private Jet Air Charter Fly Fargo, ND Plane Rental Company Near Me\nVi er fuldt ud klar over de problemer, som folk står over for, når de er i et travlt med at deltage i et møde i en anden by. Som er planlagt fleste sådanne møder i sidste øjeblik, de inviterede, især dem fra andre byer har problemer i booking flybilletter til og fra værtsbyen. I mange tilfælde, disse personer skal betale ublu priser, der opkræves af kommercielle passagerfly, der tager fuld brug af denne mulighed for at flå sidste minut ved at ringe til os på opkald 701-401-0899 for tilbud. På andre sager, den enkelte kan ikke finde en tom plads. Det er her, vi gør en forskel. Vi kender værdien af din tid og dine hårdt tjente penge også.\nVi er klar til at flyve dig til din destination på ethvert tidspunkt af dagen, gennem vores private jet-tjenester, uden at brænde et hul i lommen. Hvis du planlægger at gå til North Dakota med kort varsel, Vi foreslår, at du tjekke vores jet Air Charter Fargo North Dakota flyvning tjeneste. Vores priser er billigere end det koster at gå kommercielle passagerfly. Udover dette, vore spredte pladser tilbyde dig den samme komfort, som du typisk ville forvente i den udøvende klasse af andre passagerfly.\nVi er ledere blandt virksomheder, der tilbyder privat fly til leje i Fargo North Dakota, både med hensyn til service og tarif. Du kan spare endnu flere penge på din returrejse ved afhængigt af os til hjemrejsen. Kontakt os i dag, i stedet for at spilde tid og energi søge online for last minute tom ben Aircraft luftfart deal i nærheden af mig Fargo North Dakota. Du vil blive chokeret over at vide, at disse pladser koster mindre end de billetpriser, der opkræves af kommercielle passagerfly til standard sæder. Hvad er din mening om at nyde de bekvemmeligheder, der tilbydes i udøvende klasse på takster lavere end for økonomiklasse?\nListe over offentlige og private lufthavne til jet flyve lufttransport i Hector luftfart Fargo også kendt som Cass County\nFargo, Moorhead, Dilworth, West Fargo, Harwood, Glyndon, Horace, Sabin, Argusville, Georgetown, Absrk, Mapleton, Felton, Comstock, Davenport, Casselton, Gardner, Perley, Kindred, Christine, Borup, Amenia, Hawley, Wolverton, Arthur, Barnesville, Hendrum, Grandin, Walcott, Wheatland, Hitterdal, Jæger, Leonard, hænge, Abercrombie, Erie, Ayr, der er, Halstad, Colfax, Lake Park, Kent, Bøffel, Twin Valley, Hillsboro, Blanchard, oversvømmelse, Rothsay, Mcleod, Sheldon, Audubon, Galesburg, Shelly, Caledonia, Pelican Rapids, Gary, Side, Tower By, Enderlin, Fingal, Barney, Wahpeton, Mooreton, Cummings, Nielsville, Clifford, Callaway, Breckenridge, Richwood, Detroit Lakes, Wyndmere, Elizabeth, Beltrami, Mayville, Ogema, hvid Earth, Foxhome, Erhard, Oriska, slave, Buxton, navn, Mantador, Portland, Pillsbury, Frodige, Klimaks, Lissabon, Håb, Mahnomen, Waubun, Rochert, Bule, Bejou, Milnor, Fergus Falls, Reynolds, Frazee, Campbell, Winger, Valley City, Kathryn, Hankinson, Luverne, Fairmount, Underwood, Hatton, Richville, Lidgerwood, Crookston, Naytahwaush, Fort Ransom, Finley, Perham, Thompson, Cayuga, Gwinner, Mentor, Nashua, Fisher, Erskine, Tintah, Ponsford, Dalton, Rutland, Dazey, Battle Lake, Lengby, Ottertail, Wendell, Stirum, Mcintosh, Osage, For mand, Litchville, Fosston, Sharon, Wolf Lake, Sanborn, Rogers, Verona, Grand Forks, Northwood, Rosholt, New York Mills, Ny Effington, Red Lake Falls, Clitherall, Hannaford, Emerado, Havana, Cooperstown, East Grand Forks, Ashby, Claire By, Brooks, Norcross, Elbow Lake, Euclid, Vining, Cogswell, Henning, Bagley, Wheaton, Marion, Spiritwood, Grand Forks Afb, Jessie, Veblen, Arvilla, Deer Creek, Aneta, Bluffton, Plummer, Lamoure, Mekinock, Evansville, Gully, Barrett, Saint Hilaire, Herman, Oklee, Larimore, Oakes, Skovbæk, Sti, Gonvick, Shevlin, Binford, Brandon, Parkers Prairie, Britton, Hoffman, Mcville, Garfield, Fullerton, Niagara, Miltona, Leonard, Kensington, Pekin, Holmes By, Petersborg, Carlos, Alexandria, Hecla, Nelson


Tilliden til politikere, medier og fællesskabsinstitutionerne er for nedadgående og øges af skandaler i erhvervslivet. Det er derfor glædeligt at se den nye regering sætte fokus på tillidskrisen.\n»Folketinget skal aktivt skride ind over for det, der sætter spørgsmålstegn ved velfærdssamfundets fremtid. Skride ind over for elitens kørsel på frihjul, udtørre den finansielle sump og lænke Corydons reformpisk til skammekrogen,« skriver Dennis Kristensen, forhenværende formand for FOA. Fold sammen\nSøndag d. 21. juli 2019, kl. 14.00\nDennis Kristensen, forhenværende formand for FOA\nOplevelsen af snyd og bedrag, oplevelsen af flosset moral og anstændighed, og oplevelsen af voksende skel i befolkningen slider på den høje grad af tillid, som har præget opbygningen af velfærdssamfundet. Fortsætter den udvikling, vil det ødelægge velfærden.\nVi betaler for velfærden i fællesskab, og vi forventer, at alle bidrager, og at de stærkeste skuldre bærer mest. Og gør det med moral og anstændighed i behold.\nTillid til hinanden, til samfundet, til erhvervslivet, til politikere og medier forudsætter et fællesskab, der bygger på tryghed, anstændighed og moral. På at vi tager ansvar for hinanden og fællesskabet og tager hånd om de svageste og dem, hvis tilværelse slår knuder undervejs.\n»Tilliden kan ikke opretholdes, når eliten får lov til at stikke af fra resten, når en finansiel sektor ender i en sump, når beskæftigelses- og socialpolitik styres af reformpisken, eller når politikere forgylder hinanden.«\nTilliden kan ikke opretholdes, når eliten får lov til at stikke af fra resten, når en finansiel sektor ender i en sump, når beskæftigelses- og socialpolitik styres af reformpisken, eller når politikere forgylder hinanden. Så mister vi troen på fællesskabet og den fælles ansvarlighed.\nDet er derfor prisværdigt, at det såkaldte forståelsespapir mellem Socialdemokratiet, de Radikale, Socialistisk Folkeparti og Enhedslisten har ambitioner om at genskabe tilliden.\nReformpisken skal i skammekrogen\nFolketinget skal aktivt skride ind over for det, der sætter spørgsmålstegn ved velfærdssamfundets fremtid. Skride ind over for elitens kørsel på frihjul, udtørre den finansielle sump og lænke Corydons reformpisk til skammekrogen.\nMen politikerne skal også se sig selv i spejlet og genfinde modet til at bygge politik på anstændighed og moral. Som erhvervsminister viste Rasmus Jarlov (K) de rigtige takter over for Danske Banks hvidvask. Det er den slags takter, der kan genskabe troen på, at det danske samfund grundlæggende bygger på anstændighed og moral. Skiftende skatteministres håndtering af de endeløse skandaler i SKAT sender det stik modsatte signal.\n»Der er ikke nogen forskel på at anvende medlemskroner i en fagforening og på at råde over skattekroner i Folketinget. Der skal være mening i galskaben i udgiftskrævende beslutninger.«\nChristiansborg kan også bidrage med noget så banalt som overensstemmelse mellem ord og handling. På at tale indhold i stedet for udenomssnak og på at bruge sund fornuft frem for partitaktik. Og folketingsmedlemmer og ministre kan bidrage i omgangen med borgernes penge.\nDer er ikke nogen forskel på at anvende medlemskroner i en fagforening og på at råde over skattekroner i Folketinget. Der skal være mening i galskaben i udgiftskrævende beslutninger.\nLuk de stålblå øjne\nLigeledes skal der være ydmyghed og anstændighed i fastlæggelse af egne vilkår.\nFolketingsmedlemmer og ministre skal have ordentlige arbejdsvilkår og rimelige indtægter, men tilliden vender ikke tilbage, før lovgiverne tydeligt markerer, at de anser sig som borgere med vilkår, der svarer nogenlunde til andre borgeres. Det gælder både løn, pension og frynsegoder. Som folkevalgt er man heldigvis ikke længere hævet over det, der gælder for alle andre, og man bliver i dag i modsætning til tidligere set grundigt efter i kortene.\nVil politikere forsøge at vinde blot lidt af den tabte tillid og respekt tilbage, så må det være slut med fadbamser og minister-nødløgne. Med stålblå øjne, der løber i vand og milliondyre omfartsveje derhjemme. Og med ministre, som erhvervslivet køber med alt, der ikke er mur- og nagelfast i ministerkontoret, og med kreativ omgang med EU-midler.\nOgså det handler i sidste ende om tryghed, moral og anstændighed.\nTidl. fagforeningensformand: Nu skal Corydons pisk samle støv i skammekrogen\nDe borgerlige har været levende lommeregnere uden dyder eller moral\nMartin Paludan: Da jeg blev ramt af depression, fik jeg for alvor øjnene op for det personlige ansvar


så er der endelig hornvioler - Find inspiration | Find inspiration\nså er der endelig hornvioler\naf Pia | feb 24, 2011 | Have | 4 comments\nHornvioler – viola cornuta – er fantastiske at plante ud her i overgangen mellem vinter og forår. De kan tåle en del frost; de kan blive slatne og ligge helt ned, men når det så er +grader igen, rejser de flot hovederne og står der struttende i deres blomsterpragt. Jeg synes at de med deres små blomsterhoveder – næsten små ansigter – er meget mere charmerende end de større stedmoderblomster, der også fåes til udplantning. Hvis man løbende plukker de visne blomster af, vil planterne blive ved med at blomstre sommeren igennem. Nogle år har jeg haft hornvioler, der efter en lille pause i sensommeren begyndte at blomstre igen til efterår/vinter.\nDe sætter også flittigt frø, som er lette at samle ind, eller man kan bare lade dem falde ned så de selvsår sig. Jeg såede en flamingokasse med nyhøstede frø i efteråret (så de ville være parate til at blomstre her i foråret) og der kom en masse fine småplanter op, desværre var der nogle snegle der holdt fest, og guffede dem alle i sig.\nHornviolerne kan også spises af mennesker og pynter i en salat eller på en kage. Man skal dog være opmærksom på at udplantningsplanterne kan være sprøjtet og derfor ikke bruge det første hold blomster i maden.\nNetto sælger for tiden 6 planter for 12 kr, hvilket jeg synes er rørende billigt. Jeg købte fire bakker, der stod i en tilhørende stor bakke. For så har jeg jo også disse bakker til at prikle små planter ud i, når det bliver aktuelt om et par uger.\nJeg håber vi får lidt tøvejr i weekenden, så jeg kan plante hornviolerne ud i nogle krukker. Jeg plejer at have dem i krukker på terrassen i foråret og så om et par måneder plante dem ud i haven, som bunddække forrest i et bed.\nHer er nogle fotos fra sidste forår:\nI den store krukke er der nok 3 små planter, så de vokser og fylder godt.\nFlere fotos fra forårshaven\nendnu en ny darling i haven\nFør og efter billeder af krydderurtebedet\nDet vilde look med skærmblomster\nFru Friis\ton februar 24, 2011 at 23:21\nJa, så går turen sandelig til Netto… Hornvioler er skønne, dem jeg havde sidste år blev ved med at blomstre hele sommeren :o)\nIna\ton februar 25, 2011 at 08:36\nDe er bare så smukke. Jeg købte dem i store mængder i mørk lilla sidste år og satte dem i krukker ved hoveddøren. Jeg har ikke fået købt nogen endnu, men det vil jeg gøre nu. Om ikke andet kan de stå i havestuen til Kong Vinter har slækket lidt på tøjlerne.\nLone\ton februar 25, 2011 at 10:32\nJa smukt ser det ud og til den pris kan alle jo være med\nPia\ton februar 25, 2011 at 14:01\nDejligt at høre at de nydes i mange haver. Hvis de skulle være udsolgt i netto kan jeg se i næste uges brochure at de sælger bakker med 10 stedmoderplanter for 15,- kr. Måske der gemmer sig nogle hornvioler deriblandt.


Du er nok! – Anita Moorjani | AstrologiHuset\nDu er nok! – Anita Moorjani\nDu er nok! - Anita Moorjani antal\nKategorier: Bøger, Spiritualitet Tags: Anita Moorjani, bekymringer, frygt, heaven, himlen, nærdødsoplevelse\n– Slip de begrænsende overbevisninger, der forhindrer dig i at elske dig selv\nDet drejer sig bl. a. om at holde op med at føle sig som et offer for, hvad der sker i ens liv, og at bevidstgøre, hvad vi går rundt og tænker om os selv og andre. Når vi gør det kan vi ifølge Moorjani opleve himlen på jorden.\nTænk, hvis himlen er her…\n”Du er nok! – Slip de begrænsende overbevisninger, der forhindrer dig i at elske dig selv”. Anita Moorjani tager igen udgangspunkt i sin egen kamp mod lymfekræften, som hun kom sig over efter en skelsættende nærdødsoplevelse.\nHun skrev om dette i sin bog: “At dø for at leve”, fra 2013. I sin nye bog går hun et skridt videre, idet hun reflekterer\nover, hvordan eller hvorfor hun pludselig blev rask på mirakuløs vis. Under nærdødsoplevelsen mærker hun, at alle\nhendes negative følelser, overfor det der overgår hende, og omkring mennesker hun kender, forsvinder.\nMan kan sige, at hun omsluttes af en følelse af at være elsket betingelsesløst. Som ved et trylleslag kommer\nhun til at mærke forandringen i sig selv, og hun kommer til at elske sig selv betingelsesløst. Samtidig mærker hun, at denne ”følelse” egentlig ikke er en følelse men en tilstand af væren. Det at elske sig selv først er det, der får vores krops egen helbredelseskraft til at gå i gang. Denne given slip på ”verden” med al dens stress og jag samt tonsvis af informationer fra\ndiverse elektroniske medier, giver den fred, som viser Anita, at kroppen kan helbrede sig selv. Efter forfatterens\nmening gælder det om, at få lagt alle de følelser og ting væk, der hindrer et liv i balance med noget større, som vi jo er ét med.\nAlt hænger sammen, og vi er alle sammen ét. Kernen i budskabet i ”What If This Is Heaven” (den engelske titel) er, at vi\nalle kan medvirke til at gøre verden bedre, og nærmest få himlen ned på jorden. Det handler om, at vi tager udgangspunkt i at elske os selv, idet vi så får positive energier eller kraft, der udgår fra os til andre mennesker. Vi kan så bogstaveligt talt leve efter ordet ”Elsk din næste som dig selv”. Vi kan behandle andre, som vi gerne selv vil behandles. Dette sidste er det, der kaldes ”Den gyldne Regel”, sagt af Jesus. Der er plads til lidt ego her. Vi må nemlig elske os selv først, før vi kan elske andre eller være noget for andre. Vi kan kun give det videre, som vi selv indeholder. Hvis vi kan opnå, at komme til en balance i ånd, sjæl og legeme,\nhvor vi bare er – at elske sig selv og andre betingelsesløst, får vi en enorm livsglæde med i ”købet”. Anita skriver, at ordet betingelsesløs slet ikke bør sættes foran ordet kærlighed. Det giver nemlig ikke mening, når vi har den sande kærlighed i vores hjerter. Den ER altid betingelsesløs. Og lige en sidste vigtig pointe. Den sande kærlighed lader sig ikke træde på – men vi får tværtimod evnen til at sige fra på en kærlig måde uden bitterhed, had, vrede eller hævnlyst overfor de mennesker, der ikke behandler os godt. Der er ikke tvivl om, at dette budskab er rigtigt. Jeg opfatter klart, at forfatterens baggrund i indisk\nkultur gør, at det er mere enklelt for hende at få denne helhedsoplevelse af, at alt hænger sammen. Man fornemmer også, at hun nærmest er en disciple af den nu afdøde amerikanske ”guru” Wayne Dyer, der gik fra at være psykolog til at have udgangspunkt i det åndelige både fra østlig og vestlig kultur – fra Lao Tzu til Jesus. Det ses jo tydeligt i Anitas bog, hvor hun jo fremhæver næstekærligheden eller blot den betingelsesløse kærlighed, som ER omkring os mennesker. Den kan komme ind i vores hjerter, uanset hvor vi lever på jorden.


Nano-porous Materials from Diblock Copolymers and its Membrane Application - DTU Orbit\nNano-porous Materials from Diblock Copolymers and its Membrane Application\nNanopatterning of graphene guided by block copolymer self-assembly\nAuthor: Szewczykowski, Piotr Przemyslaw\nSupervisor: Vigild, Martin Etchells\nThe Danish Polymer Centre, Department of Chemical and Biochemical Engineering, Technical University of Denmark, Dansk Polymercenter DTU Bygning 423, 2800, Kgs. Lyngby, Denmark\nSupervisor: Ndoni, Sokol\nSelf-organized Nanoporous Materials Group, Self-organizing materials for nanotechnology Section, Department of Micro- and Nanotechnology, Technical University of Denmark, Produktionstorvet, 2800, Kgs. Lyngby, Denmark\nDenne afhandling omhandler undersøgelser vedrørende karakterisering af nano-porøse materialer fremstillet ud fra selvorganiserende diblok copolymerer og deres anvendelse som membranmaterialer. Phd-projektet havde til formål at forstå og fremstille nano-porøse materialer ud fra block copolymerer baseret på selektiv fjernelse af minoritetsblokken i selvsorganiserede diblok copolymerer. Sådanne materialer har et stort potentiale til fremstilling af materialer til meget selektive membraner, hvilket er belyst i denne afhandling. De nano-porøse materialer, der omtales i det følgende, er fremstillet af diblok copolymerer, som kan syntetiseres ved levende anionisk polymerisation. Majoritetsblokken af den benyttede blok copolymer bestod af enten polyisopren eller 1,2-polybutadien, mens minoritetsblokken bestod af polydimethylsiloxane (PDMS). Afhængigt af blokkomposititionen blev to forskellige morfologier undersøgt: hexagonalt pakket cylinder morfologi (HEX) og gyroid morfologi (GYR). Fordi glasovergangstemperaturen Tg for majoritetsblokken er under stuetemperatur, blev blok copolymererne krydsbundet for at give materialet yderligere styrke og for at undgå kollaps at porerne under fremstilling af det porøse volumen. Nano-porøsiteten blev opnået ved selektiv ætsning af PDMS minoritetsblokken. Materialet blev karakteriseret ved elektronmikroskopi, sprednings teknikker og kvælstof adsorption. Materialer som blev fremstillet uden tilstrækkelig krydsbinding resulterede i strukturer som bestod af kollapsede porer i tør tilstand. En prøve af et sådant materiale blev placeret i deutereret toluen og analyseret ved hjælp af småvinkel neutron spredning, som viste interessante aspekter af gendannelse af den oprindelige morfologi. . Nano-porøse prøver fremstillet af 1,2-polybutadien-b-polydimetylsiloxan med GYR morfologi blev testet i som membraner. Til dette formål blev et apparatur konstrueret og sat op. Separationsegenskaberne for de nano-porøse prøver blev undersøgt ved filtrering af polyethylen glycol molekyler med forskellige molmasser opløst i en blanding af methanol og vand. Det indsamlede permeat blev analyseret ved hjælp af størrelseskromatografi og retentionskurverne kortlagt og sammenlignet for forskellige materialer


Kvalitetsudvikling på ældreområdet - Dragør Konservative\nKvalitetsudvikling og kvalitetssikring er en god ide syntes alle. Bare ærgerligt at et flertal i kommunalbestyrelsen finder at det ikke skal være lige nu der skal kvalitetssikres.\nPå seneste Kommunalbestyrelsesmøde havde Konservative foreslået, at kommunens ældreområde, det vil sige omsorgscentret og hjemmeplejen, skal akkrediteres (kvalitetssikres).\nAkkreditering er, at man på de vigtigste ydelser til borgerne udarbejder en beskrivelse af kvaliteten af de indsatser og ydelser man yder og man sikrer, at alle i organisationen kender til disse og at organisationen af et eksternt tilsyn bliver målt på kvaliteten. Med andre ord sættes der fokus på, om vi gør det vi siger vi gør.\nEksempler kan være, at der er klare og tydelige instrukser for medicingivning, at man har tydeliggjort hvordan der arbejdes med sygeplejefaglige problemstillinger hos de ældre, hvordan man arbejder med ernæring, sundhed, pårørende samarbejde og borgerinddragelse.\nAkkreditering er kendt i hele sygehusvæsenet og anvendes også inden for velfærdsområdet. Det gode ved akkreditering er, at man stiller krav til både medarbejdere og ledere om, at skabe gennemsigtighed i det vi yder af service, at alle ved hvad de skal gøre og det er en let måde at måle og tydeliggøre kravet til kvaliteten på.\nDen gennemsigtighed har vi ønsket i vores ældrepleje. Årsagen er, at vores kommunale ældrepleje de seneste år har været udfordret ved blandt andet kritiske tilsynsrapporter på vores omsorgscenter og der har været behov et stærkere og mere målrettet faglig fokus. Vi har indtil nu ikke haft det rette politiske fokus på disse problemstilliner.\nDer er allerede i forbindelse med ny ledelse af Enggården påbegyndt en meget positiv udvikling, men vi ønsker at kvalitetssikre yderligere og fastholde et politisk fokus på at vi stiller høje faglige krav.\nØvrige partier i kommunalbestyrelsen tilkendegav, at det konservative forslag er godt og velgennemtænkt, men ønsker først at påbegynde en akkreditering i 2015. Det er problematisk da det tager 1-2 år fra man påbegynder kvalitetsudviklingen til man er i mål. Derfor syntes vi, at der ingen tid er at spilde.\nDen kommunale ældrepleje og omsorgscenter står over for store udfordringer fremadrettet, da kommunerne overtager flere og flere specialiserede behandlingsopgaver. Derfor er der behov for et målrettet politisk fokus og en tydeliggørelse af kvalitetsniveauet.\nSelvom vi ikke fik flertal for at påbegynde en akkreditering(kvalitetssikring) at området nu, arbejder konservative utrættelig videre for at sætte fokus på faglighed, kvalitet og gennemsigtighed i de kommunale velfærdsydelser på ældreområdet.\nBorgmesterkandidat Carsten Westring\nÆldreområdet, Carsten Westring, Kenneth Gøtterup\nLad os få udviklet erhverv og turisme


Mursten af blod skal redde verdens fattige | Illvid.dk\nMursten af blod skal redde verdens fattige\nBlod fra slagtekvæg bliver smidt ud i litervis, hver gang et dyr bliver slagtet. Ifølge en britisk arkitekt er det spild – blodet kan i stedet bruges til at lave billige mursten i verdens fattigste egne.\n24. juni 2015 af Babak Arvanaghi\nHver gang en ko bliver slagtet, går over 30 liter blod til spilde. Blod, der ifølge britiske Jack Munro, byder på praktiske anvendelsesmuligheder.\nI forvejen bliver det meste af koen brugt til forskellige formål: Huden bliver til læder, kødet spiser vi, mælken drikker vi, og i store dele af verden bliver dyret stadig brugt til tungt arbejde.\nAlligevel er Jack Munros projekt banebrydende. Den britiske arkitetkstuderende har nemlig lavet en formel, der gør det muligt at producere mursten af det tiloversblevne blod, som i dag bliver kasseret. Og ikke kun blod fra køer, men fra alle slags slagtedyr.\nHer er opskriften på mursten af blod:\nBlodet bliver blandet med et anti-koagulerende stof, der sørger for, at det ikke størkner med det samme.\nEt konserveringsmiddel blandes i, så blodet ikke mugner.\nVand og sand tilsættes, inden miksturen hældes på forme.\nMassen brændes ved 70 grader i en times tid. Det får blodets proteiner til at koagulere, og tilbage står den færdige mursten.\nMursten af blod skal hjælpe verdens fattige\nJack Munros håb er, at teknikken skal gøre det billigere at producere byggematerialer i fattige egne af verden. På sigt skal blodstenen – som er vandtæt – udkonkurrere lerstenene, som i dag bliver brugt i stor stil.\nOg faktisk er ikke kun mursten, der er inde i en rivende udvikling – også andre byggematerialer forandrer sig og får nye egenskaber til glæde for verdens befolkning. Læs mere i vores artikel:\nFirma sælger ungt blod til ældre mennesker\nNu kan du købe indsprøjtninger med blod fra unge mennesker. Et amerikansk firma tilbyder blodposer fra unge, efter tidligere forsøg har afsløret, hvordan blodet hjælper hjernen.


En Føelse Så Farlig. - Prolog - Movellas\nEn Føelse Så Farlig.\nTwyla Havens lever i år 2597. Intet er som folk forstiller sig den fremtidige verden og det er de færreste af dem der lever der der er utilfredse for det liv de har. Der er en grund til det. Grunden, også kendt som Farlighederne. det der er med disse Farligheder, er at for i år 2516 var der krig, og et af landene fandt på den ide at de vil tage spædbørn ind og fra barn af lære dem om at myrde og slå ihjel, de byggede dem så de ingen føelser havde. De var de perfekte dræber maskiner, og har ingen føelser, de vidste bare hvem der er fjende og hvem der ikke er. Få lande begyndte at gøre det. Rent faktisk er Twyla selv en af dem. De bør ikke få navne men kvinden der fandt Twyla var ikke glad for de ikke havde nogen identitet. Men nu er krigen ovre og der er ikke brug for dem så de er blevet sluppet løs. Nogen familier tager dem ind, fordi de mener det er syndt for dem. Det har Havens familien gjordt. De er ikke bygget til at kunne klare føelser, Men hvad sker der hvis de får føelser?\nTwyla sidder på den kolde jord. Hendes tanker flyver omkring. Hun løfter forsigtigt sin venstre hånd og beundre mærket på hendes hånd. Mærket er et tegn på at hun er en 'dem'. En af dem der kan slå ihjel. Trænnings centrene lukkede ned for en dag siden og alle som Twyla skal nu finde ud af hvordan de vil leve deres liv. Twyla ser en midaldrende kvinde komme over til hende. Hun har brunt hår og store grønne øjne og et smukt smil, men alderen har ikke været god imod hendes kønne ansigt.\n"Du er en af dem. Nå, men mit navn er Lucille Havens. Jeg har plads hjemme hos mig og vil ikke have noget imod en datter mere. Kom du på benene og så kan du leve hos mig, eftersom vi har fået besked om at jeres baser er lukket ned." Siger kvinden med et bredt smil. Twyla rejser sig langsomt op og ser på Lucille.\n"Nåh, hvad hedder du?"\n"Twyla..." Lucille nikker langsomt og tager fat omkring Twylas håndled for at få hende med sig.\n"Nå, men fra nu af kan du presentere dig selv som Twyla Havens."\nfarligheder, krig, føelser, fremtid, identitet