Pensionater I Osaka | Pensionater Osaka | Pensionat Osaka | Pensionater i Osaka\nLejlighedshotel I Osaka Logi i Osaka Overnatning Osaka\nPensionater I Osaka Indlogering I Osaka 0\nPensionater I Osaka Andre rejsemål\nlejligheder i Osaka De mest populære i Osaka\nUMEDA CITY VIEW\nWe were quite pleased with the apartment, as well as its location.\nThe couple of minor queries we had were addressed very quickly. Communication from time of booking to after vacating was also very quick.\nPensionater I Osaka Velkommen til Osaka, en fascinerende by. Takket være sin charme, er Osaka blevet til et meget populært feriemål. Det er en by fyldt med overraskelser og fængende steder, som ikke man ikke hurtigt glemmer igen. Den besøgende forelsker sig nemt i både de mest berømte så som de mindre besøgte steder. Der er ingen afkroge af Osaka som man ikke bør udforske. Find ud af hvorfor! Lej lejligheder i Osaka for at nyde den perfekte ferie. Pensionater i Osaka\nVi tilbyder kvalitet og økonomiske pensionater i Osaka til korte besøg for turister eller forretningsmennesker. Hvorfor ikke leje et pensionat i Osaka, en sjov og spændende by, der varierer fra den sædvanlige kvalitet, man normalt kan finde på et overbesøgt hotel? Du vil opdage, at med Osaka pensionater får du mere for pengene, da kvaliteten er bedre. Selvom det umiddelbart kan virke nemmere finde et hotel, kan det virkelig betale sig at leje en Osaka pensionat, da din ferie vil blive meget bedre med en fred og ro som man kun kan finde i et pensionat Osaka. Bare forestil dig at bo et i rigtigt Osaka pensionat beliggende i centrummet af denne fantastiske by ved siden af de flotteste og mest centrale områder. Lejligheder til leje til et korttidsophold må være et af de bedste og mest interessante alternativer til at opleve denne fantastiske skat af en by. Osaka pensionater er økonomiske og de er fuldstændig udstyret og nemme at bestille online ved vores nemme bookingsystem. Pensionater i Osaka, hvilke befinder sig tæt på de største turistattraktioner and shoppinggader, ideelle til en lang weekend eller et kort ophold i byen. Dine behov for et pensionat i Osaka bliver fuldstændigt dækkede hvis du lejer et af vores Osaka pensionater så du behøver ikke bekymre dig om noget. Pensionaterne i Osaka er også tætte på offentlige transportmidler, så du behøver ikke at bekymre dig for at være langt væk fra noget som helst i Osaka. Museumerne og de største turistattraktioner er kun et lille stykke væk. Et pensionat i Osaka er faktisk den eneste rigtige måde at besøge byen på!\nLeder du efter et pensionat du kan leje under et kort ophold i Osaka? Med vores billige priser for pensionater Osaka, med alle de faciliteter du kan ønske dig og i de mest centrale steder, vil du finde det meget nemt at reservere et Osaka pensionat med tre nemme trin. Osaka pensionater må være den bedste løsning til din ferie. Leder du efter pensionater i Osaka?\nVi kan tilbyde pensionater i Osaka til korte forretningsophold eller ferie. Leder du efter en bekvem måde at bo på i løbet af en kort ferie i centrummet af Osaka? Ved at bestille et Osaka pensionat har du din løsning. Hvis du bestiller en af vores Osaka lejligheder vil du få en masse plads og virkelig nyde dit ophold boende i et Osaka pensionat . Hvorfor ikke bestille en rigtig flot lejlighed til din næste forretningsrejse eller familieferie. Vi kan tilbyde de billigste pensionater Osaka. Du får svært ved at finde en billigere pensionater Osaka online. Vi kan også tilbyde forretnings pensionater i Osaka til virksomheder, med daglige, ugelige og månedlige priser. Hvis du rejser med venner eller familie, vil I alle nyde at bo sammen, med ekstra plads og tilbehør som lejligheder har sammenlignet med et hotelværelse. Lej pensionater Osaka til et korttidsophold, hvilket er ideelt til ferier. Flere og flere mennesker foretrækker efterhånden at leje en lejlighed i Osaka i stedet for et hotel, da det giver større frihed. Derfor er et pensionat i Osaka det perfekte valg. Pensionater i Osaka\nVi tilbyder dig fuldt møblerede studioer med køkkenudstyr og mange andre forskellige slags pensionater Osaka. En pensionat i Osaka er adapteret til dine behov og har kvalitetsudstyr, der gør det ideelt for enkeltpersoner, grupperejsende samt børnefamilier. Vi tilbyder steder at bo da Osaka pensionater ligger i rolige og trygge områder. Dette er muligvis den mest økonomiske løsning ved et langstids eller korttidsophold i et pensionat Osaka. Find din ideelle lejlighed i Osaka med vores hjælp og gør det nemt for dig ved at vælge at bo i et pensionat i Osaka. Billige lejligheder i Osaka\nDu kan finde et kvalitet pensionat Osaka oven i købet med lave priser. Uanset om du er på forretningsrejse eller på familieferie, så er vores lettilgængelige og billige pensionater Osaka ideelle til at dække dine behov. Vi har et stort antal af pensionater i Osaka til dit korttidsophold i Osaka eller langweekendsferie, Kig igennem vores lange liste af bekvemmelige og billige Osaka pensionater og vælg bare den der bedst passer til dine behov. Se vores priser for et pensionat Osaka og du vil se at de er meget interessante. Man kan ikke gå galt i byen med et billig pensionat i Osaka.\n24º Max. 17º Min.


Watford-manager: Vi skal være realistiske | PLBOLD.DK\nWatford-manager: Vi skal være realistiske\nWatford-manager Quique Sanchez Flores mener, at hans mandskab skal bygge videre på det cleen sheet, som de fik i sidste kamp mod Sheffield United.\nWatford har fået en forfærdelig start på sæsonen og ligger på sidstepladsen i Premier League efter otte spillerunde. Før landsholdspausen var der imidlertid positivitet at spore hos The Hornets. Holdet formåede nemlig for første gang siden februar at holde modstanderen fra at score.\nLørdag eftermiddag skal Watford forsøge at gentage bedriften, når de skal op imod Tottenham, som også har fået en svingende start på sæsonen. Forud for opgøret er Watford-manager Quique Sanchez Flores realistisk.\n- Vi kan ikke gå ind til kampen og tro, at vi vinder, fordi vi har fået det første cleen sheet i otte måneder. Vi er nødt til at være realistiske. Vores cleen sheet mod Sheffield kan være starten på en god periode for os, men vi står overfor en svær modstander i Tottenham, siger spanieren til Watford Observer og tilføjer:\n- Jeg ved godt, at de også har fået en skuffende start, men vi ved godt, hvad de er i stand til. Vi skal ikke glemme at for 2-3 måneder siden, spillede de Champions League-finale på Wanda Metropolitano, så det er et godt hold. De kan gøre ondt på alle hold, hvis de får det til at spille, men det skal vi selvfølgelig forhindre dem i, slutter Quique Sanchez Flores.\nDer er kampstart mellem Tottenham og Watford klokken 16:00 på Tottenham Hotspur Stadium.


Barbera d'Alba 2011, Quass, Pecchenio - Sæsonvine\nBarbera d’Alba 2011, Quass, Pecchenio\nSuper-Barbera fra topproducent. Den lækreste saft og intensitet på flaske nu og flere år frem.\nFarven er intens tæt og mørk, nærmest sort, med violette kanter, der antyder at det er en ung vin. Næsen er tæt pakket, og skal have lidt tid for at åbne sig med en sand eksplosion af mørke bær som brombær, blåbær og kirsebær samt violer efterfulgt af noter fra fadet som cedertræ, læder og tobaksblad. Næsen åbner konstant for nye nuancer efterhånden som vinen står i glasset. Smagen er saftig og tætpakket på samme tid. Vinen er harmonisk og i perfekt balance mellem en blød alkohol, fast syre og bløde og elegante tanniner. Dette er en vin, der vil have godt af et par timer på karaffel til at åbne sig.\nFad: Lagret på egefade\nType: Kraftig, fyldig, elegant\nDrikkevindue: Nu og til 2020\nMad: mørke saftige kødretter (sammenkogte eller grill) men også til julemaden.\nFor dem, der kan lide kompleks og intens Rhônevin, Ribera del Duero eller Priorat.\nVarenummer (SKU): 3IT1110011 Varekategorier: Italien, Piemonte, Rødvin Tag: efterår\nGeografi: Dogliani, Piemonte\nDrue: Barbera 100 %\nVinen er god for dem, der kan lide kompleks og intens Rhônevin, Ribera del Duero eller Priorat.\nFarven er intens tæt og mørk, nærmest sort, med violette kanter, der antyder at det er en ung vin. Næsen er tæt pakket, og skal have lidt tid for at åbne sig med en sand eksplosion af mørke bær som brombær, blåbær og kirsebær samt violer efterfulgt af noter fra fadet som cedertræ, læder og tobaksblad. Næsen åbner konstant for nye nuancer efterhånden som vinen står i glasset. Smagen er saftig og tætpakket på samme tid. Vinen er harmonisk og i perfekt balance mellem en blød alkohol, fast syre og bløde og elegante tanniner. Dette er en vin, der vil have godt af et par timer på karaffel til at åbne sig. Vinen vil gøre sig godt til de mørke saftige kødretter (sammenkogte eller grill) men også til julemaden.\nDruerne høstes fra sydvestvendte marker bestående af løse sten og kalk i ca 420 meter over havet. Den alkoholiske gæring sker sammen med skallerne under temperaturstyring på 28 grader i 15 dage. Herefter modnes vinen i 12 måneder på henholdsvis franske barriques på 225 liter og store egefade på 2500 liter inden den samlede produktion hældes på 5500 flasker.\nDa et familiemedlem sidst i 1700-tallet plantede vinstokke i et hjørne af køkkenhaven, grundlagde hun mere eller mindre vinhuset Pecchenino. Det lille stykke køkkenhave blev med tiden til deciderede vinmarker og en vingård blev til. En vingård, der siden da er gået i arv fra far til søn. Undervejs har familien tilkøbt vinmarker, og i dag råder Pecchenino over 25 hektarer marker hovedsageligt i kommunen Dogliano, men også i den navnkundige Monforte d’Alba kommune, hvor nogle af de største Barolo’er kommer fra.\nDer hvor familien excellerer allermest, er i arbejdet med druesorten dolcetto, som de (og vi hos Saesonvine) mener, fortjener en genrejsning til fordums storhed. Druen er ikke helt nem at arbejde med, især i vineriet, hvor en høj syre og lys feminin frugt kan skabe uhensigtsmæssige modsætninger i smagen af vinen. Men når det virker, så er det guddommeligt. Og det viser Peccheninos internationalt meget anerkendte vine på forbilledlig vis. Udover dolcetto arbejder Pecchenino også med barbera og nebbiolo.


Ta’ hvad du vil ha’! - Costa del Sol - Spanien\nHun måtte bare have ham !\nDet værkede og dunkede i hver eneste celle i kroppen ...\n... som en sygdom, men det var ikke influenza !\nDer fandtes ikke en pille i hele verden, som kunne dulme den sødmefulde smerte, der havde erobret magten over Lines krop.\n"Joe". Hun smagte på hans navn. Det gav associationer i retning af en amerikansk he-man.\nDet med det amerikanske var rigtig nok; Joe var amerikaner, men resten var helt hen i vejret.\nLine nippede til sin pebermyntete. Hun ville nærmere beskrive ham som en gensplejsning bestående af de bedste elementer fra Bruce Springsteen, en indisk guru og en græsk gud.\nDuften af æterisk olie skabte sammen med lyden af New age musik en ro i rummet, som gjorde Lines blafrende længsel mere mærkbar. Hun sukkede dybt.\nHun havde kursuscenterets café for sig selv. De andre kursister deltog i aftenens aktiviteter. Hun burde selv have været til kropsmassage lige nu, men trangen til at sidde alene, med den flodbølge af følelser, der rullede igennem hende, var overvældende.\nNår alt kom til alt handlede dette kursus jo netop om at lære sine behov at kende, at mærke sine følelser og - ikke mindst - at turde handle. Assertionstræning hed det med et fint ord. Joh, hun skulle lige love for, at hun var kommet i kontakt med sine behov !\nLine havde været på kursus hos Joe før, men det var ligesom første gang, hun rigtigt havde fået øje på ham. Eller var det mon omvendt ? Var det fordi Joe så hende, at hans ord fik Line til at føle sig "rigtig" - fik alting til at føles "rigtigt" ?\nPludselig blev Joes latter til prikkende glæde i Line, og hans blotte tilstedeværelse hensatte hende i ren salighed.\nI frokostpausen tidligere på dagen var de kommet til at sidde overfor hinanden, hvilket ikke i sig selv var nogen "happening". Der skete så mange vigtige ting i verden, som burde gøre langt større indtryk på hende, men ingen af de seneste avisoverskrifter eller tv-nyheder syntes tilnærmelsesvis at have samme effekt på Line, som det, der skete på kursuscenteret lige efter hun havde spist sine tapas.\nDe havde begge været tavse, og alligevel var det, som om de førte en dyb, ordløs dialog. På et tidspunkt kunne Line ikke rumme mere opbygget energi. Hun rakte over bordet og lagde sin hånd på Joes.\n- Ved du, hvor meget jeg holder af dig? Spurgte hun, imens hendes adrenalinproduktion nærmede sig et farligt højdepunkt.\nJoes blå øjne smilede.\n- Jeg har bemærket, svarede han på bredt amerikansk, - hvordan vi har det med hinanden.\nOrgasmeagtige eksplosioner vibrerede gennem Lines krop i den efterfølgende stilhed. Tiden syntes at være gået i stå. Det havde været så flot. Hun var ligesom faldet ud over afgrunden med sin tilnærmelse, og havde hængt der i fri luft, vibrerende af rædsel over sig selv, da Joe halede hende sikkert i land med sit "vi".\nLine var ham inderligt taknemmelig, men hun var også forvirret.\nHvorfor handlede han ikke ? Hvad nu, hvis der ikke skete mere ? Der var kun to dage tilbage af kurset. Hun kunne umuligt rejse hjem i den her "influenzaagtige" tilstand.\nCafeen fyldtes langsomt med skridt, stemmer, skramlen og latter; aftenens arrangementer var overstået.\nLine så Joe hente en kop kaffe ved disken. Hans blik søgte hendes et kort sekund og sendte ildkugler gennem hende, før han igen forlod cafeen.\nHvorfor kom han ikke hen og satte sig ned? Hvorfor gjorde han ingenting ? Line pustede tungt ud. Og hvorfor havde hun ikke vinket ham over til sit bord?\nHun var helt ude af vane med at kurtisere. Det var et sprog, hun ikke havde talt længe. I to år, for at være præcis, havde mænd ikke interesseret hende. Forkert! "Mænd" var en generalisering. Sandheden var, at Line ikke havde mødt én eneste mand, der kunne få hende til at tænde siden bruddet med Henning.\n- Nåh, der sidder du og gemmer dig, brummede Holger og satte sig overfor Line. - Og jeg, der havde glædet mig sådan til at give dig massage - over det hele, tilføjede han med et frækt glimt i øjet.\nLines ansigt lyste op i et smil. Hun kunne godt lide Holger. Hun følte sig godt tilpas i hans selskab.\n- Jeg var ikke rigtig oplagt til massage, undskyldte Line.\nHolger løftede øjenbrynene. - Man kan godt høre, du ikke har været i mine kyndige hænder før, sagde han drillende. - Skal det forstås sådan, at der er en andens hænder, du hellere vil behandles af?\nI mindre end et sekund gled en bekræftende grimasse over Lines ansigt, så havde hun igen fuld kontrol over sit kropssprog, men Holger var ikke let at løbe om hjørner med.\n- Aha, hvislede han sigende, - nåh, det er sådan fat … er det én, jeg kender ?\n- Åh Holger, hold nu op, lo Line og forsøgte af alle kræfter at fjerne det fjogede udtryk, hun kunne mærke stråle ud fra sit ansigt.\nHolger nikkede humoristisk. - Uh-ha-da-da-da … Det ser slemt ud.\nLine gemte ansigtet i sine hænder i et forgæves forsøg på at kvæle et latteranfald.\nHolger trommede med fingrene på bordet. - Yes, det kræver behandling det her. Han kneb øjnene sammen og talte nærmest til sig selv. - Lad mig nu se, diagnosen burde være rimelig let stillet … det er fordelen ved de her kurser; der er ikke ret mange mænd.\nLine nippede til sin te. Hun havde genvundet fatningen. - Drop det, Holger, svarede hun tørt.\n- Er det Simon? Nix! Han er ikke din type, fortsatte Holger ufortrødent.\nLine tændte en cigaret. Hun vidste godt, at det ikke var velset der på stedet, men hun havde virkelig brug for det lige nu.\n- Frederik er for ung og usikker, Bent er for kantet … og da jeg åbenbart ikke er den udvalgte, Holger holdt en lille kunstpause, - Så har vi her et klassisk tilfælde af "Joe-itis"!\nLine fik røgen i den gale hals. Hun skiftevis hostede og spruttede af grin. Holger lagde en hånd på hendes skulder. - Bare rolig min tøs, det er ikke dødeligt. Det går altid over … på den ene eller anden måde.\n- Hold nu kæft, Holger, hvinede Line.\n- Nu skal du bare have lagt en behandlingsstrategi, messede Holger uanfægtet videre, - men den er jo lidt afhængig af, hvor fremskreden sygdommen er . . .\n- Holger, afbrød Line hjælpeløst, - jeg er midt i trediverne, men jeg føler mig pludselig som en kejtet skolepige, hun sukkede - jeg må bare ha’ ham!\nHolger lagde Karl Smart på hylden, så strøg han Lines røde, viltre hårpragt og smilede, - Så ta’ ham, min pige!\nLine slog ud med hænderne. - Hvordan?\nHolger lo. - Du finder nok på noget.\nLine så tvivlende på ham. Holger rystede på hovedet. - Ved du virkelig ikke, at du ka’ få lige, hvad du vil ha’ … du skal bare række ud efter det ?\nLine befandt sig i en ekstatisk tilstand, da hun senere stod foran spejlet på badeværelset og frotterede sin nyvaskede krop.\nDu ka’ få, lige hvad du vil ha’… du skal bare række ud efter det!\nHolgers hypnotiske sætning rungede som et ekko i hende, imens hun masserede sine lange slanke ben med bodylotion.\nLine havde set Joes dør stå på klem på sin vej til badeværelset. Han sad bøjet over computeren. Hun lukkede øjnene og genkaldte sig synet af hans mørke hår. Hun havde følt en næsten uimodståelig trang til at lade fingrene glide igennem det . . . og videre nedover Joes smukt formede overkrop. Line blev varm ved tanken.\nHun gned parfume i sine armhuler, bag ørerne og på forsiden af håndledene, inden hun iklædte sig sin kinesiske silkekimono og nød den glatte fornemmelse af silke mod nøgen hud.\nLine var tør i halsen. Hun stod i døråbningen ind til Joes værelse. Hendes hjerte hamrede som en afrikansk tromme, idet hun forsigtigt skubbede døren til og lydløst bevægede sig over det klinkebelagte gulv på bare velplejede fødder.\nBlidt lod hun hænderne glide over Joes skuldre og ned på hans bryst.\nI en flig af et sekund stivnede Joe, men Line mærkede hvordan hans muskler gradvist slappede af under hendes berøring.\n- Det er bare mig, hviskede hun og trak vejret stødvist.\n- Det ved jeg godt. Din parfume afslører dig, svarede Joe stille og lagde tøvende sine to varme hænder over hendes.\nDer var ingen fortid, ingen "i morgen" … intet. Kun et pulserende nu. - Jeg har lyst til dig, hviskede hun. Det suste for hendes ører.\nJoe drejede rundt i kontorstolen og fik behændigt placeret Line på sit skød. - Jeg føler mig meget tiltrukket af dig, svarede han hæst, men . . Joe tøvede, - jeg synes ikke, det er særlig smart at mikse kursus og …\n- Jeg melder mig ud lige på stedet, spandt Line og bed Joe i øreflippen.\n- Du har heller ikke brug for flere kurser, lo Joe hjerteligt, - jeg har sjældent set en kursist give udtryk for sine behov på en så direkte og charmerende måde.\nLine lagde en finger på Joes læber. Hun holdt hans blik fast, imens hun langsomt bevægede fingeren ned over hans daggamle skægstubbe og videre ned til første skjorteknap, som også føjede sig velvilligt efter Lines ønsker.


’Centraliserings-stop’ er begyndelsen på et historisk opgør | Netavisen Pio\n’Centraliserings-stop’ er begyndelsen på et historisk opgør\nLeder: Årtiers centraliseringsmani har slået Danmark ud af kurs og skabt afstand mellem folk. Mette F står rigtigt i kampen mellem center og periferi\n9. oktober 2017 - 17:10\nJeg skal indrømme, at jeg har haft svært ved at få hænderne ned, siden jeg hørte Mette Frederiksens åbningstale til Folketinget i sidste uge. Sammen med hendes utvetydige kritik af kommunalreformen fra 2007, som også lød i forbindelse med Socialdemokratiets kongres, så er frøene til helt ny politik for et sammenhængende Danmark skabt.\nJeg ser to oplagte muligheder 1) udskamme, latterliggøre og nedvurderer de mange danskere, der stemte Danske Folkeparti eller 2) forsøge at levere et troværdigt og overbevisende alternativ.\nVi kan være ved at skrive den tid i glemmebogen, hvor museumsinspektør på Sønderborg Slot i et opråb så sig nødsaget til at erklære de udødelige ord: ”Først pisser de på os, bagefter siger de, at vi lugter”. Museumsinspektørens anbefalelsesværdige kronik handler om, hvordan det var at blive centraliseret til ukendelig og blive tilsvinet af de veluddannede i storbyer, fordi man forsøgte at sige fra ved stemme på Danske Folkeparti.\nMette F: Landet skal hænge sammen\nI min optik er der ingen tvivl om, at det er lettest at moralisere og tage afstand fra de skumle, bondske sønderjyder. Den position fritager én fra at handle, fra at tage ansvar og fra at gå i dialog med de beskidte medborgere, som man helst ikke vil nedværdige sig selv til at tale med.\nHun har tværtimod sat kurs i den modsatte retning og har senest med forslaget om et ”centraliseringsstop” begyndt oprydningsarbejdet efter 25 års fejlslagen hyper-centralisering.\nMen den strategi har Mette Frederiksen fuldstændig skudt i sænk. Hun har tværtimod sat kurs i den modsatte retning og har senest med forslaget om et ”centraliseringsstop” begyndt oprydningsarbejdet efter 25 års fejlslagen hyper-centralisering.\nDet kan lyde hårrejsende banalt med et budskab om, at ”Landet skal hænge sammen”, men det virkelig uhyggelige er, at det er blevet nødvendigt at sige det højt. Det er provins og udkant, der har betalt prisen for den politiske centraliseringskurs, der over flere årtier har skabt en kæmpe afstand mellem center og periferi. Selvom det bliver dyrt, så er det den pris, der nu skal betales.\nSelvom det i manges øje er kontroversielt og bondsk at udflytte statslige arbejdspladser, så er og bliver det en del af løsningen.\nDet Socialdemokratiske DNA: Vi skal tættere på borgerne\nDet ligger i navnet, at Socialdemokratiet er både socialt og demokratisk. Hvis det skal være begge dele og sikre et demokrati, der hænger sammen – så kræver det et land, der hænger sammen. Vi kan ikke nøjes med, at den kreative klasse og de arbejdsløse hipstere har det for fedt i hovedstaden. Den socialdemokratiske tanke bygger på stærke lokale fællesskaber, hvor beslutningerne altid træffes tættest muligt på borgerne.\nHvis vi skal gøre os håb om at rette op på kursen, så kræver det, at vi smøger ærmerne op. Selvom det i manges øje er kontroversielt og bondsk at udflytte statslige arbejdspladser, så er og bliver det en del af løsningen. Men den kan ikke stå alene, hvorfor vi, som Mette Frederiksen forklarede i sidste uge ved Folketingets åbning, har brug for at have flere lærer- og pædagoguddannelser i provinsen, stoppe nedlæggelserne af landets produktionsskoler og oprettelse af fire nye skattecentre med i alt 1.000 nye medarbejdere.\nVi har brug for at gøre det med begge hænder. Og ikke som regeringen, der på den ene side bestikker nogle lokale V-borgmester med lidt puljepenge og udflytter nogle arbejdspladser, mens de på den anden side fortsætter nedskæringer på de uddannelser, der udgør en livsnerve i provinsen og fremlægger en skatteplan, der primært kommer nordsjællænderne i Whiskeybæltet til gode.\nDet er den slags, der kan få Danmark til at knække endnu mere midtover, end det allerede er tilfældet.\nDet urbane fremskridt, som nødvendighedens politik 2.0\nDanmark står langt fra alene – kampen mellem center og periferi dominerer over hele Europa, hvor der opstår nye partier og kommer jordskredsvalg på baggrund af de mange stemmer, der føler, at de repræsenterer et geografisk område, hvor man aldrig bliver hørt.\nDe ser centraliseringen som en slags ’nødvendighedens politik’, som man bare skal rette ind efter og ikke forsøge at gå politisk op imod.\nVed det seneste valg i Norge var den store sejrherre Senterpartiet, der gik frem på dagsordenen om at styrke yderområder, og i Tyskland var det østtyskerne, der droppede de etablerede partier.\nMange af mine veluddannede bekendte i København smiler overbærende og trækker let på skuldrene, når de præsenteres for problemet; de afviser det med henvisning til den generelle urbanisering og fremskridtet. Sådan er det bare. De ser centraliseringen som en slags ’nødvendighedens politik’, som man bare skal rette ind efter og ikke forsøge at gå politisk op imod.\nDet er hovedet på sømmet i denne debat, når Finn Slumstrup, der er manden bag bogen og borgerinitiativet med titlen ’Oprøret fra Udkanten’ i dag udtaler til Netavisen Pio : ”Det er tankevækkende, at der skabes en sådan medieopmærksomhed om de menneskelige omkostninger ved flytning af statslige arbejdspladser fra København, mens et fænomen som lukning af kommunale og private arbejdspladser rundt i provinsen betragtes som en naturlig følge af udviklingen.”\nUdviklingen giver en pris, som vi må betale\nSelvom jeg ikke mener, at udflytningen af arbejdspladser hverken er den billigste eller mest fleksible løsning på problemet, så er det ironisk nok med til at sætte fokus på de menneskelige konsekvenser. Altså konsekvenser, der også var fremherskende, da man i første omgang flyttede job og vækst til hovedstaden. Dengang var det bare naturlig udvikling – nu er det overgreb på veluddannede akademikere.\nDerfor er prisen for udflytningen den pris, som vi må betale for fortidens synder. Og samtidig en del af prisen for at sikre et Danmark, der hænger sammen. Et land, der både favner den glade hipstere og den jyske bonderøv.\nJeg sover helt oprigtigt en smule bedre om natten, når jeg ved, at Socialdemokratiet har en partiformand, der går til kamp mod den fordummende centraliseringsbølge og stiller sig på mål for et centraliseringsstop.\nBaseret på disse emner: Centralisering | leder | Socialdemokratiet


Tror ikke, at det ender godt med at købe aktien til de her priser | www.euroinvestor.dk Nyheder - www.euroinvestor.dk\n14. jan. 2021 - 13:37\nTror ikke, at det ender godt med at købe aktien til de her priser\nI videoen ovenfor kan du høre, hvordan den danske investor og finansmand vil sammensætte sin 2021-portefølje.\n»Jeg mener, at Tesla er et fuldstændig uhyrligt overvurderet selskab.«\nOrdene kommer fra den danske finansmand, investor og forfatter Lars Tvede i torsdagens udgave af podcasten Millionærklubben. Investorer har ellers sendt Tesla-aktien mod himlen i troen på, at det amerikanske elbilselskab står over for at disrupte den traditionelle bilbranche. Aktien er i løbet af de sidste 12 måneder steget 694 pct. Aktien lukkede onsdag i kurs 864 dollar svarende til en pris på 5221 kr. for en aktie.\nSamtidig er flere analytikere, der har været pessimistiske over for Tesla-aktiens prisfastsættelse, endt med at kapitulere. Analytikere og investorer har blandt andet retfærdiggjort Tesla-aktiens prisfastsættelse med potentialet i Teslas forretningen inden for batterier og solenergi.\nLars Tvede har skrevet adskillige bøger om aktiemarkedet, økonomi og samfundet. Hans seneste bog hedder 'Bobler, Bullshit og Børsfest', der sammenfatter erfaringer og pointer som enhver investor ifølge ham bør vide.\nInden da skrev han bogen 'Iværksætter', som er blevet til sammen med iværksætteren Mads Faurholt.\nLars Tvede er også kendt for bøgerne 'Supertrends', 'Det Kreative Samfund', 'Kriser, Krak og Kaviar', 'Gåsen med de Gyldne Æg' samt 'Børshandlerens Psykologi'.\nHan er uddannet ingeniør og civiløkonom og har arbejdet som hedgefund-manager og fondsforvalter.\nHan bor til daglig i Schweiz med sin familie.\nDet er dog ikke en aktie, som den kendte danske finansmand har investeret i. Han har heller ikke shortet Tesla-aktien på noget tidspunkt, tilføjer Lars Tvede, som uddyber, at han foretrækker en value-tilgang til sine investeringer. Lars Tvede har dog haft stor succes med sine investeringer. I 2020 formåede han, at sælge sine aktier få dage, før aktiemarkedet styrtdykkede, ligesom han forstod at købe op i aktierne, kort før aktierne begyndte at stige igen. Det kan du læse om her. I øjeblikket har han samtidig fokus på sin nye hedgefond.\nSe også: Tesla-aktien i 3 vilde billeder\nLars Tvede påpeger, at bilbranchen bredt set er præget af lave marginer, hvilket ifølge ham betyder, at en virksomhed skal sælge »virkelig mange biler, før man tjener virkelig mange penge.«\nHan fremhæver, at Tesla solgte omkring en halv million biler sidste år, mens de traditionelle bilselskaber - tænk Toyota, Volkswagen osv. - sælger flere millioner biler hvert år. Det betyder, at de opnår stordriftsfordelen, forklarer han.\nSe også: Aktieordbog: Det betyder investeringsbegreberne\nTesla solgte 499,550 biler i 2020, oplyser Tesla. Til sammenligning solgte Toyota 8 mio. biler i 2020, mens Volkswagen solgte 5,7 mio. biler, oplyser analysefirmaet 'Focus2move'.\nLars Tvede slår samtidig ned på et andet udbredt argument for Tesla-aktiens prisfastsættelse, nemlig tanken om at Tesla kommer til at producere selvkørende taxaer.\n»Vi er langt fra, at nogen kommer ud med en masse selvkørende taxaer,« lyder det fra Lars Tvede.\nHan fremhæver samtidig, at Tesla målt på markedsværdi er lige så meget værd som en lang række traditionelle bilkæmper tilsammen. Markedsværdien er den værdi, som samtlige investorer og spekulanter mener, at et selskab er værd i en ren handel.\nHer ses den danske finansmand, investor og forfatter Lars Tvede. Han har skrevet en lang række bøger, blandt andre 'Supertrends', 'Kriser, Krak og Kaviar' samt 'Børshandlens Psykologi' Foto: Lars Tvede\nHan sammenligner i stedet Tesla med Netscape, der i midten af 1990erne stod bag den mest udbredt internetbrowser, Netscape Navigator.\n»Dengang skulle alle have Netscape - jeg havde også Netscape - men så kom alle de store virksomheder, der lavede andre browsere,« udtaler Lars Tvede i podcasten og henviser til Microsoft og senere Google.\nNetscape havde ifølge Computerworld på et tidspunkt en markedsandel på op mod 80 pct., men endte med at tabe krigen om brugerne til Microsoft og browseren Internet Explore, der så dagens lys i 1995. Microsoft overtog browser-tronen, da selskabet i sidste del af 1998 overhalede Netscapes markedsandel, skriver branchemediet.\n»Jeg tror ikke, at det ender godt med at købe Tesla til de her priser,« udtaler Lars Tvede i podcasten.\nDu kan høre mere om hans syn på Tesla, kinesiske elbiler og de traditionelle bilselskaber i videoen øverst.\nLæs også: Lars Tvede om aktier og feriepenge: Derfor bør du være investeret\nLæs også: Lars Tvede: Sådan bliver aktieåret 2021


16. Organisering af helhedsorienterede pædagogiske tilbud\nSagsnr.: 17.03.00-P00-1-14 Sagsbehandler: Bo Meldgaard\nOrganisering af helhedsorienterede pædagogiske tilbud\nØvrige sagsbehandlere: Pia Elgetti, Hanne Sandberg og Stine Kiilerich\nBørne- og Familieudvalget har tidligere besluttet, at nedsætte en arbejdsgruppe, som skal analysere forskellige scenarier for organisatoriske ændringer på det specialiserede dagtilbuds- og skoleområde. Efter afsluttet høringsfase - og i henhold til tids- og handleplanen fremsender arbejdsgruppen nu sin endelige afrapportering til politisk beslutning.\nMed udgangspunkt i Børne- og Familieudvalgets principbeslutninger samt tids- og handleplanen for arbejdet med en ny organisering af strukturen på det specialiserede dagtilbuds- og skoleområde besluttede Børne- og Familieudvalget den 17. december 2014 at sende høringsmaterialet med 9 forskellige scenarier for den fremtidige struktur på det specialiserede dagtilbuds- og skoleområde i høring.\nHøringsmaterialet blev sendt til bestyrelser (dagtilbud og skoler med specialtilbud), faglige organisationer og MED-udvalg i perioden fra torsdag den 18. december 2014 til torsdag den 8. januar 2015.\nDer er i alt indkommet 18 høringssvar, som er at finde i en sammenskrivning i afrapporteringen samt i sin fulde udgave i bilagssamlingen (se bilag 10).\nMed henblik på at afdække mulighederne for indførelse af helhedsorienterede pædagogiske tilbud for børn med behov for specialtilbud har Børne- og Familieudvalget tidligere besluttet at nedsætte en arbejdsgruppe. Arbejdsgruppens opgave har her været at udarbejde en kortlægning af specialtilbuddene samt komme med forslag til, hvordan specialområdet bedst organiseres, så det understøtter den politiske vision om det gode læringsmiljø, opnår god sammenhæng i skoledagen og mindst mulig kørsel for de berørte børn.\nPå baggrund af arbejdsgruppens forudgående drøftelser og de indkomne høringssvar afleverer gruppen nu sin endelige afrapportering til Børne- og Familieudvalget.\nEfter høringsfasen er det besluttet ikke at gå videre med scenarie 6 Hvepseredens specialtilbud Huset omdannes til en SFO med en helhedsorienteret pædagogisk tilgang i form af en Humlum-model, da det vurderes at en løsning med SFO under Sinding Skole med eget budget og økonomi vil blive for låst og ufleksibel eftersom Sinding Skole og Hvepsereden kan have en fælles ledelse efter Folkeskolelovens § 24a om fælles ledelse af små skoler og fritidstilbud.\nDette betyder at der nu i alt er 8 scenarier i den endelige afrapportering.\nScenarie 1: Børnegårdens specialgruppe for fritidshjemsbørn overføres til Herningsholmskolens centerklasser og omdannes til en SFO med en helhedsorienteret pædagogisk tilgang.\nScenarie 2: Børnehuset Molevittens specialgruppe overføres til Vestervangskolen og omdannes til en SFO med en helhedsorienteret pædagogisk tilgang.\nScenarie 3: Eventyrhavens afdeling Hobbitten ændres fra at høre under Servicelovens § 32 til dagtilbud under specialgruppe Dagtilbudsloven § 4 stk. 2.\nScenarie 4: Lundgårdskolens specialafdeling Bibo fortsætter som en SFO med en helhedsorienteret pædagogisk tilgang i sammenhæng med Lundgårdskolens centerklasser.\nScenarie 5: Holtbjergskolens specialklasserække Nieren flyttes til Gullestrup Skole. Der etableres et helhedsorienteret pædagogisk tilbud med SFO´en Lærkereden, som organisatorisk forankret hos Gullestrup Skole. 2 klasser placeres midlertidigt på Gullestrup Skole og 1 klasse placeres på Lærkereden. Der må påregnes anlægsudgifter til en renovering af Lærkeredens 1. sal med henblik på at etablere undervisningslokaler, så der fremadrettet kan være 2 klasser her. Dette fremsendes som en særskilt sag til Børne- og Familieudvalget.\nScenarie 7: Sønder Feldings SFO tilknyttes Sønder Felding Skoles specialklasserække med en helhedsorienteret pædagogisk tilgang.\nScenarie 8: Hammerum Skoles specialklasserækkes 10 pladser nedlægges. Der oprettes 5 pladser i andre specialtilbud. En stor del af de nuværende elever afslutter deres skolegang til sommerferien 2015.\nScenarie 9: Lind Skoles specialklasserække Hjørnehuset nedlægges, og eleverne overflyttes til andre dag- og skoletilbud efter konkret vurdering i forbindelse med visiteringen til skoleåret 2015/2016, herunder med henblik på enkeltinklusion af nogle af eleverne.\nStrukturændringerne iværksættes pr. 1.8. 2015.\nDer iværksættes en analyse af specialområdet med henblik på at afdække mulighederne for at etablere større specialcentre. Analysen gennemføres i 3. og 4. kvartal.\nCenter for Børn og Læring vil i samarbejde med HR-afdelingen håndtere de personalemæssige udfordringer der er i strukturændringerne. Endvidere tilbydes de daginstitutioner og skoler, der har behov herfor, hjælp til de processer der nu måtte være i forbindelse med strukturændringerne.\nDe økonomiske konsekvenser for hvert scenarie fremgår i tabellen nedenfor. For uddybende beskrivelse af de økonomiske konsekvenser se afrapporteringen kapitel 7.\nDen samlede økonomiske virkning af strukturændringen pr. 1. august 2015, kan illustreres ud fra nedenstående tabel:\nÆndring i driftsudgifter (kroner)\nDet kan forventes at der på sigt på befordring kan være en besparelse.\nDette scenarie indeærer også en overførsel af budget fra Holtbjergskolen til Gullestrup Skole på 3.899.670 kr.\nFremsendes særskilt på et senere tidspunkt.\n(inkl. -1.062.973 = -2.370.119)\nDe samlede engangsudgifter til anlæg beløber sig i første omgang til en éngangsudgift på 50.000 kr. Engangsudgiften finansieres af konto 5100172005 (serviceområde 10). I forhold til scenarie 5 arbejdes der administrativt videre med afdækning og tilpasning af den fremtidige bygningsmæssige kapacitet.\nDen løbende årlige driftsbesparelse ved strukturændringen udgør netto 1.307.146 kr. Den samlede driftsbesparelse forbliver på dagtilbudsområdet, hvor midlerne skal anvendes til finansiering af enkeltinklusion.\nAfrapportering og bilagssamling vedrørende strukturændringer på det specialiserede dagtilbuds- og skoleområde: Organisering af helhedsorienterede pædagogiske tilbud og organisationsændringer i specialklasser -/ grupper som følge af skolereformen.\nat Scenarie 1: Børnegårdens specialgruppe for fritidshjemsbørn overføres til Herningsholmskolens centerklasser og omdannes til en SFO med en helhedsorienteret pædagogisk tilgang.\nÆndring i driftsudgifter: 121.368 kr.\nat Scenarie 2: Børnehuset Molevittens specialgruppe overøres til Vestervangskolen og omdannes til en SFO med en helhedsorienteret pædagogisk tilgang.\nEngangsudgift: 50.000 kr.\nat Scenarie 3: Eventyrhavens afdeling Hobbitten ændres fra at høre under Servicelovens § 32 til dagtilbud under specialgruppe Dagtilbudsloven § 4 stk. 2.\nat Scenarie 4: Lundgårdskolens specialafdeling Bibo fortsætter som en SFO med en helhedsorienteret pædagogisk tilgang i sammenhæng med Lundgårdskolens centerklasser.\nat Scenarie 5: Holtbjergskolens specialklasserække Nieren flyttes til Gullestrup Skole. Der etableres et helhedsorienteret pædagogisk tilbud med SFO´en Lærkereden, som organisatorisk forankret hos Gullestrup Skole. 2 klasser placeres midlertidigt på Gullestrup Skole og 1 klasse placeres på Lærkereden. Der må påregnes anlægsudgifter til en renovering af Lærkeredens 1. sal med henblik på at etablere undervisningslokaler, så der fremadrettet kan være 2 klasser her. Dette fremsendes som en særskilt sag til Børne- og Familieudvalget.\nÆndring i driftsudgifter: 70.368 kr.\nOverførsel af budgettet fra Holtbjergskolen til Gullestrup Skole: 3.899.670 kr.\nat Scenarie 7: Sønder Feldings SFO tilknyttes Sønder Felding Skoles specialklasserække med en helhedsorienteret pædagogisk tilgang.\nat Center for Børn og Læring bemyndiges til at igangsætte virksomhedsoverdragelse af personalegrupperne.\nat Engangsudgiften på 50.000 kr. finansieres af konto 5100172005 (serviceområde 10).\nat De ændrede udgifter 313.104 kr. finansieres af dagtilbudsområdet (serviceområde 10).\nat Strukturændringerne iværksættes pr. 1. august 2015.\nat Der iværksættes en analyse af kapaciteten på det specialiserede område\nAfrapportering vedr. helhedsorienterede pædagogiske tilbud\nBilagssamling vedr. helhedsorienterede pædagogiske tilbud\n19. Operaen i Midten ansøger om økonomisk støtte til fire pilotprojekter\nSagsnr.: 20.03.00-Ø40-1-15 Sagsbehandler: Anne Helen Hvelplund\nOperaen i Midten ansøger om økonomisk støtte til fire pilotprojekter\nOperaen i midten ansøger om økonomisk tilskud til aktiviteter i forbindelse med opera for, med og af børn\nOperaen i midten ansøger om økonomisk tilskud til aktiviteter i forbindelse med opera for, med og af børn.\nEn af Opereans primære forpligtelser er at producere to professionelle operaforestillinger om året.\nDerud over tilbydes workshops for børn/elever og pædagoger gennem fem forskellige slags workshops:\nat ansøgningen afvises, idet der på skoleområdet er ansøgt A.P. Møller om et samarbjede med Sangens Hus inden for et lignende felt og ansøgningen på dagtilbudsområdet falder uden for de pædagogiske lærerplantemaer.\n20. Orientering: Vuggestuepladser i Herning Kommune\nOrientering: Vuggestuepladser i Herning Kommune\nCenter for Børn og Læring har lavet den årlige omfordeling af vuggestuepladser i Herning Kommune. Der er i omfordelingen blandt andet taget højde for den enkelte vuggestues belægning og venteliste.\nCa. en gang om året bliver der i Center for Børn og Læring lavet en vurdering af udnyttelsen af vuggestuepladser i Herning Kommune. Denne omfordeling laves for at udnytte vuggestuepladsene bedst muligt, alt efter hvor der er eftersprøgsel efter dem.\nCenter for Børn og Læring tager i deres vurdering blandt andet højde for følgende faktorer: Belægningen i den enkelte vuggestue, venteliste til vuggestuen, pladskapaciteten i vuggestuen samt ansøgninger fra institutioner om udvidelse eller oprettelse af vuggestuepladser.\nFordelingen af vuggestuepladser ser pr. 1. januar 2015 således ud.\nDer har i 2014 været følgende ansøgninger om udvidelse af vuggestuepladser:\n21. Orientering: Haludvidelsesprojekter i Aulum, Vildbjerg og Snejbjerg\nOrientering: Haludvidelsesprojekter i Aulum, Vildbjerg og Snejbjerg\nDirektøren for By, Erhverv og Kultur indstiller, 16. februar 2015, pkt. 19:\nKultur- og Fritidsudvalget, 16. februar 2015, pkt. 19:\nat Børne- og Familieudvalget tager Kultur- og Fritidsudvalgets beslutning til efterretning.\n22. Evt./meddelelser fra udvalgets medlemmer, åbne\nI forbindelse med implementering af ny daginstitutionsstruktur vil den kommunale institution Eventyrhaven pr. 01.08.2015 hedde: Eventyrhaven med afdeling Regnbuen, afdeling Puff og afdeling Hobbitten\nDe 4 fusionerede institutioner i Østbyen vil fortsat være selvejende pr. 01.08.2015, og får navnet Østbyens Børnehuse\n14. Mulighedskatalog budget 2016-2019\nMulighedskatalog budget 2016-2019\n23. Byggebudget Lind Skole\nSagsnr.: 82.20.00-P20-10-13 Sagsbehandler: Henrik Beyer\nByggebudget Lind Skole


folketidende.dk - Lolland og Falster samlet et sted - Forside - Lokal nyt - Fjernvarmen er i hus\nMette Obel Jepsen, Lolland Forsyning.\nLolland Varme har så stor opbakning, at projekt kan sættes i gang.\n20. april 2017 kl. 19:03 Af Palle Nevad Frandsen\nPå et bestyrelsesmøde tirsdag fik Lolland Varme grønt lys til at sætte et storstilet fjernvarme-projekt på Midt- og Nordlolland i gang.\nTil november næste år er det planen, at borgerne i Bandholm, Reersnæs, Østofte og Nørreballe skal kunne modtage fjernvarme.\nEfter to borgermøder i årets første måneder er det lykkedes at få en tilslutning, der ligger på 53,4 procent af det mulige antal kvadratmeter i området.\nDet er nok til, at økonomien er i balance og til, at Lolland Forsyning kan bede om en kommunal godkendelse.\nBåde Lolland Varmes direktør Mette Obel Jepsen og bestyrelsesformand Henning Rasmussen forventer dog, at tilslutningen bliver højere, når man nærmer sig selve anlægsarbejdet.\n- Frem til udgangen af februar næste år er der stadigvæk mulighed for at blive tilsluttet fjernvarmen gratis, forklarer Mette Obel Jepsen, som glæder sig over det store projekt og opbakningen til det. Hun fortsætter:\n- Vi har arbejdet utroligt længe på projektet, og derfor er det også dejligt, at det bliver til noget. Det gode netop her er, at der er utroligt mange oliefyr i området, og dermed sikrer vi både en gevinst for borgerne og miljøet.\nDu kan læse mere om det storstilede fjernvarme-projekt i torsdagens Folketidende.


Forside - Talents2Work\nTalents2Work assisterer mindre virksomheder med professionel HR:\n1. Professionel HR Management:\nTalents2Work supporterer mindre virksomheder med både store og små HR opgaver på timebasis eller gennem længere samarbejdsaftaler. Formålet er en professionel håndtering af HR, der kommer både virksomhed og medarbejdere tilgode.\nVejen til den succesfulde rekruttering kan være lang og tidskrævende. Talents2Work har lang erfaring med rekruttering af medarbejdere på operationel og taktisk niveau.\nMed outsourcing af HR kan du optimere din tid og fokusere på din kerneforretning. Talents2work tilbyder kvalificeret sparring og support til udvikling af organisationen, dens ledere og/eller virksomhedens medarbejdere. Vi har mange års erfaring i rollerne som HR Manager/Partner og konsulent fra mindre virksomheder i flere brancher.\nVejen til den rette kandidat\nTalents2work har, med mere end 200 rekrutteringer i bagagen, en solid erfaring med at matche kandidat og virksomhed. Tillid og samarbejde undervejs i processen er i højsæde og altafgørende for den succesfulde rekruttering. Vi bestræber os altid på at give alle en god oplevelse og leve op til den tillid vores virksomhedskunde viser os.


Katushas klassikertalent tænker ikke på eg... | Feltet.dk\n15. juli 2018 07:00Foto: Mathias Mundbjerg / Feltet.dk\naf Nikolaj Corfitz Jensen, Dreux, Frankrig\nNils Politt regner med en dag som dedikeret hjælperytter for Ilnur Zakarin på de franske brosten.\nKatusha-Alpecins Nils Politt fik sit store gennembrud i årets Paris-Roubaix, hvor han som blot 24-årige hentede en syvendeplads hjem. Nu får tyskeren muligheden for at imponere på de samme veje i sit andet Tour de France, men han regner ikke selv med at køre et topresultat hjem.\n”Etapen kan ikke sammenlignes med Paris-Roubaix. For vores vedkommende har vi nu [Ilnur] Zakarin med, og det er en meget vigtig etape for ham, da han kan ende med at tabe en hel masse tid, hvis han ikke sidder langt fremme,” siger Politt til Feltet.dk.\n”Jeg tror, at Tony [Martin] og jeg kan blive nogle af hans vigtigste kort i den sammenhæng.”\nDer kunne ellers være anledning til at tro, at Katusha-holdet ville være delt i to lejre under denne Tour. Halvdelen af holdet udgøres af tyskere, som alle er fladbaneryttere og hvor Marcel Kittel er kaptajnen i massespurterne, mens Ilnur Zakarin oprindeligt fik stillet tre bjerghjælpere til rådighed, hvor Robert Kiserlovski dog er udgået.\nIfølge Politt er der dog ingen tale om kliker på det schweiziskregistreret hold.\n”Man må jo forsøge at finde en balance mellem at støtte sin sprinter og sin klassementsrytter, og den synes jeg, at holdet har fundet. Jeg synes, at vi har et godt hold med, uanset rytternes nationaliteter.”\nDerfor skal der også meget til, hvis Politt skal forlade sin russiske kaptajn på vejene mod Roubaix.\n”Hvis Rick [Zabel] og Marcel [Kittel] sidder der, og hvis de har kræfter til at kunne hjælpe Zakarin, kunne Tony [Martin] (som nu er udgået fra løbet, red.) og jeg finde på noget. Men også først der.”\nDubai Tour og Abu Dhabi Tour fusioner...


Betingelser for online booking - Spire - klinik for graviditetsscanning\nAfbud skal ske senest 12 timer før din aftale. Hvis du udebliver eller melder afbud mindre end 12 timer før din aftale, vil du blive opkrævet halvdelen af scanningens fulde pris uanset årsagen. Hvis du udebliver fra en NIPT, test faktureres du 50% af prisen for en helt tidlig scanning.\nNår du bekræfter din tid i bookingsystemet, giver du samtidig samtykke til, at vi opbevarer dit navn, e-mail og telefonnummer. Du kan til enhver tid anmode om at blive slettet fra systemet igen. Vi benytter os af systemet ‘Terapeut Booking‘. Vi opbevarer ikke sundhedsfaglige oplysninger i bookingsystemet. Læs detaljeret om vores persondatapolitik her.\nHvis du kommer for sent kan det pågældende antal minutter bliver fratrukket din konsultationstid.\nHandelsbetingelser ved køb af gavekort hos Spire\nVærdibevis til scanningspakke\nVærdibeviset som udstedes, benyttes som betaling ved det angivne antal scanninger. Værdibeviset har samme anvendelse som kontanter, men har også samme risiko for dig. Det vil sige, at du selv har ansvaret for, at værdibeviset ikke bortkommer. Værdibeviset kan ikke ombyttes til kontanter. Værdibeviset kan alene anvendes til betaling for scanninger hos Spire – klinik for graviditetsscanning.\nVærdibeviset udstedes af:\nNår du har indtastet din bestilling og gennemført betalingen, modtager du en mail med værdibeviset indenfor 24 timer. Vær opmærksom på korrekt indtastning af din e-mail adresse, så dit værdibevis når rigtig frem. Du er bundet af aftalen om køb af værdibeviset, når du klikker på ”Udfør betaling”, og der står ”Betalingen er godkendt” på din skærm eller når du betaler via netbank. Du kan til enhver tid printe salgs- og leveringsbetingelser ud, som danner grundlag for den aftale du har indgået i forbindelse med køb af værdibeviset. Hvis du har tastet forkert eller begået en anden fejl i forbindelse med din bestilling, er du velkommen til, at kontakte Spire, som derefter vil hjælpe dig. Se oplysninger om fortrydelsesret nedenfor.\nDu kan betale for værdibeviset med følgende kort: Visa, Visa Electron, MasterCard og American Express. Din betaling håndteres af Nets eller Terapeut Booking/Stripe (betalingsmodul). Nets/Terapeut Booking/Stripe håndterer alle betalinger og al kortdata og lever op til internationale sikkerhedsstandarder (den såkaldte Payment Card Industri Data Security Standard, forkortet PCI DSS). Udvekslingen af oplysninger mellem os og databehandleren sker krypteret i SSL (Secure Socket Layer). Beløbet trækkes på din konto, når du afgiver din bestilling.\nNår du har indtastet din bestilling og gennemført betalingen, modtager du en e-mail med værdibeviset indenfor 24 timer. Der er ingen forsendelsesomkostninger forbundet med fremsendelse af værdibevis.\nGavekortet er gyldigt i 1 år fra udstedelsesdato. Saldo bogføres i klinikken.\nDu har 14 dages fortrydelsesret/returret fra den dag du modtager værdibeviset. Fortryder du dit køb, skal du kontakte os mhp tilbagebetaling af beløbet. Benytter du dig af fortrydelsesretten, vil du inden for 30 dage få den fulde købesum tilbage. Pengene vil blive indsat på din konto, reg. nr. og konto nr. bedes derfor oplyst.\nAnvendelse af værdibeviset\nDit værdibevis er det samme som kontante penge, og du anvender det som betaling for det angivne antal scanninger. Du accepterer at bære risikoen for misbrug af værdibeviset og dermed risikoen for det tab, du kan lide, hvis det anvendes af en anden uden din tilladelse. Det samme er selvfølgelig gældende for modtageren, hvis du giver værdibeviset væk eller sælger det. Ønsker du at klage, bedes du henvende dig til:\nHvem står bag værdibeviset\nDet elektroniske værdibevis svarer til et køb af de angivne antal scanninger, med den fastsatte rabat. Spire er ansvarlig for udstedelse af værdibeviset.\nOpdateret sidst: 9/1-2022


Top 5 spa- og wellnesscentre i Kingston - TripAdvisor\nBedste spa- og wellnesscentre i Kingston, Jamaica\nSpa- og wellnesscentre i Kingston\nVis også KortSatellit Kortopdateringer er sat på pause. Zoom ind for at se opdaterede oplysninger. Nulstil zoom Opdaterer kortet... Dine filtre er stadig aktive. Der er ingen stifter i din visning. Prøv at flytte kortet eller ændre dine filtre. Tak for din interesse.Denne funktion kommer snart. Tilbage til kortet Alle aktiviteterRyd alle Dine valgSpa og wellnessSpa og wellnessSpabade (4)Helse-/fitnessklubber og motionscentre (1)Yoga og pilates (1)\nSorteret efter: Vurdering Bath Fountain Hotel & Spa\nNr. 1 af 6 Spa og wellness i Kingston Spabade\nNr. 2 af 6 Spa og wellness i Kingston Spabade\nNr. 3 af 6 Spa og wellness i Kingston Yoga og pilates\nNr. 4 af 6 Spa og wellness i Kingston Spabade\nNr. 5 af 6 Spa og wellness i Kingston Flere oplysninger\nNr. 6 af 6 Spa og wellness i Kingston Spabade


Peter Béliaths Rifferama: april 2019\nEn sanger, der optrådte med en brændende krone på hovedet. En anden sanger, som stagedivede og skar sig til blods foran publikum. En guitarist, der smadrede og brændte sin guitar på scenen. Det er bare et lille udpluk af det, der foregik i 1960’ernes proto-metal.\nHeavy metal er en naturlig og gradvis videreudvikling af 1950’ernes rock ’n’ roll. Meget af den aggression, ungdommelige vildskab, frustration,\nhøjhastighedsfryd, kropsbegejstring og generelle eufori og ekstase, som blev bredkastet af Elvis Presley, Chuck Berry, Little Richard, Jerry Lee Lewis,\nEddie Cochran, Gene Vincent, Vince Taylor, Screamin’ Jay Hawkins og andre, lever videre i det, som vi i dag kalder heavy metal.\nMAN KAN SLÅ ned på et mylder af forløbere for heavy metal:\nDen læderklædte Link Wray (debut i 1958 med singlen ”Rumble”), der über-cool spillede grimhedsguitar med ryggen til publikum. Nogen hædrer Wray for at have opfundet den hårde rocks dille med at bruge power-akkorden samt den metallisk-forvrængede guitar-lyd (kaldet fuzz). Wray udgav i 1965 en single med nummeret “The Fuzz”. Singlens a-side hed forresten “Ace Of Spades”.\nThe Kingsmen, der i 1963 udgav en version af Richard Berrys ”Louie Louie”, der var så grum, at Motörhead godt ti år senere brugte den som pejlemærke for deres soniske barskhed.\nKinks, der på “You Really Got Me” og ”All Day And All Of The Night” (begge 1964) gav eksempler på arketypiske metal-riffs.\nThe Who, der med rebelske sange som “My Generation” (1965) og rituel smadring af instrumenter på scenen var med til at kickstarte den udvikling, som førte til alverdens metalrabalder.\nThe Pretty Things, der allerede i 1965 spillede en garagerock, som datiden må have oplevet som at få trukket rusten pigtråd gennem øregangen.\nThe Troggs, der i 1966 raspede hitlisterne med ”Wild Thing” – en af de mest kopierede rock-sange nogensinde.\nMan kommer heller ikke udenom, at The Beatles bidrog til udviklingen af heavy metal med deres metalfræsende guitarer på ”Helter Skelter” og ”Revolution” (begge 1968). Eller at The Rolling Stones’ djævlerier på ”Sympathy For The Devil” (1968) og hårdtsparkende ramasjang på fx ”(I Can’t Get No) Satisfaction” (1965) og ”Paint It Black” (1966) forudsagde, at heavy metal ville opstå i den nære fremtid.\nMan skal også vende det døve øre til for ikke at høre, at The Doors med aggressionen på fx ”Break On Through (To The Other Side)” og ”The End” (begge 1967) var ved at forvilde sig ind i den hårde rock. Hos The Doors var det ned med tabuerne og ind over med myter og mystikere som William Blake. The Doors-sangeren Jim Morrison var klædt i læder fra top til tå, og hans rockstjerne-attituder var en spådom om, hvad der var i vente af rock-destruktion og vilde overdrivelser.\nACHTUNG! Der er en tendens til at identificere heavy metal med den massive mur af forvrængede guitarer. Men heavy metal er meget mere end guitar. Basspillet skal fx også være offensivt. På den front lavede en mand som John Entwistle (The Who) et pionerarbejde, ja, han tog ligefrem over og spillede en slags lead – hør bare ”My Generation”. Lemmys stålhårde Stuka-sound var bl.a. inspireret af Entwistles basspil. Men også det tunge trommespil er essentielt i heavy metal. De dobbelte stortrommer blev introduceret i rocken af bl.a. Ginger Baker (Cream) og Carmine Appice (Vanilla Fudge). Og så er der jo vokalen, der lige siden de tidlige rock ’n’ roll-dage har været influeret af de pressede følelser, som kommer til udtryk i sort musik (blues, soul, gospel etc.). Og allerede i 1960’erne røg den hårde rocks vokal gerne op i det røde felt. Tænk: Paul McCartney på ”Helter Skelter”, Arthur Brown, Iggy Pop eller Doug Ingle (Iron Butterfly) på ”In-A-Gadda-Da-Vida”.\nI DEN TYPISKE fortælling om heavy metals oprindelse zoomes der ind på den britiske scene med De 4 Store: Led Zeppelin, Deep Purple, Black Sabbath og Uriah Heep. Men kigger man på forhistorien, viser det sig, at både britiske og amerikanske bands (tilsyneladende) uafhængigt af hinanden hærdede rocken i 1960’erne. Hvis vi skipper De 4 Store, så ser 1960’ernes proto-metalhistorie således ud i (nogenlunde) kronologisk rækkefølge:\nThe Yardbirds (London) fostrede superguitaristerne Eric Clapton, Jeff Beck og Jimmy Page samt klassikere som ”Shapes Of Things” (1966). Fra 1965\nbegyndte The Yardbirds at spænde musklerne; således brugte gruppen dysterheds-bas og fuzz-guitar på ”You’re A Better Man Than I” og gregoriansk-agtige kor på ”Still I’m Sad”. Generelt skubbede The Yardbirds rockens lydbillede i retning af heavy metal med deres brug af guitar-forvrængning og feedback-støj – bestræbelser, der blev svigtet groft af datidens optageteknik. I filmen ”Blowup” (1966) er der en scene, hvor The Yardbirds spiller en hårdtrockende version af ”Stroll On” live – tekniske problemer får en frustreret Jeff Beck til at smadre både guitar og forstærker. Tableau!\nCream (London) debuterede på lp i december 1966 med “Fresh Cream”. Motor-cykelbrillerne, som supergruppen bar på coveret, indikerede, at man ledte forgæves efter fredssalmer på pladen. Det var dog først med ”Disreali Gears” (november 1967), at den hårde rock for alvor trådte i karakter hos Cream – altså på plade. For live, fortæller bulletinerne, skruede Eric Clapton, Jack Bruce og Ginger Baker bissen på fra dag 1. Dokumentation: ”Live Cream” og ”Live Cream Volume II”, som inkluderer koncertoptagelser fra 1967-68. Cream var centrale i skabelsen af heavy metal, de var et af de første bands, hvis publikum headbangede til koncerterne. ”Sunshine Of Your Love” rummer et arketypisk metal-riff, og dundergrupper som Trouble har indspillet cover-udgaver af ”Tales Of Brave Ulysses”.\nThe Velvet Underground (New York) udsendte deres første album i marts 1967. Her kunne man i det fjerne høre heavy metal-torden på Lou Reed-kompositioner som ”I’m Waiting For The Man” og ”Heroin”, ligesom den for metalgenren så typiske subversive trang spillede op til fandango på fx S&M-visen ”Venus In Furs” (”Kiss the boot of shiny, shiny leather …”) og ”The Black Angel’s Death Song”. På albummet ”White Light/White Heat” (1968) var proto-metal-elementerne tydeligere, komplet med dødningehoved på coveret og de forvrængede guitarer, der gjorde lydbilledet til en flosset affære. Og, ja, solbriller og læder var Lous ting.\nACHTUNG! Mange vil sikkert studse over at se The Velvet Underground nævnt i en artikel om metal, men gruppen blev i starten opfattet som et hårdrock-navn. Fx spillede The New Yardbirds/Led Zeppelin en cover version af “I’m Waiting For The Man”. I sommeren 1974 bragte Rolling Stone en oversigtsartikel om det, magasinet døbte ”The Heavy Metal Hall Of Fame”. Dér optrådte VU sammen med MC5 og The Stooges (plus The Yardbirds, Cream, Jimi Hendrix, Led Zeppelin, Deep Purple, Black Sabbath, Blue Öyster Cult, New York Dolls). Men dét var før, punk rocken i 1976-77 vendte alt på hovedet, og rockhistorikerne gik i gang med den revisionisme, som skulle føre VU, MC5 og The Stooges fra ”den dårlige smag” (heavy metal) over i ”den gode smag” (punk) …\nThe Jimi Hendrix Experience (Seattle/London) lp-debuterede i maj 1967 med ”Are You Experienced”. Her brillerede Hendrix med både spilleteknik og forvrængnings-eksperimenter, som senere blev standardinventar i heavy metal. Selvom Hendrix’ tætspillende trio optrådte på Woodstock Festivalen, var de et atypisk orkester i hippie-tiden. Sangtitler som ”Manic Depression” snakker over sig, hvad det angår, og Jimis fokus på elektriciteten i rocken trådte frem i titlen på dobbeltalbummet ”Electric Ladyland” fra 1968, ligesom metalgenrens interesse for diverse former for okkultisme og mystik har en tidlig afspejling i coveret på ”Axis: Bold As Love” (1967) og sange som ”Voodoo Chile” og ”Gypsy Eyes”. Live var Hendrix en voldsom oplevelse: Jimi var berygtet for at smadre og brænde sin guitar på scenen.\nVanilla Fudge (New York) sidder på et yderligt mandat, hvad angår heavy metal. Deres musik var løs i kødet og præget af tidens freestyle-mentalitet. Syrerock kalder man det vist. Vanilla Fudges lyd var præget af et tungt beat, drevet frem af trommeslageren Carmine Appice (senere Cactus, King Kobra, Blue Murder m.fl.). Gruppen hittede med en cover version af The Supremes’ ”You Keep Me Hangin’ On”, løftet fra debutalbummet (august 1967). Ellers var Vanilla Fudges claim to fame, at deres manager tilhørte mafiaen, at Led Zeppelin fungerede som opvarmningsband for dem, og at Deep Purple scorede idéen til det skurrende Hammond-orgel fra dem.\nThe Amboy Dukes (Detroit) opfandt ikke en skid, og de optræder primært på denne liste, fordi Ted Nugent var medlem. Ud over cover versioner af The Who og Cream har Nugents syrebasser mest efterladt sig materiale til rockhistoriens pulterkammer i deres utrættelige søgen efter den kosmiske hvidkål. Gruppen, der angiveligt var opkaldt efter en gadebande i Brooklyn, lp-debuterede i november 1967. Med årene kom musikken til at lyde mere og mere som Ted Nugent. Og så kunne The Motor City Madman jo ligeså godt gå solo …\nBlue Cheer (San Francisco) var ligesom Cream og The Jimi Hendrix Experience en power trio. Gruppen, der kom fra hippie-højborgen over dem alle, SF, faldt helt ved siden af flower power-moden. Deres manager var sågar ex-medlem af Hells Angels. Vidner fortæller, at hippiernes blomster visnede, når Blue Cheer skruede op for deres fjelde af Marshall-forstærkere. Selv påstod trioen, at de kværnede luften om til hytteost med deres brutale lydstyrke. Blue Cheers album ”Vincebus Eruptum” ramte gaden den 16. januar 1968 og drønede ind på en 11.-plads på den amerikanske hitliste. Dernæst: Masseflugt fra Blue Cheer, og gruppen forblev KVLT, om end den sammen med bl.a. Cream var med til at inspirere bl.a. Rush til at tage livtag med heavy rocken.\nIron Butterfly (San Diego) debuterede den 22. januar 1968 med et album, som slet og ret hed ”Heavy”. Noget større tyngde var der dog i ”In-A-Gadda-Da-Vida” (juni 1968), der solgte i 30 millioner eksemplarer! Stilistisk kan Iron Butterfly i dag virke noget lange i spyttet, og musikkens syreelementer kan med nogen ret beskyldes for at være tidstypiske – en sangtitel som ”Flowers And Beads” er ren hippie-foder. Men Iron Butterfly var før ude end Led Zeppelin med et bandnavn, som kombinerer det metalliske og det flyvske/æteriske. Og titelnummeret fra ”In-A-Gadda-Da-Vida” står tilbage som en af hårdrockens klassikere – bl.a. dækket af Slayer.\nSteppenwolf (Los Angeles) var det første band i verden, som brugte begrebet heavy metal i en sang. Historien er fortærsket, og de fleste ved, at komponisten Mars Bonfire ikke refererede til musik, men til den livssalige lyd, der kommer ud af udstødningsrøret på en amerikansk-fabrikeret motorcykel. Steppenwolfs debut-lp udkom den 29. januar 1968, og gruppen, der havde den antiautoritære og læderentusiastiske John Kay i front, spillede med forvrængning og power i riffs og slagtøj. ”Born To Be Wild” fik herostratisk berømmelse (dækket af Slayer, Slade, Blue Öyster Cult, Raven, The Cult og et astronomisk antal andre bands), men Steppenwolfs bagkatalog er værd at tjekke for meget andet gods end denne knaldperle, som for resten gjorde underværker i motorcykelfilmen ”Easy Rider” (1969).\nThe Crazy World Of Arthur Brown (London) rumsterede allerede i 1967 med en single, der bar den metalklingende titel ”Devil’s Grip”. Men gennembruddet kom med ”Fire” fra debutalbummet (juni 1968). ”Fire” er blevet spillet af More, Cirith Ungol, God Dethroned, Ozzy Osbourne, Cathedral og en fantasillion andre kunstnere. Arthur Brown var en af de første rockmusikere, som brugte corpse paint-agtig sminke, og på scenen optrådte han med en krone, som brød i brand, mens han sang ”Fire”. Der florerer utallige anekdoter om Arthur Brown og hans skøre verden, både on stage og off stage. Tangentspilleren Vincent Crane fortsatte stilen i gruppen Atomic Rooster.\nJeff Beck Group (London) var en supergruppe med medlemmer som Rod Stewart (vokal) og Ronnie Wood (guitar). Stjernen var dog kapelmesteren og guitarguruen himself. Jeff Beck kom fra The Yardbirds, og dette bands proto-metalliske tendenser fortsatte Beck på albums som ”Truth” (august 1968) og ”Beck-Ola” (1969). Beck lavede med egne ord en ”beskidt og ond” udgave af ”Shapes Of Things”. Men der var flere proto-metalliske nybrud i Becks tunge, blues-baserede rock, og ved højttalerne sad Jimmy Page klar med hørerør, så han kunne aflure Beck visse tricks – tricks, som viste sig at have større kapow-kraft i Led Zeppelin, der oprindelig hed The New Yardbirds.\nGun (London) udsendte deres debut-lp i 1968, der åbenbart var et stort år for proto-metal. ”Gun”-albummet inkluderede hitlistestormeren “Race With The Devil” – et af hårdrockens ikoniske hits, der er blevet hyldet med cover versioner af så forskellige navne som Judas Priest, Black Oak Arkansas, Girlschool og Church Of Misery. Mange år før Motörhead klædte trioen Gun sig i læderjakker med patronbælter over kors i grummeste mexikaner-stil – noget, der kan ses på coveret til gruppens andet album, ”Gunsight” (1969). En sangtitel som ”Runnin’ Wild” fortæller, at Gun i høj grad var med til at forme heavy metal-æstetikken.\nMC5 (Lincoln Park/Detroit) er egentlig en forkortelse af Motor City Five, altså de fem fra motorbyen. Detroit var førhen verdens hovedstad for bilproduktion (Ford, Chrysler etc.), og byens barske industrialisme og arbejderklassementalitet blev afspejlet i MC5s lydbillede. Bandet udgav deres første singler i 1966-1968, men det var med debutalbummet ”Kick Out The Jams” (indspillet live i oktober 1968, udgivet februar 1969), at MC5 for alvor begyndte at sende chokbølger gennem rockmiljøet. Det var højenergisk, politisk ladet og metalbaseret rock, hvor især titelnummeret er gået over i historien som en sang, som bl.a. Blue Öyster Cult, Entombed, Michael Monroe og Monster Magnet har dækket.\nFree (London) spillede bluesrock, der var så tung, som kun purunge, hvide fyre kan udklække den. ”Tons Of Sobs” (marts 1969) lød den sigende titel på debutalbummet, hvor man bl.a. finder ”I’m A Mover”, som Iron Maiden indspillede i 1990. Frees heavy-udgave af Albert King-sangen ”The Hunter” må have inspireret Danzig. Ellers er Free kendt for skarpe skæringer som ”All Right Now”, ”Mr. Big” og ”Heavy Load” – de to sidste titler blev senere snuppet som bandnavne af andre musikere i den hårde rock.\nSpooky Tooth (Carlisle) er i metalkredse bedst kendt for at have skrevet ”Better By You, Better Than Me”, som i 1990 bragte Judas Priest i fedtefadet. Genremæssigt var Spooky Tooth lidt af et sammenskudsgilde, men på ”Spooky Two” (marts 1969) lagdes der vægt på tung bluesrock og sangtitler som ”Evil Woman”. Ind imellem anvendte Spooky Tooth lyse vokaler, som måske har givet Rob Halford et par idéer. Flere medlemmer af Spooky Tooth kom fra grupperne The V.I.P.s og Art, og de medvirkede på et syrerock-album med titlen ”Featuring The Human Host And The Heavy Metal Kids” (1967). Arts guitarist, Luther Gosvenor, spillede så skummelt, at det inspirerede Tony Iommis doom-stil. Gosvenor transformerede sig senere til Mott The Hooples Ariel Bender. Andre Spooky Tooth-medlemmer spredte sig til Humble Pie, The Only Ones, Foreigner etc.\nAlice Cooper (Pontiac/Detroit) blev opdaget af Frank Zappa, som langede dem en kontrakt, fordi de var tilpas bizarre. Debutalbummet ”Pretties For You” (juni 1969) flød over med andensorterings-psykedelia og påtaget avantgardisme. Men ”Reflected” lød som en Alice Cooper-sang – så meget, at gruppen senere omskrev den til ”Elected”. Først med ”Love It To Death” (1971) fandt Alice Cooper sig selv musikalsk, men allerede i 1960’erne bidrog gruppen til metalæstetikken med deres image, som rummede choktaktikker, glam samt stramtsiddende læder og nittebesatte bælter. Alice Cooper endte med at blive et af hårdrockens mest stilskabende bands. Men det ville ingen have gættet i 1969.\nThe Stooges (Ann Arbor/Detroit) udsendte deres debutalbum i august 1969. Gruppens musikere spillede med tungen lige i munden, mens sangeren Iggy Pop sang med tungen ud af halsen. Det var ikke kønt, men det var vildt. De efterfølgende albums var både bedre og vildere. The Stooges’ koncerter var rene selvmordsmissioner, hvor Iggy hev dilleren frem, skar sit bryst til blods med brækkede trommestikker, stagedivede og spadserede rundt på hovederne af sit publikum foran scenen. Guitaristen Ron Asheton filede løs på en Flying V og havde en faible for at optræde i naziuniform. The Stooges’ indflydelse på både punk og heavy metal har været stor, og sange som ”No Fun” og ”I Wanna Be Your Dog” er blevet indspillet af hhv. Sex Pistols og Slayer m.fl.\nGrand Funk Railroad (Flint) var en power trio, som vel egentlig skulle forestille at være en amerikansk pendant til Cream. Og I guder, hvor fik de succes! Deres enkle, entusiastiske fodstamper-rock gik rent ind hos arbejderklassens ynglinge. GFRs første mange lp’er høstede guld og platin i godsvognsmængder – til anmeldernes store fortrydelse. Næppe noget band er blevet lagt mere for had af smagsdommere end GFR. Trioen lp-debuterede i august 1969, men det var den røde motherfucker af et album, som slet og ret hed ”Grand Funk” (december 1969), der for alvor gav Flint-trioen deres velfortjente status som en af søjlerne i amerikansk hårdrock.\nHumble Pie (Essex) var et af de første bands, som blev kategoriseret som heavy metal. Det skete, da Rolling Stone-journalisten Mike Saunders i 1970 skrev, at Humble Pie var ”et larmende, umelodisk, heavy metal-blytungt lorteband” om gruppens debutalbum ”As Safe As Yesterday Is” (august 1969). Sådan var retorikken typisk i metalgenrens begyndelse – hippie-tidens smagsdommere gik nærmest i panik, da det gik op for dem, at blomstermagten var ved at blive afmægtig i forhold til fremvæksten af en ny hårdtrockende strømning, som havde stor appel til især arbejderklassens unge fyre, der ikke kunne se sig selv i yoga-sandaler og hønsestrik1). Humble Pie, der spillede tung bluesrock med riv i guitarerne, var en supergruppe, som bestod af folk med fortid i The Small Faces, Spooky Tooth m.fl. Steve Marriott og Peter Frampton var lederne. Humble Pie havde mindre hits med bl.a. deres version af ”I Don’t Need No Doctor” – en version, som var så heavy, at den i 1980’erne blev emuleret af W.A.S.P.\nGolden Earring (Haag) var et af de få bands fra det europæiske kontinent, som vovede at lægge arm med hårdrocken i 1960’erne. Nederlænderne spillede nederen psykedelisk rock og pop-rodsammen under navnet The Golden Earrings, indtil de begyndte at få styr på deres lort på ”Eight Miles High” (november 1969). Der er doomy og desperate passager på albummet, men der er pænt langt til standarden på ”Radar Love” (1973).\n1) Den hårde rock fik kolossal succes i slutningen af 1960’erne og starten af 1970’erne. Cream fungerede som murbrækker, og en lang række bands, heriblandt The Jimi Hendrix Experience, Steppenwolf, Iron Butterfly, Grand Funk Railroad, Led Zeppelin, Black Sabbath, Deep Purple, Free og Mountain solgte plader og koncertbilletter i kvanta, der gav beatmusikkens bløde yogier tics. Den hårde rock blev prompte beskyldt for at være ideologisk ukorrekt og hedonistisk og det, der var værre: mandschauvinistisk og … fascistisk.\nNej, jeg mener ikke, at man kan sige, hvem der opfandt heavy metal, eller hvor og hvornår heavy metal opstod. Rocken har en lang udviklingshistorie, som er fyldt med krumspring, sidespring og overspringshandlinger. Og som det er tilfældet med al anden kunst, kan man ikke definere heavy metal. Genregrænserne er flydende, genredefinitionerne er ulogiske i al deres skolemester-logik. Definitionerne vil altid komme til kort, de vil til hver en tid kunne modsiges. Rockens væsen er ikke for fastholdere. Hører fx Mott The Hoople, Taste, Ten Years After, James Gang, Blind Faith og The Move til på en liste over 1960'ernes proto-metal?\nPå denne liste over 20 proto-metalbands mangler der en del. Fx King Crimsons hammerheavy ”21st Century Schizoid Man” (1969). De oplistede bands tilhører de mest kendte eksempler på proto-metal fra 1960’erne. Neden under fandtes en understrøm af nu glemte og miskendte grupper som fx Bitter Creek, der i 1968 udgav en udmærket single med titlen ”Plastic Thunder”. Man kunne også opliste Screaming Lord Sutch, som dyrkede horror og sang løs om ”Jack The Ripper” (single fra 1963), og som udgav et album, der hed ”Lord Sutch And Heavy Friends”. Men da stod der 1970 på kalenderen, så det falder uden for denne artikel rammer.\nMin liste er fejlbarlig. Utilstrækkelig. Og sikkert også rodet. Listen koncentrerer sig om 1960’erne, og den omhandler det, som man nu om dage ynder at kalde proto-metal. Altså: Jeg hævder ikke, at The Yardbirds m.fl. ER heavy metal, kun at deres musik bærer på forstadier til det, vi i dag forbinder med heavy metal.\nBelært af erfaringen skal jeg slå fast: Jeg opererer med den oprindelige/klassiske fortolkning af heavy metal. Læsere, der ikke mener, at enkelte eller alle de bands, som denne artikel omtaler, har noget med heavy metal at gøre, henvises til retiraden her.\nFor at få en historie om heavy metals opståen til at give mening, skal man klippe mange tær og hugge mange hæle, man skal sluge et vist antal kameler og være forberedt på at blive modsagt – også af folk, som rent faktisk har forstand på musik. Og dem er der en del af blandt Rifferamas kernelæsere.\nKommentarer, supplerende historier, korrektioner, begejstring, protester, spørgsmål m.m. modtages på Rifferamas Facebook-side. <13>\n* Wikipedia, YouTube, YouSee Musik og svimlende summer af kilder på nettet.\n* Adskillige hyldemeter rocktidsskrifter, ikke mindst Classic Rock og Rolling Stone.\n* Brian Harrigan & Malcolm Domes ”Encyclopedia Metallica” (Bobcat Books, 1981).\n* Jens Jam Rasmussens ”Heavy metal: 40 år med hård rock” (Informations Forlag, 2010).\n* 4-dvd'en ”Metal Evolution” (2011) af Sam Dunn & Scot McFadyen.\n* Uden at vide det, har Peder Bundgaard fungeret som rockhistoriker-guru.\nIndsendt af Peter Béliath kl. 15.59\nEtiketter: * Metalscenen i 1960'erne (tema), * Proto-metal (tema)


Indsigt: Tanker om KNI ’s fremtid\nSiumut Ungdom (SIS) er af den mening, at Pisiffik A/S ejes af Kalaallit Niuerfiat A/S. Ejeren af Kalaallit Niuerfiat A/S er Grønlands Hjemmestyre. SIS respekterer fuldt ud, at Grønlands Hjemmestyre har det afgørende ord, hvis Pisiffik skal sælges.\nSIS håber ligeledes på, at de hjemmehørende vil få ejerskabet af Pisiffik, skønt vi allerede har hørt, at de grønlandske forretningsdrivende ikke har råd. Dog er vi af den mening, at de forretningsdrivende kan købe Pisiffik i fællesskab og derved sikre, at den forbliver på grønlandske hænder, idet SIS tror, at den grønlandske befolkning vil have det således.\nSIS mener ikke, at man må sælge Pisiffik for enhver pris, idet vi har den erfaring, at udenlandske investorer kun driver forretning for indtjeningens skyld. Hvis den hjemmehørende befolkning derimod får ejerskabet af Pisiffik, tror vi, at den vil sikre selskabet på en bedre måde.\nVi må først få belyst alle tvivlsspørgsmålene! Vi er ikke klar over, om en udenlandsk overtagelse vil medføre massefyringer, som SIS ikke kan gå med til. Vi har allerede været vidner til massefyringer, som har resulteret i øgede sociale udgifter. Derfor mener SIS, at det er bedre at man sikrer tvivlsspørgsmålene og at en overdragelse ikke resulterer i massefyringer. Først da vil SIS tilslutte sig.


PROMENADEN: Hvem er Bjørn i Bjørn Rasmussens Huden er det elastiske hylster der omgiver hele legemet?\n"Hvad skal man stille op med kærlighed, man er så forhippet, så sejlivet den ene dag, så kuldsejlet den næste, man raver rundt langs grøfterne, man kaster lidt blod op, ja. Man skyller sine blå øjne og holder betændelsen frem i en strakt hånd: Se. Man giver sig selv en lammer, så en krammer, for at trøste sig selv, man gaber, samler læberne om en majskolbe, man sætter tænder i, samler en kattekilling op i favnen, man misser mod solen, der snart samler sig i horisonten, farvel."\nJeg ved godt, hvad forskellen på fiktion og såkaldt virkelighed er, jeg ved godt hvornår der er tale om hittepåsomhed og nødvendighed, grænsen er mental, den kan ikke defineres, eller jeg gider ikke at deltage i det show, men jeg ved, hvornår jeg selv hopper over. Det har jeg brug for at vide, når jeg selv skriver, og der er ved gud ingen smutveje. Jeg er ligelad med om Bjørn i Bjørn Rasmussens debutroman "Huden er det elastiske hylster der omgiver hele legemet", er Bjørn Rasmussen. Han har ikke indgået nogen kontrakt med mig som læser, ingen dobbeltspil her. Bjørn Rasmussen har skrevet en bog, som sparker mig i mit inderste. Jeg forestiller mig, at han kender noget til det han skriver om, men jeg er ikke interesseret i at vide hvem ridelæren er ude i det såkaldt virkelige liv, hvis han skulle findes der, eller hvem Moderen er, hvem Faderen er. Jeg er interesseret i hvem disse figurer eller karakterer er i bogen.\nDen er helt speciel, den bog, helt universel, den handler om at blive voksen, en mand, en kvinde, en mand, den handler om kærlighed, sex, om vold, og den handler om hvordan stor ulykke og ulykkelighed og stor lidenskab, dette tveæggede sværd, kan forvandles til suveræn skrivekunst, og derved lykkes. Derfor handler den også om skrift. For mig, som den læser jeg er i den her helt specifikke situation. Siger jeg. Jeg ved ikke om det er årets bog, årets debut, århundredets ubehageligste danske bog, nej, det er det ikke, det er en ubehagelig bog, fordi den er så forbandet smuk. Ubehagelig og sand i al sin udkrængede kropslighed. Smertefuld. Og effektiv. Selvbiografisk eller ej. Til tider ren prosapoesi. Jeg er enig med Tue Andersen Nexøs begejstring, men jeg læser ikke bogen, som om der ikke er nogen historie. Jeg mener, der er en stor historie, sågar et plot, men i virkeligheden er jeg ligeglad med om der er et plot. Historien er ikke til at tage fejl af. Bjørn møder sin forfører, sin elsker, sin manipulator, sin voldtægtsmand i første scene. Bjørn er voksen. Så kommer historien om, hvordan han blev det.\nPublicado por Thomas Boberg en 00.10\nElisabeth Friis 1. december 2011 kl. 17.15\nBjörns ludernavn er Björn\nBjörns riddernavn er Björn\nBjörns kunstnernavn er Björn\nBjörns navn er Björn. På den måde er der ingen der kan afslöre ham.\nHuden er det elastiske hylster der omgiver hele legemet, p80.\nKamilla Löfström 1. december 2011 kl. 17.16\nser frem til at læse mere af den slags!\nPeter Højrup 1. december 2011 kl. 17.38\nJa, det er sgu et ret fantastisk citat, det der Elisabeth, og en virkelig god bog. Gode indlæg både fra dig og Thomas. Niels; det gider jeg ikke engang kommenterer på, det er bare dumt.\nAnne Kathrine 3. december 2011 kl. 16.17\nTak for anmeldelsen, jeg stryger ud og køber et eksemplar.\nRikke Villadsen 4. januar 2012 kl. 14.43\nOmkring hvorvidt Bjørn Rasmussens roman er selvbiografisk eller fiktion, og om det er ligegyldigt:\nJeg er ikke ligeglad. De tre fotografier i midten af bogen er over-lyslevende visuel dokumentation fra en virkelighed. Tydelige som tre udråbstegn !!! De er beviserne. For mig viser de helt klart, at her er tale om en ny fiktion. At alt her må være fiktivt og fundet på, men FOREGIVER at være selvbiografisk. Med fed streg under. For at deltage (eller ikke) i "det show". For at få mere omærksomhed som Bjørn. For at pynte sig med de ar.\nForfatteren sætter altså sig selv i rollen som ung, lidende, selvskamferende, homoseksuel lille luder uden overhovedet at være nogle af delene. Hvilken utrolig indlevelse/udlevelse. Hvilket MOD!\nAnonym 30. august 2016 kl. 11.05\nElisabeth Friis 4. januar 2012 kl. 21.05\nEftersom det overhovedet ikke er muligt at læse romanen som en realistisk roman (mange realitetsplaner flyder sammen i den, der forskydes, fortættes og krydses mellem citater fra andre værker, tableauer og drømme) er det svært for mig at forstå, hvorfor den skulle “foregive at være selvbiografisk”. Er det fordi protagonisten deler navn med bogens forfatter? Fordi der er fotografier i? Er Kafkas bøger selvbiografiske fordi protagonisternes navne ligner Kafkas eget? Arbejder Cindy Sherman omvendt selvbiografisk fordi hun altid bruger sig selv som model på sine fotografier?\nKunsten bliver altså ikke selvbiografisk af at en billedkunstner eller forfatter bruger noget af sig selv som materiale i sin kunst – f.eks. sit navn eller sin krop. Og i det her tilfælde er navnet “Bjørn” endda (dét er tydeligt som tre udråbstegn!!!) en tom plads, der kan fyldes af hvad-som-helst.\nDennis Gade Kofod 5. januar 2012 kl. 13.48\nMen kan en roman ikke være selvbiografisk uden at være strengt realistisk? For mig er realisme desuden meget mere bundet op på nogle af fysikens love end på de psykologiske og fortællemæssigegreb, at en roman evt. lyver og bedrager ved dobbel stemmeføring fjerner ikke nødvendigvis realismen.\nEfter at nybiografismen (tror Jon Helt Haarder kaldte den det) er kommet til, er det som om at begrebet realisme er blevet forandret (Før var graden af realisme - groft sagt - ligmed sandsynligheden for at det i teksten faktisk kunne ske. Nu er den istedet ligmed sandsynligheden for, at forfatteren selv har oplevet det der står i teksten.)\nDer er et sammenfald mellem tråden her og så tråden om Dorrit Willumsens Pligten til Lykke, synes jeg.\nRikke Villadsen 5. januar 2012 kl. 21.15\nHvis de tre billeder ikke er ment som dokumentation, hvad er da deres formål?\nJeg ser ikke hvordan Bjørn Rasmussens brug af fotografier kan sammenlignes med Cindy Shermans identitets/udklædnings projekt. Hun bruger rigtignok kroppen som tom plads til udfyld af alle mulige fortællinger. Men han bruger ikke billedet sådan. Der er et billede af den første pony, der bed ham, et af en ridebedømmelse med to håndskrifte (ridelærerens og Bjørns egen) og et af det grædende træ i Sabro, som elskeren har sendt ham. De viser et før, under og efter, og er vel derved med til at skabe en (realistisk) kronologi i historien.\nCindy Sherman har da iøvrigt også et formål med at bruge sig selv i sine billeder. Hvis man ikke ved, at det er fotografen selv i de mange forskellige identiteter, forstår man jo heller ikke hendes kunst. Det er ikke selvbiografisk, men det handler i en forstand om selvbiografi.\nDe tre billeder i Bjørn Rasmussens bog fortæller mere end at være "noget af ham selv som materiale". De efterlader en anderledes dokumentarisk betydning. Fordi de er fotografier, og fotografier har en anden sandhedsværdi end skriften. Man kan forskyde, fortætte, lyve og kopiere i skriften, det kan man ikke med fotografierne. Derfor mener jeg, at de må have en særlig værdi i forhold til hvordan man læser romanen. Og at man ikke kan være ligeglad med det signal.\nOg så er det forresten et greb, der (vist nok) heller ikke er set før. Har I set tilsvarende?\nLene Asp 5. januar 2012 kl. 21.57\nSebald har f.eks. brugt (anti-)illustraioner i sine værker, det er ikke et ukendt fænomen at inkludere fotografier, selv om jeg ikke lige kan komme på en håndfuld eksempler. Jeg er dog enig med dig, Rikke, i at billederne bruges til at skabe en biografisk effekt, ligesom brugen af navnet "Bjørn". Jeg tror ikke man skal læse litteraturen 1:! med virkeligheden. Ligesom Dennis har jeg altid fundet begrebet realisme suspekt. Al litteratur bruger og mimer eller lader sig begrænse af - med andre ord udspringer af - virkeligheden, på den ene eller anden måde.\nPia Juul 5. januar 2012 kl. 22.00\n"De viser et før, under og efter, og er vel derved med til at skabe en (realistisk) kronologi i historien.\n" --- med til at skabe": billederne er vel en del af litteraturen her, fiktion eller ej, realisme eller ej, skulle de i så fald bevise noget teksten ikke kan bevise? og hvordan skulle løsrevne billeder kunne bevise noget? og hvad vil man ha bevist? og ....\nNiels Frank 6. januar 2012 kl. 01.30\nFotografier har selvfølgelig en dokumentarisk effekt i litteraturen, med vægt lagt på ordet EFFEKT. De forstærker et indtryk eller en oplevelse, men de er ikke sandhedsdokumenter, eftersom de jo selv er manipulerbare. Jeg manipulerede selv allerede i 1993 med fotografier i et rejseessay fra Mexico (i bogen Yucatán), hvori nogle af fotografierne ikke stammede fra de steder, som blev oplyst. Hvorfor så overhovedet gøre brug af fotografier? Fordi de er med til at gøre læsningen usikker, de får opmærksomheden til at gynge frem og tilbage mellem ”en god historie” og ”hvordan det var”. Det gør de også hos Bjørn Rasmussen, hvis bog på mange planer svinger mellem de to punkter, jævnfør Elisabeths kommentar. Men kan vi ikke være ligeglade med disse svingninger, for det hele er jo alligevel bare fiktion (hvis man er formalist) eller dokument (hvis man er realist)? Her tror jeg igen, at det med effekten er afgørende, for det har helt klart en særlig virkning fx i Bjørn Rasmussens bog (ligesom i øvrigt hos Dorrit Willumsen), at man som læser ikke ved, hvilken slags tekst man sidder med. Havde hans bog blot været fiktion, ville man måske synes den var ”knudret”, ”overgjort” – trukket lige til kanten. Men hvis nu bogen viser sig at rumme en sand (eller halvsand) beretning, begynder de små hår måske at rejse sig på én, og man finder bogen ”stærk”, ”intens”, ”modig”. For oplevelsen er det altså IKKE ligegyldigt, hvilken karakter teksten har. Her tror jeg, at fotografierne spiller samme rolle som selve den sproglige udformning af teksten: begge skal få os til at TRO på beretningen, ikke for at skabe troværdighed, men for at skærpe virkningen.\nRikke Villadsen 6. januar 2012 kl. 09.16\nPia, jeg er ikke sikker på jeg forstår din undren eller dit kritisk blik på formuleringen om at skabe. Med-skabe. Billederne refererer til 3 steder i teksten og underbygger dem vel således? Ja som en del af læsningen.\nNiels. Når du lægger vægt på ordet effekt (effekteri er ligesom noget hult), lyder det som at billeder KUN er i stand til at forstærke oplevelsen. At de ikke kan have meget andet funktion end et farverigt tillæg til sproget. Billeder kan vel på et andet plan end ord fortælle op imod hundredvis af ting? Detaljer og stemninger, det ville tage alenlange kapitler om at etablere. Måske (er det virkelig rigtigt?) man skal være billedmenneske for at værdsætte nærlæsningen af det her andet plan.\nMen tilbage til det med den selvbiografiske form:\nJeg sad såmænd i undren og fik den idé: at tænk hvis nu den her bog var skrevet af en 45-årig heteroseksuel mand, mere almindelig end de fleste, godt gift og to børn. Uden nogen erfaring om en trækkerdrengs færdigheder eller detaljer. Det ville være ualmindeligt modigt i den forstand, at han altså vovede at skrive om kærligheden og smerten fra et sted, han ikke ville have forudsætninger for. Men påstå, at kunne forstille sig dem derfra, fordi de er universelle størrelser. Tænk hvis han brugte den selvbiografiske form som en virkningsfuld genre, der skulle drive en del af værket (det selvudslettende), og for at give bogen form af at være et åbent (virkeligt) brev til elskeren. Skrevet til ham, vi andre som vidner.\nDet ville da være en interessant idé.\n(men jeg ved faktisk ikke hvad protagonid betyder)\nElisabeth Friis 6. januar 2012 kl. 10.43\nDet er spændende, men også komplekse teoretiske spørgsmål I allesammen rejser her.\nHvad angår selvbiografiens relation til “realismen”: Hvad er egentlig en selvbiografi? Det forekommer mig at denne genre kræver en streng definition, hvis vi overhovedet skal kunne bruge den til noget fornuftigt. Der er jo “selvbiografisk” stof i alle bøger – et eller andet sted kommer tingene fra.\nEn selvbiografi er en levnedsbeskrivelse fortalt i første person ental. Det er en selvgranskning. En jeg-fortæller som uimodsigeligt identificerer sig selv som bogens forfatter beretter om og reflekterer over – sig selv. Så hyppig er selvbiografien ikke. Men Pablo Llambias’ Monte Lema er nok en selvbiografi. Erindringsbøger er der masser af. Men her kan fortælleren på en anden måde distancere sig fra de begivenheder, der fortælles om. Være en flue på væggen f.eks.\nFordi selvbiografien er uløseligt knyttet til et autentisk jeg, en virkelig, navngiven person, er den som sådan realistisk. Hvilket ikke har noget med selvbeskrivelsens sandhedsværdi at gøre. Jeg kender desværre ikke Jon Helts definition af nybiografisme. Men det lyder som om det er et bredt begreb, der ikke udelukkende knytter an til den selvbiografiske genre. Som jeg vil insistere på findes.\nOg så billedets – eller fotografiets – status i Bjørn Rasmussens tekst og i tekster generelt.\nJeg mener også at fotografierne i Rasmussens bog har en “virkeliggørende” effekt. Men om træet er det grædende træ i Sabro eller om den sexscene, der finder sted ved dette træ har fundet sted i virkeligheden – ja det kan vi ikke vide, og det er da også lige meget for den æstetiske erfaring af det.\nBarthes taler om fotografiets særstatus som metonymisk eller synekdokisk – altså at fotografiets motiv, det træ som er fotograferet, er til stede i fotografiet på en anden måde end det ville være i et rent sprogligt billede. Referenten klæber til fotografiet siger han. Men der er dette faktums æstetiske virkning (den virkeliggørende effekt) der er i spil i Bjørn Rasmussens bog. Og ikke spørgsmålet om, hvilket objekt fotografiets klæbende referent kan tilbageføres til: Hvem eller hvad billedet lige præcis forestiller, hvornår det er taget. Billederne har ingen dokumentarisk værdi – hvordan skulle de dog kunne have det?\n(Hos Sebald, hvis det er Austerlitz du tænker på Lene, er jeg ret sikker på at billederne fungerer som metonymier for det tredje rige, totalitarisme generelt og holocaust – alt dét som protagonisten fuldstændig (og ret usandsynligt, men det gør ikke noget) har glemt eller fortrængt.)\nLene Asp 6. januar 2012 kl. 11.30\nPå en måde står en forfatter i vejen for den historie han eller hun skriver, for så vidt den har klangbund i virkelige hændelser. Litteratur er nemlig noget helt andet end et sandhedsdokument. Forfatteren selekterer sin historie, meget sorteres fra, meget inkluderes for at skærpe effekten, for at holde læserens opmærksomhed, for endda at pirre forfatterens egen interesse i teksten. Men som jeg skrev før, mht. realisme, så er også forfatteres fantasi betinget af den person vedkommende er, med den viden og de erfaringer han eller hun har gjort sig. Så for at dvæle ved dit tænkte eksperiment: Jeg tror en 45-årig familiefar, for så vidt det overhovedet ville falde ham ind (!) ville skrive den samme historie på en helt anden måde. Et foto er jo også en iscenesættelse. Vi fortæller hele tiden historier, med forskellige rekvisitter og med forskelligt inventar. Havde du set billederne i Bjørns fotoalbum ville du ikke få den samme oplevelse, som når du ser dem i bogens kontekst.\nMartin Glaz Serup 6. januar 2012 kl. 13.35\nJon Helt Haarder om Performativ Biografisme her, blandt andet.\nElisabeth Friis 6. januar 2012 kl. 15.20\nHvis nybiografisme er det samme som performativ biografisme så kender jeg den godt. Jeg troede det var noget nyt han havde fundet på.\nDennis Gade Kofod 6. januar 2012 kl. 15.23\nJa, undskyld. Det var mig der huskede forkert. Jeg ved ikke, hvor jeg nybiografisme fra.\nMartin Glaz Serup 6. januar 2012 kl. 16.18\nDet ved jeg tilgengæld godt, tror jeg; Nybiografisme var det man kaldte tendensen da den allerførst blev lokaliseret i Skandinavien, før vi havde ordentlige teoridannelser til at tage imod den - jeg tænker på Poul Behrendts Dobbeltkontrakt (vist først for alvor lanceret i Kritik 168/169 i 2004) og Jon Helt Haarders Performative biografisme (vist først for alvor præsenteret i to artikler i Kritik 167 og 168/169 i 2004); her er en kortere introduktion til den nye biografisme, som jeg har skrevet (ville selvsagt ændre meget i dag, sådan er det altid, fx tror jeg at jeg tog fejl ved at inkludere poesien i tendensen; i hvert fald den poesi jeg her har inddraget, men hvad) - artiklen stod at læse i Bogens Verden 5 fra 2002. Her er en anden artikel, hvor jeg skriver om den ny biografisme som en 'tendens'. Den stod at læse i Søndag Aften, februar 2003.\nMartin Glaz Serup 6. januar 2012 kl. 16.23\nGenlæste lige selv kronikken fra Søndag Aften, den slutter sådan her:\n- lidt underligt at læse det nu, efter næsten ti år, hvor tropperne fra Irak netop er blevet trukket ud...\nNiels Frank 6. januar 2012 kl. 18.12\nDet, "der er på vej", som det hedder hos Martin, er vel, at den gængse fiktion er blevet metaltræt, udvandet af tv-serier og film, og nu forsøges genoprettet eller ganske enkelt erstattet af en litteratur, der slører grænserne mellem dokument og fortælling og inddrager fortællerpositionen, tilblivelsen, den empiriske forfatter, omstændighederne (eller "situationen"), samtiden samt meget andet i et netværk af indre og ydre henvisninger. Fx ville det forslag Rikke Villadsen præsenterer - 45-årig heteroseksuel mand skriver trækkerdrengs historie - være OLD HAT eller det der er værre, OLD MODERNISM, fordi det netop er den form for påhitsomhed, de hurtigere medier har skamridt. Hvorimod Knausgård må have sin syge kone, Beck-Nielsen sin fraskilte kone, Willumsen sin hundeelskende mand, Bjørn Rasmussen sin ridelærer (bogstaveligt talt!) for at trække litteraturen ud af underholdningen og ind i en langt mere forpligtet arena, hvor der ikke er nogen tilskuere, kun optrædende.\nRikke Villadsen 7. januar 2012 kl. 19.17\nDet kan godt være det ville blive en gammel hat at skrive den historie, men hvad hvis han nu skrev sin INDRE trækkerdrengs historie? Kan man forstille sig en indre personlig erfaring, lidt trækkerdreng har vi vel alle i os? ... den der bygger på fantasier og erfaringen ved også at identificere sig med hvad vi læser og ser? Uden det bliver påhitsomhed og dermed endnu en skamridning ...\nMen ja! de slørede grænser mellem hvad som helst er derimod stærke som frisk jern. Den måde Bjørn Rasmussen bla trækker sit tak fra kolofon ind i de sidste siders højspændte poesi, uha en spændstig detalje. Det kan jeg godt li\nRikke Villadsen 7. januar 2012 kl. 19.46\nElisabeth: fotografiet af træet på side 50 er det fotografi (ikke træ), der beskrives på side 90: "Du har lagt et fotografi af træet, der græder, i konvolutten, jeg lægger det ned til de andre fotografier i skrivebordsskuffen, jeg tager det op igen, jeg hænger det på køleskabet (...), jeg tager det ned igen ..." (han ved ikke hvor han skal gøre af det, tilsidst ender det på side 50) Ændrer det ikke fotografiet dokumentariske værdi? For det handler ikke mere om hvad det forestiller. (Fotografiet forestiller det grædende træ i Sabro, som Bjørn beder om at se. Men det er faktisk ikke det træ de måske har sex med).\nHvor er det fremragende med lidt definitionshygiejne omkring begrebet "selvbiografisk". Det er nok for snævert at bruge her, ikke det rigtige. Hvad kan man kalde det, når forfatteren "slører grænserne mellem dokument og fortælling og inddrager fortællerpositionen, tilblivelsen, den empiriske forfatter, omstændighederne (eller "situationen"), samtiden samt meget andet i et netværk af indre og ydre henvisninger." som Niels skriver?\nRikke Villadsen 8. januar 2012 kl. 20.14\nSlækkede jeg en anelse på koncentrationen igår, og formulerede mig som én på dybt vand, tæt ved at drukne...\nDet jeg ville hen imod var vist en sammenligning mellem den performative konstruktion af forfatterens eget jeg og så konstruktionen af den gængse fiktion. Kun hvis forfatteren kalder sig selv for hovedperson og lyver og måske - vi kan jo ikke vide det -har eller ikke har nogen virkelig ridelærer + kærlighedsforhold, er der tale om underfundigt spil, (hvor meget har han erfaret og hvor meget har han fundet på?) Men hvis han f.eks performer sin homoseksualitet, så tipper historien og bliver til påhitsomhed. Hvis han kalder sin hovedperson Gert bliver det hele lidt knudret. Og hvis han finder på for lidt bliver det kedeligt som journalistik. Hvor vil jeg hen? ...\nSkal han stå på sin scene af en bog, for at det er vedkommende og spændende?\n..og åhnej tænk om det kom til at betyde et kapløb for fremtidens realityforfattere i at erfare seksuel fornedrelse og andet dramatik på egen krop?\nNej nu drukner jeg vist.\nRikke Villadsen 13. januar 2012 kl. 15.11\ndet her er et spændende blogindlæg, alt åbner sig, og jeg suger det hele\nAnonym 15. januar 2012 kl. 08.46\nTak for linket, Rikke. Spændende !\nLouise Juhl Dalsgaard 15. januar 2012 kl. 11.08\nUndskyld ovenstående. Jeg er Louise Juhl Dalsgaard, var bare logget ind på min wordpress-profil. Beklager. Artiklen var stadig utrolig interessant og dybdegående.\nAnonym 30. august 2016 kl. 11.01\nAnonym 30. august 2016 kl. 11.02


SkinOcare tådeler - 2 stk - Med24.dk\nSkinOcare tådeler - 2 stk\n< Øvrig fodpleje\nVælg Størrelse Small\tMedium\n(Fås i 3 størrelser)\nBlød, ergonomisk og elastisk formpude, der beskytter og lindrer smerterne.\nHolder fodens mindre tæer på afstand af hinanden, så de ikke presses sammen.\nDen beskytter området mellem tæerne mod gnidning og forebygger irritationer, hudafskalning og hård hud mellem tæerne.\nDen fremmer naturlig gendannelse af sund, elastisk hud.\nDen er blød og støddæmpende og lindrer smerterne.\nTådeleren er vaskbar og genanvendelig med lang holdbarhed.\nVælg mellem størrelse small / medium / large


Amerikansk flyver begravet på Pedersker kirkegård for 75 år siden. - Aakirkeby.nu\nAmerikansk flyver begravet på Pedersker kirkegård for 75 år siden.\nAf Henning Kiilerich 6. maj 2019 kl. 11:44\nEt billede i Bornholms Tidende lørdagstillæg 4. maj af et bombefly, som var styrtet ned ved Jomfrugaard i Poulsker, udfordrede til en grundigere efterforskning!\nPedersker kirkes hjemmeside https://pederskerkirke.dk/-2 gav en første hjælp, bl.a. ved gengivelse af provst Blangs beskrivelse af forløbet omkring begravelsen af Harry Ambrosini, og med link til en hjemmeside, der fortalte historien om flyets og besætningens skæbne.\nTysk militær tog hånd om alt ved begravelsen. Provst Blang skriver: Der måtte ikke tales, ikke synges, og ”dansk publikum” måtte ikke opholde sig på kirkegården. Jeg måtte for en tysk tolk oplæse begravelsesritualet. Kisten ville blive sat ned af tysk militær. Kun ved meget kategorisk at meddele, at jeg i hele min præstetid, 30 år, aldrig havde forrettet nogen kristen begravelse uden at kirkeklokkerne ringede, fik jeg lov hertil mod personligt at garantere, at dette ikke ville fremkalde episoder på kirkegården. Jeg svarede, at jeg var lige så interesseret i, at begravelsen foregik på sømmelig måde.\nVidere skriver han om 2. maj: Begravelsen foretoges på dansk men med militær honnør. Et æreskompagni var mødt op under befaling, vistnok af næstkommanderende ved hovedkvarteret på Galløkken. Tyske soldater satte kisten ned, et arbejde, de åbenbart var ganske ukendt med, medens æreskompagniet stod ret. Efter begravelsen trådte den befalingshavende hen til graven og nedlagde en krans fra den tyske værnemagt, hvorefter han gjorde militær honnør ved graven. Han vendte sig derpå imod mig, hvem han takkede hjerteligt for den smukke måde, begravelsen var foregået på, trådte af med militær hilsen, hvorefter æreskompagniet og de øvrige soldater marcherede af og kørte bort.\nEn storsindet handling fra den tyske besættelsesmagt!\nIndtil for få år siden kom der hvert år en delegation fra den amerikanske ambassade og lagde en krans på Ambrosinis grav. Gravstenen står stadig langs kirkegårdsmuren nord for kirken..\nPå https://www.airmen.dk/p306.htm står den interessante beretning om det havarerede bombefly og besætningen - og ikke mindst om hvordan lokalbefolkningen hjalp med at få flybesætningen væk fra området og videre til Sverige.\nEn tak og tanke værd til disse amerikanske besætningsmedlemmer. De kom fra en fjern verdensdel og var også medvirkende til, at det øvrige Danmark 5. maj 1945 kunne juble over fredsbudskabet.