NATO’s kvarte århundrede :: Krigsvidenskab.dk\nNATO fylder 25 år\nI kølvandet på den 2. verdenskrig foregik der en successiv kommunistisk magtovertagelse i Østeuropa, hvis højdepunkt blev kuppet i Prag i foråret 1948. 1 juni samme år iværksatte Sovjetunionen en blokade af Vestberlin. Det var under indtryk af disse begivenheder og i frygt for yderligere konu munistisk ekspansion i Vesteuropa, at 10 vesteuropæiske og de to nordamerikanske stater den 4. april 1949 i Washington undertegnede Den nordatlantiske Traktat med det formål at samordne forsvarsanstrengelserne over for den truende kommunistiske aggression. Allerede samme år påbegyndtes, efter Det nordatlantiske Råds første møde i Washington i september, opbygningen af de civile og militære organer, som skulle føre til etableringen af Den nordatlantiske Traktats Organisation, NATO. I februar 1952 tiltrådtes traktaten og dens organisation af Grækenland og Tyrkiet og i 1955 tiltrådte Vesttyskland - efter at vejen var banet herfor gennem Paris-aftalerne i oktober 1954 - ligeledes traktaten og blev herefter medlem af NATO. Militært tidsskrift har valgt at markere 25-årsdagen - ikke ved en egentlig historisk redegørelse for de forløbne års udvikling og problemer, men - ved at behandle nogle problemer, som i nuet og i fremtiden vil øve indflydelse på det vestlige forsvarssamarbejde i almindelighed og vor egen sikkerhedspolitiske og forsvarspolitiske situation i særdeleshed. Redaktør Niels Jørgen Haagerup beskæftiger sig i den første artikel med den rolle, magtbalancen både globalt og især i Europa har spillet, spiller idag og antagelig vil spille i de kommende år og behandler de problemer, som en afspændingens balance vil indebære. Forsvarsminister Erling Brøndum tager sit udgangspunkt i den mellem fire partier i Folketinget vedtagne forsvarsordning og behandler problemerne omkring de unge generationers syn på og accept af behovet for et militært forsvar af vor vestlige livsholdning - et problem som ikke er specifikt dansk, men som i høj grad er karakteristisk for den vestlige verden. Major H. B. Konradsen opstiller i sin artikel en begrebsramme for de strategiske faktorer, der må være grundlæggende for udformningen af en dansk sikkerhedspolitik. Endelig redegør major J. F. Skjødsholm for begrebet krisestyring, der med de moderne våbensystemers stadigt større effektivitet og de deraf følgende farer for deres egentlige anvendelse bliver et stadigt vigtigere instrument i samspillet mellem det internationale systems aktører.\nDen kolde krigs magtbalance og afspændingens\nMarkeringen af den nordatlantiske forsvarstraktats 25 års jubilæum vil være præget af en god portion surhed og irritabilitet på begge sider af Atlanten. Siden Henry Kissinger for et år siden udkastede tanken om et nyt atlantisk charter og proklamerede 1973 som »Europas år« i amerikansk udenrigspolitik, har der været megen skænderi og åben uenighed mellem USA og Vesteuropa - og mellem vesteuropæerne indbyrdes. Det blev især tydeligt under og lige efter den fjerde mellemøstlige krig i oktober 1973 og på energimødet i Washington i februar i år. Tyskerne protesterede i krigens sidste fase imod afskibningen af amerikanske krigsmateriel via Bremerhafen til Israel, alle vesteuropæiske NATO-medlemmer var i forskellig grad misfornøjet - og ikke uden grund - med at USA alarmerede sine styrker blandt andet i Vesteuropa uden forudgående rådslagning med europæerne. Og amerikanerne var - heller ikke uden grund - skuffede eller endog forbitrede over europæernes manglende støtte til de amerikanske bestræbelser på at afværge et iraelsk nederlag og vise Sovjetunionen et forenet Vesten i en kritisk situation. Var begivenhederne i Mellemøsten sket på baggrund af en kold krigssituation som i 1950’erne, ville den antagelig have ført til en styrkelse af den atlantiske solidaritet. Nu førte de i stedet til øget atlantisk splid. At en anden mellemøstlig krig i 1956 også førte til en atlantisk krise - mellem England-Frankrig på den ene side og USA på den anden - skal blot anføres som en advarsel mod at trække alt for præcise paralleller mellem den ene og den anden situation. Men bortset fra fortrædelighederne, der præger de atlantiske relationer her i 1974, vil det være berettiget at konstatere, at målet med den nordatlantiske traktat, der blev underskrevet den 4. april 1949, i realiteten er nået i dette første kvarte NATO-århundrede. En ny storkrig er blevet afværget. Det skal straks tilføjes, at det kan ikke i dag bevises og vil måske aldrig kunne bevises, at det er NATOs fortjeneste. Men erindrer man stemningen for 25 år siden - og det skal ikke overses, at et stadig mindre antal mennesker også i beslutningstagernes rækker rent faktisk kan have nogen virkelig erindring om situationen og stemningen i 1948-49 - men hvis man erindrer den, vil man især huske frygten for en ny krig, for et sovjetisk angreb på hele Vesteuropa eller dele af Vesteuropa. Igen er det umuligt i dag med sikkerhed at sige, om der var nogen virkelig baggrund for denne frygt. Men frygt var der. Og det middel, man tog i anvendelse for at afværge, hvad man anså for den sovjetiske kommunistiske trussel, var dannelsen af Atlantpagten eller - med navnet på den senere organisation - NATO, der trods sine mange problemer i dag ikke foreløbig ser ud til at skulle afskrives eller opløses. Umådeligt meget er forandret i de 25 år. Jeg skal ikke diskutere disse forandringer, men i stedet koncentrere mig om den rolle, som magtbalancen mellem Øst og Vest både globalt og især i Europa, har spillet, spiller idag og antagelig vil spille i de kommende år. For det var, hvad NATO skulle tjene til: At tilvejebringe en tilstrækkelig magtbalance overfor Sovjetunionen og fratage de sovjetiske ledere ethvert motiv til at anvende magt overfor NATOs medlemslande. Og trods alt, hvad der er sket siden 1949, er den atlantiske alliance i dag hvad den var dengang, nemlig rammen om USAs garanti af Vesteuropas sikkerhed. Den nødvendige magtbalance har hele tiden kun kunnet opretholdes i kraft af USAs deltagelse i Vesteuropas forsvar. Denne deltagelse har ikke alene været nedfældet i en bindende traktatlig forpligtelse. Den er i praksis også udtrykt i USAs militære nærværelse i Vesteuropa, en nærværelse, der i dag ligeved 30 år efter 2. verdenskrig omfatter godt 300.000 amerikanske soldater, hvoraf de fleste er placeret i Vesttyskland. Når det betænkes, hvor økonomisk svagt Vesteuropa stod i 1949, året efter at den storslåede amerikanske Marshallplan var kommet i gang, og hvor økonomisk langt stærkere Vesteuropa i dag er placeret trods de aktuelle energi-bekymringer, må man spørge, om Vesteuropa dog ikke alene kunne opretholde den nødvendige magtbalance. Ser man på befolkningstallet, bor der lidt flere mennesker i Vesteuropa end i Sovjetunionen. Og lægger man de vesteuropæiske landes økonomiske styrke sammen - for eksempel på basis af summen af alle producerede varer og tjenesteydelser, det som økonomerne kalder nationalproduktet - kan Vesteuropa i dag godt måle sig med Sovjetunionen. Det får da også mange mennesker og herunder en del amerikanere til at spørge, om europæerne egentlig gør nok for deres eget forsvar. Den demokratiske flertalsleder i USAs senat, Mike Mansfield, der gennem årene har været talsmand for en betydelig reduktion men ikke en total tilbagetrækning af USAs styrker i Europa, har for flere år siden udtrykt det på den måde: »250 millioner mennesker i Vesteuropa med umådelige industrielle reserver og lang militær erfaring, er ude af stand til at organisere en effektiv militær koalition for at beskytte sig selv mod 200 millioner russere, som på samme tid er optaget af at tage vare på 800 millioner kinesere, men fortsætter efter 20 års forløb med at være afhængige af 200 millioner amerikanere for deres forsvar.« 1 En stor del af den undertiden noget ørkesløse atlantiske dialog har været optaget af at diskutere senator Mansfields betragtninger for nogle år siden. Det er imidlertid en kendsgerning, at den manglende politiske enighed eller man kunne sige mangel på enhed og den vesteuropæiske befolknings uvilje til at bekoste og opstille et tilstrækkeligt forsvar, er forklaringen på tingenes tilstand, som dog også er betinget af Vesteuropas strategiske sårbarhed - økonomisk og geografisk. Men selv om Vesteuropa sikkerhedspolitisk er lige så afhængig af USA som for 25 år siden, er de ydre sikkerhedspolitiske faktorer i dag helt anderledes. Atlantpagten blev indgået på et tidspunkt, da der var en meget klar sovjetisk overlegenhed i konventionelle styrker i Europa. De har kun behov for støvler for at marchere gennem Vesteuropa, som den amerikanske general Grunther sagde. Men heroverfor stod det amerikanske atomvåben, der havde mindst fire års forspring for Sovjetunionen og som i de følgende 20-25 år opretholdt dette forspring. Men forspringet forhindrede ikke, at USAs egen hidtidige usårlighed overfor angreb efter nogle års tilløb blev bragt til ophør. Det var den første afgørende ændring i den globale øst-vestlige magtbalance, som altid har været afgørende for den europæiske og dermed for Vesteuropas sikkerhed. Fra omkring 1960 var USAs sårbarhed overfor sovjetiske raketvåbenangreb en kendsgerning, og frygten for en kraftig sovjetisk raketoprastning drev præsident Kennedy til at gennemføre et omfattende amerikansk raketvåbenprogram, der sikrede USA et forspring i de strategiske fjemvåben frem til begyndelsen af 1970’erne. Derefter var forspringet ved at være forbi. Da USA og Sovjetunionen i 1972 sluttede deres historiske SALT-aftale, betød den i det væsentlige to ting. For det første begrænsede de to såkaldte supermagter deres raketforsvarssystemer så meget, at de gjorde sikkerheden for til enhver tid at kunne tilføje hinanden umådelige og helt uakceptable ødelæggelser til grundlaget for deres indbyrdes terror- og afskrækkelses-balance, som man har kaldt det. Sådan var det også før SALT-aftalen. Men nu blev det for første gang nedfældet i en traktat. Russerne skulle vide, at de ikke kunne forsvare sig mod de offensive amerikanske raketter, og amerikanerne skulle vide, at de ikke kunne forsvare sig mod de sovjetiske. For det andet blev magtbalancen hvad angår de offensive raketter fastlagt på den måde, at en talmæssig sovjetisk overvægt blev opvejet af et kvalitativt amerikanske forspring. Sagt på en anden måde fik russerne lov at have ca. 600 flere offensive raketter end amerikanerne, men amerikanerne ville stadig råde over flere atomladninger, fordi deres raketter allerede i 1972 i vid udstrækning hver for sig var udstyret med flere styrbare atomladninger. To år senere er dette endnu stort set situationen, men det er i dag blevet tydeligere, at Sovjetunionen nu også kvalitativt er på vej til at indhente det amerikanske forspring. Hvordan det problem skal løses, så magtbalancen ikke forrykkes, er hovedproblemet i de nu stedfindende SALT-forhandlinger, der sigter mod en varig aftale om en begrænsning af de offensive raketter på linie med aftalen om raketfors varssy stemer i 1972. Vanskelighederne herved er belyst i de sidste måneders amerikanske debat og det nye amerikanske forsvarsbudget, der forudser udviklingen af nye strategiske fjernvåben for at forhindre magtbalancen i at blive forrykket i sovjetisk favør. Når vi vender os til den lokale europæiske del af magtbalancen, er den østlige styrkemæssige overvægt i dag stadig en kendsgerning - mindre end da Atlantpagten blev dannet for 25 år siden, men mere end for 5 eller 3 år siden. Det sidste er det mest betænkelige, for den nye strategiske ligevægt mellem USA og Sovjetunionen må logisk set ledsages af en konventionel styrkemæssig ligevægt i Europa. Den er der da også talt meget om i årenes løb. Men det er urealistisk at forvente, at der i en af spæn-dingsperiode som den nuværende vil kunne skabes den fornødne forståelse i Vesteuropa for, at tiden er inde til at øge forsvarsudgifterne og forstærke det militære beredskab i et endog ikke ganske uvæsentligt omfang2. Som om det er en naturlov - men de eksisterer som bekendt ikke i politik! - ledsages afspændingen af et fald i forsvarsudgifterne i de vestlige lande sammenholdt med det samlede nationalprodukt. I penge går udgifterne rigtignok op. Men dels er der på grund af inflationen langtfra altid tale om en reel forøgelse, dels er de større forsvarsudgifter mindre end forøgelsen af den samlede nationale indkomst. Heri er der ikke noget mærkeligt. Men for den fremtidige magtbalance er det først foruroligende, hvis denne tendens ikke modsvares af udviklingen i Sovjetunionen. Og det gør den ikke. Man har lov til håbefuldt at sige: endnu ikke. Men foreløbig må man fastholde, at det ikke er tilfældet3. Det behøver ikke at betyde, at Sovjetunionen omgås med aggressive planer mod Vesteuropa. De sovjetiske hensigter kendes ikke. Men som den mangeårige leder af den britiske udenrigstjeneste, den nylig fratrådte direktør i udenrigsministeriet Sir Denis Greenhill, skriver i sidste nummer af tidsskriftet International Affairs: »Det eneste synlige vidnesbyrd om de sovjetiske hensigter er hvad der sker med de sovjetiske væbnede styrker. Her er det bedste vidnesbyrd størrelsen og sammensætningen af nationale forsvarsbudgetter. Trods den fremherskende afspændingsatmosfære og nedgangen i faste priser i NATOs forsvarebudgetter, vokser de sovjetiske forsvarsudgifter stadig med ca. 3 pct. om året. Selv efter den mest forsigtige vurdering bruger de sovjetiske væbnede styrker 8 pct. af Sovjetunionens nationalprodukt. Desuden ser forsvaret ud til at have en højere prioritet når det gælder forskning og videnskabelig udvikling i Sovjetunionen end i Vesten. Det ville naturligvis være urimeligt at vente ensidige reduktioner fra sovjetisk side. Men det er rimeligt at forvente at en regering der har forpligtet sig til at føre afspændingspolitik skulle reagere positivt på de konstante nedskæringer det sidste årti i forsvarsudgifternes andel i de væbnede styrker i alle vesteuropæiske lande. Hidtil har Sovjetunionen tværtimod vist en tydelig beslutsomhed til selv under store ofre at opretholde større styrker end nødvendigt for rent forsvarsmæssige formål og at placere de bedste af disse styrker overfor Vesteuropa.«4 Såvidt Denis Greenhill, der ikke går videre end til at drage den forsigsige konklusion, at de sovjetiske ledere ser Sovjetunionens militære styrke som en betydningsfuld faktor i forhandlingerne om Europa og forventer at kunne købe skyldig hensyntagen og politiske indrømmelser herfor.\nMen dermed er skævheden i den europæiske magtbalance ikke udtømmende belyst. Den kunne illustreres med konkrete tal, der viser, at Sovjetunionen og de andre Warszawapagt-lande i Centraleuropa har tre gange så mange kampvogne og to gange så mange kampfly som NATO og desuden lidt flere kampklare soldater og en langt bedre mulighed for at forstærke sine styrker end NATO-landene har. Men måske er andre faktorer her endnu vigtigere: Der er over alt i den vestlige verden en tendens til at vurdere den rent militære faktor lavere i alle politiske forhold. I den udstrækning, denne indstilling afspejler en erkendelse af det urealistiske og ufrugtbare i anvendelse af væbnet magt, er det en håbefuld indstilling. Den kan tillige ses som en øget erkendelse af, at andre faktorer herunder økonomiske og moralske spiller en større rolle end måske tidligere antaget. Indstillingen giver sig udtryk på forskellige måder. Den er blevet tydelig i USA trods al tale om det amerikanske militær-industrielle kompleks. Den er især vokset frem under indtryk af begivenhederne i Vietnam, da selv USAs enorme militære magt ikke formåede at dreje udviklingen i den retning, som Washington ønskede og var overbevist om, at vietnamesernes flertal ønskede. Den er endvidere mærkbar i den kraftige næsten modeprægede stigning i antallet af militæmægtere i en række vestlige lande. Men den ses måske mere betydningsfuldt i den omlægning af de vestlige væbnede styrker, som er undervejs, og som betegner en udvikling bort fra den almindelige værnepligt henimod rent professionelle men talmæssigt noget mindre styrker. Danmark er ingen undtagelse herfra. I betragtning af den lange militære tjenestetid i Sovjetunionen - i gennemsnit to år - og omkostningerne ved at opbygge rent professionelle dækningsstyrker, er det her klart tale om en forskel i Øst og Vest, som belaster de vestlige væbnede styrker med væsentlig større udgifter end i Warszawapagt-landene. Man kunne også pege på, at de såkaldte gammeldags militære dyder stadig holdes i hævd i Sovjetunionen og indgår som et led i hele ungdommens tidlige uddannelse. Det ville være en overdrivelse at påstå, at det samme gælder de fleste vestlige lande. Det vesttyske og det danske forsvar er med visse indbyrdes forskelle klare eksempler på, hvordan man med vekslende held, men udfra de bedste hensigter, søger at gøre demokrati og selvbestemmelse til alment accepterede begreber indenfor de væbnede styrker. Hvad der her er tale om er ikke en forskel i tal eller kvalitet mellem Øst og Vest, men om forskellig mentalitet. Kan der skabes en større overensstemmelse her? Professor Alastair Buchan skrev for et årstid siden, at det er blevet i Vestens interesse at få formindsket det militære magtaspekt i en forstand, der ikke var gældende i 1960’eme. Man kan argumentere og sige, at det ikke er Sovjetunionens synspunkt, fortsatte Buchan. Men mon ikke russerne tager alvorligt fejl i deres bedømmelse af den nutidige indstilling i verden? Kan det ikke tænkes, at Moskva gennem det tungtarbejdende beslutningsmaskineri har draget den slutning af begivenhederne, at vi var på vej ind i en epoke, hvor militær magt var det afgørende aspekt blot for at måtte konstatere, at på det tidspunkt skibene og raketterne er færdigbygget, har spillets regler ændret sig?5 Buchans spørgsmål kan gentages i dag uden at man kan give et meget mere bekræftende svar end det, som Denis Greenhill har givet, og det er ikke særlig beroligende. Men nu da der er tale om afspænding - hvor megen realitet der så end er i afspændingen - kunne man dog vel anføre, at Sovjetunionens interesse for at bevare denne tilstand, for at udvide det økonomiske samkvem med Vesten og for at føre forhandlinger på flere planer, viser en positiv indstilling fra Moskvas side. Det skal ikke bestrides, for det kan vi ikke vide med fuld sikkerhed. Men vi har da lov at håbe det, og hvor skeptisk man end kan være overfor forskellige træk i den internationale udvikling, indeholder den ubestrideligt flere opmuntrende træk - ikke mindst når situationen sammenlignes med den kolde krigs. Men lad os se på de egenlige forhandlinger om sikkerheden og afspændingen i Europa. Der føres for tiden fire forhandlinger, tre i Genéve og en i Wien, af betydning for sikkerheden og magtbalancen i Europa. Den første og længstvarende er de mere end ti år gamle nedrustnings-forhandlinger med deltagelse af 25 lande og med USA og Sovjetunionen i den dobbelte formandsstol. Det er hovedsagelig blevet spørgsmål i relation til forbud mod kemiske våben og et totalforbud mod atomforsøg, der her diskuteres med kun begrænset betydning for europæisk sikkerhed. Dernæst er der de allerede omtalte amerikansk-sovj etiske SALT-forhandlinger. Endvidere er der konferencen om europæisk sikkerhed og samarbejde, der slider sig frem mod en afslutning senere i år. Den omfatter alle de europæiske lande samt USA og Canada, men har i praksis vist sig at have meget lidt at gøre med konkrete sikkerhedsproblemer. Tilbage bliver de 12 NATO-landes og de syv Warszawapagt-landes for handlinger i Wien siden slutningen af oktober i fjor om gensidige (og som Vesten tilføjer: balancerede) styrkereduktioner. Af disse forhandlinger er SALT og styrke-forhandlingerne i Wien foreløbig de vigtigste. Kan de tænkes i overskuelig tid at føre til resultater, der kan gøre den militære magtbalance mindre betydningsfuld end tidligere for forholdet mellem Øst og Vest? Når svaret må blive et kategorisk nej, skyldes det ikke en pessimistisk vurdering af disse forhandlinger, selvom ingen kan stille snarlige konkrete resultater i udsigt. Men det skyldes, at disse forhandlingers formål er at bevare, at justere og at stabilisere magtbalancen - og ikke at erstatte den med noget andet. Forhandlingerne er derfor et klart udtryk for en fælles erkendelse i Øst og Vest af, at yderligere afspænding kun er tænkelig indtil videre, hvis magtbalancen er gensidigt acceptabel. Det er baggrunden for, at man fra NATO-landenes side har foreslået, at styrkerne i Centraleuropa skal skæres ned til højst 700.000 på hver side. Det indebærer, at Warszawapagt-styrkeme skal skæres mindst dobbelt så meget ned som NATOs, og det har russerne ikke uventet modsat sig. De har ikke accepteret de vestlige talopgivelser, og de har krævet nedskæringer af atomvåbnene og dermed antydet, at selvom der er en østlig konventionel overlegenhed, opvejes den af en vestlig overvægt i kernevåben, hvad der er langt vanskelige at påvise eller afkræfte end når det gælder antallet af kampvogne og fly. Russerne har fremlagt deres eget forslag, som efter en indledende nedskæring på 20.000 mand på hver side - af både nationale og stationerede styrker - forudsætter en yderligere 5 pct.s nedskæring i 1976 og en 10 pct.s nedskæring i 1977. Den vestlige tanke om en indledende amerikansk-sovjetisk 15 pct.s nedskæring er foreløbig afvist. Men det hører med i billedet af forhandlingerne i Wien, at de i realiteten er udsprunget af de interne vestlige overvejelser og drøftelser om de amerikanske styrker i Vesteuropa. Disse styrker spiller en vigtig rolle for den lokale europæiske balance, men de er tillige vitalt nødvendige til sikring af den amerikanske sikkerhedsgarantis troværdighed og dermed for den globale magtbalance. Forhandlingerne i Wien med Warszawapagt-landene er derfor et middel til at afværge ensidige amerikanske styrkenedskæringer. Ikke alene er de ca. 190.000 amerikanske soldater i Vesttyskland nu blevet et element i de øst-vestlige forhandlinger. Men sammen med de øvrige amerikanske styrker i Europa er deres forbliven gjort afhængig af det økonomiske mellemværende mellem USA og Vesteuropa, fordi der i USAs kongres er vedtaget en lov, der i løbet af 18 måneder kræver fuld europæisk valuta-kompensation for de amerikanske udlæg ved opretholdelsen af styrkerne i Europa (The Jackson-Nunn Amendment). Dermed er denne vigtige del af NATOs militære styrke i Europa tilført en betydelig portion usikkerhed, som kan få konsekvenser for den fremtidige magtbalance. Måske kan energiproblemerne gøre det lettere at løse problemet omkring de amerikanske valuta-udgifter, for da USA er langt mindre afhængig af olie-indførsel fra Mellemøsten end Vesteuropa, vil de flerdoblede oliepriser i langt højere grad påvirke europæernes end amerikanernes betalingsbalance. Men foreløbig er der ikke tegn herpå. I betragtning af det tilsyneladende ret så magre resultat, der kan ventes fra den såkaldte sikker he dskonference i Gene ve, må man derfor konkludere, at de stedfindende forhandlinger ikke i sig selv vil give nogen erstatning for den militære sikkerhed, som magtbalancen giver. Det er end ikke disse forhandlingers formål - i hvert fald ikke foreløbig. Men udover at styrke magtbalancen - hvilket de to parter sædvanligvis ikke opfatter på samme måde - er det hensigten med disse forhandlinger som med andre øst-vestlige kontakter at forøge de indblandede landes interesse i at undgå brugen af magt. Heri ligger den mest konstruktive målsætning, men til dens realisation kræves en justering og en stabilisering af selve magtbalancen. Om der engang kan etableres en såkaldt kollektiv sikkerhedsordning for både Øst- og Vesteuropa med de to supermagter som garantmagter til erstatning for den eksisterende magtbalance lader sig ikke besvare i dag og ligger under alle omstændigheder udenfor den tidsramme, som jeg her opererer med. Fra sovjetisk side er en sådan kollektiv sikkerhedsordning ofte fremhævet som et mål, og flere danske politikere har lejlighedsvis været inde på tanken som det mest tiltalende og efter enkeltes opfattelse endog mest plausible alternativ til magtbalance-situationen. Chancen herfor skal jeg som sagt ikke nærmere kommentere, for den ligger selv i bedste fald langt ude i fremtiden. Her ved NATOs 25 årsdag er det imidlertid væsentligt at konstatere, at magtbalancen er lige så væsentlig for at bevare afspændingen som den var under den kolde krig for at hindre aggression. Men mens den kolde krig i sig selv gav et letfatteligt motiv til at opretholde en magtbalance og dermed gjorde det lettere, er nødvendigheden herfor mindre indlysende i en afspændingsperiode og derfor sværere at forstå.\n1. Se Stefano Silvestri: The Military Aspects of European Security i Lo Spettatore Intemazionale, a quarterly journal of the Istuto Affari Internazionali, Rom, Vol. III, number 3, July-September 1973. Artiklen diskuterer ganske detaljeret magtbalancen i Europa, og artiklens forfatter kritiserer Vesteuropa for at engagere sig i de forskellige øst—vestlige forhandlinger uden klare ideer om sikkerhedsproblemernes løsning.\n2. Se Michael Howard: NATO and the Year of Europe fra Round Table, gengivet i Survival vol. XVI, number 1, Januar-February 1974. I artiklen sætter Howard et spørgsmålstegn ved, om der i dag med rette kan tales om en sovjetisk trussel eller om der overhovedet nogensinde har været en. Han erkender imidlertid klart behovet for at løse de militære sikkerhedsproblemer, som selve afspændingen - hvor nyttig den end er i sig selv - ikke gør. Han tager til orde for en ændret strategisk opfattelse i NATO, hvorefter vesteuropæerne opgiver at stole på en omgående indsættelse af de amerikansk kontrollerede kernevåben (som USA ikke er villig til) og i stedet satser på et forsvar i dybden ved hjælp af et væsentligt udbygget territorialforsvar (et udtryk der dog ikke anvendes) men som i langt højere grad end i dag inddrager store dele af den civile befolkning i form af militia-styrker og desuden bygger på en række faste befæstede steder og især moderne antitank-våben og anti-luftskyts.\n3. En detaljeret kritik af NATOs manglende eller mangelfulde konventionelle forsvar er indeholdt i artiklen »Treating NATO’s Self-Inflicted Wounds« af den tidligere medarbejder i Det hvide Hus og nuværende RAND-konsulent R. W. Komer i Foreign Policy, National Affairs, Inc., no. 13, Winter 1973-74. I 9 punkter opstilles et program (hvis enkeltheder stort set vil være kendt fra tidligere debatter om samme problem) for en forbedring af NATOs og især Vesteuropas konventionelle forsvar med øget vægt på reservestyrker, der hurtigt kan mobiliseres, mindre divisioner med større antal egentlige kampformationer og et integreret logistik-system.\n4. Denis Greenhill: The Future Security of Western Europe. International Affairs, Chatham House, Vol. 50, No. 1, January 1974. De seneste uklassificerede oplysninger om væksten i og de kvalificerede forbedringer af sovjetiske styrker i Europa og den mere bevidste rent konventionelle militære doktrin er indeholdt i en artikel af Edinburgh-professoren John Erickson »Soviet combat force on Continent grows« i det særlige tillæg om »Defence«, som The Times udgav den 19. februar 1974.\n5. A World Restored by Alastair Buchan i Foreign Affairs, July 1972, gengivet med enkelte forkortelser i Fremtiden nr. 6, 1972\n(Gengivet - i udvidet form - efter manuskript til radioforedrag)\nSikkerhedspolitik NATO Internationale missioner Jubilæum 1974 Årgang 1974


Haldor Topsøes fire børn har trukket sig fra bestyrelsen i det familieejede selskab, Haldor Topsøe Holding. Bestyrelsesansvaret er nu overdraget til fire af Haldor Topsøes børnebørn, som er tredje generation efter stifteren.\nTre generationer af familien Topsøe. Fold sammen\nTredje generation Topsøe er rykket frem i geledderne i den familiejede ingeniørvirksomhed, Haldor Topsøe. Fire af stifterens i alt ti børnebørn har overtaget bestyrelsesposterne i Haldor Topsøe Holding, som er ejerselskabet bag virksomheden, der producerer industrielle katalysatorer.\nDe fire børnebørn, som er i alderen fra 34 til 46 år, er valgt ind i bestyrelsen efter deres forældre, Flemming Topsøe, Lissen Haugwitz-Hardenberg-Reventlow, Birgitte Øigaard og Henrik Topsøe, som alle er børn af Haldor Topsøe, og som har valgt at stoppe.\nStifterens fire børn har alle passeret de 70 år, så udskiftningen på bestyrelsesniveau i ejerselskabet må ses som led i et glidende generationsskifte i den 100 procent familieejede virksomhed, som Haldor Topsøe grundlagde for 75 år siden.\nTopsøe-familien ønsker ikke selv at uddybe baggrunden og timingen for generationsskiftet på nuværende tidspunkt. Familien vil ifølge presseafdelingen foreløbig »koncentrere sig om at få den nye holdingbestyrelse ordentligt i arbejdstøjet«. Bestyrelsesrokaden fandt sted umiddelbart før sommerferien,\nDe fire børnebørn, som nu står i spidsen for Haldor Topsøe Holding, er, Jakob Haldor Topsøe (46), Christina Teng Topsøe (34), Emil Øigaard (45) og Martin Topsøe (46). To af børnebørnene er i øvrigt ikke nye i ledelsessammenhæng i Haldor Topsøe.\nGenerationsskifte to år efter dødsfald\nJakob Haldor Topsøe har de seneste knap fem år siddet i bestyrelsen for Haldor Topsøe A/S, som er driftselskabet i Haldor Topsøe-koncernen. For to år siden fik han følgeskab af sin kusine, Christina Teng Topsøe, som også fik plads i bestyrelsen for driftselskabet.\nGenerationsskiftet i ejerselskabet, Haldor Topsøe Holding, sker tæt på to år efter stifterens død. Haldor Topsøe døde i maj 2013 blot få dage før sin 100 års fødselsdag og var til det sidste aktiv i virksomheden.\nFørst efter hans død overgik formandsposten i Haldor Topsøe A/S til hans yngste søn, 71-årige Henrik Topsøe, som i lighed med sin far er videnskabsmand til fingerspidserne og verdensberømt i videnskabelige katalysekredse. Henrik Topsøe har arbejdet i virksomheden i flere end 40 år og fortsætter som bestyrelsesformand for Haldor Topsøe A/S.\nAt det nu er tredje generation, der har indtaget bestyrelseslokalet og dermed den formelle magt, ændrer imidlertid ikke ved ejerforholdene.\nDet er fortsat Haldors Topsøes fire børn og ti børnebørn, som i fællesskab ejer virksomheden, og de er for længst blevet enige om, at virksomheden skal blive i familiens eje, og at den skal drives i stifterens ånd og efter den vækststrategi, som Haldor Topsøe selv var med til at udforme.\nOmsætningen skal seksdobles\nVækststrategien skal udfolde virksomhedens potentiale, og det interne mål er at nå en omsætning på 30 milliarder kroner i 2025. Det svarer til knap en seksdobling af omsætningen, som i 2014 nåede 5,7 milliarder kroner.\n2015 har imidlertid lagt en foreløbig bremse på væksten. Haldor Topsøe havde ventet fremgang på toplinjen i år, men måtte i juni nedjustere forventningerne til en flad omsætningsudvikling og et fald i indtjeningen, fordi der er gået færre ordrer ind end ventet. Ifølge en pressemeddelelse er Haldor Topsøe ramt af en globalt faldende efterspørgsel på teknologiprojekter.\nEn familieejet virksomhed, der blev grundlagt af Haldor Topsøe i 1940.\nHaldor Topsøe producerer industrielle katalysatorer, som blandt andet bruges på olieraffinaderier, til røgrensning, til at rense olie for svovl, kvælstof og andre forurenende stoffer samt til fremstilling af kunstgødning.\nSelskabet er koncentreret omkring de tre forretningsenheder kemi, miljø og raffinaderi.\nProduktionen af katalysatorer foregår i Frederikssund og i Houston i USA. Senere i år åbner Haldor Topsøe nye produktionsfaciliteter i Kina og Brasilien.\nMere end 90 procent af omsætningen stammer fra eksport.\nSelskabet har repræsentationskontorer og datterselskaber i Nordamerika, Sydamerika, Rusland, Sydafrika og Asien.\nVirksomheden omsatte i 2014 for 5,7 milliarder kroner og opnåede et driftsresultat (EBIT) på 563 millioner kroner.\nBestyrelsesformand: Henrik Topsøe\nAdministrerende direktør: Bjerne S. Clausen.\nHaldor Topsøe er ejet af Haldor Topsøe Holding, hvor tredje generation netop har taget over.\nAt Topsøe-koncernen i dag er en 100 procent familieejet virksomhed er i øvrigt lidt af et mirakel. I 1972 var virksomheden i økonomiske vanskeligheder, og Haldor Topsøe blev tvunget til at sælge en del af virksomheden til det italienske selskab, Saipem. Først efter mere end 25 års italiensk medejerskab lykkedes det for Haldor og Henrik Topsøe at købe virksomheden fri af den italienske ejer.\nUndervejs var det ved at udvikle sig til en gyser og til en kamp med tiden, fordi italienerne havde en såkaldt golden share, som ville blive udløst, når Haldor Topsøe døde. Men til sidst lykkedes det Topsøe-familien at rejse de nødvendige næsten 2,7 millarder kroner. Og i 2007, da Haldor Topsøe var 94 år, kom virksomheden tilbage på familiens hænder.


Lookfantastic beautybox #Marts ⋆ MoniaMagdalena\nby MoniaMagdalena 7. marts 2016 0 comment\nJeg har modtaget beautyboksen fra Lookfantastic for marts måned, og den er lækker som altid :), – og se hvor smuk den er, med alle farverne ♥\nDe har altså nogle virkelig lækre produkter – hvoraf jeg har fået nogle af dem er mine absolut yndlings, som jeg bruger til hverdag 🙂 ♥\nProdukterne i marts boksen:\nLÆBEPEN FRA REVLON COLORBURST\nSuper fin læbestift fra Revlon, i en meget flot og naturlig farve som let kan bruges til hverdag .. er meget glad for denne <3\nFAB FIRST AID BEAUTY – ULTRA REPAIR CREAM\nEn virkelig god creme mod tør og sart hud. Det er allergitestet og uden parabener og parfume – JAI, det er altså noget jeg sætter stor pris på til min tørre hud <3\nNUXE – CRÈME PRODIGIEUSE (Anti-stress)\nEn creme mod tør hud, som har, den har dokumenteret virkning på at huden bliver blødere i løbet af 4 uger. Cremen er blød og lækker, men der er masser parfume – til dem der er vilde med at deres crem dufter af noget 🙂\nEn virkelig lækker ansigtsrens som fjerner skidst, snavs og olie fra dit ansigt (+ make up), den er super og et kæmpe plus er at den er uden parabener, sulfater og Phthalater 🙂 <3\nEn super lækker fugtgivende maske, som regenererer og fugter rør hud (Som min , suk!). Huden føles helt ny og lækker efter brug <3\nEt kosttilskud – indeholder b.la. vitamin C, D, Zink og forskllige slags B vitaminer. Findes i forskellige varianter, og er pulver som blandes i vand 🙂\nLITTLE LONDON – MAKEUP PENSEL\nSuper fin makeup pensel, til både skygger eller almindelig øjenskygge\nTag et smut forbi Lookfantastic og se deres udvalg af fantastiske produkter og udvalg af Beautybokse


Honning med Pollen (250 g) - Honninghuset\nForside » » Ukategoriseret » Honning med Pollen (250 g)\nHonning med Pollen (250 g)\nEn “fuldkorns” honning hvor det hele er med, ikke kun honning, men også det meget næringsrige pollen, som giver honningen en koncentreret blomstersmag og er et vigtigt tilskud af vitaminer, mineraler, aminosyre m.m. Læs mere nedenfor.\nPollen er der hvor bierne får alt det gode fra. Vitaminer, mineraler, essentielle aminosyrer og meget andet godt. Desuden giver pollen honningen en kraftigere blomstersmag.\nBierne samler hele 35 kg. pollen, men det er kun dem selv der nyder godt af det, for det kommer ikke med ud, når honningen slynges. Vi har derfor gjort os det besvær, at skrabe pollenet ud af cellerne, for igen at tilsætte det til honningen. Resultatet er blevet en utrolig lækker og samtidig meget sund honning. Og så er den så sjælden, at den stort set kun kan fås hos Honninghuset!\nAllergi over for pollen opstår normalt via vindbåren pollen, der kommer i kontakt med slimhinder via næse og svælg. Pollen tilsat honning er ikke vindbåren og kommer ikke i kontakt med hverken næse eller slimhinder. Desuden henter bierne sjældent pollen fra de allergifremkaldende planter som græs, birk, bynke m.fl.\nSå gå ikke glip af en af Danmarks bedste honninger. Du kan altid starte med små mængder, hvis du er i tvivl. Vi har endnu ikke fået nogen reklamationer på allergi – tværtimod.\nVær den første til at anmelde “Honning med Pollen (250 g)” Annuller svar


Skumgulv → STORT udvalg og GODE priser!\nHar du også et koldt flisegulv der hvor børnene leger? - eller mangler du blot noget til at friske børneværelset lidt op eller til legehjørnet i stuen? Så er du kommet til den rigtige side. Her finder du nemlig et bredt udvalg af skumgulve i skum til børnværelset, stuen eller hvor man nu ønsker. Vi har mange forskellige skumgulve i skum med mange forskellige motiver. Blandt andet legegulv med tal, bogstaver, dyr, biler, figurer og former og meget meget mere. Se alle de mange forskellige flotte skumgulve her hos os! Skumgulv til baby gør det blødt for barnet at lege på gulvet. Ligeledes isolerer skumgulvet således, at babyen ikke bliver kold, hvis der leges på et koldt gulv. Læs mere >>\nlegegulv i tykt skum grå\nNormalpris 199,00 kr 179,00 kr\nUdsolgt Se mere\nlegegulv i tykt skum grå / m. grå tal\nlegegulv i tykt skum grå / blå\ngulvpuslespil i skum hvid/sort\nlegegulv i tykt skum grå / rosa\nGulvpuslespil i hvid - 4 stk. 60x60 cm.\nLegegulv rund, Vintage rose\nLegegulv rund, varm grå\nLegegulv rund, cloud blue\nSkummåtter og biltæpper. Her finder du skumgulve som passer til et hvert børneværelse. Vi har skumgulve med tal og bogstaver, som skåner børnene når der leges på gulvet. Et farverigt skumgulv passer også rigtig godt til ethvert børneværelse.\nDe finde gulvpuslespil i skum som du finder her på siden passer til de fleste børneværelser og gulve. Gulvpuslespil lavet i skum passer til en hver baby som skal lege på gulvet. "Gulvpuslespil baby" gør legen på gulvet mere skånsom for barnet. Herved styrker gulvpuslespillet sanserne for barnet grundet de mange farver, bogstaver/tal som kan tages ud og et puslespil som kan samles og laves om. Kategorien 'skumgulv' er en forholdsvis ny produktkategori hos Babytoys.dk. Vi har fra mange kunder fået en efterspørgsel på nogle skum skumgulve (puslespil) i høj kvalitet til børnenes leg. Vi har derfor fundet en masse gode skumgulve i høj kvalitet fra blandt andet producenten Ludi. De flotte skumgulve finder du her på siden, hvor vi stræber efter, at have alle gulvene på lager klar til levering - dag til dag.\nGør legen på gulv mere blød\nDu skåner barnet ved, at købe en skumlegegulv/skumtæppe til leg. Er et sæt ikke stort nok til at dække hele skumgulvet, kan man med fordel købe mere end ét sæt, da du ved hjælp af puslespillet kan sammensætte flere skumgulve og helt som du ønsker det. Køb f.eks. 2 sæt skumgulv og sæt det sammen, så det passer til barnets værelse, om det er kvadratisk eller rektangulært kan du altid få det til at passe! Skumlegetæpper som puslespil er utrolig populære og noget de fleste familier med børn har eller har haft.\nSkumgulv med bogstaver\nEn klassiker som stadig er utrolig populær. Skumgulvet med bogstaver ligger i rigtig mange hjem, da det både er med til at give børnene læring, men også rig mulighed for, at give børnene et blødt og dejligt sted at lege. Se og køb nogle flotte skumgulve i skum med bogstaver her på siden.


OPGAVE: Fyld i fællesskab en sæk med affald eller blade, før I kan gå videre til næste post. Tag sækken med videre til de resterende poster. - PDF\nDownload "OPGAVE: Fyld i fællesskab en sæk med affald eller blade, før I kan gå videre til næste post. Tag sækken med videre til de resterende poster."\n1 På jeres rejse er I kommet til en stor losseplads i hovedstaden Managua. I møder 7-årige Tonio, som arbejder på lossepladsen hver dag efter skole. Hans familie er meget fattig. Tonio fortæller, at han tjener penge ved at samle skrald. Han leder efter metal, papir og plastic, som kan sælges. Før I rejser videre, beslutter I jer for at hjælpe Tonio med at samle skrald. OPGAVE: Fyld i fællesskab en sæk med affald eller blade, før I kan gå videre til næste post. Tag sækken med videre til de resterende poster.\n2 I er nu kommet til den sydvestlige del af Nicaragua. Her bor Rosy. I dag er der cirkus på besøg i byen, og Rosy inviterer jer indenfor. OPGAVE: Lav så mange af de akrobatikøvelser, der er vist på arket, som I kan. Upload billeder til Tumblr.\n3 I er kommet til en stor flod og kan kun komme frem til den nærmeste by, Karawala, ved at krydse floden. Heldigvis møder I Keyshia, som bor i landsbyen og er vant til at krydse floden. Hun fortæller jer, at man kun kan krydse floden med båd. Keyshia ved meget om floden og om fisk, fordi hendes landsby lever af at fiske. For at låne Keyshias families båd, må I bevise, at I kan finde ud af at arbejde sammen. OPGAVE: Løs samarbejdsøvelsen som den er forklaret. Bagefter skal I gætte hvilke 3 dyr der lever i floden.\n4 Efter en lang rejse er I endelig kommet til Orinoco på østkysten i Nicaragua. I er ved at være trætte, men så møder i Dona. Hun er 12 år og tilhører Garifuna-folket. Dona kan godt lide at synge. Scan QR-koden og lyt til Donas sang. Hun foreslår, at I laver en sang, som I kan optræde med i landsbyens kirke, hvor hendes bedstefar er præst. OPGAVE: Lav en sang om Danmark enten på melodien Jeg ved en lærkerede eller Mariehønen Evigglad. Optag jeres sang og upload den til Tumblr.\n5 På jeres rejse møder I Sheyron og hans venner. De er helt vilde med at spille fodbold og inviterer jer med til kamp. OPGAVE: Lav et kampråb for jeres hold og upload det til Tumblr. Forsøg dernæst at score mål. Se hvor mange mål I kan få på 15 forsøg.\n6 I Orinoco møder I Philip. Han er 18 år og helt vild med at spille baseball. Han bor sammen med sine bedsteforældre. Da I kommer forbi, er Philip ved at lære sin bedstefar at spille baseball. Det er meget udfordrende, fordi Philips bedstefar ser rigtig dårligt. I får lyst til at prøve, hvordan det er at være Philips bedstefar. OPGAVE: Gå sammen to og to. Den ene får bind for øjnene og skal kaste bolden. Den anden går 10 skridt baglæns. Den blinde skal nu kaste bolden og den anden skal gribe. I må samarbejde om at få det til at lykkes. Det kræver både samarbejde og tålmodighed. Byt roller halvvejs igennem øvelsen, så alle deltagere prøver at kaste i blinde.\n7 I er kommet til lossepladsen La Chureca i hovedstaden Managua. I møder Flora, som bor på lossepladsen med sin familie. Hun er ved at lave lektier, da I kommer fordi. Flora fortæller, at hun drømmer om at blive læge. Hun er ved at terpe de forskellige kropsdele og knogler. OPGAVE: Hjælp Flora med lektierne ved at løse kropsdelsquizzen. Udfyld de tomme felter med de kropsdele, der passer til. Derefter skal I selv bruge kroppen. Én af jer tager tid, mens resten af holdet laver så mange englehop som muligt på et minut. Når minuttet er gået lægger i holdets antal englehop sammen. Så gør I det hele en gang til, men med sprællemænd i stedet for englehop.\n8 I hovedstaden Managua kommer I forbi en skole, der ligner en dansk skole. Her møder I Fiorela. Hun er 10 år og går på privatskole. Det er en god skole. Ikke alle børn i Nicaragua får en uddannelse. Fiorelas klasse er ved at lære om Nicaraguansk kultur. Hun udfordrer jer til at være med. OPGAVE: Test jeres viden om Nicaragua i quizzen.\n9 POST 2 AKROBATIKØVELSER 1) Menneskepyramiden Del jer op i grupper af 3 og lav en eller begge af disse menneskepyramider: 2) Stå på hænder Prøv så godt I kan at stå på hænder. Hvis det er lidt svært, så hjælp hinanden med at holde hinandens ben. Man kan også prøve op af en mur. 3) Flyveren Gå sammen to og to. Lav øvelsen og skift derefter, så begge prøver at flyve. 4) Vejrmøller Prøv at lav de flotteste vejrmøller I kan. 5) Stav til ROSY Lig jer på jorden og form jeres kroppe som bogstaver. Stav til ROSY og upload det på Tumbler, så Rosy kan se hvor gode I er.\nLÆSERAKETTEN 2013 1 Min LæseRaket! Navn: Adresse: Skole: Klasse: 2 LÆSERAKETTEN 2013 Alle børn har ret til uddannelse. IBIS er med til at sikre, at alle børn i verden kommer i skole. Når du læser historierne


5 ting man burde gøre før deadline | Ungunivers.dk\n5 ting man burde gøre før deadline Forsiden At være ung Flytte hjemmefra Hygge Job Sundhed Om os\n5 ting man burde gør...\nHer kommer listen over ting, som du virkelig burde gøre… men næsten aldrig får gjort før sidste øjeblik! Hvis du er så god, at du kan krydse disse punkter af som gjort før tid, er du en sand mester i selvdisciplin og langsigtet tænkning.\nTage opvasken - inden der er et bjerg\nVi udskyder ALTID opgaven med opvasken, indtil vi spiser vores mad af en køkkenrulle i stedet for en tallerken, og bruger gaflen til både at skære og spise med. Opvasken er en af de ting (hvis du ikke har en opvaskemaskine) som bare ALTID venter på, at blive uoverkommelig, inden man tvinger sig selv i gang. Dumt, men sandt.\nSkrive jule- og fødselsdagskort – inden selve dagen\nÉn ting er, at vi ikke altid er lige gode til at få købt gaverne i god tid, men ca. halvdelen af gangene får man faktisk købt en velovervejet gave uden stress. Problemet er blot, at man ALTID glemmer eller udskyder at skrive kortet indtil timer før festen, og at kortet derfor bliver vildt uoriginalt og ofte ender i et ”Til:… Fra:…”.\nAflevere afleveringer - mere end 1 dag før deadline\nOpgaver i skolen bliver altid udskudt! Hvorfor er et godt spørgsmål, for det er i hvert fald i de færreste tilfælde, at man når at blive uhyggeligt meget klogere, eller at samle inspiration til den helt store guldmedalje på de 4 dage, man har valgt at udskyde skrivningen med. Det kan aldrig rigtigt retfærdiggøres, hvorfor man skriver dem, inden man er vildt presset, men for 80% af danske studerende, er dette virkeligheden.\nAflevere bøgerne på biblioteket – inden sidste dag\nDenne falder meget i tråd med den ovenstående. Du kender sikkert til situationen hvor du længe er færdig med at læse i bøgerne, men det er som om, at når der er en deadline på en given dato eller tidspunkt, så udskyder vi opgaven – ikke fordi den er stor eller uoverkommelig, men simpelthen bare fordi den ikke haster… endnu. Bøger bliver altid afleveret dagen inden.\nKomme ud af døren – mere end 5 minutter efter du skulle være kørt\nDette punkt splitter nok befolkningen: Nogle er vildt gode til altid at komme til tiden, mens andre iler af sted og glemmer 100 ting, fordi de altid kommer for sent ud af døren. Nogle har en særlig evne til at overvurdere sig selv gang på gang til at tro, at spisningen, tandbørstningen, påklædningen, makeuplægningen, taskepakningen, slipsebindingen, skopudsningen og bilpakningen kun tager 5 minutter. Man ender altid med at rende rundt som en skoldet skid i et glas vand, og komme ud med to forskellige sokker og strithår og alligevel formå at ankomme 5 minutter for sent.\nLæs også: Facebook cencurerer konkurrent\n5 ting man burde gøre før deadline\nIndkøb med hjernen eller med hjertet


Hvorfor skal vi flytte?? | Mor med bonus\nHvorfor skal vi flytte??\naugust 28, 2019\t0\tAf Anna-Alexandra Grube Benhaddou\nDet var faktisk ikke fordi vi gik med flytteplaner på nogen måde.\nVi bor i en dejlig stor lejlighed på 105kvm, med stor altan, tre store værelser, stort badeværelse, depotrum og et stort køkkenalrum. Og så er det nybyggeri.\nEn kæmpe opgradering fra vores lille 2-værelses vi boede i, da E var lille.\nVi har dog altid vidst, at vi på et tidspunkt ville flytte.\nNår vi får børn en dag kunne vi godt ønske os flere værelser, da det er rart at vi kan have et kontor til farmand, så han kan arbejde hjemmefra.\nVi var også interesseret i at bo til en billigere husleje, da det er vores plan, at jeg max skal arbejde deltid, når jeg er færdiguddannet. Lige nu deler jeg mit studiet op i flere dele, så det også svarer til deltid. For ellers kan vi ikke få det til at hænge sammen herhjemme uden, at vi alle sammen bliver trætte og stressede. Vi bruger enormt mange ressourcer på kørsel til/fra E’s skole, så det kræver en holdindsats at få hverdagene i børneugen til at foregå uden stress.\nSom et tredje ønske ville vi gerne blive i Valby. Vi er så forelskede i byen og alle dens mulighedheder. Og så er vi omgivet af parker, gode institutioner og skoler, byliv og masser af børnevenlige områder.\nSå kort sagt er vores drømme bolig en minimum 5-værelses, til under 10.000kr i husleje, midt i Valby – altså godt og vel umulig!\n– Troede vi…\nI foråret skrev vi os så op til et rækkehus på Grønttorvet. Der var 24 boliger i alt, og tildeling foregik ved lodtrækning. Der havde været 772 ansøgere! Og så var vi nogle af dem, der fik en bolig!\nVi havde ikke engang set boligen, men vi sagde ja med det samme!\nDen opfyldte alle kriterier og så fik vi endda en have!!\nDen efterfølgende tid var vi alle vildt spændte og gik forbi rækkehuset hver gang vi var ude og gå tur.\nEn af gangene var vi så heldige at blive lukket ind af en håndværker, så vi kunne se boligen indvendigt.\nOg jeg var HELT SOLGT! Selvom det er almen bolig+ og princippet er en “budgetvenlig bolig”, så er den endnu mere lækker en den bolig vi bor i nu!\nI starten af august kunne vi så vise E boligen indvendigt, da der blev afholdt beboermøde hvor man samtidig kunne få lov til at se sin bolig.\nHun var lige så glad som vi var, og slog masser af vejrmøller rundt i sit nye værelse!\nDet hyggelige ved den her boligtype er alle de møder, man afholder inden indflytning og de udvalg, man indgår i sammen med sine naboer. Vi kender stort set alle vores naboer inden vi overhovedet er flyttet ind. Allerede nu er der en god fællesskabsfølelse imellem os alle. Det er en af de ting jeg har savnet SÅ meget i den tid vi har boet i lejlighed. Jeg er vokset op på Lolland hvor alle hilser på hinanden – herinde kender vi ikke engang naboerne, selvom vi har boet i lejligheden i 3 år!\nSÅ hurra for rækkehus, græs og søde naboer! Jeg føler mig hjemme!


August 2020 | It's My Passions\nGODE LURE I BARNEVOGNEN - SÅDAN GØR VI\nReklame - produktet er modtaget i gave\nJeg har fornylig indgået et ret spændende samarbejde med Voksi, hvor jeg har fået mulighed for at afprøve nogle af deres nyheder. Jeg har igennem tiden samarbejdet med flere forskellige virksomheder og jeg bliver altid så glad, når jeg kan indgå i et længerevarende samarbejde, hvor jeg virkelig kan gå i dybden med både brand & produkterne ♥\nInden vi fik Laura, havde jeg kun hørt godt om Voksi og vi skulle absolut kigge på sådan en til hende.\nDa hun var helt nyfødt, startede vi med en mindre kørepose "Move", som kunne bruges i både autostolen og liften. Vi pakkede hende ind i den, hver gang hun skulle udenfor og på den måde undgik vi at skulle pakke hende ind i alverdens køredragter, futter, luffer osv. når vi skulle afsted eller hun skulle sove ude i barnevognen. Den passede perfekt til det danske forår og jeg tænker også sagtens den kan bruges både efterår og til en mild dansk vintersæson\nNu er vi igang med at teste den nye Voksi Carry - læs med herunder, hvorfor vi netop er vilde med den!\nVoksi Carry er en videreudvikling af den populære Voksi Classic pose. Den kommer med en fast bund og bærestropper, sådan at man nemt kan flytte den rundt - fx. fra barnevognen og med indenfor. Den kan spændes op og foldes helt ud, sådan at den kan bruges som et legetæppe når man er ude. På den måde behøver man ikke have andet med og man har både sove- & legemulighed i ét og samme produkt\nDen vokser med barnet og skulle kunne bruges fra 0-3 år, eftersom man kan spænde den op og lukke den igen på flere forskellige måder\nSÅDAN BRUGER VI DEN\nEftersom Laura er vokset ud af både Voksi Move posen og liften, har vi taget den nye Voksi Carry i brug i stedet for. Hun er stadig en lille en, så for at give hende lidt ekstra tryghed i den store barnevognskasse, sover hun i Voksi Carry posen. Hvis hun bare skal sove, har jeg som regel spændt den op, sådan at hun har mulighed for at bevæge sig lidt mere rundt. Men hvis hun fx. falder i søvn i barnevognen imens vi er inde i byen, har jeg spændt den, sådan at vi nemt kan flytte hende fra barnevognen og med ind på en café eller lignende, hvor hun sagtens kan sove videre deri. Vi har også flyttet hende direkte fra barnevognen til hendes seng, hvis hun er faldet i søvn udenfor om aftenen.\nCarry posen er lavet af 100% bomuld og føles let og lækker blød. Den kan vaskes ved 60 grader, hvis man skulle have et uheld og det er altså ret smart, når man bruger den ofte\nVi er vist alle tre blevet ret vild med den. Designet er enkelt og nemt at finde ud af - samtidig med at den er super blød og pæn at se på. Vi havde hørt fra flere vennepar, at det godt kunne være lidt omfattende med snoresystemet på den klassiske model, derfor er det også ret fint, at Carry modellen har fået trykknapper\nVi bruger den faktisk i alt slags vejr - alt ligefra regnvejrsdage med 8 grader til solskinsdage med 18 grader. Her spænder vi den bare op og til efter behov - alt efter hvor varmt hun skal have det. Som oftest har Laura bare haft en langærmet body, bukser, en cardigan samt en tynd bomuldshue på og det har været nok. Og det er altså rart, at man ikke behøver at skulle pakke sin baby ind i jakker, futter eller køredragt til hver putning i barnevognen - det løber alligevel også op i en slags minutter i løbet af dagen. Laura elsker at putte hovedet ind imod siderne på den når hun ligger i barnevognen og jeg kan virkelig se, at hun føler sig tryg i den ♥\nI kan læse mere om Voksi Carry og købe den her, hvis I skulle være nysgerrige


Nalgene onlinebutik på Bikeinn\nSørg for at tjekke det bedste udvalg af udstyr fra Nalgene. Det kunne ikke være nemmere at søge og købe online og dine valgte varer bliver endda leveret direkte til din dør. De fleste af vores produkter afsendes inden for 24 timer fra bestilling. Som autoriseret forhandler af Nalgene har vi en omfattende viden og indsigt i vores produkter og vi kan give dig den nødvendige uddannelse omkring brugen af vores produkter. Du får den bedst mulige service når du har brug for den. Vi mener at en stor del af at sørge for din tilfredstillelse har at gøre med at du kan stole på at dine informationer forbliver fortrolige og sikre. Vi ønsker at du skal være 100% tilfreds med dit køb. Og som om det ikke var nok i sig selv kan du endda sende enhver vare tilbage indenfor 30 dage hvis du ikke er tilfreds med købet. Køb cykel til konkurrencedygtige priser hos bikeinn. Hurtig levering og sikker betaling hos bikeinn. Hvis du har spørgsmål kan du kontakte vores venlige kundeserviceteam som med glæde vil hjælpe.


Skrevet den 9. september 2019 25. november 2020 af Casper Larsen i Mine Ultraløb, Nyheder\nTrailman ultra spring 2019 54 km\nSkrevet den 24. marts 2019 3. december 2020 af Casper Larsen i Mine Ultraløb, Nyheder\nCOSTA BLANCA TRAILS 102 KM\nSkrevet den 17. november 2018 10. juni 2020 af stom_admin i Mine Ultraløb\nLøbsberetning Forord: Costa Blanca Trail er et forholdsvis nyt løb og hvor der er flere forskellige distancer, 102 km som jeg løb, er den længste distance de har. Løbet har start og mål i en lille lokal by ved navn Finestrat, som ligger ved foden af det første bjerg på ruten Puig Campana. Finestrat var […]\nSkrevet den 22. september 2018 10. juni 2020 af stom_admin i Mine Ultraløb\nLøbsberetning: Forord: First Edition af BLU Bromme Lillesø Ultra 22-09-2018 og for mig var det en kæmpe succes og godkendt arrangement, så håber og tror at personerne bag har oplevet det samme og sidder tilfredse tilbage. Jeg havde glædet mig rigtig meget til dette løb, da jeg havde store forventninger til det, specielt med alle […]\nSkrevet den 7. september 2018 13. august 2020 af stom_admin i Mine Ultraløb\nLøbsberetning Forord: Swiss Peaks Trail er et løb som foregår i de Schweiziske Alper og har flere distancer. Der er følgende distancer at vælge imellem: 360 km, 170 km, 90 km, 45 km, 35 km, 15 km og Run/Sup. Run/Sup er 7 km løb og 4 km Stand Up Paddle på surfbræt, et arrangement som […]\nKOLDING ULTRA RUN 50 KM\nSkrevet den 17. august 2018 22. juni 2020 af stom_admin i Mine Ultraløb\nLøbsberetning: Forord: Kolding Ultra Run blev valgt spontant sammen med min løbeglade makker, Søren Hansen. Vi havde hørt en masse gode ting omkring løbet og at medaljen var i en klasse for sig. Samtidig så jeg det som jeg en mulighed for at få nogle km. i benene, inden jeg rejser til Schweiz den 5. […]\nEVERESTING DK 130 KM\nSkrevet den 9. juni 2018 22. juni 2020 af stom_admin i Mine Ultraløb\nLøbsberetning: Forord: Lørdag d. 9/6-18, var dagen hvor jeg skulle løbe mit hidtil hårdeste løb – og Danmarks hårdeste løb. Det var Everesting DK, hvor distancen hed Everest på 130 km med 8848 højdemeter. De 130 km skulle løbes via en runde på 4.2 km, så i alt skulle der løbes 32 runder. Ud over […]\nSalomon Hammer Trail 100 Miles\nSkrevet den 11. maj 2018 10. juni 2020 af stom_admin i Mine Ultraløb\nLøbsberetning: Forord: Fredag d. 11/5-18 var dagen, hvor jeg skulle løbe mit første 100 miles. Det blev på Bornholm med hele 6600 højdemeter, inden min start var min længste distance 80 km, som i øvrigt også var løbet på Bornholm, Salomon Hammertrail Winter Edition. Salomon Hammer Trail havde stået på min ønskeliste lige siden jeg […]\nNORTH COAST ULTRA 50 KM\nSkrevet den 14. april 2018 28. marts 2020 af stom_admin i Mine Ultraløb\nLøbsberetning 14-04-2018: Forord: Kolding Ultra Run blev valgt som træning frem mod Salomon Hammertrail 2019, hvor jeg skal løbe min første 100 miles. Samtidig så jeg det som jeg en mulighed for at få nogle km. i benene og se hvor jeg rent faktisk står i forhold til Bornholm om 1 måned. Jeg vidste […]\nSkrevet den 27. januar 2018 24. februar 2020 af stom_admin i Mine Ultraløb\nLøbsberetning 27-01-2018 Forord: Lørdag d. 27-01-18 var dagen, hvor jeg skulle løbe mit første 50 miles. Det var på klippeøen Bornholm med ca. 3000 højdemeter, inden min start var min længste distance 50 km. Salomon Hammer Trail Winter Edition havde stået på min trænings listen lige siden jeg startede med at løbe trail tilbage […]


Michaels Kultur Diffusion: Confirmo\nInd imellem hænder Det, at Man bliver lidt overrasket over Sig Selv.\nSom Det skete Nu i Søndags Formiddag, da Piazzaen hen over 1 times Tid fyldtes med pænt opstadsede Familier, der havde klart Fokus på ca. 30 præmature Kjortel beklædte Drenge og Piger.\nDer var tydeligvis Tale om En Konfirmation, og Denne Begivenhed tages med megen Alvor her i Balestrate. Alle var mødt op; Familie-Venner-Bekendte, Naboer samt Alle De, som alligevel plejer at gå i Kirke Denne Dag.\nIrene og Jeg bed Hovedet af Al Skam, og En Halv Time efter Gudstjenesten var gået i Gang, sneg Vi Os ind i Kirken og stillede Os diskret aller bagerst.\nGudstjenester tager rigtig lang Tid her i Balestrate. Denne Konfirmation tog rigtig, rigtig lang Tid - næsten 3 Timer. Efter Trosbekendelsen, hvor De små Poder En efter En i Mikrofon og over Højtaler bekendtgjorde Deres selvvalgte og personificerende Konfirmations Ord, som blev bekræftede højlydt og samstemmende af De nær 300 Kirkegæster, afsang Konfirmanderne En vidunderlig Salme med entusiastiske og barneklare Røster, medens Præsten og Alle Hans Håndlangere ved Alteret havde Vildt Gang i En hel Masse Relikvier og Ceremonielle Handlinger.\nDet var her, Det gik galt. Som En Tidevandsbølge skyllede Følelserne ud fra Den knugende Knude i Maven, op til Klumpen i Halsen og sprang ud af Øjnene på Os Begge. Det var Den rene "Tåre" Kanal Rundfart.\nDer kan selvfølgelig godt have eksisteret Et underliggende Post Traumatisk Stress Syndrom bag Denne spontane Reaktion; men hold da op, hvor var Det En fantastisk smuk Oplevelse.\nVi så Hinanden i Øjnene, og var Begge klar over, at Dette var Det rigtige Tidspunkt at snige Sig ud igen !\nIndsendt af Alkymisten kl. 09.18\nTyk og tynd Tun


Tillykke far. En pjece til mænd om barsel F AGLIGT F ÆLLES F ORBUND - PDF\nDownload "Tillykke far. En pjece til mænd om barsel F AGLIGT F ÆLLES F ORBUND"\n1 Barselspjece 6/25/06 21:49 Side 1 Tillykke far En pjece til mænd om barsel F AGLIGT F ÆLLES F ORBUND\n2 Indhold Forord... side 3 Loven... side 5 Ole Lundbøll, 55 år, far til søn på 33 år og en på halvandet år... side 6 Aftaler på arbejdsmarkedet... side 8 René Andersen, 31 år, far til søn på 3 år og en på 6 måneder... side 10 Fem råd for nybagte fædre... side 12 Michael Winther, 24 år, far til søn på 10 måneder... side 14 Denne pjece er udgivet af 3F s sekretariatet for ligestillings- og familiepolitik, juli 2006 Tekst: Center for Ligestillingsforskning ved Franz Cybulski og Jesper Stegmann for 3F i samarbejde med Karen Lynggaard, journalist (DJ). Layout og forsidefoto: Jens Otto Emmich / zentens 3F s sekretariatet for ligestillings- og familiepolitik står bag to undersøgelser, som danner baggrund for pjecen. Undersøgelserne 3F s medlemmer og barsel og Faderroller, barselsrettigheder og fremtidige muligheder kan downloades på 3f.dk/ligestilling Varenummer 7512\n3 TILLYKKE FAR 3 Forord Hvor har det været fedt næste gang vil jeg have mere. Sådan lyder det fra en far på førstegangsbarsel, og han er ikke alene om at have det sådan med sin orlov. Det er en skrøne, at mænd ikke er interesserede i at passe deres børn. Tværimod vil de fleste fædre gerne tage barselsorlov i dag. Det giver en tæt relation til barnet, men det giver også afsavn i forhold til arbejde, venner og fritidsinteresser. Derfor er det et valg, der kræver mod og beslutsomhed. De fædre der vælger at holde orlov ved, at en barselsorlov ikke er lig med en ferie, hvor man kan nå alt det, men ellers ikke har tid til. Et barn kræver opmærksomhed og fordybelse for at få en god start på tilværelsen. Og børnepasning og husholdning kræver også tilvænning. Til gengæld kvitterer barn og orlov med meningsfulde oplevelser, der giver bonus resten af livet. En god start på en barselsorlov er at planlægge den. Det er 3F s håb, at denne pjece kan være med til at give kommende og nybagte fædre inspiration og overblik over de muligheder barselsreglerne og overenskomsterne giver, når orloven står for døren. Det er også en god ide at tage en snak med arbejdsgiveren, tillidsrepræsentanten eller afdelingen, når fremtiden skal planlægges.\n4 Barselspjece 6/25/06 21:49 Side 4 Faren? Hjemmet? Forældreorlov? Kollegerne? Økonomien? Karrieren? Barselsfond? Rettigheder? Famillien? Overenskomster? God far? Børnene? Moren? Barselsorlov? Venner? Pensionen?\n5 TILLYKKE FAR 5 Loven Forældre har i dag tilsammen ret til 52 ugers barselsorlov med dagpenge. Men vær opmærksom på, at loven ikke giver fædre samme barselsrettigheder som mødre. Moren har ret til at modtage dagpenge 4 uger før fødslen. Efter barnet er født, har moren yderligere ret til 14 ugers barselsorlov. Det er i denne periode, at faren for alvor har mulighed for at komme på banen. Loven reserverer to uger til faren, og de fleste fædre gør brug af dem. Fra barnet er 14 uger gammelt, har faren og moren ret til at dele 32 uger imellem sig. Denne periode kaldes forældreorloven og er dagpengeberettiget. Der er mange fædre, som ikke tager del i de 32 uger, som er til deling. Det er ofte, fordi de ikke ved, at de har ret til det. Mange ved heller ikke, at de kan afholde disse uger i løbet af de første 14 uger af deres barns liv. En anden grund til at fædre ikke gør brug af forældreorloven, er, at det kan være svært at trumfe ønsket igennem over for kæresten eller konen. Nogle gange er moren ikke interesseret i at dele forældreorloven, og så kan det være rigtigt svært at tale om. Andre gange skal man\n6 6 TILLYKKE FAR som par slås med indgroede og traditionelle forestillinger og forventninger fra omgivelserne om, hvem der bør gøre hvad i en familie. Det er en god ide tidligt i barselsforløbet at snakke med sin partner om de forventninger, man til hinanden og til forældreorloven. Meget tyder på, at det er nemmere at snakke om før fødslen. Så undgår man f.eks. også, at en udmattende fødsel bliver udslagsgivende for, om moren får det hele. Undersøgelser peger på, at mænd ofte er villige til at opgive deres ønsker for at støtte deres partner. Kommunen skal have besked Forældre har pligt til at give kommunen besked, hvis orlovsplanerne ændrer sig. Det kan være personlige forhold eller ændringer i forbindelse med arbejdet. Hvis man eksempelvis genoptager sit arbejde på fuldtid eller deltid, eller hvis man holder barsel samtidig, skal man straks underrette kommunen. Arbejdsgiveren skal underrettes Før man kan holde barselsorlov, skal arbejdsgiveren underrettes. Moren skal oplyse arbejdsgiveren om graviditeten tre måneder før fødslen og om den forventede termin. Faren har pligt til at informere sin arbejdsgiver fire uger før fødslen, om han gør brug af de to ugers fædreorlov i forbindelse med fødslen. Forældrene skal senest otte uger efter fødslen give deres arbejdsgivere besked om, hvornår og hvor meget orlov, de holder. Afholdelse af barselsorlov og ferie Barselsorloven betragtes som en feriehindring. Der optjenes ret til ferie i orlovsperioden. Arbejdsgiveren må ikke placere ferie under orloven, men aftaler man at holde sin ferie i perioden, forlænges orloven tilsvarende. Forlængelse af forældreorloven Forældrene kan forlænge orloven med otte uger. Det giver i alt 40 uger fra barnet er 14 uger gammelt. De har dog kun 32 uger med dagpenge. Derfor bliver dagpengene delt ud på 40 uger i stedet for 32 uger. En lønmodtager i arbejde eller selvstændigt erhvervsdrivende kan forlænge med yderligere seks uger fra barnet er 14 uger. Det giver forældre mulighed for i alt 46 ugers orlov. Men stadig kun økonomisk dækket af 32 uger med dagpenge, som altså spredes over 46 uger. Udskudt orlov Barselsorloven kan udskydes indtil barnet er fyldt 9 år. Man har ret til at udskyde mellem 8 og 13 uger, som senere skal afholdes på en gang. Retten til udskudt orlov tages med, når man skifter arbejde.\n7 Barselspjece 6/25/06 21:49 Side 7 T I LLY K K E FA R 7 Man kan tage op til 32 uger senere, hvis man aftaler det med sin arbejdsgiver. De uger, man tager senere, kan afholdes drypvis, så længe barnet er under 9 år. Får man nyt arbejde, skal der indgås en ny aftale. Deltidsarbejde og forlænget periode på dagpenge Man kan også indlede sit arbejde delvist, hvis det aftales med arbejdsgiveren. I den periode man arbejder delvist forlænges barselsorloven svarende til den tid, man arbejder. Man kan f.eks. begynde på sit arbejde på deltid i de sidste 6 uger, man er på orlov. Det betyder, at orlovsperioden forlænges til 12 uger. G Barselsordningen gør det muligt for forældre at holde orlov sammen eller hver for sig. Langt de fleste fædre, der tager orlov vælger at lægge den samtidig med morens orlov. Den helt store udfordring for fremtidens fædre er derfor at tage barslen alene og når moren er kommet tilbage på arbejde. G Fars barsel kommer barnet til gode. Børn, der har tæt kontakt til begge forældre, har større chance for at blive harmoniske og trygge.\n8 8 TILLYKKE FAR Tag al det barsel, du kan OLE LUNDBØLL 55 år Ingen overenskomst 14 dages barsel + 12 ugers fri uden løn eller dagpenge Far til en søn på 33 år og en på halvandet år Chauffør Går vi et år tilbage, kunne jeg vågne klokken fire om morgenen, og så arbejdede mit hoved stadig for fagforeningen. På det tidspunkt arbejder jeg måske timer om ugen, og computeren kører i døgndrift. I jobbet som gruppeformand for transportområdet er der jo altid noget at lave. Og når man brænder for sit arbejde, kan det være vanskeligt ikke lige at sætte sig over til skrivebordet og fortsætte, selvom klokken for længst har passeret ens sengetid. Men det skulle der jo så blive lavet om på, fandt jeg ud af. Og det i en alder af 55 år. Lidt af et uheld Min kone, Sanne, bliver gravid. Ja, egentlig kan hun slet ikke blive gravid, men det bliver hun altså alligevel. Så det må siges at være lidt af et uheld. Og vi er jo ikke helt unge længere. Jeg ved ikke, hvor meget jeg på det tidspunkt havde tænkt over, at jeg skulle til at være far igen. Skal jeg være ærlig, tror jeg faktisk ikke rigtig, at det helt var gået op for mig. Men lige før fødslen, hvor jeg befinder mig ude på fødegangen, sidder jeg og tænker på, hvad det gjorde, at jeg også selv havde gamle forældre. Det er jo sådan, at da min egen far dør, er jeg 16 år gammel, og jeg savnede ham utrolig meget. Og lige da jeg sidder derude på gangen 55 år gammel går det virkelig op for mig, at med ham her vil jeg være der, alt hvad jeg overhovedet kan. Man må jo prioritere Sanne bliver meget syg efter fødslen. Så de første 14 dage er det udelukkende mig, der tager mig af barnet. Og oplevelsen af det tætte samvær med den lille gør så, at jeg hurtigt beslutter mig for også at tage tre måneder fri oven i de 14 dage. Lige pludselig var jeg jo blevet den primære omsorgsperson. Det er mig, der giver ham mad, bader og putter ham, og den oplevelse er utrolig stærk at få ind på livet. Men valget af den lange barsel gør også, at jeg ofte bliver spurgt, om jeg ikke er bange for at sætte mit job på spil. Og jo, risikoen er der selvfølgelig altid, og vil de have en anden ind i mit job, er det noget skidt. Men sådan er det. Det er prisen for at træffe en beslutning. Havde det været et år med overenskomstforhandlinger, havde det nok ikke været så let. Men man må prioritere. Og i den periode var jeg ikke i tvivl om, hvor mine prioriteter lå.\n9 Det hele værd Nu, hvor jeg er kommet tilbage til mit arbejde, kan jeg kun sige, at det har været det hele værd. Jeg er blevet væsentlig bedre til at holde fri. 37 timer om ugen betyder 37 timer om ugen. Jeg holder på min ret her. I dag prioriterer jeg i langt højere grad min familie, og de timer er derfor heller ikke længere aktuelt. Min grundholdning er efterhånden blevet, at jeg har hørt om børn, der er døde af mangel på kærlighed. Men jeg har aldrig hørt om nogen, som er døde af at få for meget af det. Så til andre fædre kan jeg kun sige: Tag al den barsel, du overhovedet kan komme til. Ja, det kan være en satsning i forhold til dit job. Men til gengæld får du indsatsen tifold igen.\n10 10 TILLYKKE FAR Aftaler på arbejdsmarkedet Barselslovgivningen er en overordnet ramme, som blandt andet giver forældrene mulighed for at holde barsel med dagpenge i en periode. Men den siger ikke noget, om der skal udbetales løn under orloven. Det gør overenskomsterne. En stor del af 3F s overenskomster sikrer, at forældrene har ret til at modtage hel eller delvis fuld løn i løbet af deres orlovsperiode. Arbejdsmarkedet er i øvrigt dækket af en barselsudligningsordning. Den betyder, at alle arbejdsgivere betaler til en barselsfond og får refunderet deres omkostninger til supplerende løndækning af deres ansattes barsel. Her er en række af de aftaler, der omfatter fædre: Industriens område Fædre har ret til at holde orlov med fuld løn i to uger efter fødslen. seks ugers orlov i umiddelbar forlængelse af morens 14 uger. Det offentlige område Fædre har ret til at holde orlov med fuld løn i to uger efter fødslen. orlov med løn i to sammenhængende uger i perioden fra fødslen og indtil udgangen af uge 46. ti ugers orlov med fuld løn i umiddelbar forlængelse af morens 14 uger. Det grønne område Fædre har ret til at holde barsel med fuld løn i to uger efter fødslen. seks ugers orlov i umiddelbar forlængelse af morens 14 uger. Byggeriets område Fædre ret til at holde orlov med fuld løn to uger efter fødslen. seks ugers ugers orlov i umiddelbar forlængelse af morens 14 uger. Chauffør- og transportområdet Fædre har ret til at holde orlov med fuld løn to uger efter fødslen. Det private serviceområde Fædre har ret til at holde orlov i to uger med fuld løn efter fødslen. seks uger ugers orlov i umiddelbar forlængelse af morens 14 uger. Husk: At reglerne inden for de forskellige områder er minimumsrettigheder. Fædre kan sikre en god start på orloven ved at tjekke op på\n11 TILLYKKE FAR 11 overenskomsten. Det er godt at være sikker på, hvilke rettigheder der gælder. At de overenskomstsikrede rettigheder er bundet til reglerne i hovedoverenskomsten for 3F s medlemsgrupper. Læs mere på At spørge tillidsrepræsentanten, hvis du er i tvivl f.eks. om forældre, der er ansat på samme arbejdsplads, kan holde barsel med fuld løn samtidig. Barselsfond Ideen med en barselsfond er, at alle arbejdsgivere indbetaler til en fælles pulje. Puljen skal udligne de udgifter, som arbejdsgivere har, når medarbejdere holder barselsorlov. For medarbejdere, der er omfattet af én barselsfond betyder det, at de er sikret løn under barsel. Der findes ikke en central barselsfond, men en række forskellige udligningsordninger. LINK På 3F s hjemmeside kan du få mere at vide om lovgivning, overenskomster, barselsfonde mm. På familiestyrelsens hjemmeside er der mere at hente om barsel, faderskab, adoption m.v. Dadman er en side, der henvender sig til mænd, der interesserer sig for ligestilling. Der findes kalender over arrangementer for fædre, der er downloads, links mm. Fars barsel kommer familien til gode. Risikoen for at forældre går fra hinanden inden barnet er fyldt to år, nedsættes betydeligt.\n12 12 TILLYKKE FAR Om 10 år er det sgu for sent RENÉ ANDERSEN 31 år Byggeriets overenskomst 14 dages barsel + 6 ugers ledighed på dagpenge Far til en søn på 3 år og en på 6 måneder Betonarbejder Nu, hvor jeg er blevet far, kan jeg kun sige til andre, at de skal tage så meget barsel, de overhovedet kan. Tiden kommer aldrig tilbage. Du kan ikke lige pludselig om 5, 10 eller 20 år vende om og fortryde, at du aldrig lige var der, dengang han var lille. Der fanger bordet. Ufedt med nul rettigheder Selv er jeg i en situation, hvor det ikke har været særlig nemt at få lov til at gå på barsel. I hvert fald ikke hvis jeg ville have løn i mere end de første 14 dage. Det, der så alligevel gør det nemt, er, at vi inden for min branche har noget, der hedder midlertidig hjemsendelse. Et andet ord for at blive fyret, kan man sige. Spørger du om barsel i mere end de 14 dage, får du så denne her midlertidige hjemsendelse. Og det er jo både godt og skidt. Godt, forstået på den måde, at jeg så får muligheden for at kunne gå derhjemme på dagpenge. Skidt, fordi det jo aldrig er særlig fedt, når dine rettigheder er lig nul. Faktisk vil det sige, at jeg kun kan tage barsel, fordi jeg blev fyret. Sådan er det i min branche. Typisk arbejder vi på akkord i perioder af to-tre måneder af gangen. Og så er det da meget billigere for chefen bare at give os en fyreseddel. Det forstår jeg da godt. Det ville jo også virke lidt mærkeligt, hvis jeg kom og spurgte om to måneders barsel på en arbejdsplads, hvor jeg kun er ansat i tre måneder. Ville det ikke? Så når jeg nu har mulighed for at få en fyreseddel, er det ganske enkelt hul i hovedet ikke at bruge den. På den måde går barslen i hvert fald ikke fra hende. Hun giver ikke noget fra sig Min kone, Rikke, er jo også lidt sjov på det område. For hun indrømmer jo gerne, at hun er lidt egoistisk, hvad alt det her barsel angår. Hun giver ikke noget fra sig, siger hun. Og det har vi da grinet meget over. For jeg kan da godt forstå hende. Nu har hun haft alt det her arbejde med den lille i så lang tid, og så ville det da være ærgerligt, hvis jeg bare kommer og tager over, når han er stor nok til at kunne lave de sjove ting. Selv er jeg slet ikke i tvivl om, at jeg ville tage barsel igen næste gang, hvis det kunne lade sig gøre. Men det er sgu ikke helt nemt at få det hele til at flaske sig. Jeg har ofte tænkt, at det kunne være interessant at høre, hvad andre mænd gør. Og ind imellem må jeg da også trække lidt på smilebåndet over, at\n13 TILLYKKE FAR 13 Fem råd for nybagte fædre jeg kan komme til at tro, at jeg er Danmarks eneste mand på barsel. Besværlige regler Måske burde vi mænd også blive bedre til at tale om, hvordan det så var eller er at være på barsel, så vi kan dele hinandens erfaringer. Men det er jo ikke altid, at man lige kender nogen. Og derfor ville det også være lettere, hvis reglerne ikke havde været så vanvittig besværlige. Det kræver altså en del telefonopkald for at finde ud af, hvad du må og ikke må. Og det går bare ikke, hvis man vil have tingene til at fungere. Det synes jeg ærlig talt, at der burde gøres noget ved. Om 10 år er det sgu for sent Barsel kommer fædrene til gavn. De bliver i stand til at se verden gennem deres barns øjne. De forstår og kan tage bedre del i planlægning og husholdning. Det giver mere indflydelse i familie og mere tilfredse mænd. Fædrenes engagement stiller dem bedre i tilfælde af skilsmisse. Det kommer arbejdsgiveren og samfundet til gode. Orlov gør mænd bedre til deres arbejde. Undersøg mulighederne Alt for mange fædre kommer alt for sent i gang med at undersøge hvilke muligheder loven og overenskomsten giver. Mange fædre bliver overraskede over, hvor meget tid det kræver at blive ordentligt informeret, så sæt tid af til at granske mulighederne. Snak sammen Det er en god ide at snakke med sin partner om de forventninger, man har til hinanden. Man kan blive overrasket, når man ikke ved, hvad den anden tænker. Afklar hvordan, forældreorloven skal deles, og hvor stor en del af barselsorloven hver part skal have. Giv arbejdsgiveren besked Husk reglerne for varsling af barselsorlov. Før forældrene kan tage barsel, skal arbejdsgiveren underrettes. Planlæg din barselsorlov Sørg for at opgaverne på arbejdspladsen er ryddet af vejen. Det er ikke noget der kan ødelægge oplevelsen af at gå på barsel som dårlig samvittighed. En god planlægning er helt nødvendig for en vellykket start. Underret kommunen Husk at informere kommunen, om hvordan barslen skal afholdes.\n14 14 TILLYKKE FAR Seje mænd passer da børn MICHAEL WINTHER 24 år Byggeriets overenskomst 14 dage + 24 uger på dagpenge Far til en søn på 10 måneder Stilladsarbejder To og en halv måned inden min dreng bliver født, ryger vi ind på hospitalet første gang. Min kone har for højt blodtryk, og det viser sig, at hun har en svangerskabsforgiftning. Det bliver langsomt værre og værre. Fem uger før tid får vi at vide, at hun skal have foretaget et akut kejsersnit. Hun får lagt en rygmarvsblokade, hvor de sprøjter noget saftevand ind i rygraden på hende, og det gør hende lam fra livet og nedefter i otte timer. 17 minutter efter føder hun vores søn. Han stikker i et kæmpehyl og spræller. Fødselslægen undersøger ham og forklarer, at han skal direkte ned på neonatalafdelingen. Der sidder jeg så den næste times tid. Jeg når ikke at gøre mig de store overvejelser, for alt er sket så hurtigt. Ingenting er gået som planlagt. Jeg husker kun, at alle mine tanker kredser om min lille nyfødte dreng. Og da jeg kommer tilbage, fortæller jeg lystigt min kone om den lille lækre guldklump. Hvad nu hvis han skriger? Efter nogle dage siger lægerne, at vi bare skal tage ham med hjem. Det er mærkeligt. Turen hjem for at hente barnevognen husker jeg som helt speciel. Jeg går og tænker, at når jeg har hentet ham, vil vægten af barnevognen være næsten den samme. Men alt det andet vil aldrig blive det samme igen. Nu er du her Michael. Ingen vej tilbage. Da vi kommer hjem og sidder med vores lille nyfødte dreng, slår det mig: Hvad nu hvis han begynder at skrige. Hvad gør jeg så? Altså én ting er, når man kan tale med en sygeplejerske. Noget andet er, når man er helt alene. Så skal man jo selv finde ud af at gøre det rigtige. Det er en meget stor omvæltning og et meget stort ansvar. Han har aldrig fået bryst. Vi prøvede på hospitalet, men det gik ikke. Han havde ikke kræfter nok til at spise selv. Vi vælger derfor brystpumpen fra og fortsætter med den modermælkserstatning, som vi fik med os. Det er mig, som giver ham flaske. Hver dag. Og det er slet ikke noget problem. Faktisk har jeg har givet ham meget mere end min kone. En dag, da jeg skal til møde i København, kører jeg fra vores hjem i Esbjerg kl. 7 om morgenen. Undervejs må jeg stoppe i Nyborg og sørge for den lille. Så på en tankstation får jeg fat i noget varmt vand og blander noget mælk. Senere sidder jeg inde i bilen og mader ham. Folk kigger helt vildt efter en bil med en mand og en spisende baby. Men altså, når han skriger, så er han sulten. Og så må jeg jo give ham mad. Sådan er det bare.\n15 Barselspjece 6/25/06 21:49 Side 15 T I LLY K K E FA R 1 5 En fryd at gå derhjemme Nu, hvor jeg ser tilbage, har jeg flere gange tænkt, at det måske er lidt mærkeligt, at en stilladsarbejder vælger at tage mere end 14 dages barselsorlov. Stilladsarbejder er jo lidt en mandeting, hvor man kører lastbil, sidder med armen godt ude af vinduet og råber efter damerne. Nu synes jeg da bare, det er det sejeste, når jeg ser andre mænd passe børn. I dag ved jeg jo, hvilken fryd det er at få lov at gå derhjemme sammen med sådan et lille bitte menneske.\n16 Hvordan kommer det til at påvirke økonomien? Bliver jeg en god far for mit barn? Hvad siger loven? Hvad siger min overenskomst? Hvilke krav kan jeg stille til min arbejdsgiver? Hvordan kan jeg fordele barselsorloven med min partner? Hvad kan min tillidsrepræsentant hjælpe mig med? Hvad kan min fagforening gøre? Hvordan kan kommunen hjælpe? Spørgsmål er der nok af, når man er nybagt far. Denne pjece giver svar. FAGLIGT F ÆLLES F ORBUND K AMPMANNSGADE K ØBENHAVN V WWW. 3F. DK/ LIGESTILLING


Generelt om Porotherm teglblokke\nMere kvalitet og lavere udgifter med Porotherm teglblokke.\nPorotherm - økologisk og økonomisk byggemateriale\nByggesystemet - med teglblokke fremstillet af naturens eget materiale ler - er legende let og hurtigt at opstille og besidder fremragende byggetekniske egenskaber. Et økonomisk og økologisk korrekt byggemateriale.\nDet unikke ved Porotherm teglblokke er de planslebne top- og bundoverflader uden ujævnheder, der bevirker, at teglblokke kan opstilles med et minimalt forbrug af tyndmørtel, som let påføres med en mørtelrulle.\nGrundmaterialet i det moderne højteknologiske byggemateriale er det helt igennem naturlige materiale ler, som er blevet værdsat gennem årtusinder. Porotherm teglblokke bliver, som alle andre teglprodukter fra Wienerberger, produceret helt uden kemiske bindemidler.\nDen vedblivende høje kvalitet skyldes det værdifulde råmateriale, den omhyggelige fremstilling med moderne teknik samt vores strenge kontrol.\nDet økologiske byggesystem\nByggesystemer med anvendelse af teglprodukter giver optimale murværkskonstruktioner. Dette gælder således for såvel enkelt murværk med puds, som dobbelt murværk med en skalmur af facadesten.\nDerved skaffes de bedste forudsætninger for et naturligt og helt igennem sundt indeklima, der samtidig sikrer husets gensalgsværdi gennem årtier.\nLang levetid og vedblivende kvalitet\nHuse af tegl har oftest en levetid på langt over 100 år. Nogle bygningsværker af tegl har endda en mere end 1000 år gammel historie, hvilket beror på kvalitet.\nPorotherm teglblokke har i sammenligning med andre byggematerialer den laveste formændring i forbindelse med statisk belastning samt ved varme- og kuldepåvirkninger. Det giver lang levetid og vedblivende kvalitet på konstruktioner af Porotherm teglblokke.\nI huse opført af de planslebne teglblokke som massivt murværk minimeres risikoen for skimmelsvampe og fugtige vægge.\nIsoleringsevne og statik\nPorotherm teglblokke har i kraft af den fine pore- og kapillarstruktur en bemærkelsesværdig høj isoleringsevne.\nVægge af Porotherm teglblokke virker som et naturligt klimaanlæg, således at temperatursvingninger udlignes ved teglblokkenes gode evne til at optage og afgive varme. Om vinteren er huset dejligt varmt og om sommeren behageligt køligt.\nSvind og formændringer grundet kulde, varme eller fugt er ikke aktuelt, idet der kan regnes med en svindfaktor på 0. Risikoen for, at der opstår revner i murværket er således minimal, forudsat at murværket opføres konstruktionsmæssigt korrekt.\nPorotherm teglblokke har også en høj trykstyrke.\nGennem en speciel produktionsmetode får Porotherm teglblokkene en fin pore- og kapillarstruktur.\nDenne fine struktur virker som et luftpolster, der forvandler teglblokkene til et naturligt klimaanlæg. Porotherm teglblokke udligner temperaturudsvinget, er diffusionsåben og besidder uovertrufne fugtregulerende egenskaber.\nEt byggeri af Porotherm teglblokke opnår et optimalt indeklima uanset årstiden.\nSom diffusionsåbent byggemateriale har tegl den laveste restfugt sammenlignet med andre byggematerialer til vægge. Når teglblokkene leveres til byggepladsen, er de tørre, og grundet det lave forbrug af mørtel opnås et murværk med en meget lav restfugtprocent.\nPorotherm teglblokke optager fugt og afgiver det igen ved næste omslag i vejret. Vægoverfladerne forbliver ved alle årstider tørre og sørger dermed for et behageligt indeklima.\nPorotherm teglblokke består af ler, og det eneste der tilsættes er sand og vand – alt sammen naturens eget materiale. Derfor indeholder teglblokkene ingen giftstoffer og afgiver ej heller skadelige dampe eller afgasninger.\n+45 7013 1322 salg@wienerberger.dk


om graviditet arbejdskraft kontraktioner\nLabor sammentrækninger forekomme som en gravid kvinde kommer tæt på fødslen . Veerne er faktisk den lejlighedsvise stramning og lempelse af musklerne i livmoderen , og har tendens til at være meget smertefuldt . Sammentrækninger er kroppens måde at skubbe barnet ned fødselskanalen , som kvinden er fødslen . Når en kvinde begynder at opleve veer , er det tid til at få hende til hospitalet . Læs videre for at finde ud af mere om graviditet arbejdskraft sammentrækninger\nIfølge WebMD , en gravid kvindes mave bliver svært at røre ved , når hun oplever veerne . Ind imellem veerne bliver livmoderen slapper af og maven bløde igen . Generelt arbejdskraft sammentrækninger forårsage ømhed og ubehag i ryggen af gravide kvinder , sammen med trykket i bækkenet . Sammentrækninger bevæger sig gennem kroppen i bølger , ifølge WebMD. com , der rejser fra toppen af livmoderen til bunden .\nSammentrækninger kommer med jævne mellemrum , og tendens til at være hurtig , varer ca 30 til 70 sekunder. Som en kvinde kommer tættere på fødslen , veerne komme tættere sammen . Timing sammentrækninger er en god måde for en gravid kvinde at finde ud af, hvor tæt hun er at gå i arbejde. Når veerne er omkring fem minutters mellemrum i løbet af en time , anbefales det at gravide kvinder hovedet til skadestuen til levering .\nSammentrækninger kan timet ved at tælle begyndelsen af en sammentrækning til begyndelsen af NEX . Du skal blot skrive ned den tid, en sammentrækning starter , og hvor længe den varer . Når veerne begynder at forekomme hyppigt , såsom hvert femte minut varede i 60 sekunder , er kvinden går ind arbejdskraft . Nogle mødre beskrive følelsen af sammentrækninger , som svarer til menstruationskramper og ekstrem gas smerter .\nDer er tre typer af sammentrækninger, praksis , falske og faktiske sammentrækninger . Praksis sammentrækninger kan forekomme overalt i en graviditet , men er ikke en indikation af arbejdskraft . Falsk arbejdskraft sammentrækninger kan føre frem til arbejdskraft , men vil ikke medføre, at livmoderhalsen til spile . Faktiske sammentrækninger vil være regelmæssige og hyppige , kan producere en rosa eller blod-stribede sekretion , og blive stærkere uanset hvad kvinden gør . De kan også være ledsaget af diarr¨¦ , kramper , eller en urolig mave .\nFør den faktiske arbejdsproduktivitet begynder , kan kvinder oplever "falske " veer , ifølge webmd. com . Disse sammentrækninger er ofte uregelmæssige , ikke komme tættere sammen , kan stoppe, når en gravid kvinde kommer og er som regel svage . "True " veer , som opstår, når en kvinde rent faktisk er i arbejde, fortsætte, uanset hvordan en gravid kvinde bevæger sig , fortsætter med at stige i styrke og begynder i nederste del af ryggen , der flytter til den forreste del af maven .\nkan du fremhæve dine hår under graviditeten ?\nhvordan man laver en vidunderlig helt naturlig jordbær fod scrub hjemme\nLæs mere: hvordan man kan tage sig godt af mennesker på plejehjem