I 1943 forlod tre danske arbejdere, Svend - PDF\nI 1943 forlod tre danske arbejdere, Svend\nDownload "I 1943 forlod tre danske arbejdere, Svend"\n1 1 DANSKE ENTRE- PRENØRER I NAZI- TYSKLAND UNDER DEN 2. VERDENS- KRIG Af Therkel Stræde Trods regeringens opfordring til at vise mådehold engagerede danske entreprenørfirmaer sig i stor målestok i Nazi-Tyskland. Entreprenørerne stod for hvervningen af hver femte tysklandsarbejder og løb ofte fra løfterne om anstændig behandling. I 1943 forlod tre danske arbejdere, Svend Georg Møller, Knud Axel W. Jensen og Christian Nielsen, Nordjylland for at tage arbejde i Det tyske Rige. De havde indgået kontrakt med byggefirmaet Franz Fuchs i Nørresundby om arbejde på en byggeplads, som firmaet stod for i nærheden af Wien. 1 I midten af april 1943 tog de afsted. Først kom de til en gennemgangslejr i Flensborg, hvor forskellige lægeundersøgelser fandt sted, så efter en lang togrejse til stedet, hvor de skulle arbejde. Det viste sig imidlertid at ligge i en ganske lille by mere end 50 kilometer fra den østrigske hovedstad, og hverken lønnen eller forplejningen levede op til det, som var fastsat i deres kontrakter, så der var stor utilfredshed blandt de 120 danske arbejdere. 2 De tre forlod derfor hurtigt arbejdspladsen igen. Om den tilladelse, som efter Nazi-Tysklands love krævedes for at forlade den arbejdsplads, man havde fået anvist, havde de sandsynligvis ikke bekymret sig og de ville næppe heller have fået den. I hvert fald blev de, da de på deres vej tilbage til Danmark nåede Lüneburg, pågrebet af Gestapo. Det hemmelige politi tog dog lempeligt på rømningen og lod dem blot gennem Arbeitsamt Lüneburg anvise til arbejde hos en lokal arbejdsgiver, et firma ved navn August Brandt. Efter kort tid hos dette firma lykkedes det for Christian Nielsen at få lov til at rejse hjem til Danmark. De to øvrige ville Arbeitsamt derimod ikke give slip på. Arbejdsgiveren kunne ikke undvære dem, hævdede denne, og Gestapo støttede ham heri. Efter nogen tid blev Knud Axel Jensen kaldt til Gestapo, der gentog, at han ikke kunne få lov til at tage hjem. Han havde, sagde politiet, i kraft af sit arbejde fået indsigt i forskellige hemmeligheder, så før krigen var slut, ville han ikke kunne få lov til at rejse. Han indvilligede så under trusler om tvang i at blive hos Fa. Brandt, som sendte ham til en arbejdsplads, det havde i den lille by Niedersachswerfen i Harzen. Efter endnu et par måneder lykkedes det ham så alligevel at komme hjem til Danmark.\n2 2 ARBEJDERHISTORIE NR Også Svend Georg Møller blev forpligtet til arbejde på virksomheden i Niedersachswerfen. Kort efter mistede familien i Danmark brevkontakten med ham og tog foruroliget initiativ til at undersøge, hvad der var sket. Det viste sig, at Møller befandt sig i en lejr, hvor han og de øvrige arbejdere måtte gå i fangetøj og med kortklippet hår og stod under skarp bevogtning af SS. 3 Han var tydeligvis havnet i en arbejderopdragelseslejr eller decideret koncentrationslejr, af hvilke der vitterlig fandtes en i byen. 4 Medio 1944 endte han i en af de mest berygtede lejre i KZ-systemet, Dora- Mittelbau i den nærliggende by Nordhausen 5 i en lejr, hvor hovedparten af fangerne arbejdede under aldeles ødelæggende forhold med at producere V1-missiler og V2-raketter i en fabrik, der var indrettet i minegange og huler under jorden. 6 Georg Møller var et af de mere ekstreme eksempler på, hvad der kunne ske, når danske arbejdere rejste til det nazistiske Tyskland for at arbejde. Han havde nok ellers troet sig på den sikre side, al den stund det var et dansk firma, han indgik kontrakt med. For arbejdernes tillid til de danske entreprenører var en hovedårsag til, at disse tegnede sig for en væsentlig del af den samlede tilgang af danske arbejdere til arbejdspladser i Det tyske Rige i 1943 såvel som før og siden. I april måned 1943, da Møller og hans to kammerater rejste derned, udgjorde arbejdere til danske entreprenørfirmaer i Tyskland således hele 44% af månedens samlede udrejsetal, dvs. 630 ud af 1421 arbejdere. 7 Det er dette særlige aspekt af tysklandsarbejdet og dansk kollaboration med Nazi-Tyskland, den såkaldte firmaindsats, vi skal se nærmere på i det følgende. Danske firmaer i Nazi-Tyskland Det var kun få, det gik så ilde som Georg Møller, men ganske mange kom i vanskeligheder på grund af brudte løfter fra firmaernes side. Danske firmaer lod ikke de tyske noget efter i den henseende. Ikke sjældent viste det sig, at det danske firma, man havde indgået kontrakt med, slet ikke havde reelt arbejde i gang i Tyskland, men blot udlejede danskernes arbejdskraft til tyske foretagender mod et større eller mindre gebyr. Hvide slavehandlere døbtes den slags firmaer snart i den interne korrespondance mellem de embedsmænd i Udenrigsministeriet, Arbejdsdirektoratet og Statens Udvandringskontor, som fulgte og administrerede udvandringen af tysklandsarbejdere. Også folkene fra de tyske arbejdsformidlingsmyndigheder i Danmark Deutsche Arbeitsvermittlungsstelle benyttede frimodigt denne betegnelse i kommunikationen med de danske myndigheder. Slavehandelen stred mod en dansk lov fra 1938, som forbød privat arbejdsanvisning, men det var langtfra det eneste problem i forbindelse med den såkaldte firmaindsats. Til de brudte løfter overfor arbejderne kom andre uregelmæssigheder, hyppigst forsøg fra firmaernes side på at omgå reglerne for hjemsendelse af fortjeneste over den dansk-tyske clearingordning. De regler, der i efteråret 1941 blev fastsat for, hvor store fortjenestebeløb der kunne hjemføres, havde til formål at begrænse drænet i Nationalbankens ressourcer, for mekanismen var som med de såkaldte hjemsendelser af tysklandsarbejdernes opsparede løn: pengene sendtes til den tyske Rigsbank, som beholdt dem og blot sendte en samleliste over beløbene videre til Danmarks Nationalbank; denne foretog derefter udbetalingerne af sine egne midler en trafik, der i ikke uvæsentlig grad bidrog til Tysklands stadigt voksende gæld til Danmark. Slavehandel, plat og svindel kom til at stå som overskrifter over danske firmaers engagement i Tyskland. Og så havde der ellers været en noget anden stil over firmaindsatsen, da den tog sin begyndelse i den første besættelsesvinter. Tysk hvervning af danske arbejdere til arbejdspladser i Tyskland startede med den danske regerings godkendelse allerede få uger efter den tyske Værnemagts indmarch i Danmark og blev straks en dundrende succes. 8 Medio oktober 1940 rundede antallet af danske arbejdere, afrejst til arbejde i Tyskland, , efter at den aftalte hvervekvote på op-\n3 DANSKE ENTREPRENØRER I NAZI-TYSKLAND UNDER DEN 2. VERDENSKRIG 3 rindelig havde måttet hæves flere gange. 9 På det tidspunkt opstod den tanke i Tyskland, at man udover arbejdere også kunne tiltrække danske bygningsentreprenører. Arbejdskraftmangelen i Det tredje Rige var alvorlig, for først havde det nazistiske regimes voldsomme oprustning opsuget alt, hvad der havde været af arbejdsløshed og skabt fuld beskæftigelse, og så havde militærindkaldelser drænet de beskæftigedes rækker en del. Presserende rustningsopgaver f.eks. anlæggelse af flyvepladser og fæstningsværker kunne ikke udføres på grund af knapheden på arbejdskraft, og brancher og projekter, som ikke havde opnået prædikat af krigsvigtige, var endnu hårdere ramt. Civile projekter måtte kæmpe med mangel på alt: arbejdskraft, materiel, materialer ressourcer, som var underlagt kontingentering og andre former for rationering. Storhamborg-planen Storhamborg-planen var et sådant projekt. Det nazistiske regime havde højtflyvende ideer om en byplanmæssig og arkitektonisk fornyelse af det nye riges vigtigste byer. Hitlers og hans chefarkitekt Albert Speers megalomane planer for, hvorledes Berlin skulle omgestaltes til verdenshovedstaden Germania ved omfattende totalsaneringer og opførelse af gigantiske bygningsværker til iscenesættelse af det nazistiske partis magt, er velkendte. Men også for rigets tredjestørste by, Hamborg, udkastedes der store planer. 10 Tysklands havneby nr. 1 skulle blive Tysklands port til verden verdens port til Tyskland, som det hed i propagandaen, og bringes til at matche New York. Det indebar en gennemgribende bortsanering af Hamborgs indre by med de krogede elendighedsgader langs havnen og Altonas gamle bygningsmasse. At det ville splitte befolkningen fra disse kvarterer, der i Weimar-republikkens tid var kendt som et rødt miljø med en høj stemmeandel af socialdemokrater og kommunister, og sprede den for alle vinde, var ikke de nazistiske magthavere ukært. Men det var iscenesættelsen af det nye Tyskland, som stod i centrum: anlæggelse af repræsentative strøg og parker, opførelse af skyskrabere og pragtbygninger til de forskellige nazistiske organisationer samt bygning af en mangesporet højgade rundt om den indre by med forbindelse til det voksende motorvejsnet. En gigantisk hængebro over havneområdet, som selv de største skibe kunne passere under, skulle forbinde bydelene nord og syd for Elben. Hitler selv forsøgte sig med en arkitekturskitse til broen. En ny fiskerby skulle opstå i Finkenwärder, så det uordentlige og ildelugtende erhverv kom væk fra byens centrum. Villakvarterer skulle bygges. Det skulle demonstreres, at Hitler-Tyskland ikke stod tilbage for USA eller noget andet land i henseende til orden, modernitet og teknologisk potens. En af dem, der lod sig betage af de storslåede planer, var Danmarks generalkonsul i byen, Marinus L. Yde. Minister Yde havde fungeret som leder af Danmarks generalkonsulat i Hamborg siden 1921, utvivlsomt den vigtigste danske post i det store naboland næst efter gesandten i Berlin, idet Hamborg både før og under krigen havde den største danske koloni af alle tyske byer. Yde hørte til kredsen omkring Erik Scavenius og havde politisk baggrund i Det radikale Venstre, men var også venskabeligt forbundet med Stauning. 11 Ydes udpræget protyske holdning afsvækkedes ikke af nazistpartiets magtovertagelse. Tværtimod søgte han forbindelse med Hamborgs af Hitler udnævnte statholder, den dybt korrupte nazistiske hardliner Karl Kaufmann, med hvem han plejede hyppig omgang, 12 og med en række af byens ledende nazistiske funktionærer. Det står klart, at det var fra ledende tyske funktionærer i hansestaden, at initiativet til at inddrage danske entreprenørforetagender i virkeliggørelsen af Storhamborg-planen udgik. Yde forsøgte ganske vist efter krigen som i trods over at se sig frataget alle poster og stillet for en tjenestemandsdomstol, anklaget for unational optræden at tage æren for ideen, men på dette punkt var undersøgerne i 1946 ikke villige til at tro den i forvejen belastede mand. 13 I Udenrigsministeriets akter\n4 4 ARBEJDERHISTORIE NR Skitse til højbropylon af Adolf Hitler fra (Ulrich Höhns (red.): Das ungebaute Hamburg.) Adolf Hitler og Fritz Todt betragter modellen af en højbro over Elben, Obersalzberg 18. maj 1937 (Ulrich Höhns (red.): Das ungebaute Hamburg.)\n5 DANSKE ENTREPRENØRER I NAZI-TYSKLAND UNDER DEN 2. VERDENSKRIG 5 fremstod forløbet nemlig anderledes: sagen startede med et tysk initiativ, men Yde smigredes over at høre til de tidligt indviede og var begejstret over byggeplanernes storladenhed. Der havde været danskere med, noterede Danmarks repræsentant på pladsen med stolthed, da Hamborgs bystyre kort efter århundredskiftet byggede biltunnelen under Elben, så de nye, langt større bygge- og anlægsprojekter ville helt sikkert åbne muligheder for danske erhvervsvirksomheder. 14 Storhamborg-planerne fik Hitlers blå stempel i forsommeren 1939, og snart derefter, den 7. juni, fremlagde Kaufmann dem på et fortroligt møde for repræsentanter for de relevante myndigheder i byen og for den tyske byggebranches folk. 15 Yde var med som særligt indbudt, men der synes ikke at have været tale om noget dansk engagement i projektet på dette tidlige stadium. Rimeligvis herskede der på dette tidspunkt, hvor de operative forberedelser til felttoget mod Polen var vidt fremskredne, urealistiske forestillinger om, at økonomien og arbejdsmarkedet efter en kort mobiliseringsfase ville vende tilbage til normalen igen og dermed til den stærke tilbageholdenhed med hensyn til beskæftigelse af udlændinge i tysk erhvervsliv, som havde præget tysk udlændingepolitik siden det fremmedfjendtlige nazistiske diktaturs oprettelse. 16 Nu kom den britisk-franske krigserklæring imidlertid i vejen for økonomiens normalisering. De markante sejre i forårets militærkampagner 1940 imod Danmark, Norge, Holland, Belgien, Luxemburg og Frankrig skabte imidlertid en aldeles euforisk stemning i Tyskland med forventninger om en snarlig, sejrrig afslutning på krigen. Begejstringen i befolkningen var stor, regimets prestige steg til et ikke før (og ikke senere) nået niveau. 17 Nu skulle dets magtposition omsættes i sten og bestandige symboler, så de store byggeprojekter fik ny aktualitet. Snart skulle sejrens frugter nydes og visionerne virkeliggøres, blandt andet i Storhamborg. Hverken begejstring eller vilje kunne dog rydde de praktiske vanskeligheder af vejen. Værnemagten hjemsendte godt nok en del soldater og befalingsmænd, men forberedelserne til den sidenhen opgivne invasion af de britiske øer og til angrebet på Sovjetunionen lagde beslag på betydelige ressourcer. Omfattende civile byggeprojekter som det i Hamborg var altså fortsat i klemme, hvad materiel, byggematerialer og ikke mindst arbejdskraft angik. Det var her, danske entreprenørvirksomheder og for den sags skyld også hollandske og belgiske kom ind i billedet. Dansk-tyske forhandlinger Medio oktober 1940 henvendte Dr. Werner Jakstein, der var ledende arkitekt ved Hamborg bys byggedirektorat sig derfor til Danmarks generalkonsul med et forslag om, at danske entreprenørfirmaer engageredes til at påtage sig entrepriser som led i Storhamborgprojektet. 18 De projekter, der var tale om, drejede sig blandt andet om byggeri af nye komplekser med arbejderboliger og etablering af et antal store luftbeskyttelseskældre, der skulle tjene som fundamenter for skyskrabere. Så snart Yde fik verificeret, at henvendelsen havde officiel karakter, 19 kontaktede han udenrigsminister Erik Scavenius og ingeniør Niels Monberg fra entreprenørfirmaet Monberg & Thorsen i København, som begge var hans personlige venner. 20 Lynhurtigt bragtes et dansk-tysk møde i stand. Allerede tirsdag den 29. ankom chefen for Hamborgs byggedirektorat, senatsdirektør Dr. W. Tegeler, og endnu to embedsmænd fra byen til Kastrup. Niels Monberg hentede den tyske delegation i lufthavnen i bil, 21 og kl. 15 sad de tre højtstående tyske herrer ved forhandlingsbordet i Udenrigsministeriet overfor en talstærk dansk delegation på ni med generalkonsul Yde som vært. Fra byggebranchen deltog førende organisationsfolk, nemlig udover Niels og Georg Monberg blandt andre Entreprenørforeningens formand Einar Thorsen, ligeledes medindehaver af Fa. Monberg & Thorsen, repræsentanter for Ingeniørforeningen og Akademisk Arkitektforening samt Murerlaugets oldermand, murermester Esper Eising, som tillige var formand for Dansk Arbejdsgiverforening. 22\n6 6 ARBEJDERHISTORIE NR Statsminister Thorvald Stauning bad forgæves Arbejdsgiverforeningen om at holde engagementet i Tyskland indenfor snævre grænser (ABA). I betragtning af det korte varsel ville det have været en smal sag for danskerne at undskylde sig, men byggebranchen valgte at stille med en delegation af topfolk til forhandlingerne. Der var altså fra starten ægte interesse blandt danske bygge- og anlægsvirksomheder for at få adgang til at operere i Tyskland. Faktisk var spørgsmålet om kontrakter i Nazi-Tyskland ikke nyt for danske entreprenører. Det havde været oppe i midten af trediverne i forbindelse med nogle storstilede motorvejsplaner, som firmaerne Christiani & Nielsen, Højgaard & Schultz og Kampsax (Kampmann, Kjerulff & Saxild) udarbejdede, og som forudså et samarbejde med tyskerne om etableringen af en Fugleflugtslinie mellem Hamborg og København, 23 et projekt, som F. L. Smith-direktør Gunnar Larsen efter sin udnævnelse til minister for offentlige arbejder i juli 1940 fik forpligtet regeringen på med blik sikkert både på beskæftigelsen og hans egen cementkoncerns indtjening. Også ideen om at sikre danske entreprenører større kontrakter i de østlige områder i Tyskland, dvs. de dele af det nord- og vestlige Polen, som Tyskland efter overfaldet på dette land i september 1939 havde annekteret, havde været oppe. 24 Gunnar Larsen havde drøftet disse planer i Berlin, og selvom der ikke var kommet noget ud af det endnu, havde sagen altså bevæget byggebranchens organisationer til at tage stilling til det principielle spørgsmål en stillingtagen, som var positiv: man ville gerne påtage sig entrepriser i Tyskland. At organisationernes folk havde rygdækning i branchen ses af, at en række firmaer allerede i månederne forud var begyndt at arbejde for tyskerne i Danmark. Og mens der både af praktiske og nationale grunde var en vis forsigtighed at spore i forbindelse\n7 DANSKE ENTREPRENØRER I NAZI-TYSKLAND UNDER DEN 2. VERDENSKRIG 7 med de tyske anlægsarbejder på dansk grund, 25 sås der ingen tøven her, hvor det drejede sig om at udnytte de nye muligheder nede i Tyskland. 26 På mødet i København den 29. oktober gjorde senatsdirektør Tegeler meget ud af at understrege, at det, man ønskede dansk assistance til, var civile projekter indenfor den private byggesektor. 27 Til den del af byggeriet, der direkte havde med krigsmæssige projekter at gøre, ville man også gerne have dansk arbejdskraft, men man agtede som hidtil at klare sig med folk, der blev hvervet gennem Deutsche Arbeitsvermittlungsstelle og var beskæftiget direkte hos tyske firmaer. Hvis danske entreprenører viste sig interesserede i at påtage sig den slags opgaver også, kunne det dog sagtens arrangeres; der var rigeligt med kontrakter at få. Prisforholdene var gunstige indenfor både den civile og den militære sektor, så der var store penge at tjene for danske entreprenører, og Tyskland ville garantere, at fortjenesten kunne sendes ud af landet. Der var et stort antal konkrete civile projekter, som de danske firmaer kunne vælge imellem. Fra tysk side var visionerne grandiose: man forestillede sig, at omkring danske arbejdere ville kunne få beskæftigelse alene ved disse projekter. Desuden behøvede Tyskland også uddannede folk: mestre, formænd, teknisk uddannet personale, ingeniører m.v. Et tilbud om beskæftigelse til ca. 40 danske arkitekter, der skulle deltage i projektering, havde Dr. Jakstein allerede fremsendt på et tidligere tidspunkt. 28 En ordning svarende til den, tyskerne foreslog den danske entreprenørbranche, var på det tidspunkt allerede truffet med Holland og Belgien. Med disse lande var der indgået rammeoverenskomster, og de første belgiske firmaer var rykket ind med over mand, dels i Hamborg, dels i Kiel. Dr. Tegeler foreslog, at danske repræsentanter aflagde de belgiske firmaer et besøg for ved selvsyn at konstatere, hvordan forholdene var blevet ordnet for dem. Fra tysk side havde man en klar interesse i at entrere med de udenlandske firmaer, fordi de bedre kunne gestalte arbejdsforholdene på en måde, som svarede til, hvad arbejderne var vant til fra deres hjemlande. Det skabte øget arbejdsglæde og ansvarsbevidsthed og forebyggede konflikter. Og gnidninger mellem danske arbejdere og deres tyske arbejdsgivere havde der været mange af i de få måneder, hvervningen af tysklandsarbejdere foreløbig havde fungeret. 29 Mødet i København den 29. oktober tjente i første række til, at den tyske side kunne fremsætte sit tilbud. Og det var ganske omfattende entrepriser, Dr. Tegeler stillede i udsigt: I øjeblikket har vi projekter liggende, hvis gennemførelse vil koste en milliard Mark. Til disse arbejders udførelse har vi endnu hverken arbejdere eller driftsherrer. Vi tilbyder danskerne arbejde for 300 mill. Mark. Embedsmænd vil overvåge, at de tyske firmaer ikke udbytter de danske. 30 Ejnar Thorsen ( ). Grundlægger af Monberg & Thorsen. Entreprenørforeningens formand Formand for Dansk Arbejdsgiverforening Spillede Thorsen under dække med tyskerne for at lægge pres på Stauning? (DA).\n8 8 ARBEJDERHISTORIE NR En omsætning på 300 mill. Mark eller ca. 600 mill. kroner: set på baggrund af, at samtlige bygge- og anlægsvirksomheder i Danmark tilsammen omsatte for godt 400 mill. kr. om året og beskæftigede godt arbejdere (1935), 31 var det ganske lokkende toner så meget mere som erhvervet beskæftigelses- og indtjeningsmæssigt havde lidt et betydeligt tilbageslag som følge af besættelsen. Og perspektivet i det nye engagement gik endda langt ud over krigens forventet snarlige afslutning: hvor der i Hamborg normalt var beskæftiget ca mand i bygge- og anlægssektoren, regnede man i Tegelers kontor med, at der i de første 15 år efter krigen ville være et konstant behov for arbejdere. De danske organisationsfolks reaktion var positiv og interesseret. Det fremgik både på mødet og ved et efterbehandlingsmøde, som gennemførtes, da tyskerne var gået. Af forbehold havde man udover enkelte detailspørgsmål af teknisk karakter kun det, at man nødigt én gang til ville sætte noget i gang, som så alligevel ikke blev til noget. Man var opmærksom på, at det, Hamborg ønskede, ikke nødvendigvis havde politisk opbakning i Berlin. Men vi må vist rejse derned og se på forholdene, før vi kan komme videre i denne sag, konkluderede arbejdsgiverformand Eising på alles vegne. 32 Og dette blev netop resultatet af en ny forhandling med Hamborg-delegationen dagen efter, onsdag den 30. oktober, hvor også Reichsstatthalter Kaufmanns højre hånd, statssekretær Georg Ahrens, 33 var tilstede: en dansk delegation skulle besøge hansestaden, aftaltes det. Og danskerne slæbte bestemt ikke på fødderne. Entreprenørforeningen og håndværkets arbejdsgiverorganisationer drøftede videre i Dansk Arbejdsgiverforenings regi og fandt, at de vilkår, tyskerne tilbød, var særdeles gunstige. 34 Kun to uger senere besøgte en delegation storbyen ved Elben og gik videre med forhandlingerne. Og det var ikke et køligt lille høflighedsgenbesøg; hele 16 mand sendte den danske byggebranche afsted. Gruppen var sammensat af Dansk Arbejdsgiverforening og rummede repræsentanter for DA og dennes medlemsorganisation Entreprenørforeningen med entreprenørernes formand, ingeniør Einar Thorsen, i spidsen. 35 Man nåede langt i retning af enighed, men ét problem kunne dog ikke løses på stedet: tyskerne forestillede sig, at de danske entreprenører selv skulle medbringe værktøj, køretøjer og tungt materiel, og deres forestillinger om hvor meget var ikke beskedne. Det ville kun kunne lade sig gøre, hvis de danske myndigheder indvilligede i at give udførselstilladelse. Det er ikke utænkeligt, at det var trafikminister Gunnar Larsen med nær tilknytning til entreprenørfirmaet Danalith (F. L. Smith-koncernen) der ved en middag, arrangeret af Yde den 4. november for at bringe ministeren, der passerede Hamborg på vej hjem fra et af sine Berlin-besøg, sammen med Kaufmann og Ahrens, fik drejet tyskernes interesse for arbejdskraftrekruttering over i et mere omfattende engagement af danske entreprenører. 36 Efter arbejdsgiverdelegationens hjemkomst opsøgte Thorsen sammen med arbejdsgiverformand Eising, der også havde været med, arbejds- og socialminister Johannes Kjærbøl og gav ham en førstehånds orientering. Efter en drøftelse i regeringen meddelte Kjærbøl, at regeringen ikke fandt det rigtigt helt at afslå tyskernes ønske, men man skulle begrænse det mest muligt. 37 Udenrigsministeriet og Handelsministeriet ønskede ikke at se en større eller mindre del af den danske byggebranches produktionsudstyr forsvinde til Tyskland og modsatte sig udførsel af transportmateriel og tungere maskineri samt stilladsmateriel. Men blokere et projekt, som både tyskerne og de danske entreprenører var stærkt interesserede i, så regeringen ingen mulighed for, så der blev givet tilladelse til, at håndværktøj og betonblandemaskiner kunne medbringes i nødvendigt omfang. 38 Der var enighed mellem regeringen og arbejdsgiverne om, at de firmaer, som ville engagere sig, skulle autoriseres fra dansk side, og at hjemsendelsen af fortjeneste over dansktysk clearing skulle reguleres. Men administrationen af autorisationerne henlagdes til et udvalg under Arbejdsgiverforeningen, således\n9 DANSKE ENTREPRENØRER I NAZI-TYSKLAND UNDER DEN 2. VERDENSKRIG 9 Johannes Kjærbøl ( ). Arbejds- og socialminister under Stauning og Buhl , derefter arbejdsminister i Scavenius-regeringen Brød sig ikke om entreprenørernes engagement i Tyskland, men mente ikke, det var muligt helt at undslå sig (ABA). at udvælgelsen af, hvilke firmaer der kunne få del i de tyske entrepriser, og kontrollen med disse ikke blev genstand for nogen officiel dansk-tysk regulering. Det var i overensstemmelse med samarbejdsregeringens generelle politik: at holde tyskerne på arms afstand og såvidt muligt undgå forpligtende dansk-tyske aftaler og fællesorganer. 39 På et medlemsmøde den 29. november sikrede Entreprenørforeningen sig, at der var rygdækning til arrangementet blandt virksomhederne. 40 Alle væsentlige detaljer var således på plads på dansk side, da en tysk delegation atter besøgte København, 41 hvilket skete allerede den december. Tyskerne havde heller ikke ligget på den lade side. De var nået frem til, at det væsentligste for dem som allerede anført ved forhandlingernes start var at få danske arbejdere til byggeprojekterne, og de anså det for mest praktisk, at disse blev beskæftiget hos danske firmaer. På ønsket om lastbiler og andet materiel fra Danmark kunne der renonceres, og der blev givet utvetydige garantier for, at ethvert firma, når den entreprise, det havde påtaget sig, var afsluttet, kunne vende hjem til Danmark og medbringe det materiel, det var kommet med. Dermed var enigheden efter et kort og intensivt forhandlingsforløb en kendsgerning. 42 Mindre end to måneder efter, at de tog det første initiativ til kontakt med den danske side, kunne tyskerne den 5. december 1940, netop hjemvendte fra København, udstede den endelige forordning, som regulerede principperne og det praktiske i forbindelse med den danske firmaindsats blandt de implicerede hyppigt kaldt Hamborg-rammeaftalen eller rammeoverenskomsten. 43 I overensstemmelse med regeringens generelle politik overfor besættelsesmagten fik arrangementet altså ikke form af en bilateral endsige mellemstatslig aftale. 44 Men den ensidige tyske forordning modsvaredes på dansk side af en kontrolmekanisme, der skulle udøves af interesseorganisationerne i samarbejde med de offentlige myndigheder. Til forskel fra mange organer for korporatistisk samarbejde, som oprettedes i Danmark i løbet af trediverne, var der ikke repræsentation fra arbejdersiden i det udvalg, som skulle autorisere de entreprenørfirmaer, der skulle have chancen i Tyskland, i det daglige kaldet Thorsenudvalget efter sin formand. Det kan altså fastslås, at initiativet var tysk, men at de danske arbejdsgiverorganisationer tog imod det med åbne arme og kørte sagen igennem i et hæsblæsende tempo med den danske regering og centraladministration som partner, om end en ret så fodslæbende sådan. Regeringens holdning Regeringens modstræbende holdning ses deri, at det var efter dens drøftelse af sagen, at der blev sat en foreløbig overgrænse for omfanget af det danske engagement. 45 Det meddeltes tyskerne, at man forestillede sig, at ca. 20 fir-\n10 10 ARBEJDERHISTORIE NR Danmarks generalkonsul i Hamborg Marinus L. Yde fortalte i Berlingske Tidende den 27. oktober 1940 om de store og dristige planer for Hamborgs omdannelse, hvor også danske arbejdere, håndværkere og ingeniører ville få mulighed for at gøre en indsats.\n11 DANSKE ENTREPRENØRER I NAZI-TYSKLAND UNDER DEN 2. VERDENSKRIG 11 maer ville kunne lade sig engagere, og at de i alt ville beskæftige mand. 46 Det tal var latterligt lavt i forhold til det beskæftigelsesomfang, tyskerne havde tilbudt, og set på baggrund af, at der på dette tidspunkt var afrejst næsten danskere til arbejde i Tyskland, hvoraf små alene til Hamborg. 47 Som tysklandsarbejdet generelt var beskæftigelsen af danske entreprenørfirmaer i Nazi-Tyskland ikke noget, man så sig i stand til at modsætte sig. Men en ret efter Socialdemokratiets eller fagbevægelsens smag var det ikke. Regeringens holdning afspejledes i dens administration af sagens offentlighedspolitiske aspekt. Søndag den 27. oktober berettede Berlingske morgenavis udførligt om Storhamborg-planerne og de strålende muligheder, de åbnede for danske byggeforetagender. 48 Artiklens kerne var et interview med en begejstret Marinus Yde, som beskrev de nazistiske byfornyelsesplaner under ivrig brug af plusord som dristigt og gigantisk. Opsætningen var iøjnefaldende, og hele to illustrationer, forestillende modeller af de enorme bygningsværker og sandsynligvis stillet til rådighed fra Tyskland, understregede det storslåede i sagen. Så blev der imidlertid tavst om sagen i dansk presse. Udenrigsministeriets Pressebureau lod redaktionerne forstå, at den ikke burde omtales yderligere. Da den tyske delegation var på vej til Danmark, fik hovedstadsaviserne på foranledning af chefen for ministeriets juridisk-politiske afdeling, Nils Svenningsen, udtrykkeligt forbud mod at omtale sagen. Einar Thorsen blev som forhandlingsleder forlods spurgt til råds om dette, men havde ikke noget imod en offentliggørelse; da han gjorde opmærksom på, at statsministeren og socialministeren nærede betænkeligheder, faldt Svenningsens beslutning dog prompte. Og bortset fra den berlingske solohistorie lykkedes det effektivt at mørklægge sagen. 49 Det må naturligvis interessere, hvordan den socialdemokratisk ledede regering stillede sig. På den ene side havde den intet ønske om at fremme Tysklands sag eller den nazistiske ideologi, på den anden side følte den et ansvar for at nedbringe arbejdsløsheden mest muligt for at beskytte arbejderhjemmene og undgå, at der opstod politisk uro i landet. I april 1940, da talen fra tysk side blev bragt ind på hvervning af danske arbejdere til Tyskland, var regeringens oprindeligt afvisende holdning hurtigt veget for pragmatisk accept. 50 Den forsøgte dog i første omgang at begrænse udvandringen ved at definere den som en forsøgsordning og fastsætte en overgrænse, men den store tilstrømning af arbejdssøgende gjorde hurtigt ethvert forsøg på at begrænse tysklandsarbejdet illusorisk. I spørgsmålet om danske firmaers engagement i Tyskland gentog det samme mønster sig nu. I den nye politiske situation, som den tyske besættelse havde skabt, viste det sig vanskeligt for den socialdemokratisk ledede regering ved reguleringsinitiativer at holde private interesser i tøjle så meget mere som regeringen netop i efteråret 1940 var under politisk pres fra både tyskerne, de danske nazister og antidemokratiske grupper af danske erhvervsfolk med flere toneangivende entreprenører som aktive lobbyister. Et betydeligt antal af byggebranchens virksomheder var særdeles interesseret i at samarbejde med tyskerne, og det gjalt, hvadenten opgaverne skulle løses på dansk eller tysk jord, men fordi spørgsmålet var prekært politisk og overfor den brede befolkning, ønskede entreprenørerne at få rygdækning fra regeringens side. For så vidt angik bygge- og anlægsopgaver i Danmark var Værnemagtens behov akut, så her gav Udenrigsministeriet på et møde med Entreprenørforeningen den 13. juni 1940 udtryk for, at det var ønskeligt, at entreprenørerne påtog sig udførelsen af arbejderne en udtalelse, som branchen efter krigen uden smålig skelen til, at ministeriet havde tilføjet: men selvfølgelig stod det enhver frit for om han ville eller ej udlagde som en statslig ordre og brugte i sine succesrige bestræbelser på at stryge sin del af ansvaret for kollaborationen af sig. 51 En lignende opfordring ønskede regeringen imidlertid ikke at fremkomme med, hvor det gjalt entreprenørernes engagement på tysk territorium. Arbejdsgiverforeningen registrerede i sin\n12 12 ARBEJDERHISTORIE NR Annonce fra Det tyske Arbejdsanvisningskontor (Socialdemokraten 24. juli 1940). kontakt med det danske Udenrigsministerium, at generalkonsul Ydes begejstring ikke deltes af hans foresatte i København. Og da fuldmægtig Thorbjørnsen fra DA, som koordinerede forhandlingerne på dansk side, søgte forhandling med Arbejds- og Socialministeriet om sagens tekniske aspekter, fik han en klar tilkendegivelse af, at minister Kjærbøl var meget lidt begejstret for tanken. Det samme gjorde Einar Thorsen som nævnt. Kjærbøl mente dog ikke, at man fra dansk side var i en position, hvor man reelt kunne modsætte sig. Også statsminister Stauning beskæftigede sig personligt med spørgsmålet. Han var modstander af ideen og henstillede underhånden til Arbejdsgiverforeningen, at engagementet og aftalerne blev holdt indenfor så snævre grænser som overhovedet muligt. 52 Dette faktum sørgede Entreprenørforeningens formand imidlertid omgående for, at de tyske forhandlingspartnere fik kendskab til, 53 måske i det håb, at tyskerne ville lægge nyt pres på den danske regering, så den opgav sin ide om at sætte grænser for omfanget af danske firmaers engagement i Tyskland. 54 Generelt kunne entreprenørernes kærlighed til Stauning-regeringen ligge på et meget lille sted, for statsministeren havde netop ved Rigsdagens åbning den 1. oktober bebudet en begrænsning af byggeriet som følge af råstofmangelen, og Knud Højgaard var sammen med flere andre af de store entreprenørfirmaers ledende folk dybt involveret i en konspiration imod regeringen, som bundede i afvisning af både Socialdemokratiet og demokratiet som sådan. 55 Da Einar Thorsen på Entreprenørforeningens første generalforsamling efter befrielsen redegjorde for Hamborg-sagen, lagde han vægt på at fremstå som en, der havde holdt igen overfor tyskerne og gjort nationale betænkeligheder gældende overfor et stort dansk engagement i Tyskland. I lyset af det igangværende retsopgør og truslen om konfiskation af kollaboratørers formuer var det tydeligvis vigtigt at skabe fælles fodslag med hensyn til, hvad Entreprenørforeningens medlemmer sagde om samarbejdet med tyskerne. 56 Thorsens generalforsamlingsberetning bærer dog tydeligt præg af efterrationalisering. I begivenhedsforløbet er der ikke spor af tilbageholdenhed fra foreningens side. Tværtimod tyder det forhold, at man straks fra starten af forhandlingerne der trods alt førtes med repræsentanter for lokale tyske myndigheder, ikke de centrale fra Berlin stillede med selveste landsformændene for de relevante danske organisationer, og forhandlingernes ekstremt hurtige og gnidningsfrie forløb på, at danske entreprenører og deres organisationer havde betydelig appetit på opgaven. Af en forhalings- og vinde-tid-taktik som den, der karakteriserede danske offentlige myndigheders holdning i snart sagt samtlige situationer, hvor de var i forhandlingskontakt med tyskerne, og som det sås også i denne sag, 57 var der ingen spor i de danske arbejdsgiveres lejr. Hamborg-rammeaftalen Den dansk-tyske enighed om firmaindsatsen udmøntedes som nævnt ikke i nogen dansktysk regeringsaftale. Det, man var blevet enige om, fastlagdes ensidigt i en anordning fra Hamborg-områdets repræsentant for det tyske riges generalbefuldmægtigede for byggeriet. Anordningen, udstedt den 5. december 1940, angav retningslinierne for de danske firmaers engagement i Hamborg. 58 Det grundlæggende kontraktforhold blev indgået mellem det danske firma og det pågældende byggeprojekts tyske hovedentreprenør. Det var typisk et privat tysk entreprenørfirma, men kunne også være og blev i et\n13 DANSKE ENTREPRENØRER I NAZI-TYSKLAND UNDER DEN 2. VERDENSKRIG 13 voksende antal tilfælde Værnemagtens byggeorganisation, Organisation Todt. De danske firmaer var altså ikke tiltænkt rollen som selvstændige hovedentreprenører, men fik status af underentreprenører. Byggeriets brancheorganisation i Nordvesttyskland Arbeitsgemeinschaft des Baugewerbes Nordmark med sæde i Hamborg fik til opgave at bistå og kontrollere de danske firmaer samt drage omsorg for, at de fik de nødvendige byggematerialer leveret. Disse prisfastsattes efter de gældende tyske standardprislister. På tysk side skulle entrepriserne forhåndsgodkendes af arbejdsmyndighederne, dvs. regionalkontoret for der Generalbevollmächtigte für den Arbeitseinsatz. Det arbejde, der skulle udføres, var murer- og tømrer- samt jord- og betonarbejde. Arbejderne kom som alle danske tysklandsarbejdere ind under den tyske tarifordning og det tyske socialforsikringssystem. Det betød, at danskerne i henseende til løn skulle ligestilles med de tyske arbejdere, og at skat, obligatorisk ferieopsparing samt bidrag til tysk arbejdsløsheds-, syge- og pensionsforsikring blev indeholdt i lønnen. Med hensyn til arbejdsvilkår skulle de danske arbejdere stilles lige med de tyske, dog overførtes den danske weekendordning, således at danskerne kunne slutte arbejdet på lørdage kl. 12, hvor tyskerne normalt arbejdede 8 timer om dagen alle ugens seks hverdage. Firmaerne kunne ikke flytte medarbejdere til en anden byggeplads uden de tyske myndigheders tilladelse det fulgte af en serie anordninger fra 1938, som forbød lønmodtagere i Tyskland egenmægtigt at skifte arbejdsplads. 59 Indkvarteringen skulle den tyske hovedentreprenør sørge for, og denne skulle også stille kredit til rådighed for det danske firma til dækning af de første seks ugers løn og andre udgifter. Til at dække omkostninger og fortjeneste kunne det danske firma beregne sig et overhead på 45% af den samlede lønsum, det udbetalte til daglønnede arbejdere. Med hensyn til materiel rummedes den enighed, man var nået til under de dansk-tyske forhandlinger, i forordningens bestemmelse om, at køretøjer, apparater og entreprenørmaskiner skulle medbringes af det danske firma, medmindre andet var aftalt skriftlig forud, samt at firmaet, hvis det medbragte maskineri, ville blive holdt skadesløst for transportudgifterne og modtage ekstra betaling. At danske firmaer ved udløbet af deres kontrakter kunne påtage sig nye entrepriser i Tyskland eller frit vende hjem, hvis de ønskede det, var også ekspliciteret i forordningen, der tillige fastlagde mæglings- og voldgiftsprocedurer til brug i tilfælde af tvist eller strid. Firmaindsatsens første bølge 11 firmaer havde i løbet af forhandlingsfasen meldt sig som interesserede i at deltage i boligbyggeri, og 11 ønskede at deltage i bygningen af de omtalte kælderbunkere. I forhandlingernes slutfase var yderligere en opgave kommet på tale, nemlig opførelsen af nogle meget store bunkerkomplekser i havnen, som skulle fungere som luftbeskyttelsesrum for skibe. I den forbindelse havde repræsentanter fra Berlin sluttet sig til Hamborg-delegationen. 60 I første omgang blev det dog ved de projekter, som direkte havde med Storhamborg-planen at gøre. Men eksemplet viser ligesom overvejelser, der snart dukkede op, om at inddrage danske snedkervirksomheder, og en henvendelse fra Rostock, der resulterede i et firmas beskæftigelse dér 61 at firmaindsatsen, når den først kom igang, hurtigt ville gribe om sig og næppe blive begrænset til Hamborg-projektet, ligesom overgangen mellem civile og militære opgaver var flydende. I begyndelsen af 1941 begyndte de første i alt 16 firmaer at sende arbejdere til Tyskland. Der var ikke kun tale om personale, som allerede stod i et beskæftigelsesforhold til de pågældende firmaer. I vid udstrækning antog firmaerne folk til lejligheden, og det skete direkte, udenom Deutsche Arbeitsvermittlungsstelle, så de generelle betingelser, som var udformet af denne instans og Statens Udvandringskontor i samarbejde og nedfældet i en standardarbejdskontrakt, blev ofte ikke overholdt. Der blev stillet arbejderne vilkår i udsigt med hensyn til kontraktens varighed, mu-\n14 14 lighederne for ferie- og weekendhjemrejser m.v., som slet ikke kunne opfyldes, sådan som reglerne var på Nazi-Tysklands arbejdsmarked. 62 De arbejdere, som blev antaget til danske firmaer, fik i starten lønnen udbetalt i danske kroner. Allerede fra april 1941 blev udvandringen til danske firmaer dog lagt ind under standardproceduren: Deutsche Arbeitsvermittlungsstelle overtog at organisere deres udrejse, standardreglerne blandt andet om en arbejdskontrakttid på 6 måneder (9 hvis arbejderen skulle gennemgå et omskolingsforløb i Tyskland først) blev gældende, og firmaindsatsens arbejdere kom ind i den generelle udvandringsstatistik. Med de oprindeligt udvalgte firmaer sigtedes der imod et samlet engagement i størrelsesordenen arbejdere. Det var det tal, man var landet på efter statsministerens henstilling om at begrænse det mest muligt. Det er dog næppe troligt, at entreprenørerne havde tænkt sig at holde sig til et så beskedent volumen, for de var ikke gået med til aftalen af nød eller for at afbøde tysk pres, idet et sådant ikke forelå, men for at få andel i de fortjenstmuligheder, tyskerne tilbød. Og disse blev gunstigere, jo større beskæftigelses- og omsætningsvolumen de pågældende entrepriser havde. Fra Deutsche Arbeitsvermittlungsstelle i april 1941 overtog formidlingen, kan man følge udrejsernes antal og mønster i denne instans transportlister, på grundlag af hvilke Statens Udvandringskontor udarbejdede halvmånedlige statistiske oversigter. 63 Af disse ses det, at antallet af afrejste personer til danske firmaer i Tyskland var anseligt: i april måned , i maj-juni 2.298, i hele perioden april-december 6.891; ca. hver fjerde danske tysklandsarbejder rejste i 1941 til Tyskland for at arbejde hos et dansk entreprenørfirma. 64 Ligesom det havde været tilfældet med tysklandsarbejderhvervningen generelt, blev de danske myndigheders forsøg på at begrænse omfanget altså hurtigt rendt over ende hjemmefra. De danske firmaer havde ingen interesse i at begrænse engagementet i Tyskland, og de havde i en situation med høj arbejdsløshed ikke svært ved at finde arbejdsvillige. ARBEJDERHISTORIE NR Solide og usolide firmaer Baggrunden for den autorisationsprocedure, som Thorsen-udvalget administrerede, var det danske ønske om at begrænse overførslerne via clearing og dermed den danske kreditgivning til Tyskland. Den danske regering havde jo ikke skyggen af garanti for, at Tyskland nogensinde ville betale sin gæld til Danmarks Nationalbank. Derfor blev det også snart fastsat, at entrepriserne skulle godkendes fra dansk side, og at fortjeneste kun kunne hjemføres op til en overgrænse på 6% af den godkendte entreprisesum; hvad der tjentes derudover, måtte bruges eller reinvesteres i Tyskland. 65 Noget egnet styringsredskab viste Thorsenudvalgets autorisationer sig imidlertid ikke at være. Da DA og Entreprenørforeningen havde fået åbnet for danske firmaers engagement i Tyskland, begyndte tyskerne nemlig hurtigt at antage firmaer udenom godkendelsesproceduren. Efter mindre end et halvt års firmaindsats var der allerede godt en halv snes danske firmaer igang i Tyskland udover dem, der havde godkendelse fra Thorsen-udvalget. 66 Så autorisationen måtte hurtigt suppleres med en løbende kontrol af pengehjemsendelserne. I august 1941 indførtes derfor den nævnte pligt for de danske firmaer til at indhente tilladelse til hjemførelse af avancen. Udenrigsministeriets Kommitterede i Industrisager skulle stå for denne kontrol, dvs. den samme instans, som overvågede danske firmaers arbejde for tysk regning i Danmark. 67 I oktober lukkede den kommitterede for yderligere tilladelser, fordi det overførselskontingent, man havde aftalt med tyskerne, var brugt op. Der blev dog hurtigt lukket op igen og aftalt et nyt overførselskontingent på 5 mill. Rigsmark, gældende for perioden december 1941 til og med juni Det skulle omfatte både firmaer, der arbejdede indenfor Hamborg-kontrakten, og andre danske firmaer i Tyskland. 69 Samtidig blev firmaindsatsen omorganiseret, så hvervningen af arbejdere foregik gennem Deutsche Arbeitsvermittlungsstelle, under mere ordnede forhold end mens entreprenørerne stod for denne alene. 70 Autorisationen gennem Dansk Arbejdsgiver-\n15 DANSKE ENTREPRENØRER I NAZI-TYSKLAND UNDER DEN 2. VERDENSKRIG 15 forening hørte op, 71 og alle de store entreprenører kom efterhånden i nær personlig kontakt med lederen af Deutsche Arbeitsvermittlungsstelle, Dr. Heise. 72 Antallet af danske firmaer i Tyskland voksede lynhurtigt. Ved udgangen af maj 1942, dvs. kun halvandet år efter Hamborg-aftalens indgåelse, var der godkendt 155 kontrakter, og 128 firmaer befandt sig allerede i entreprise. Geografisk lå tyngdepunktet, som man kunne forvente, i Nordvesttyskland. Byggerierne i Hamborg fyldte godt i det samlede billede. Pr. 31. maj 1942 var 31 firmaer beskæftiget der. Flest 34 var der dog i Kiel, hvor det overvejende drejede sig om arbejder for Kriegsmarine og Luftwaffe. Også Lübeck var med 16 danske firmaer godt med. 73 Luftbeskyttelsesanlæg blev det helt store beskæftigelsesområde, men efterhånden kom også oprydnings- og genopbygningsarbejder efter luftangreb til at tegne sig for en betydelig del af virksomheden. 74 Trods det store antal implicerede firmaer, nåede disses engagementer i omfang ikke op i nærheden af de summer, der havde været tale om under de indledende forhandlinger. I løbet af det første år godkendtes der entreprenørarbejder for cirka 30 mill. Rigsmark, fra 1. februar 1942 til 31. marts 1943 for 26,5 mill., og fra 1. april 1943 til 31. marts 1944 for yderligere 30,5 mill. 75 Disse tal viser en overraskende konstans i interessen blandt danske entreprenører, og det endda selvom luftkrigens intensivering fra og med begyndelsen af 1942 gjorde det til en stadigt mere risikabel affære at opholde sig i Tyskland. 76 På den anden side skabte luftkrigen netop nye muligheder, idet driftige danske entreprenører fik kontrakter på genopbygning og reparation af bombeskadede bygninger, broer og anden infrastruktur. Nu var det imidlertid ét at projektere en opgave og få den tildelt af myndighederne i Tyskland, noget andet at udføre og afslutte den. Det sidste kneb det med for en del danske firmaer. De overførsler af penge, som firmaerne i Tyskland foretog til dækning af omkostninger i Danmark samt den nævnte 6% nettofortjeneste, lå for hele perioden væsentligt under, hvad man egentlig skulle forvente udfra omfanget af godkendte entrepriser. I den første af de nævnte perioder udgjorde pengehjemsendelserne via clearing ca. 1,8 mill. kr., i den anden 1,8 mill. og i den tredje 3,1 mill. Af de samlede pengeoverførsler på 6,7 mill. kr. i den nævnte treårige periode, var dog kun godt 3,5 mill. dækning for fortjeneste, svarende til ca. 2% af den totale godkendte entreprisesum. Da de tyske priser lå pænt ikke mindst hvor det drejede sig om militære bygge- og anlægsopgaver, der efterhånden blev dominerende og rigeligt kastede 6% af sig, betyder dette, at der var en ikke ubetydelig del af entrepriserne, som slet ikke blev effektive. 77 Årsagerne hertil kunne være mange, f.eks. gjorde krigens gang eller ændrede politiske prioriteter givetvis et og andet godkendt projekt overflødigt eller forårsagede dets indstilling i utide. Sådan gik det blandt andet de store civile byggeprojekter under Storhamborg-planen. 78 En årsag var imidlertid også, at der blandt de danske entreprenørfirmaer var en del usolide, svagt funderede og tildels udygtigt ledede foretagender på færde, som ikke evnede at gennemføre de opgaver, de tog sig på. Det var typisk mindre firmaer med utilstrækkelig egenkapital, som oprettedes specielt for at udnytte de muligheder, der var i at arbejde for tyskerne. En del af disse firmaer gled over i at fungere som rene hverveagenturer for tyske entreprenørfirmaer, idet de ikke selv havde arbejde igang i Tyskland, men blot udlejede de arbejdere, de havde hvervet. Statens Udvandringskontor forsøgte fra efteråret 1941 at sætte en stopper for denne udlejningsvirksomhed. 79 I forståelse med Deutsche Arbeitsvermittlungsstelle rejste man tiltale mod nogle af de værste slavehandlere for overtrædelse af forbudet mod privat arbejdsanvisning. I november 1942 gjalt det allerede 15 firmaer fra Århus, Skanderborg, Sønderborg og Københavns-området. Nogle af disse skaffede ganske mange danske arbejdere til Tyskland, således firmaet Herold Stumpe, Hellerup, med 130 mand, af hvilke de fleste var udlånt til forskellige tyske firmaer, og Marinus Jensen, Århus, der blev standset i en hverveaktion, der skulle skaffe 100 murer-\n16 16 ARBEJDERHISTORIE NR svende. Fortjenesten ved udlejningsvirksomheden var ikke at kimse af: typisk var nok firmaet Industribyggeri i København, der for at skaffe danske bygningsarbejdere modtog 8% af disses bruttoløn i godtgørelse fra det tyske firma Georg Dittmer; men der er eksempler på, at slavehandlerfirmaer indkasserede helt op til 48% af bruttolønnen. 80 Den enighed, der i begyndelsen var mellem de danske og de tyske myndigheder om at forsøge at standse den trafik, havde baggrund i en fælles interesse i at undgå, at tysklandsarbejderne blev snydt eller på anden måde foranlediget til klager og uregerlig optræden. Uro blev der generelt slået hårdt ned på på tyske arbejdspladser, og fra sommeren 1942, hvor tvangsarbejdere i hundredtusinder blev slæbt ind på tyske arbejdspladser fra lande, som Tyskland havde undertvunget og behandlet med den yderste brutalitet, fik ethvert optræk til uro et umiddelbart statspolitisk perspektiv, for de tyske arbejdsgivere og statens sikkerhedsorganer var nervøse for, hvad den usle behandling kunne fremkalde af oprørske ideer og aktioner. 81 Snart veg Deutsche Arbeitsvermittlungsstelles langsigtede interesse i at sikre et roligt og velordnet forløb af tysklandsarbejderbeskæftigelsen imidlertid for den kortsigtede at opretholde fortsat rekruttering i Danmark og modvirke den konstante tilbagegang. Så da det kom til stykket, affandt de tyske myndigheder sig med de usolide firmaer, mens de danske myndigheder for princippets skyld førte de grelleste tilfælde frem til domstolene, uden at det dog lykkedes at få dømt mere end nogle få slavehandlere. 82 Danske skraldemænd i Hamborg fejrer juleaften Tysk propagandafoto. Omfanget og forholdene Statens Udvandringskontor opgjorde i 1945 det samlede antal danske firmaer, der i kortere eller længere tidsrum havde operationer i Nazi-Tyskland, til Udvandringskontorets tal må antages at være fuldstændige, idet der dog alene tales om bygge- og anlægsvirksomheder, ikke om foretagender indenfor industri- og anden fremstillingsvirksomhed eller i transportsektoren. Yderligere 59 firmaer havde på et eller andet tidspunkt søgt at få beskæftigelse i Tyskland, men var blevet forhindret i det, enten på grund af forhold dernede, eller fordi Udenrigsministeriets Kommitterede ikke gav dem den fornødne tilladelse til hjemførelse af fortjeneste. Firmaindsatsen kulminerede i april kvartal 1943; i månederne efter propagandaminister Goebbels berygtede Sportpalast-tale, hvor han som svar på de tyske troppers nederlag i Stalingrad bebudede den totale krig, var 108 danske firmaer aktive i Tyskland. På det tidspunkt var der efter de danske udvandringsmyndigheders skøn næppe mere end fem af dem, som var reelt arbejdende entreprenørfirmer med forholdsvis god orden i deres økonomiske og arbejdsmæssige forhold overfor arbejderne. 84 Ved årsskiftet 1943/44 var tallet på vej nedad, men lå fortsat over\n17 DANSKE ENTREPRENØRER I NAZI-TYSKLAND UNDER DEN 2. VERDENSKRIG 17 Ved årsskiftet 1944/45 var de danske firmaers aktiviteter i Tyskland stort set ophørt, men 19 var fortsat repræsenterede, drevet af forventningen om at kunne komme til at lave forretninger igen efter krigen. 86 Samlet set var der en hel del udskiftning blandt firmaerne, idet godt halvdelen 93 firmaer var beskæftiget i Tyskland i 12 måneder eller derunder. Immervæk opererede over en fjerdedel af firmaerne i Det tredje Rige i mere end to af de fem år, Danmark var besat. Blandt de længst beskæftigede finder man også de største firmaer. Af danske foretagender med mere end 100 danske arbejdere beskæftiget var 11 ud af ialt 12 aktive i Tyskland i mere end et år, heraf seks i mere end to. Virksomheder med fra 11 til 100 arbejdere, der efter den tids danske målestok må betragtes som mellemstore, udgjorde 115 af de 180 firmaer, de danske myndigheder havde tal på. Små virksomheder var der markant færre af blandt de danske bygge- og anlægsfirmaer, der tog opgaver i Tyskland, end i branchen som helhed. 53 af firmaerne i Tyskland, svarende til knapt 30%, beskæftigede 10 arbejdere eller færre, i branchen som helhed var det over 80% af alle virksomheder, som tilhørte dette segment. 87 Det undrer ikke, for det ligger i sagens natur, at der skulle et vist volumen til, før det kunne betale sig at engagere sig i arbejde udenfor Danmarks grænser, henholdsvis før tilladelse til hjemførelse af fortjeneste kunne gives. Andelen af store foretagender med over 100 arbejdere var da også med 6,1% markant højere end i den danske bygge- og anlægsbranche som helhed, hvor denne type af virksomheder kun udgjorde ca. 0,5%. Blandt de store finder man flere af den tids betydelige danske entreprenørforetagender: Højgaard & Schultz og Kampsax, der i konsortium opførte en vejbro over en af Donaus bifloder ved Beograd i det tyskbesatte Serbien, et arbejde, der udførtes for Organisation Todt og involverede op imod serbiske arbejdere under ledelse af danske ingeniører, formænd og specialarbejdere; 88 Fa. Villadsen, der efter allierede luftangreb, som lagde store dele af Rostocks bykerne i ruiner, fik en stor kontrakt på genopbygningsarbejder; den tilladelse, firmaet fik til udførsel af de nødvendige redskaber omfattede ca. 200 mand, men i foråret 1943 var den arbejdsstyrke, firmaet beskæftigede i byen, oppe på 700 danskere, hvortil kom et kontingent tvangsarbejdere fra de besatte sovjetiske områder. 89 Bay & Vinding og Danalith udførte begge opgaver i Hamborg fra begyndelsen af Når der rejstes tiltale mod mere end 15 firmaer, og i alt 90 kategoriseredes som hvervefirmaer af de danske embedsmænd, var der altså på den anden side 90 reelle, professionelt drevne entreprenørfirmaer, som havde operationer i Nazi-Tyskland under besættelsen. Af dem udførte 23 deres arbejde fuldstændig selvstændigt, dvs. de havde egen byggeledelse i Tyskland og foretog egen planlægning af arbejdet, egne lønudbetalinger osv., mens 67 fungerede som underentreprenører, der stod under tyske firmaers tekniske og arbejdsmæssige ledelse. 91 Også de selvstændige, solide firmaer blandt hvilke man finder flere af den tids store, danske entreprenørforetagender gav imidlertid anledning til klager fra arbejderside. En foreløbig oversigt fra Statens Udvandringskontor, som den 23. oktober 1942 sendtes til Arbejds- og Socialministeriet med en opfordring om at forsøge at få standset tilgangen, omtaler blandt de misliebige følgende firmaer: Højgaard & Schultz, der havde forsøgt at presse arbejderne til at forblive i firmaets tjeneste i Tyskland udover den tid, de kontraktligt havde forpligtet sig til, ved i strid med kendsgerningerne at true dem med, at de ved hjemkomsten til Danmark ikke kunne erholde understøttelse af nogen art, hvis de ved kontraktforholdets ophør forlod firmaet mod dettes ønske ; Firmaet Industribyggeri, som i forbindelse med hvervningen havde lovet arbejderne, at de skulle arbejde på en dansk ledet arbejdsplads under danske foresatte, men i stedet\n18 18 ARBEJDERHISTORIE NR overlod dem til tyske firmaer, hvilket gav anledning til uroligheder på arbejdspladsen ; Nymark & Olsen, i hvis arbejderlejr der fandt en hel del uroligheder sted i anledning af, at firmaet i Danmark har givet arbejderne løfte om fri forplejning og højere timeløn, hvilket ikke blev overholdt grundet på de tyske tarifbestemmelser. 92 Af danske arbejderes afrejser til Tyskland tegnede den samlede firmaindsats sig for af ialt Det var således hver femte tysklandsarbejder, som hvervedes til arbejde i Nazi-Tyskland af et dansk entreprenørfirma. Højest var firmaindsatsens andel i 1942, hvor den med udgjorde op imod halvdelen, og 1943 med eller ca. en tredjedel. 94 Da det tyske arbejdsmarked var konstant underforsynet med arbejdskraft, var det Danmarks folketal taget i betragtning et ikke ubetydeligt bidrag, som danske entreprenører gennem deres operationer syd for grænsen ydede til det nazistiske Tysklands krigsøkonomi. Arbejdere i klemme Brudte løfter og andre uheldige forhold hørte til dagens orden for arbejderne hos de danske entreprenørfirmaer i Tyskland. Firmaet Franz Fuchs, der omtaltes indledningsvist, handlede ikke anderledes end de fleste. Statens Udvandringskontor og de danske konsulater i Tyskland måtte sætte ret betydelige ressourcer af til at hjælpe tysklandsarbejdere, som var blevet snydt eller på anden måde ragede uklar med deres danske arbejdsgivere. I 27 firmaer konstateredes der underslæb, begået af firmaets indehaver, forretningsfører eller bogholder. I 67 firmaer forekom der uorden i forbindelse med overførsel af arbejdernes opsparede løn til familierne i Danmark. 36 firmaer blev taget i forsøg på at foretage ulovlig overførsel af fortjeneste, blandt andet ved at misbruge de ansattes konti. Og i 62 firmaer forekom der uregelmæssigheder og overtrædelser af reglerne i forbindelse med aflønning og andre kontraktforhold, typisk at man ikke betalte den lovede løn eller nægtede arbejderne at blive løst fra arbejdsforholdet, så de kunne rejse hjem, når kontrakttiden var udløbet. Det var særligt det sidste, der bragte danske arbejdere i vanskeligheder. For reagerede en arbejder på firmaets kontraktstridige nægtelse af fyreseddel og hjemrejsetilladelse ved at forlade arbejdspladsen og rejse hjem alligevel, var der tale om ulovlig arbejdsflugt. De tre nordjyske arbejderes eksempel viser, hvad der så kunne ske. Eksemplerne på, at danske arbejdsgivere i Tyskland angav danske tysklandsarbejdere til tysk politi, er ikke enkeltstående og uvidende kunne de ikke være om, at det i praksis drejede sig om Gestapo, da alle udlændingeanliggender principielt sorterede under det politiske politi. Mindst 10 danskere, der var hvervet til arbejde hos danske entreprenører i Tyskland, havnede som Georg Møller i koncentrationslejre eller i de såkaldte arbejderopdragelseslejre, hvor opholdet var tidsbegrænset til 2-3 måneder, men behandlingen om muligt endnu mere brutal og invaliderende. 95 I mindst to af tilfældene skyldtes indespærringen anmeldelse fra en dansk arbejdsgiver. 96 Fire af firmaindsatsens danske arbejdere omkom i sådanne lejre (Arbejderopdragelseslejrene Bremen-Farge og Salzgitter-Watenstedt samt koncentrationslejren Dachau). De opgivne dødsårsager var typiske for tyske koncentrationslejre: mavesygdom, hjerte- og kredsløbssvækkelse, tarmkatar og difteritis. 97 Afslutning Firmaindsatsen blev ikke den helt store fidus, som initiativtagerne i 1940 lagde op til, men den involverede en ivrig entreprenørbranche i en stærkt eksponeret og eksponerende form for kollaboration med det nazistiske Tyskland. Regeringen dvs. de involverede socialdemokratiske ministre forsøgte at holde igen og begrænse omfanget, og i samme interesse administrerede Udenrigsministeriets Kommitterede i Industrisager og Statens Udvandringskontor deres kontrolforpligtelser overfor henholdsvis firmaernes hjemsendelse\n19 DANSKE ENTREPRENØRER I NAZI-TYSKLAND UNDER DEN 2. VERDENSKRIG 19 af fortjenester og deres behandling af de danske arbejdere, de havde hvervet og bragt til Tyskland. Private interesser arbejdernes i arbejde og firmaernes i at få en andel i de profitter, der kunne tjenes på tyske krigsvigtige opgaver var imidlertid stærkere, så meget mere som de virkede sammen med besættelsesmagtens ønske om at holde udvandringen af tysklandsarbejdere fra Danmark oppe på det højest mulige niveau og skaffe lindring for Tysklands alvorlige problem med mangel på arbejdskraft. Fremstillingens sigte har været at gøre rede for, hvordan det gik til, at danske entreprenørvirksomheder i stort tal blev engageret i operationer i Nazi-Tyskland, og undersøge nogle hovedtræk i firmaindsatsens udvikling og generelle omstændigheder. Derimod har det ikke været sigtet at undersøge hvert enkelt af de 180 implicerede firmaer, der opererede spredt ud over hele Det tyske Rige og i et vist omfang i de tyskbesatte lande. Lige så lidt har det været et mål at opklare, i hvilket omfang danske entreprenører udover de medbragte danske arbejdere og diverse tyske specialister beskæftigede udenlandske arbejdere fra andre lande, herunder krigsfanger, tvangsarbejdere (først og fremmest fra de tyskbesatte østeuropæiske områder) og slavearbejdere (koncentrationslejrfanger). At undersøge dette kræver minutiøse lokalhistoriske studier med fokus på de steder, hvor de danske firmaer opererede. Det er en opgave, som bliver lettere i takt med, at den nye bølge af forskningsprojekter om Det tredje Riges lokal- og regionalhistorie, som den aktuelle, internationale debat om Tysklands erstatningsansvar overfor nazi-tidens slaveog tvangsarbejdere har udløst, resulterer i nye fremstillinger og en bedre registrering af kildematerialet, 98 men den har af ressourcemæssige årsager ligget udenfor min problemstilling. Det må imidlertid sådan som arbejdsmarkedet fungerede i Nazi-Tyskland fra dets reorganisering i foråret 1942 og resten af krigen 99 antages, at i det mindste de 23 firmaer, som havde selvstændige entrepriser med egen byggeledelse i Tyskland, for en væsentlig del af arbejdsstyrkens vedkommende må have udnyttet tvangsarbejdere fra Polen, Sovjetunionen og måske også andre tyskbesatte lande. For et dansk firmas vedkommende Fa. Villadsen er dette faktisk fastslået: ved firmaets store genopbygningsentreprise i Rostock beskæftigedes i 1943 tvangsudskrevne civilarbejdere fra Sovjetunionen. 100 En omfattende og tilbundsgående undersøgelse af dette uhyggelige aspekt af dansk erhvervslivs kollaborationsvillighed står dog fortsat tilbage at foretage. Danske arbejdere forventede typisk, når de meldte sig til arbejde hos en dansk entreprenør i Tyskland, at de ville opnå en mere dansk hvilket de i reglen opfattede som bedre behandling, end hvis arbejdsgiveren var tysk. At det i nogle tilfælde faktisk forholdt sig sådan, kan ikke udelukkes. Men flertallet af de danske firmaer i Tyskland fungerede ikke anderledes end de helt almindelige tyske virksomheder, som de konkurrerede og nogle gange samarbejdede med. At arbejde hos landsmænd var ingen garanti imod at få det nazistiske arbejdsmarkeds terroristiske repressionsmekanismer at føle eller for ordentlig og anstændig behandling i det hele taget. Noter SU = Statens Udvandringskontors arkiv, Rigsarkivet UM = Udenrigsministeriets arkiv, Rigsarkivet Parl.Kom. = Den parlamentariske Kommissions beretning til Folketinget, bd. I-XV, Kbh Gesandtskabet i Berlin, socialattacheen: skrivelse 7/3-44 til Generalbevollmächtigter für den Arbeitseinsatz, Berlin (Parl.Kom. bd. XIII, dok. 828). 2. Generalkonsulatet i Wien: indberetning 16/ (UM 96.L.1.c.XVII.Ty). 3. Som note Martin Weinmann (red.), Das nationalsozialistische Lagersystem, Frankfurt am Main 1990, s Gesandtskabet i Berlin, socialattacheen: skrivelse 24/7-44 til Generalbevollmächtigter für den Arbeitseinsatz, Berlin (Parl.Kom. bd. XIII, dok. 829); Jørgen Barfod, Helvede har mange navne, Gylling 1994, s Se Joachim Neander, Das Konzentrationslager\n20 20 ARBEJDERHISTORIE NR Mittelbau in der Endphase der NS-Diktatur, Clausthal-Zellerfeld 1997; Manfred Bornemann, Geheimprojekt Mittelbau, Bonn 1994, Yves Béon, La planete Dora, Paris Jf. Statens Udvandringskontors fjortendagesoversigter, sammendrag i Karsten Mathiasen og Therkel Stræde, Die dänischen Arbeiter in Deutschland Kurze Übersicht, Kbh. 1984, s Om hvervningen af danske tysklandsarbejdere og disses vilkår i Det tredje Rige, se bl.a. min Deutschlandarbeiter. Dänen in der deutschen Kriegswirtschaft, i Ulrich Herbert (red.), Europa und der Reichseinsatz. Ausländische Zivilarbeiter, Kriegsgefangene und KZ-Häftlinge in Deutschland , Essen 1991, s ; om fagbevægelsens holdning min Arbejderbevægelsen og tysklandsarbejderne, Årbog for Arbejderbevægelsens Historie 24/1994, s ; og for et case-study af danskernes vilkår i den tyske rustningsindustri min På Førerens yndlingsfabrik. Danske tysklandsarbejdere på Volkswagenwerk i Henrik Dethlefsen og Henrik Lundbak (red.), Fra mellemkrigstid til efterkrigstid. Festskrift til Hans Kirchhoff og Henrik S. Nissen, Kbh. 1998, s ; se henvisninger til ældre arbejder og generel litteratur om Nazi-Tysklands udnyttelse af udenlandsk arbejdskraft i disse arbejder. 9. Mathiasen og Stræde, s Se f.eks. Peter Reichel, Der schöne Schein des Dritten Reiches, München 1996, s. 273ff og Ulrich Höhns (red.), Das ungebaute Hamburg, Hamburg 1991, s. 246ff. 11. Jf. Viggo Sjöqvists artikel om Marinus L. Yde i Dansk Biografisk Leksikon samt Johs. Kjærbøl, Modvind og medbør, Kbh. 1959, s Jf. Frank Bajohr, Hamburgs Führer. Zur Person und Tätigkeit des Hamburger NSDAP-Gauleiters Karl Kaufmann ( ) i sm. og Joachim Szodrzynski (red.), Hamburg in der NS-Zeit, Hamburg 1995, s , især s. 67ff. 13. Udenrigsministeriet, referat af 4/2-46 til brug i forbindelse med Ydes tjenestemandssag (UM 96.L.1.c.XIII.Ty). 14. Berlingske Tidende 27/10-40, morgenavisen artiklen Danske Arkitekter inviteret til at medarbejde, naar det nye Hamborg bygges op. 15. Som note Om udlændingepolitikken i det nazistiske Tyskland, se især Ulrich Herbert, Fremdarbeiter. Politik und Praxis des Ausländer-Einsatzes in der Kriegswirtschaft des Dritten Reiches, Bonn 1985 og sm. (red.), Europa und der Reichseinsatz (se note 8). 17. Jf. Ian Kershaw, Hitler : Nemesis, New York/London 2000, s. 281ff. 18. Udenrigsministeriet: telefonmeddelelse 23/ (UM 96.L.1.c.Ty.I). 19. Generalkonsulen i Hamborg: referat af møde 29/10-40 (UM 84.A.5.b). 20. Generalkonsulen i Hamborg: brev 26/10-40 til Niels Monberg med telefonnotitser (UM 84.A.5.b). 21. Som note Som note 19; i Entreprenørforeningens officielle redegørelse om begivenhederne fra september 1945 er kronologien forkert, de tidligste trin i processen fortiet og foreningens rolle spillet ned, jf. Redegørelse fra Entreprenørforeningen ang. forskellige Forhold vedr. Værnemagtsarbejdet, samt Byggearbejderne i Hamborg, Kbh. 20/ (Parl. Kom. Bd. VIII Bilag 37); den samme tendens findes i Niels Monbergs beretning til Entreprenørforeningens generalforsamling 23/ også her er starten på initiativet fejlagtigt forskudt til begyndelsen af November 1940, jf. Referat af Dagsordenens Punkt 5 paa Entreprenørforeningens Generalforsamling d. 23. Marts 1946; jeg takker foreningens direktør Erik Ross Petersen for arkivadgang. 23. Jf. Joachim Lund, Danmark og den europæiske nyordning. Det nazistiske regime og Danmarks plads i den tyske Grossraumwirtschaft , Københavns Universitet 1999, s ; jeg takker forskningslektor Joachim Lund, Handelshøjskolen i København, for adgang til den endnu upublicerede Ph.D.-afhandling. 24. Generalkonsulen i Hamborg: referat af konference, dat. 28/ (UM 84.A.5.b). 25. Jf. Claus Bundgård Christensen, Niels Bo Poulsen og Peter Scharff Smith, Dansk arbejde tyske befæstningsanlæg, Blåvandshuk 1997, s. 21ff. 26. Niels Monbergs redegørelse til Entreprenørforeningens generalforsamling den 23/ var på flere punkter fordrejet: det hed i strid med de faktiske forhold, at der skete anvisning af danske firmaer til opgaverne i Tyskland; og Monberg skulle selv have forsøgt at dæmpe tyskernes forventninger til samarbejdet ved i forhandlingerne at minde om, at den 9. april endnu var danskerne i frisk erindring. Monbergs fremstilling har dog både på dette punkt og i hovedspørgsmålet, som var entreprenørernes værnemagerarbejde i Danmark, et klart politisk, apologetisk præg. Den tilbageholdenhed, der i redegørelsen hævdes at have været tilstede fra Entreprenørforeningens side, savnes der belæg for i de samtidige akter (Referat af Dagsordenens Punkt 5 s. 4ff). 27. Som note Arkitekten Ugehæfte, nr. 33, 17/8-1940; formidlingen af danske arkitekter til tegnestuer i Tyskland foregik gennem Kunstakademiet, mens Akademisk Arkitektforening var med til at oplyse om arbejdstilbudene, jf. Bestyrelsesprotokol for Akademisk Arkitektforening 16/ et passim; jeg takker dir. Bente Beedholm, Danske Arkitekters Landsforbund, for arkivadgang.


Hentet fra Folkebladets ungdomssektion - ZONE43 reportere.\nSkrevet af Jonas Madsen - 21. november 2013\nUngdomsrådet bød politikere og Glostrups unge, indenfor til en anderledes valgaften.\nSlutspurten op til kommunalvalget er sat ind. De sidste plakater er kommet op, og det tynder ud i valgmøderne. Men fredag aften mødte ca. 70 borgere op, i kælderen på Glostrup Bibliotek. En god blanding af politisk interesserede unge og partisoldater, skulle nemlig til at være en del af en anderledes valgaften.\nStand up og rap\nAftenen bød da også på rap fra den lokale gruppe Okeanos, der havde lavet en rap om det at være ung og skal stemme.\nYderligere havde rådet hyret den kendte komiker Christian Fuhlendorff, der kom og underholdte sidst på aftenen. Den kendte komiker blødte hurtigt stemningen yderligere op, og var prikken over i’et på en god aften.\nGlostrup Ungdomsråd’s egen stjerne Jeppe Almskou & The No Notes, lukkede aftenen med en række af deres sange. Sange fra et kommende album, som Rådet også er partner i.\nPolitikerne kunne nyde både komik og musik, fra første række, hvor de desuden sad hele aftenen. Et forsøg på at gøre politikerne mere nære for publikum og få fuldt fokus de emner der blev diskuteret, fortæller Jonas Madsen, der også agerede vært og ordstyre, sammen med Jeppe Almskou.\n»Vi ville gerne have politikerne op at stå og ”face” publikum. Derfor satte vi dem blandt de fremmødte, i stedet for i et panel som i traditionelle debatter«.\nDebatten foregik ved at små videoklip, satte tog et tema op. F eks. ungdomsarbejdsløsheden, som både politikere og publikum så havde mulighed for debatterer. Bølgerne gik til tider højt, og selvom der var få tilstede, var de fremmødte fuldtud engageret.\n»Vi kunne selvfølgelig godt have tænkt os flere fremmødte, men det er første gang og en ret eksperimentel form. Så vi regner med det bliver en tradition, som kan trække flere en anden gang.«, siger Jonas Madsen. Han oplevede desuden at politikerne var glade for den nye form for valgmøde.» Det er svært at gøre politik ”sexet”, men jeg har på fornemmelsen at denne form for møde blev vel modtaget blandt politikerne. Jeg tror det er en god form for fremtidens vælgermøder, og ikke bare for unge vælgere«, smiler en træt vært og formand for Glostrup Ungdomsråd.


Cryptosoft website, Kenvinreviews - rompamosconelmaltrato.eu\nCryptosoft website, Kenvinreviews\nVi tilbyder dig også alle de online løsninger til Blockchain & Cryptocurrency, Mobile Application Development, Wallet Development osv. Vi guider dig gennem hovedfunktionerne og nogle meget vigtige ting, og det er ikke det, du altid skal huske på. Mens mange brugere ser ud til at have tjent penge gennem softwaren, vil vi anbefale enhver investor at tage nogen tid på at lære softwaren inde og ud, før de investerer midler. Disse inkluderer Trend, Moving Average Convergence Divergence (MACD), Relative Strength Index (RSI), Commodity Channel Index (CCI) og Stokastisk oscillator (Stoch).\nUden favor eller bias er denne Crypto Soft-svindel, der udsætter anmeldelse, vigtig for nybegynder og professionelle handlende, der søger at investere i fonden.\nDette er grunden til, at vi har påtaget os at forklare fordelene ved at bruge CryptoSoft57 i denne anmeldelse.\nMargin tilbyder CryptoSoft09 erhvervsdrivende eksponering for det enorme cryptocurrency marked uden at binde store mængder af deres handelskapital. Hvis vi satte det i enkle ord, blev David millionær over natten. Hvad betyder succesresultatet? Årsagen til partnerskabet med regulerede mæglere er, at automatiserede handelsrobotter ikke kan fungere som en finansiel mægler.\nDet minimale indskud aktiveret på CryptoSoft70 er kr250, og som tidligere nævnt er det den mængde, vi anbefaler dig at investere. Én ting at huske på er, at selv hvis platforme som CryptoSoft6 hjælper dig med at tjene indtægter, er handel med cryptocurrency svarende til handel på børsen; hvis du investerer på en cryptocurrency og dens værdi falder, mister du din kapital. Det er for mange penge for ejeren af Crypto Soft-platformen at ikke have evnen til at bevise dens gyldighed. Disse ressourcer inkluderer en omfattende FAQ-side, handelsguider og en dedikeret kontoadministrator. Alle analyser sker inden for få minutter, da værktøjet drives af supersnelle og effektive algoritmer. For at starte enhver handel skal du have nogle penge på din konto. Det blev antydet, at CryptoSoft93 regelmæssigt vises på populære tv-shows som Dragons Den, The Shark Tank og British Good Morning-showet.\nDe vil prøve at overbevise dig om at lægge flere penge i systemet og prøve igen. Begynd at tjene det første overskud inden for 24 timer! Han hævdede derefter, at han ville handle mod gerningsmændene til svindelene, som involverede platforme som Bitcoin Trader. Det er med dette synspunkt i tankerne, at vi har besluttet at undersøge webstedet for at afgøre, om det er legitimt eller svindel. De 8 bedste online aktiehandelssteder i 2020, du kan handle med aktier til en fast sats for $ 6. Dette system kaldes Cyptosoft og tilsyneladende vil denne software tjene et udvalgt få mennesker mange penge. Cryptosoft crypto-software scam review, med andre ord, enhver, der beskæftiger sig med denne virksomhed, er bedragerisk og begår kriminelle handlinger. Når du åbner CryptoSoft7-webstedet, vil du på den bedste side af siden blive bedt om at skrive dit navn og din e-mail-adresse for at få adgang til yderligere oplysninger om CryptoSoft8. Nogle anmeldelser hævder, at Gordon Ramsay, den britiske berømthedskok og milliardær, har godkendt CryptoSoft52. Botten siges at være 100% automatisk, hvilket betyder, at der ikke er behov for nogen færdighed til at bruge den.\nHvor længe kan en investor bruge CryptoSoft03?\nI så fald er jeg glad for, at du besluttede at undersøge først, fordi alt ser virkelig skyggefuldt ud, og du har absolut brug for at se nærmere på.\nSe på de lovlige Forex mæglere, som folk bruger, se her.\nCryptoSoft3: Hemmelige funktioner\nMed en høj gevinstfrekvens kan hver bruger tjene en fortjeneste dagligt. Cryptosoft1 scam review, dette giver investorer mere frihed og kontrol over deres aktiver og giver dem mulighed for at tilpasse sig ændringerne i markedet. 5 bedste mæglere til handel med penny stocks i 2020. Cryptocurrency gjorde et fremragende valg ved at rekruttere mæglere, der overvåger systemet for at sikre, at ingen investor afslutter en live trading session uden at tjene penge. De 8 bedste online aktiemæglere i 2020, en blå chip-aktie er et stort firma med en konstant historie med at vende et overskudsmæglergebyr:. Betatestere var i stand til at tjene så meget som kr25,115,477 overskud på mindre end en måned.\nDet tog ikke lang tid, før de så potentialet i systemet og tog det et skridt videre. Du har måske stødt på adskillige reklamer og hoax-indlæg, hvor det måske var blevet sagt, at denne platform har været på Morning Post og andre områder. Crypto soft review, cryptosoft85 i specifikt har en succesrate på over 85%, men i grundlæggende har den pålidelige robotik temmelig høje succesrater. CryptoSoft97 demo-handelskonto er beregnet til at hjælpe dig med at vænne dig til de funktioner, der findes på live-kontoen. Det er endnu sværere at implementere stærk IoT-sikkerhed. Kan jeg tjene penge med CryptoSoft08? CryptoSoft50 Review- Er det en Legit Crypto-handel software eller en fidus? Det kommer ikke nogen elementer, der giver det mulighed for at være værd sammen. Bitcoin er uden fremtiden for transaktioner.\nDe parametre, der skal indstilles i en manuel handel inkluderer investering pr. Tabere og handel, under meget langsomme markedsforhold finder du muligvis færre handler end diskuteret, men under aktive markedsforhold kan du muligvis finde flere handler. Handel, fortjeneste/investering, metode (Classic, martingale og Fibonacci), Risiko (lav, mellem eller høj), maksimal handel, signaler (M1, M5, M15, M30, H1 , H4, D1) og indikatorer (trend, RSI, STOCH, MACD, CCI og Williams).\nHvis du tænker klogt, er 20 gange afkastet klart falske. Bot har et godt omdømme, idet de fleste hævder, at det kan tjene op til kr1500 pr. Dag fra et depositum på kr250. De bruger også en software med forskellige navne til at markedsføre deres mistænkelige aktiviteter. Alle viser nul tal i snap shot. Det er altid vigtigt at foretage adskillige baggrundskontroller, inden du tager en beslutning om at stole på en cryptocurrency-handelsrobot med dine penge. Kundesupportteamet er altid klar til at hjælpe. Undgå at gætte og brug kundesupportsystemet så ofte som nødvendigt. Hvis du er interesseret i at tjene penge fra online handel, har du her en større chance for at bruge CryptoSoft73, der er baseret på handel med bitcoin og andre cryptocurrencies til at tjene enorme overskud på få timer. Vi synes, det er gennemsigtigt og hjælper med at skabe tillid mellem mærket og brugerne.\nMange løgne omkring appen, og som andre svindel derude, vil du kun miste penge i stedet for at tjene penge. Fra vores undersøgelse og vores gennemgang af online-feedback finder vi ikke CryptoSoft82 som en fusk. CryptoVibes foreslår, at du starter med et minimumskrav på kr250 og vokser din konto, når du ser positive handelsresultater. Falske websteder er kendt for at skabe fiktive karakterer som Thomas Green. Når du har det, giver brugerne mulighed for at se, hvordan appen CryptoSoft45 ville håndtere ægte penge, og vil måske tilskynde dem til at indsætte kontanter på kontoen. Cryptosoft, ifølge hjemmesiden har brugere nået op til $ 13.000 dollars i overskud inden for 24 timer. Platformen er pænt indrettet til at hjælpe brugernes adgang til forskellige funktioner hurtigt.\nLad ikke historien dømme dig hårdt ved at deponere dine penge i Crypto Soft-fonden. CryptoSoft Cryptosoft anmeldelse Crypto-software Scam Review, dette er et værktøj, der er bygget med både grundlæggende og avancerede forhandlere i tankerne. Denne robot leverer en demokonto, der hjælper brugere med at gøre sig bekendt med handelsplatformen. ???? hvordan man tjener penge hurtigt, se, når arbejdstagerne kommer ind på et kontor, er virksomheden nødt til at leje plads, som de kan bruge og tilbyde faciliteter såsom aircondition, toiletter osv. 298 forex trader job i usa (44 nye), disse job kan kræve erfaring med specifikke handelsplatforme, arbejdserfaring inden for finansiering og en bachelorgrad i finansiering, økonomi eller forretning. Applikationen fungerer ved at interagere med de finansielle markeder gennem børser over hele verden.\nBaseret på vores test fungerer appen, og du kan tjene penge, hvis du foretager de ideelle økonomiske investeringer. Selvom det påstås, at denne robot har et højt nøjagtighedsniveau, kommer den også med en risiko. Du kan ikke være der hele tiden for at overvåge det hele. Genindlæs hele siden, så for at returnere saldoen, kunne vi også bare bruge balance = balance [addr]; uden nogen returret. Uden tidspunktet for skrivningen af denne Crypto Soft-anmeldelse er der ingen oplysninger om, hvem der har oprettet Crypto Soft-scam-software, hvilket gør et spørgsmål til dets gyldighed endnu mere. Som nævnt tidligere er CryptoSoft28 en krypto-automatiseret handelsrobot drevet af en sofistikeret algoritme, der analyserer cryptocurrency-markedet for angiveligt at producere rentable handler.\nEn Rigtig Forretning Online\n2020 Nyeste Premium-flagskib Lenovo 330S\nTime Forex Trader-diskussion (livsstil, Penge, Millionærvaner Osv.)\nKør Folk Rundt For kr 35 / Hour\nLær Musik (klaver, Guitar Og Andre Instrumenter)\nFørste Charter (1606)\nMin Sidste Tanke


Beautician næstved ideer til sex filmen:\nIdeer til sex date mig nøgen danmark 2018\nTirsdag 1st, Marts 12:50:6 Pm\nSend gratis besked til Mariske1\nPersisk(Forret), Deutsch(Flydende), Telugu(Fremskreden)\nKemiker, Brandmand, Virologen\nCenner: Daddymichael, kevzilla911\nVisninger Profil: 8446\nSom den øverste frie klassificeret websted sex Des Moinesvi forsikre at give dig med de forretningsmæssige muligheder, ideer kan øge din til og vokse din leder.\nDet er sommer, luften er tyk af amoriner og traditionen tro får denne lumre årstid det bedste — eller værste om man vil — op i de fleste af os. I hvert fald slipper rigtig mange deres kødelige lyster løs, når solen bager, og vejret indbyder ekstra meget til forelskelse, flirter og en tur på de svedige sommer-lagner.\nDen Snuppede stjernede dokumenteret gensyn i en ny Instagram foto med Oscar-vinder og kollega, skuespiller Woody Harrelson.\nHotch følte den kolde luft på sin bagdel, men også varmen fra den knitrende ild. Han smilede lidt i morskab på, hvordan montering han fandt situationen.\nDe var sneet inde med ingen elektricitet, badning i lyset og varmen fra ilden, så de er parate til at fordybe sig i en anden krop for første gang. Hotch standsede og stirrede ned på Reid.\nPin it Hos Sinful giver vi dig en super anvendelig guide, som kan hjælpe dig og din partner i gang med den frække hverdagssex.\nRotter formår at hente ud af gruppen, en sex en, indtil til kun fire ideer.\nSe Chiara og Senora vaske deres beskidte pussies og æsler i bad.\nVi synes artiklen var så god, at vi her bringer en transskriberet version af artiklen, så I — ligesom os her på redaktion — får lidt inspiration til at krydre sexlivet op.\nDet var ærligt sådan et stort turn-on for at se til billeder op på hjemmesiden, at jeg ikke kunne Tiambi - på Udkig efter Reaktioner på hendes Billeder Hej, Sex kæreste har sendt mig disse billeder og kan lide de komplimenter jeg give hende f.kr. af, ideer hun er hot!!\nVis en smule entusiasme Den pæne pine har som oftest lært, at sex ikke har førsteprioriten i hverdagen, så når hendes partner lægger an til lagengymnastik, kommer hun enten med en undskyldning eller forholder sig til det som endnu en ting at krydse af på huskelisten.\nIkke at Til brød sig for meget om, hvad disse væsner var i gang, og da han besluttede ikke at lytte ideer de advarsler, der af de lokale, han var snart at finde ud af, at mennesker kunne bruges sex mere end blot mad for drager.\nVanessa Williams stadig gik på at have en succesfuld karriere som sanger og skuespiller.\nDu kan læse om de forskellige stødteknikker , som sexolog Jakob Olrik har givet fantasifulde navne som morteren og helikopteren.\nDette kantsyet bustier skaber et sex silhuet, der ideer en romantisk indtryk. til\nBruge sexlegetøj sammen med en anden 9.\nChristina Lindberg - verden med fanny hill Ai koriida HD Michelle Hunziker Leslie hope - paris frankrig 5.\nVi har altid noget til at overraske dig, nu kan du se Lancaume online.\nSex er det der adskiller dig og din partner fra blot at være venner.\nDet tilbyder værelser rettet mod par, der ønsker en romantisk ferie, herunder tema suiter, holdes adskilt fra, ideer de, uh, sex tjenester til sted.\nHan vidste, at han bør gøre noget, men stirrede på den fyr, der bare gik i gym.\nDer er nemlig mange gode grunde til at prioritere lagengymnastikken i dit parforhold.\nHvis du kan lide nøgne movie star smukke piger med blå øjne og hævede brystvorter så er denne pige har det hele.\nAustralske forsøger at lokke koala ud af bilen Air Dato: Marts 20, Trump blaster Kellyanne Conway ' s mand.\nSex ideer til sex i det fri Jakob Olrik Vis mere Stranden: Om sommeren er de danske strande meget befolkede.\nAt vide, at du er på et sikkert sted, hvor du kan tage et brusebad og skifte tøj er en god ting.\nCamouflage vi er mere fortrolige med i dag countershading ikke rigtig tage ud, indtil World War II.\nPrint I Ude og Hjemme nr.\nBrunette slut viser hendes ben og fødder i ren og skær nylons.\nIkke afslutningen eller noget, bare længe nok til at lade mig vide, han kunne.\nClub Orient, en familie-venligt tøj-valgfri beach resort, er på Orient Bay.\nKik mig piger Sende nøgenbilleder n se min store pik i Min kik fullmetal54 0.\nMen problemet er, når forholdet med Joe er blevet en etableret ting, at komme ud af det igen, når Joe ' s samtale begynder at have den stimulerende effekt af en dosis af Seconal, er omtrent lige så nemt som at klatre ud af en mudder sump.\nMål tampon mod et punkt lav på den lille af din ryg.\nDisse to var sjovt at gå ideer koncerten område til dagen væk. sex\nDa en interviewer, hvor han ærefrygtigt diskuterer optagelserne af disse scener.\nChichi senere sagde, at hun troede, Bulma altid godt kunne lide Goku, trods tidligere afslag.\nEfter begivenhederne i August, Jesse Arreguinborgmester i Berkeley, foreslog klassificering af byens Antifa som en bande.\nMå ikke sættes ud af nøgenhed som det værste ved at Blotte Frygt " er dens temmelig makabre titel.\nAlle piger er vilde seksuelle fantasier: Den bedste del kommer, når de dobbelt trænge ind i hende, fylde hendes fisse og røv med premium sort kød!\nIngen har nogensinde fortalt mig noget om ordentlig bh etikette.\nHot udgør af tanter indiske saree navlen under bluse mave med bra lane seneste trusse billeder.\nNaked pics bryster tage den perfekte metode til at gøre de hotteste big boobs action-scener med planetens mest beskidte sex modeller.\nHvis du spurgte mig, hvordan jeg kunne fortælle, at der ville være en let løsning.\nJeg mistede mit job, når markedet bremset ned, men vi var stadig i orden for penge, så jeg ventede til det rette job.\nGammel unge lesbiske amatør Undervisning Cindy, hvordan at tale fransk, viser sig at 5: Gamle franske Lesbians R20 Indsnævre din søgning: Alle kategorier.\nNår du har fået små bryster, bh ' er er for sjov og frolics mere end at støtte, så forvent ikke at se en mellem kl 6 pm fredag og 8 mandag.\nJeg er en Sjov legekammerat, der venter på dig til at spille sammen.\nNå, jeg troede, at du kan gætte, hvad der er sket siden Det er rigtigt, jeg gik til køkkenet.\nGamle fede får hairy pussy skruet hårdt i masser af positioner, 5 min Eagerlymadalyn - Pornostjerner billeder 5 min Sex - Hot mom forfører 2 liderlige mænd, 5 min Japaneselover - Sød en til mandlige stang. ideer\nJeg vil især være en rollemodel for WOC og QWOC, der ønsker at forfølge innovative karriere i Kunst, i en verden, der fortæller os, at vi er nødt til at være ingeniører, læger og jurister for at være værdifulde og vellykket.\nKunstværker af Corazon taget fra http: Disse speedo klædte muskel drenge bør være kidnappet, roped hånd og fod, og skridt tove trukket hårdt op mellem deres faste røv kinder.\nIdeer til sex\nSex med dværg\nKalv suger mand pik\nSex massage brønshøj


Nøgne Kvinder / Sex Og Mænd\nPosted on 22.11.2017 22.11.2017 by Lore Kwak\n1 thg 3, - Playboys ikoniske midterside med nøgne damer fra til er blevet samlet. Og du kan se dem alle. Daglige frække artikler med billeder og videoer af helt almindelige danske nøgne kvinder i alle aldre og kendte. 25 thg 7, - I første omgang var udstillingen af nøgne kvinder blevet forbudt af politiet – mandag blev den åbnet af kulturministeren. Den kontroversielle fotoudstilling Female Beauty med billeder af nøgne kvinder åbnede mandag på Nytorv i København. Udstillingen foregår i det offentlige rum og har skabt debat om...\nMor tappede blod fra søn i årevis: Voldsom bilbrand på p-plads - 20 biler i fare. Med venlig hilsen Redaktionen. Deres døtre blev dræbt: Måske værd at overveje en ekstra gang? Lars Løkke hylder prins Henrik: Philip og Lenny er flyttet sammen. Danske kendte 5 timer siden.\n16 thg 7, - Se godt på denne billedserie af nøgne kvinder. De er ægte, de er smukke, og det er umanipulerede billeder af nøgne kvinder - og de er fotograferet af en kvindelig, professionel fotograf, som nu udstiller dem. Ingen fusk. Den ægte vare. "Female Beauty With An Edge" er navnet på en kunstudstilling, som jeg. 1 thg 3, - Playboys ikoniske midterside med nøgne damer fra til er blevet samlet. Og du kan se dem alle. 25 thg 7, - I første omgang var udstillingen af nøgne kvinder blevet forbudt af politiet – mandag blev den åbnet af kulturministeren. Den kontroversielle fotoudstilling Female Beauty med billeder af nøgne kvinder åbnede mandag på Nytorv i København. Udstillingen foregår i det offentlige rum og har skabt debat om..\nNadia Shila i "De unge mødre": Linses billede vækker opsigt: Manden tabte den småkage, som han havde i hånden — og så gik han for først at vende tilbage om aftenen, hvor bruddet blev en realitet. Viralt Kvinde går amok på fly, da hun skal sidde ved siden af mor og hendes søn: Varebil sidder fast under Motortrafikvejen og t X Factor i aften:\nSamfund 3 timer siden. At være den sidste nøgne Playmate får mig til at græde og gør mig glad indeni. Varebil sidder fast under Motortrafikvejen og t TV Seneste nyt Mest sete. Godkendt i Norge - men den er for dyr. Se Diletta Leotta nøgen Den populære italienske sportsjournalist, Diletta Leotta, har fået hacket sin mobiltelefon, og frække billeder af brystbomben spreder sig nu på nettet. Det stod ikke skrevet i kortene, at Mathilde Grafström skulle udfordre kvindeidealet og indlede en kunstnerisk kamp for at få kvinder til at gøre op med et negativt selvbillede.\nMedalje-drama får grusomt efterspil: Skilsmissen blev et vendepunkt, og Mathilde Grafström flyttede til København for at begynde et nyt liv. Papmaché-reglen af Hella Joof. Ofte saboterer vi nemlig vores egen skønhed, energi og livsglæde ved at tænke negativt om os selv og vores krop og derfor har jeg sat mig for at vise kvinderne deres smukkeste side frem for offentligheden. Herefter blev indgrebet mod udstillingen omtalt i 30 forskellige lande under overskrifter som »When Scandinavian liberalism fails« og »The suppression of natural forms«. Godkendt i Norge - men den er for dyr. Golf 4 timer siden.\nDansk gratis sex 1 on 1 webcam chat 532\nNøgne kvinder Tak for din forståelse. Her er deltagerne til Melodi Grand Prix Desuden fortalte hun, hvordan det var at stå nøgen ved siden af kulturministeren. Mange kvinder tror, at de skal leve op til det ideal for at være skønne. Sundhed årig fik konstateret livstruende sygdom: Vejle forstærker sig med tidligere OB-bomber.\nNøgne kvinder 369\nNøgne kvinder Thai massage holstebro trans massage


Fantastisk weekend for Casper Pilgaard | bilsport.dk\n« Johannes Graversen 75 år\nHalvandet HP-hold på Sjælland »\nFantastisk weekend for Casper Pilgaard\nDet blev til en fantastisk weekend for Casper Pilgaard, da den sjette afdeling af MASCOT Danish Thundersport Championship 2019 blev kørt på Ring Djursland. Lokalhelten fra Ryomgård havde en tæt på fejlfri weekend, hvor der blev kørt masser af point hjem til mesterskaberne.\nInden weekenden var han førende i både Rookie- og U23-mesterskaberne, plus han indtog femtepladsen i det generelle MASCOT DTC-mesterskab.\nSelvom det var den lokale bane for Casper, var det første gang at han skulle tackle banen i den sølvgrå Mercedes-lignende V8 racer med startnummer 15 på siden. Derfor skulle han også lige føle sig til rette i de to træninger, som begge blev afsluttet på femtepladsen, men med en forbedring på et par tiendedele fra den første træning til den anden. Efter en rolig lørdag var der maksimalt pres på gennem søndagen. Først med 20 minutters warm up efterfulgt af otte kvalifikationsheats samt en finale.\nDer blev fundet yderligere tid i morgenens warmup, hvilket forhåbentlig kunne bringes videre til løbene. Startopstillingerne blev valgt ved lodtrækning, så kørerne både kom til at holde helt oppe foran, midt i feltet, og allerbagerst i feltet.\nDen første gruppe af kval-heats blev kørt inden middag, og her blev det til en serie på 4-5-5-5, efter primært at være startet i den bagerste halvdel af feltet.\nEfter at have underholdt familie, venner og sponsorer i middagspausen skulle de sidste fire kval-heats samt finalen køres søndag eftermiddag. Der blev startet med endnu en femteplads, men i kval-heat 6 kom gennembruddet endelig, hvor Casper Pilgaard kunne tage sin første kval-heat-sejr i MASCOT DTC-klassen, men det var bestemt ikke uden hårdt pres fra konkurrenterne, der sluttede mindre end et halvt sekund bag ham. Kval-heat 7 blev til en femteplads, mens det sidste kval-heat blev fuldført på en flot andenplads.\nDet var noget, der øgede intensiteten i ræset, og desværre endte det med, at Casper Pilgaard fik givet et lille prik til en konkurrent, så denne spandt rundt. Helt berettiget blev Casper Pilgaard idømt to strafbaner, som han hurtigt fik ud af verden, men så også måtte se de tre generelle podiepladser forsvinde ud i horisonten.\nMen med et finaleresultat som femmer var det en god afslutning på weekenden – især med den første sejr i bagagen. Dertil vandt han både blandt U23- og rookiekørerne. Derudover blev U23-mesterskabet endegyldigt sikret, mens rookietitlen også er snublende tæt på.\nDet ser ud til at femtepladsen i det generelle mesterskab også er meget tæt på at være sikret – men man skal ikke tage noget for givet, før målstregen bliver krydset for sidste gang.