Betænkning. Lempelse af erstatningsansvar m.v - PDF\nDownload "Betænkning. Lempelse af erstatningsansvar m.v"\n1 Betænkning om Lempelse af erstatningsansvar m.v Betænkning II afgivet af justitsministeriets erstatningslovsudvalg BETÆNKNING NR. 829 KØBENHAVN 1978\n2 ISBN Ju bet.\n3 Indholdsfortegnelse I. Udvalgets arbejde 5 II. Lempelse af erstatningsansvar 7 A. Indledning 7 B. Erstatningsansvaret når en skade er dækket af tingsforsikring 9 1. Gældende ret. Forsikringsaftalelovens Betænkning nr. 215/ Udvalgets hovedsynspunkt: Bortfald af erstatningspligt Tilfælde hvor erstatningspligten bør bevares 14 a. Præventive hensyn 14 b. Økonomiske hensyn Særlige lovbestemte ansvarsordninger 16 a. Gældende ret Ansvaret for motordrevne køretøjer Ansvaret for søfart Ansvaret for jernbanedrift Ansvaret for luftfart Ansvaret for godstransport ad landevej Ansvaret for stærkstrømsanlæg Ansvaret for atomanlæg Ansvaret for dyr og for jagt 20 b. Udvalgets forslag Andre særlige områder (produktansvar og ansvar for udgravninger m.v.) 22 a. Gældende ret Produktansvaret Ansvaret for udgravninger m.v 23 b. Udvalgets forslag Svenske og norske forslag 23 C. Selvforsikring og undladt forsikring i øvrigt Gældende ret Betænkning nr. 215/ Udvalgets forslag Svenske og norske forslag 28 D. Personskade 29 E. Almindelig lempelsesregel 32 III. Flere skadevoldere Gældende ret 34 a. Forholdet til skadelidte 34 b. Forholdet mellem de ansvarlige Udvalgets forslag Særlig om arbejdstageres ansvar 36\n4 IV. Skadelidtes medvirken til skaden Gældende ret Betænkning nr. 679/ Den svenske bestemmelse og det norske forslag Udvalgets forslag 42 V. Udkast til lov om erstatningsansvar 45 VI. Bemærkninger til lovudkastet 48 VII. Resumé 59 Bilag: Nordiske love og lovudkast 63 4\n5 Ved skrivelse af 9. september 1966 nedsatte justitsministeriet et udvalg vedrørende erstatning for tab ved personskade og tab af forsørger. Udvalget, der arbejdede sammen med tilsvarende udvalg i Finland, Norge og Sverige, afgav i marts 1973»Betænkning om erstatning for tab ved personskade og tab af forsørger«(betænkning nr. 679/ 1973). I det følgende kaldes denne betænkning»betænkningj«og lovudkastet i denne betænkning»lovudkast I«. I betænkning I anbefalede udvalget, at dets kommissorium blev udvidet til at omfatte spørgsmålet om at indføre almindelige regler om lempelse af erstatningsansvar, gældende både for tingsskade, personskade og almindelig formueskade. Ved skrivelse af 5. juli 1974 anmodede justitsministeriet udvalget om i samarbejde med tilsvarende udvalg i de andre nordiske lande at overveje og eventuelt fremsætte forslag til nye bestemmelser om lempelse eller bortfald af erstatningsansvar, om erstatningsansvar for skader forvoldt af flere og om følgerne af skadelidtes medvirken til skaden samt at behandle spørgsmålet om ændring af forsikringsaftalelovens 25. I forbindelse hermed udpegede justitsministeriet yderligere to medlemmer af udvalget. Udvalget har herefter haft følgende sammensætning: professor, dr. jur. Anders Vinding Kruse, formand, retspræsident Ole Agersnap, advokat Hans Fischer-Møller, udpeget efter indstilling fra advokatrådet, direktør Asger Friis, udpeget af socialministeriet som repræsentant for sikringsstyrelsen, professor, dr. jur. Bernhard Gomard, udpeget efter indstilling fra Assurandør- Societetet. Byretsdommer Ebbe Christensen har været sekretær for udvalget. Kapitel I Udvalgets arbejde Udvalget har arbejdet sammen med tilsvarende udvalg i Norge og Sverige, der har haft følgende sammensætning: Norge: professor, dr. jur. Kristen Andersen, formand, adm. direktør Knut E. Henriksen, sorenskriver Inger Johanne Rein, professor, dr. jur. Knut S. Selmer, Sekretær: underdirektør Oluf Skarpnes. Sverige: justitieråd Erland Conradi, formand, professor Bertil Bengtsson, advokat Carl Erik Lindahl, Sekretær: hovrättsassessor Rolf Nöteberg. I Finland har der ikke været nedsat et egentligt udvalg, men professor Eero Routamo og lagstiftningsdirektör Henry Ådahl har deltaget som sagkyndige i det nordiske samarbejde. Der har været afholdt 2 nordiske møder. Endvidere har det danske udvalg afholdt 11 møder. Det norske udvalg har afgivet betænkning med lovudkast i juni 1977 (Utredning om endringer i erstatningslovgivningen, NOU 1977:33). I Sverige er der med virkning fra 1. januar 1976 indført en almindelig lempelsesregel gældende for alt erstatningsansvar og bestemmelser om skadelidtes medvirken (lov af 29. maj 1975, lag om ändring i skadeståndslagen, SFS 1975: 404, som ændret ved lov af 15. december 1975, lag om ändring i lagen om ändring i skadeståndslagen, SFS 1975: 1357). Det svenske udvalg har ikke under de nordiske drøftelser haft mandat til at realitetsbehandle disse emner. Det svenske udvalg har afgivet betænkning med lovudkast om de øvrige emner i oktober 1975 (Skadestånd VI: Försäkringsgivares regressrätt m.m., SOU 1975: 103). 5\n6 De tre udvalgs lovudkast er ikke på alle punkter enslydende, men forskellene er til dels af formuleringsmæssig art og bunder i forskellig lovgivningstradition. Der er enighed mellem udvalgene om, at retstilstanden trods den forskellige formulering i realiteten stort set vil blive den samme i de tre lande, hvis udvalgenes forslag gennemføres. De gældende finske, norske og svenske lovtekster og det norske og det svenske udvalgs lovudkast er medtaget som bilag til betænkningen. Justitsministeriet har i september 1973 anmodet en række myndigheder og organisationer om en udtalelse over det lovudkast, der er indeholdt i betænkning I (lovudkast I). Udvalget har haft lejlighed til at gøre sig bekendt med de indkomne svar. Justitsministeriet har endnu ikke fremsat lovforslag om erstatning for tab ved personskade og tab af forsørger, men har oplyst, at man har villet afvente nærværende udvalgs arbejde. Under hensyn til den nære sammenhæng mellem nogle af de emner, der er behandlet i betænkning I, og de emner, udvalget nu har beskæftiget sig med, har udvalget fundet det naturligt at samarbejde lovudkast I og udkastet til bestemmelser om de nu behandlede emner til ét udkast. Udvalget har ikke anset det for sin opgave at foretage en fuldstændig gennemgang af og stillingtagen til de indhentede udtalelser vedrørende betænkning I, men udtalelserne har dog givet anledning til, at der er foretaget nogle ændringer i forhold til lovudkast I. Ole Agersnap Asger Friis København, januar 1978 Hans Fischer-Møller Bernhard Gomard Anders Vinding Kruse formand / Ebbe Christensen 6\n7 Kapitel II Lempelse af erstatningsansvar A. INDLEDNING Det er et hovedprincip i dansk erstatningsret, at den, der er erstatningsansvarlig for en skade, skal erstatte skadelidtes fulde økonomiske tab uanset dettes størrelse. Der findes ikke nogen almindelig adgang til mere skønsmæssigt at fastsætte erstatningens størrelse under hensyn til graden af skadevolderens skyld, parternes økonomiske forhold eller andre omstændigheder. En ganske ringe grad af uagtsomhed kan derfor, hvis uheldet er ude, føre til, at skadevolder skal erstatte et meget stort beløb, idet erstatningens størrelse afhænger af tabet, ikke af skyldgraden. Erstatningsretten er på denne måde et mere unuanceret system end f. eks. strafferetten, hvor retsfølgen i langt højere grad kan tilpasses både til handlingens grovhed og gerningsmandens personlige forhold. Allerede i gældende ret findes der dog bestemmelser, som i særlige tilfælde giver mulighed for at nedsætte et erstatningsansvar eller helt lade det bortfalde. I det følgende vil udtrykket»lempelse«bliver anvendt som omfattende både nedsættelse og bortfald af erstatningsansvar. Den praktisk vigtigste af disse bestemmelser er forsikringsaftalelovens 25, stk. 1, 2. pkt., der giver mulighed for at lempe skadevolders ansvar, hvis skadelidtes tab er dækket af en skadesforsikring. Denne bestemmelse omtales nærmere i afsnit B, 1. Er skadevolderen under 15 år gammel, kan erstatningen efter myndighedslovens 63»nedsættes eller endog helt bortfalde, for så vidt det findes billigt på grund af manglende udvikling hos barnet, handlingens beskaffenhed og omstændighederne i øvrigt, derunder navnlig forholdet mellem den skadegørendes og den skadelidendes evne til at bære tabet og udsigten til, at skaden kan fås godtgjort hos andre«. En tilsvarende regel for sindssyge m.v. findes i myndighedslovens 64. Lempelsesregler specielt for arbejdstageres ansvar findes for så vidt angår søforhold i sølovens 67 og sømandslovens 53. Efter disse bestemmelser kan erstatningsansvaret nedsættes under hensyn til den udviste skyld, skadens størrelse og omstændighederne i øvrigt. Særlige regler om arbejdstageres erstatningsansvar findes endvidere i loven om radio- og fjernsynsvirksomhed. Efter denne lovs 23 er institutionen Danmarks radio erstatningsansvarlig for skade, der retsstridigt forvoldes ved radio- og fjernsynsudsendelser. Den person, der har voldt skaden, er selv ansvarlig»i det omfang, det findes rimeligt under hensyn til handlingens beskaffenhed, skadevolderens stilling og omstændighederne i øvrigt.«i denne forbindelse kan der også være grund til at nævne de særlige ansvarsregler i lovene om aktieselskaber og anpartsselskaber, selv om bestemmelserne også omfatter personer, der ikke kan betragtes som arbejdstagere. Aktieselskabslovens indeholder bestemmelser om ansvar for et aktieselskabs stiftere, bestyrelsesmedlemmer, direktører og revisorer, dels for skader, de volder selskabet i udførelsen af deres hverv for dette, dels for skader de volder andre - aktionærer, kreditorer eller trediemand - ved overtrædelse af aktieselskabsloven eller selskabets vedtægter. Selskabets aktionærer er ansvarlige for skader, de forsætligt eller groft uagtsomt volder selskabet, andre aktionærer eller trediemand ved overtrædelse af aktieselskabsloven eller vedtægterne. Efter lovens 143 kan ansvaret for de nævnte personer lempes, idet erstatningen kan nedsættes, hvis det findes rimeligt under hensyn til skyldgraden, skadens størrelse eller omstændighederne i øvrigt. Tilsvarende regler gælder for anpartsselskaber efter anpartsselskabslovens Uden for disse områder er der ikke i 7\n8 gældende dansk ret særlige regler om lempelse af arbejdstageres ansvar. Spørgsmålet om i videre omfang at give domstolene adgang til at lempe erstatningsansvar har spillet en vigtig rolle i det nordjske samarbejde på erstatningsrettens område, der har været i gang siden Spørgsmålet blev drøftet på det 18. nordiske juristmøde i I betænkningen om statens og kommunernes erstatningsansvar (betænkning nir. 214/1959) er der foreslået en lempelsesregel for den, der handler i det offentliges tjeneste. En lempelsesregel for alle arbejdtagere er foreslået i betænkningen om arbejdsgiveres erstatningsansvar (betænkning nr. 352/1964, se nedenfor, kapitel III, afsnit 3). I samme betænkning foreslås ændrede bestemmelser om erstatningsansvaret for personer under 18 år og for mentalt afvigende personer. Bestemmelsen i forsikringsaftalelovens 25 er foreslået ændret, således at området for bestemmelsens anvendelse udvides noget, i en særskilt betænkning herom (betænkning nr. 215/1959, se nedenfor, afsnit B, 2, og afsnit C, 2). I betænkning I (betænkning om erstatning for tab ved personskade og tab af forsørger, betænkning nr. 679/1973) har udvalget nærmere behandlet spørgsmålet om lempelse af erstatningsansvar. Udvalget foreslår en adgang til at lempe erstatningsansvar for personskade eller tab af forsørger, hvis det vil virke urimeligt tyngende for skadevolderen, eller hvis det i øvrigt under hensyn til skadens størrelse, ansvarets beskaffenhed, foreliggende forsikringer og forsikringsmuligheder i særlige tilfælde findes rimeligt. Når den foreslåede bestemmelse alene vedrører personskade og tab af forsørger skyldes det, at kun dette område var omfattet af udvalgets kommissorium. Inden for dette område er den foreslåede bestemmelse generel i den forstand, at den gælder for alt erstatningsansvar. Men bestemmelsen har alligevel karakteren af en snævert begrænset undtagelsesregel, idet den kun er tænkt anvendt i sådanne særlige tilfælde, hvor betaling af fuld erstatning vil føre til resultater, der må forekomme socialt uacceptable eller i øvrigt af særlige grunde urimelige (se nærmere betænkning I, side og 46-47). Ingen af de nævnte betænkninger har hidtil ført til dansk lovgivning. I den juridiske litteratur har man drøftet at indføre en almindelig adgang til at fastsætte erstatningen skønsmæssigt under hensyn til skadevolderens skyld, parternes økonomiske forhold og sagens øvrige omstændigheder. En sådan regel findes i svejtsisk ret, hvor det bestemmes, at erstatningens art og størrelse fastsættes af retten under hensyn til skyldgraden og omstændighederne i øvrigt. (»Art und Grösse des Ersatzes für den eingetretenen Schaden bestimmt der Richter, der hierbei sowohl die Umstände als die Grösse des Verschuldens zu würdigen hat.«schweizerischen Zivilgesetzbuch, Fünfter Teil, Obligationenrecht, artikel 43, stk. 1) Udvalget har ikke fundet det rigtigt at foreslå et så afgørende brud med hidtidig tradition i dansk erstatningsret. Man kan tilslutte sig det synspunkt, at de erstatningsretlige regler ikke mindst i nutidens komplicerede samfund kan føre til et erstatningsansvar, som ikke står i noget rimeligt forhold til skadevolderens skyld eller til hans økonomiske formåen. Den begrænsning af erstatningsansvaret, der for så vidt kan være ønskelig, kan dog efter udvalgets opfattelse opnås ved mindre indgribende ændringer. Sådanne ændringer bør først og fremmest vedrøre de tilrælde, hvor skadelidtes tab bliver dækket af andre end skadevolderen, f. eks. af en forsikring eller af det offentlige. Da skadelidte ikke skal have sit tab dækket to gange, har han i sådanne tilfælde ikke noget krav mod skadevolderen. Derimod vil den, der har dækket skadelidtes tab, i princippet få et erstatningskrav (»regreskrav«) mod skadevolderen. Disse tilfælde adskiller sig på afgørende måde fra de tilfælde, hvor erstatningskravet tilkommer skadelidte selv. Skadelidtes behov for at få erstatning er normalt langt større end trediemands behov for at få sit regreskrav dækket. Er der tale om en tingsskade, der er dækket af en skadesforsikring, giver forsikringsaftalelovens 25 som tidligere nævnt en vis adgang til at lempe erstatningsansvaret. Udvalget finder, at det princip, der ligger til grund for denne bestemmelse, kan gives et videre anvendelsesområde, således at erstatningsansvaret og dermed forsikringsselskabets regres som udgangspunkt helt bortfalder, når skadelidtes tab er dæk- 8\n9 ket af en skadesforsikring. Dette spørgsmål behandles nærmere i afsnit B. I forbindelse hermed drøftes i afsnit C, hvorledes stillingen bør være, når skadelidte har undladt at tegne en forsikring, det er sædvanligt at tegne. Som nærmere omtalt i afsnit B, 1, er lempelsesreglen i forsikringsaftalelovens 25, stk. 1, 2. pkt., uden praktisk betydning ved erstatning for personskade og forsørgertab. Også på dette område forekommer det imidlertid i vidt omfang, at skadelidte i anledning af skaden får beløb udbetalt fra andre end skadevolderen, enten fra arbejdsgiver, fra private forsikringer eller fra de offentlige sociale sikringsordninger som f. eks. sygesikring, lovpligtig ulykkesforsikring og invalidepension. Spørgsmålet, om sådanne ydelser skal medføre en nedsættelse af skadelidtes krav, og om den, der har betalt ydelsen, i så fald skal have regres mod skadevolder, er indgående behandlet i betænkning I og følges op med nogle bemærkninger i afsnit D. Ved siden af de nu omtalte muligheder for at begrænse skadevolders ansvar finder udvalget, at den lempelsesregel, der som omtalt er foreslået i betænkning I for personskade, også bør gælde for tingsskade og almindelig formueskade, således at den kommer til at omfatte alt erstatningsansvar. Dette spørgsmål behandles i afsnit E. B. Erstatningsansvaret når en skade er dækket af tingsforsikring 1. Gældende ret. Forsikringsaftalelovens 25 Bestemmelsen i forsikringsaftalelovens 25, stk. 1, fastslår i 1. pkt., at forsikringsselskabet har regresret over for den ansvarlige skadevolder, idet selskabet indtræder i skadelidtes (den sikredes) ret mod skadevolderen i det omfang, selskabet har betalt erstatning til skadelidte. I 2. pkt. bestemmes så, at skadevolderens erstatningspligt kan»nedsættes eller efter omstændighederne helt bortfalde«, hvis han har voldt skaden ved»en uagtsomhed, der ikke kan betegnes som grov«, eller hvis hans ansvar alene hviler på Danske Lovs , hvilket er dansk rets almindelige regel om arbejdsgivers ansvar for skader, de ansatte forvolder andre ved uforsvarlig adfærd i forbindelse med arbejdets udførelse (arbejdsgiver- eller»husbond«-ansvaret). Bestemmelserne i 25, stk. 1, omfatter enhver form for privat skadesforsikring, hvad enten den er tegnet til dækning af tingsskade eller almindelig formueskade. Ved skadesforsikring forstås en forsikring, der har til formål at dække den sikredes økonomiske tab ved forsikringsbegivenheden og kun dette. I modsætning hertil står summaforsikring, hvor selskabet skal udbetale et bestemt beløb, når forsikringsbegivenheden indtræder, uanset om der foreligger et tilsvarende økonomisk tab for den sikrede eller ej. Summaforsikringer kan, for ikke at indbyde til misbrug, kun tegnes på liv eller helbred, altså som livs-, ulykkes- og sygeforsikringer. 25, stk. 1, omfatter ikke summaforsikringer. Derimod omfatter reglen ulykkes- og sygeforsikringer, hvis disse er tegnet som en egentlig skadesforsikring, jfr. 25, stk. 2, 3. pkt. Disse forsikringer tegnes imidlertid næsten altid som summaforsikringer. For en praktisk betragtning omfatter 25, stk. 1, derfor ikke private forsikringer til dækning af personskade. Bestemmelsen gælder heller ikke for de offentlige sociale sikringsordninger, såsom lovpligtig ulykkesforsikring, sygesikring og invalidepension. Disse ordninger falder helt uden for forsikringsaftaleloven. (Om regresspørgsmålet ved personskade se nærmere afsnit D.) Lempelsesreglen i 25, stk. 1, 2. pkt., giver, i det omfang skadelidtes tab er dækket af forsikring, adgang til at begrænse selve erstatningspligten, altså skadevolders eller arbejdsgivers forpligtelse over for skadelidte selv. Herved adskiller den sig fra de tilsvarende bestemmelser i de andre nordiske lande, der alene vedrører selskabets ret til regres. Ved den danske formulering undgår man, at begrænsninger i selskabets regresret omgås ved at skadelidte, eventuelt efter aftale med sit forsikringsselskab, anlægger sag mod den ansvarlige selv i stedet for at kræve erstatning af selskabet. Bestemmelsens formulering hviler på en 9\n10 sondring mellem»grov«og»simpel«uagtsomhed, som er en klassisk sondring i nordisk erstatningsret. Ansvaret kan lempes, hvis ansvarsgrundlaget er dansk rets almindelige regel om ansvar for uforsvarlig adfærd (»culpareglen«), og skadevolder kun har handlet simpelt uagtsomt. Ansvaret kan endvidere lempes, hvis ansvarsgrundlaget er dansk rets almindelige regel om arbejdsgivers ansvar for ansattes uforsvarlige adfærd (den førnævnte regel i Danske Lovs ). Arbejdsgiveransvaret kan lempes, selv om den ansatte har handlet groft uagtsomt eller forsætligt. Hviler ansvaret på en kombination af de to nævnte ansvarsgrundlag, idet arbejdsgiver bliver ansvarlig såvel for egen som for arbejdstagers uforsvarlige adfærd, kan arbejdsgivers ansvar også lempes, medmindre han selv har handlet groft uagtsomt eller forsætligt. Lempelsesreglen kan derimod ikke anvendes, hvor ansvaret hviler på andre, strengere ansvarsgrundlag, såsom færdselslovens regler om ansvar for motordrevne køretøjer eller det objektive ansvar for visse farlige virksomheder. Efter bestemmelsens forarbejder er det et hensyn til den., der efter forsikringsaftalen er den sikrede, ikke et hensyn til skadevolderen, der begrunder adgangen til at lempe erstatningspligten, i hvert fald hvor ansvaret hviler på simpel uagtsomhed, se betænkningen:»udkast til lov om forsikringsaftaler«, 1925, side 59 ff. I denne betænkning siges, at regres ofte bør udelukkes, når skaden er voldt af personer, som står den sikrede nær,f. eks. slægtninge og husfæller. Dette begrundes med en henvisning til de betragtninger, der har ført til, at simpel uagtsomhed fra sikredes egen side (efter forsikringsaftalelovens 18) ikke medfører, at sikrede mister sit krav mod selskabet. Der henvises til, at flere udenlandske love udelukker regres i sådanne tilfælde. Betænkningen fortsætter:»den begrænsning i regresretten, som derved opnås, er imidlertid holdt indenfor meget snævre rammer, og der kan let tænkes andre tilfælde, hvor et regreskrav, rejst af selskabet mod en person, der har forvoldt skaden ved simpel uagtsomhed, kan være ødelæggende for denne, og hvor det, at et sådant krav rejses, strider mod de forudsætninger, hvorunder den sikrede har indladt sig på aftalen«. Begrænsningen i erstatningspligten må begrundes i hensynet til den sikrede, ikke i hensynet til skadevolderen,»thi hensynet til skadevolderens egne forhold er strengt taget forsikringsretten eller ialtfald reglerne om forsikringsaftalen uvedkommende«. Om anvendelse af lempelsesreglen ved simpel uagtsomhed siges derefter, at den»i første linie«bør benyttes i tilfælde, hvor»den sikrede kan anses at have en berettiget interesse i, at kravet ikke eller dog ikke fuldt ud gøres gældende, altså navnlig, hvor det på grund af forholdet mellem ham og skadevolderen er rimeligt, at han ikke selv ville have rejst erstatningskravet. I øvrigt har man ikke ved reglens formulering villet binde dens anvendelse til bestemte forudsætninger; men domstolene er i så henseende frit stillede, særlig også hvad graden af nedsættelsen angår.«om lempelse hvor ansvaret hviler på Danske Lovs , siges i betænkningen fra 1925 på side 62, at det»vistnok nu (er) den almindelige opfattelse, at denne regel er for vidtgående, og man har derfor ment at burde foreslå, at regresretten i sådanne tilfælde skal være undergivet samme begrænsning, som hvor skaden er forvoldt med simpel uagtsomhed, skønt man er sig bevidst, at man derved griber noget ind på den almindelige erstatningsrets område.«siden forsikringsaftaleloven trådte i kraft (i 1932) har der udviklet sig en righoldig retspraksis om anvendelsen af lovens 25, stk. 1, 2. pkt. Af denne praksis kan følgende hovedlinier fremhæves: De foran citerede udtalelser fra betænkningen viser, at man - bortset fra lempelse af arbejdsgiveransvaret - havde tænkt sig, at lempelsesreglen kun skulle anvendes inden for et forholdsvis snævert område. Domstolene har imidlertid sat sig ud over dette. Lempelse sker også i tilfælde, hvor det klart ikke er begrundet i et hensyn til den sikrede. På den anden side har domstolene ikke udnyttet den adgang, lovordene giver til at lempe ved al simpel uagtsomhed. Man har forsøgt at skelne mellem tilfælde, hvor der foreligger såkaldt»betydelig simpel uagtsomhed«, og andre tilfælde af uagtsomhed, således at der normalt ikke lempes ved»betydelig simpel uagtsomhed«. Begrebet»betydelig simpel uagtsomhed«er udviklet specielt i forbindelse med forsikringsaftalelovens 25, stk. 1, 2. pkt. Dette begreb lider af samme 10\n11 svaghed som begrebet»grov uagtsomhed«, nemlig at de tilfælde af uagtsomhed, der forekommer i praksis, ikke falder i klart afgrænsede grupper, men viser jævne overgange mellem mere og mindre alvorlige tilfælde. Det er derfor vanskeligt præcist at bestemme begrebernes indhold. Lempelsesreglen omfatter også ansvar i kontraktsforhold. Hvor skaden skyldes en faglig fejl, udvist under kontraktmæssigt påtaget arbejde, lempes ansvaret normalt ikke. Dette gælder, hvad enten det er arbejdsgiveren selv eller hans ansatte, der har udvist fagfejlen, og uden hensyn til, om skaden har ramt medkontrahenten eller en trediemand. Er skaden af tilfældig karakter og uden nærmere forbindelse med det udførte arbejde, og er den udviste uagtsomhed ringe, vil der derimod efter praksis kunne lempes, selv om skaden er voldt under erhvervsarbejde. Lempelse sker normalt ikke ved skader som følge af manglende vedligeholdelse af fast ejendom, ved culpaansvar for skader voldt af dyr, eller ved skade voldt ved anvendelse af særlige maskiner, som f. eks. motorsave eller kraner. Hviler ansvaret alene på Danske Lovs , således at der alene er tale om et arbejdsgiveransvar, vil ansvaret i praksis normalt blive lempet uden hensyn til graden af den ansattes skyld, medmindre der er tale om»fagfejl«eller lignende. Retspraksis har som hovedregel ikke taget hensyn til, om skadevolderen er dækket af en ansvarsforsikring. Man har normalt fastholdt ansvaret eller lempet det efter de ovenfor angivne retningslinier, uanset om der har foreligget en ansvarsforsikring. Hvor ansvarsforsikring ikke har foreligget, og hvor konkret billighed har talt stærkt for lempelse, fordi ansvaret ville ramme den uforsikrede skadevolder hårdt, samtidig med at hans subjektive forhold ikke har talt afgørende mod lempelse, har man dog i retspraksis lempet i et noget videre omfang end efter de ovenfor nævnte retningslinier. Domstolene har i sådanne tilfælde også lempet ved mindre graverende fagfejl og i visse tilfælde af»betydelig simpel uagtsomhed«. Bestemmelsens formulering:»nedsættes eller efter omstændighederne helt bortfalde«kan give indtryk af, at nedsættelse er tænkt som hovedreglen, når bestemmelsen anvendes, således at fuldstændig bortfald er undtagelsen. Bortset fra nogle afgørelser i de første år efter reglens indførelse har det imidlertid været fast praksis at lade ansvaret falde helt bort i de tilfælde, hvor bestemmelsen er blevet anvendt. 2. Betænkning nr. 215/1959 Spørgsmålet om ændring af forsikringsaftalelovens 25 har tidligere været behandlet inden for det nordiske samarbejde på erstatningsrettens område. I 1952 blev der nedsat nordiske udvalg vedr. statens og kommunernes ansvar. Under udvalgenes forhandlinger rejste man spørgsmålet om særlige regler til at begrænse det offentliges ansvar for meget store skader. Heroverfor blev anført, at der ikke burde gælde særlige begrænsninger i det offentliges erstatningsansvar, men at en eventuel begrænsning i erstatningsansvaret burde gælde for såvel det offentligretlige som det privatretlige erstatningsansvar. Dette ledte til at rejse spørgsmålet om en udvidet anvendelse af bestemmelsen i forsikringsaftalelovens 25, stk. 1, 2. pkt., og udvalgets kommissorium blev i 1955 udvidet til også at omfatte dette spørgsmål. Betænkningerne om statens og kommunernes ansvar og om ændring af forsikringsaftaleloven blev afgivet samtidig i december 1958 (henholdsvis betænkning nr. 214/1959 og 215/1959). Ingen af betænkningerne har i Danmark ført til lovgivning. Hovedindholdet i betænkningen om forsikringsaftalelovens 25 er følgende: Efter en gennemgang af bestemmelsens fortolkning og anvendelse i retspraksis finder udvalget, at bestemmelsen stort set virker tilfredsstillende. Hensynet til erstatningsreglernes præventive funktion taler imod at ophæve forsikringsselskabets adgang til regres. Lempelse bør af samme grund fortsat være udelukket, hvor skadevolderen har handlet med forsæt eller grov uagtsomhed. Derimod foreslår udvalget, at lempelse skal kunne ske, selv om ansvaret hviler på andet grundlag end culpareglen eller det almindelige arbejdsgiveransvar. Der bliver således også adgang til lempelse ved objektivt ansvar. Men lempelse skal ikke kunne ske, hvis det vil medføre»en tilsidesættelse af forsikringsmæssige hensyn«. Denne betingelse gælder både ved ansvar efter culpareglen og ved objektivt ansvar, men det frem-!1\n12 går af betænkningen (side 12), at den navnlig er tænkt anvendt ved objektivt ansvar, idet den»giver et holdepunkt for at undlade lempelse, hvor de grunde, der taler for objektivt ansvar, også taler for, at lempelse ikke bør ske«. Der henvises i denne forbindelse til,»at en række virksomheder bør bære risikoen for de skader, de forvolder, fordi skaderne bør anses for et led i virksomhedernes driftsrisiko, som de kan indregne et vederlag for i deres priskalkulationer«. Endvidere er der med»forsikringsmæssige hensyn«bl. a. tænkt på søforsikringsforhold, hvor regresretten har»afgørende betydning for forsikringsselskaberne og derigennem for præmiernes størrelse«. I denne forbindelse henvises til søfartens internationale karakter. Udvalget foreslår endelig en særlig bestemmelse om selvforsikring, se herom nedenfor i afsnit C. Forslaget i denne betænkning blev som nævnt ikke gennemført. 3. Udvalgets hovedsynspunkt: Bortfald af erstatningspligt Som det ses, foreslog den i afsnit 2 nævnte betænkning kun meget beskedne udvidelser i adgangen til at lempe skadevolders erstatningspligt, hvor skaden er dækket af skadesforsikring. Det er nærværende udvalgs opfattelse, at skadevolders erstatningspligt kan ophæves i videre omfang end efter gældende ret og også end foreslået i den nævnte betænkning. Både forsikringsaftalelovens 25, stk. 1, 2. pkt., og forslaget i betænkningen fra 1959 er formuleret som undtagelser fra den almindelige regel om skadevolders erstatningspligt. Udvalget har fundet det mere hensigtsmæssigt at tage det modsatte udgangspunkt og gå ud fra en regel, hvorefter der ikke er noget erstatningsansvar, når skaden er dækket af forsikring, se lovudkastets 6. Vælger man dette udgangspunkt, tvinges man til at overveje, hvornår der egentlig er behov for trods forsikringsdækning at pålægge skadevolderen erstatningspligt. Disse tilfælde må så formuleres som undtagelser fra hovedreglen. Man vil på denne måde kunne opnå, dels at erstatningspligt kun foreskrives i de tilfælde, hvor dette virkelig skønnes nødvendigt, dels at bestemmelserne kan formuleres mere præcist end den gældende regel. Korslaget indebærer - i hvert fald i princippet - en væsentlig begrænsning i erstatningsansvaret i forhold til gældende ret. Udvalget finder imidlertid ikke, at afgørende hensyn taler imod en sådan begrænsning. I den erstatningsretlige teori antages det almindeligvis, at erstatningsreglerne har to formål, nemlig dels en genoprettende funktion, at skaffe skadelidte dækning for tabet, dels en præventiv funktion, at afholde folk fra at handle således, at skader opstår. Hvad den genoprettende funktion angår er det klart, at der ikke er noget hensyn at tage til den skadelidte, når skaden er omfattet af en forsikring. Skadelidte får i alle tilfælde sit tab dækket af forsikringen. Derimod kan det tænkes, at regresretten har en vis betydning for forsikringsselskabernes økonomi og dermed for præmiernes størrelse. I mange tilfælde vil skadevolderens ansvar være dækket af en ansvarsforsikring. I så fald bliver gennemførelse af regres kun et spørgsmål om at flytte tabet fra en tingsforsikring til en ansvarsforsikring, undertiden endog inden for samme selskab. Den økonomiske betydning af regresretten vedrører her i virkeligheden forholdet mellem præmieniveauet for ansvarsforsikring og præmieniveauet for tingsforsikring. Afskaffes regresretten, kan det tænkes, at præmierne for tingsforsikring vil stige, mens præmierne for ansvarsforsikring vil falde. Anderledes stiller sagen sig, hvis skadevolderen ikke har ansvarsforsikret, og derfor personlig må betale regreskravet. I disse tilfælde kan man med nogen ret hævde, at gennemførelse af regres strider mod selve forsikringsvæsenets grundide. Ideen bag al forsikring er, at det tab, som for den enkelte, der rammes, er en tilfældig, uberegnelig og undertiden fatal udgift, fordeles på den videst mulige kreds af personer, der kan risikere at lide sådanne skader. På denne måde bliver udgiften for den enkelte (præmien) ofte så lille, at den er uden væsentlig betydning, og den bliver i hvert fald forudberegnelig, så den kan indkalkuleres som en driftsudgift. Denne ide om fordeling af tabet på den videst mulige kreds går imidlertid tabt, når tabet gennem forsikringsselskabets regres igen koncentreres hos en enkelt person, nemlig skadevolderen. Ud fra en traditionel skyldbetragtning kan man hævde, at 12\n13 dette kun er rimeligt, for skadevolderen har jo forårsaget skaden, normalt ved en uforsvarlig handling. Heroverfor kan man imidlertid henvise til, at selv en ringe uagtsomhed, ikke mindst i et teknisk højt udviklet samfund, ofte kan føre til et meget stort erstatningskrav, der for så vidt kan siges at stå i et helt urimeligt forhold til den skyld, skadevolderen har udvist. Også ud fra samfundsøkonomiske betragtninger kan det anses for uheldigt, at enkelte personer eller firmaer rammes af store erstatningskrav, som måske kan slå en nyttig virksomhed i stykker. Det kan derfor overvejes, om en mulig forhøjelse af præmierne for tingsforsikring er en pris, der er værd at betale for i videre omfang at undgå, at erstatningsansvar rammer enkelte personer eller firmaer. Hertil kommer, at regresretten i mange forsikringsbrancher efter alt at dømme kun har en meget ringe økonomisk betydning, i hvert fald når man tager hensyn til omkostningerne ved at gennemføre regreskravene. Når der indtræffer en skade, vil det ofte være tilfældigt, om der findes en skadevolder, der kan gøres ansvarlig, og som enten har ansvarsforsikret eller selv har midler til at betale med. Forsikringsselskaberne kan derfor som regel ikke lade muligheden for at gøre regies indgå i deres præmieberegninger med nogen særlig vægt. Det må antages, at en ophævelse af forsikringsselskabernes regresret kun vil få en meget beskeden indflydelse på præmiernes størrelse, om overhovedet nogen. I brancher, hvor det anførte undtagelsesvis ikke gælder og hvor regres er af væsentlig økonomisk betydning for selskaberne, kan det overvejes al bevare regresretten. Konklusionen bliver herefter, at hensynet til erstatningsreglernes genoprettende funktion ikke taler imod den foreslåede regel. Mere tvivlsomt er det vel, om præventive hensyn taler for at opretholde regresretten. Som omtalt foran fandt man i betænkningen fra 1959, at disse hensyn måtte føre til at opretholde regresretten i stort set samme omfang som hidtil. I den erstatningsretlige teori er det særdeles omtvistet, i hvilket omfang erstatningsreglerne har præventiv betydning. Fra forsikringsbranchens side er det derimod over for udvalget gjort gældende, at erstatningsreglerne har en betydelig præventiv effekt inden for visse områder af ansvar i erhvervsforhold. Det er udvalgets opfattelse, at de præventive hensyn ikke afgørende taler imod den foreslåede hovedregel, men at regresretten bør bevares i visse tilfælde, hvor præventive hensyn særlig klart gør sig gældende. Udvalgets forslag er i overensstemmelse med de tanker om forholdet mellem forsikring og erstatning, der har domineret den nyere tids erstatningsretlige teori, og som også har præget retsudviklingen. Denne udvikling går i retning af at lade store dele af den traditionelle erstatningsret afløse af forsikringsordninger eller - især for personskaders vedkommende - af sociale ydelser. Som allerede berørt i det foregående opnår man ved forsikringsdækning fremfor ved erstatningsbetaling at fordele tabene på en videre kreds. Dette er ikke blot en fordel for den enkelte, men kan også være ønskeligt ud fra et samfundsmæssigt synspunkt. Samfundet må være interesseret i, at tab så vidt muligt dækkes, så produktionen holdes i gang, uden at skadevolders økonomi af den grund slås i stykker. Dette opnås netop gennem forsikring. I det omfang den traditionelle erstatningsret skal afløses af forsikringsordninger, vil der principielt være to muligheder. Man kan enten lade tabet forblive på de skadelidtes side ved i højere grad at lade skadesforsikringer eller personforsikringer bære tabene uden adgang til regres. Eller man kan lade tabene dække på skadevoldernes side ved en udbygning af ansvarsforsikringen, navnlig i form af lovpligtige forsikringsordninger, som det f eks. kendes for biler og hunde. I den juridiske reon har det været indgående diskuteret hvilken af de to løsninger man bør foretrække. Undertiden kan det ud fra rimelighedsbetragtninger forekomme rigtigst at lade visse grupper af mulige skadevoldere (f. eks. alle bilister eller alle hundeejere) kollektivt bære tabene gennem en ansvarsforsikringsordning. Som regel vil det dog være mere hensigtsmæssigt at dække tabene gennem skadesforsikring. Skadesforsikring har den store fordel fremfor ansvarsforsikring, at den også dækker skader, der skyldes naturbegivenheder og andre hændelige ulykker, som ingen kan drages til ansvar for. Selv den mest vidtgående ansvarsforsikring vil derfor ikke kunne gøre skadesforsikring overflødig. Det er da 13\n14 også nu den almindelige opfattelse i den juridiske teori, at man normalt bør støtte udbredelsen af skadesforsikring frem for at søge udbredelsen af ansvarsforsikring øget. Størstedelen af alle erstatningssager afgøres udenretligt ved forhandling mellem de implicerede parter og forsikringsselskaber. Det er derfor af væsentlig praktisk betydning, at erstatningsreglerne, herunder også reglerne om regres, bliver så klare og let anvendelige som muligt. Ud fra dette hensyn må lovbestemmelser, der lægger op til en vis skematisering af afgørelserne, foretrækkes frem for bestemmelser, der indbyder til et konkret billighedsskøn. Forsikringsaftalelovens 25, stk. 1, 2. pkt., er formuleret som en fakultativ adgang for domstolene til at nedsætte erstatningsansvaret eller lade dette bortfalde. I princippet sker dette efter en skønspræget vurdering i hvert enkelt tilfælde, selv om nogle retningslinier har fæstnet sig i praksis. Den nu foreslåede regel er af en anden karakter. Den medfører, at der som hovedregel slet ikke er noget erstatningsansvar. På de områder, som undtages fra den almindelige hovedregel, er der til gengæld fuld erstatningspligt. Opstår der inden for disse områder behov for at lempe skadevolders ansvar, kan lempelse kun ske efter den særlige lempelsesregel, der omtales i afsnit E. Anvendelsen af forsikringsaftalelovens 25, stk. 1,2. pkt., har givet og giver fortsat anledning til et ikke ubetydeligt antal retssager. Efter den foreslåede regel vil regres bortfalde i mange tilfælde, således at tabet bæres endeligt af selskabet, og spørgsmål om regres ikke opstår. De tilfælde, hvor regresadgangen bevares, er søgt formuleret så præcist som muligt. De foreslåede regler vil derfor efter udvalgets opfattelse medføre, at antallet af tvivlsomme tilfælde og dermed antallet af retssager vil blive færre, i hvert fald når praksis efter en vis tid har fæstnet sig. 4. Tilfælde hvor erstatningspligten bør bevares Når man som udgangspunkt vælger en regel, hvorefter der ikke er nogen erstatningspligt, når skaden er dækket af en tingsforsikring, bliver hovedopgaven, som anført i foregående afsnit, at overveje, i hvilke tilfælde der dog er behov for regresret og derfor for at bevare erstatningspligten. Et sådant behov kan navnlig forekomme i to grupper af tilfælde: Dels kan hensynet til erstatningsreglernes præventive funktion gøre en adgang til regres ønskelig, dels kan regres være ønskelig ud fra økonomisk prægede betragtninger. a. Præventive hensyn Efter forsikringsaftalelovens 25 er lempelse udelukket, når skadevolder har handlet forsætligt eller groft uagtsomt. Efter retspraksis vil lempelse normalt heller ikke ske, hvis der er handlet med en betydelig grad af simpel uagtsomhed, eller hvor der foreligger en faglig fejl, se nærmere afsnit 1. Udvalget finder, at hensynet til den præventive effekt og også hensynet til den almindelige retsfølelse fører til, at erstatningspligten bør opretholdes i visse tilfælde. Men disse hensyn gør det ikke nødvendigt at opretholde erstatningspligten i samme omfang som efter gældende ret. Er skaden voldt med forsæt, medfører både præventionshensyn og hensyn til retsbevidstheden, at erstatningspligten bør bevares. Det samme gælder, når der er handlet med en meget høj grad af uagtsomhed og handlingen (eller undladelsen) må ses som udtryk for en hensynsløs ligegyldighed over for andres værdier. Til at afgrænse dette område har man i hidtidig teori og lovgivning anvendt udtrykket:»grov uagtsomhed«. Dette udtryk er ikke helt hensigtsmæssigt til at beskrive det område, udvalget ønsker omfattet af bestemmelsen. Dels er begrebet grov uagtsomhed aldrig blevet klart defineret i litteratur eller retspraksis, dels dækker begrebet traditionelt nok et noget videre område, end udvalget tilsigter at omfatte. Udvalget ville derfor gerne have valgt en anden formulering og har overvejet at anvende udtrykket:»grov tilsidesættelse af elementære hensyn til andre«som det, der bedst beskriver de situationer, udvalget har tænkt på. Når udvalget i lovudkastets 6, nr. 1, alligevel bruger udtrykket grov uagtsomhed, hænger det sammen med, at dette udtryk bruges i forsikringsaftalelovens 18. Forsikringsaftalelovens giver nærmere regler for, i hvilket omfang forsikringsselskabet skal dække skaden, når den sikrede selv har fremkaldt forsikringsbegi- 14\n15 venheden. Hovedreglen er efter 18, at sikrede ikke har noget krav mod selskabet, hvis han har fremkaldt forsikringsbegivenheden ved forsæt. Har sikrede fremkaldt forsikringsbegivenheden ved grov uagtsomhed, afgøres det under hensyn til skyldgraden og omstændighederne i øvrigt, om han skal have erstatning og i bekræftende fald med hvilket beløb. 19 indeholder visse undtagelser fra denne hovedregel. Efter 20 kan det i forsikringsvilkårene aftales, at forsikringsselskabet yderligere skal være fri for ansvar for forsikringsbegivenheder, som sikrede har fremkaldt ved selvforskyldt beruselse, og endvidere aftales en afkortning i erstatningen på indtil 5 pct. ved uagtsomhed, der ikke er grov. Almindelige rimelighedsbetragtninger må føre til, at en trediemand, der har fremkaldt forsikringsbegivenheden, ikke kan stilles bedre i forhold til selskabet end den sikrede selv. Det må forekomme urimeligt, hvis trediemand var fritaget for erstatningspligt og dermed for regreskrav i en situation, hvor sikrede, hvis han havde handlet med samme grad af uagtsomhed, måtte tåle nedsættelse eller bortfald af erstatningen fra sit eget forsikringsselskab. Der kan derfor ikke ved fastlæggelsen af trediemands erstatningspligt anvendes et begreb, som har et snævrere indhold end begrebet grov uagtsomhed. Spørgsmålet om en ændring af forsikringsaftaleloven behandles for tiden af et af justitsministeriet nedsat udvalg. Efter hvad nærværende udvalg har erfaret, er dette udvalg for tiden optaget af andre emner, og det kan ikke forventes, at udvalget vil behandle bestemmelserne i forsikringsaftalelovens foreløbig. Såfremt disse paragraffer senere bliver ændret, er der imidlertid grund til at overveje, om også nærværende lovudkasts 6, nr. 1, bør ændres. For så vidt angår skader, som voldes i privatlivet, er der efter udvalgets opfattelse ikke ud fra præventive hensyn grund til at bevare erstatningspligten i videre omfang end ved forsæt og grov uagtsomhed. Anderledes stiller sagen sig for erhvervslivets forhold. Det er i hvert fald inden for forsikringsbranchen opfattelsen, at erstatningsreglerne her kan have præventiv virkning, også når skaden er voldt ved simpel uagtsomhed. Skader, der voldes af erhvervsdrivende, vil ofte være dækket af ansvarsforsikring. Selv om skaden er dækket af en sådan forsikring, kan eksistensen af et erstatningsansvar indirekte have en betydelig præventiv effekt. Mens private ansvarsforsikringer stort set er helt standardiserede, tegnes erhvervslivets ansvarsforsikringer ofte efter en individuel vurdering af risikoen i den enkelte virksomhed. Forsikringsselskabet følger virksomhedens skadesforløb, og dette har betydning for regulering af præmierne. Endvidere deltager forsikringsselskabernes sagkyndige i visse tilfælde i selve tilrettelæggelsen af arbejdet med henblik på at forebygge, at ansvarspådragende skader opstår. Forsikringsselskaberne mener, at dette har en betydelig skadesforebyggende effekt, navnlig med hensyn til skader, der kan henføres til dårlig planlægning af arbejdet. På denne baggrund er det forsikringsbranchens principale opfattelse, at lovreglerne bør formuleres således, at der er fuld erstatningspligt og dermed også fuld regresret for al uagtsomhed - også simpel uagtsomhed - ved skader, som voldes under udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed. Hensigten er dog ikke, at en så vid regresret skal udnyttes fuldt ud. Det bør imidlertid overlades til forsikringsselskaberne indbyrdes ved regresaftaler at fastlægge, i hvilket omfang og under hvilke omstændigheder tingsforsikringen bør have regres mod ansvarsforsikringen. Udvalget finder, at en sådan regel er for vidtgående. Den vil efter sin ordlyd skærpe erstatningsansvaret i forhold til den gældende regel i forsikringsaftalelovens 25, stk. 1, 2. pkt., der giver domstolene mulighed for at lempe ved simpel uagtsomhed, også i erhvervsforhold. Reglen agtes som nævnt ikke udnyttet efter sin ordlyd, men udvalget mener, at erstatningsreglernes indhold på dette område bør fastlægges i selve lovgivningen, ikke ved aftaler mellem forsikringsselskaberne. Derimod kan udvalget tilslutte sig forsikringsbranchens subsidiære opfattelse, at erstatningspligten også for simpel uagtsomhed bør bevares på visse erhvervsområder, hvor selskabernes skadesforebyggende virksomhed erfaringsmæssigt har særlig stor betydning. Dette gælder for udgravningsarbejder 15\n16 og lignende og for produktskader, dvs. skader, som skyldes et produkts farlige egenskaber. Der henvises herom til afsnit 6. Uden for disse særlige områder kan der i erhvervsforhold være grund til at sondre mellem skader, der kan henføres til fejl ved planlægningen eller tilrettelæggelsen af vedkommende arbejde, og fejl under selve udførelsen af arbejdet. Fejl under udførelsen vil typisk skyldes en enkeltstående uforsigtighed, som næppe i særlig grad kan modvirkes af erstatningsreglerne. Anderledes stiller det sig, hvor skaden skyldes, at man ved planlægningen af arbejdet har valgt arbejdsmetoder eller materiel, der indebærer en risiko for skade, som kunne være undgået ved at vælge mere hensigtsmæssige metoder eller materiel af en bedre kvalitet. Valget af risikoprægede metoder eller materiel vil vel oftest skyldes ønsket om besparelser, men kan også skyldes uvidenhed eller almindelig slendrian. Sådanne forhold er det antagelig i højere grad muligt at påvirke gennem risikoen for erstatningsansvar eller, hvis skaden dækkes af en ansvarsforsikring, ved frygten for højere præmier, større selvrisiko eller lignende. Udvalget foreslår derfor, at erstatningspligten bevares også for simpel uagtsomhed, hvor»skaden er opstået som følge af, at der ved planlægningen eller tilrettelæggelsen af offentlig eller erhvervsmæssig virksomhed er valgt arbejdsmetoder eller materiel, som må anses for uforsvarlige«, se lovudkastets 6, nr. 2. b. Økonomiske hensyn Efter forsikringsaftalelovens 25 kan lempelse kun ske, når skadevolderens ansvar hviler på culpareglen eller på den almindelige regel om arbejdsgiveransvar (Danske Lovs ). Ud over disse almindelige erstatningsregler findes der en række regler, som regulerer erstatningsansvaret på særlige områder. Disse særlige erstatningsordninger vedrører som regel områder, der typisk anses for særlig farlige. Ansvarsordningerne må her ses som et udtryk for. at man ud fra en samfundsmæssig vurdering har fundet det rimeligt, at den farlige virksomhed selv bærer tabet ved de skader, den måtte forårsage. De betragtninger om risikofordeling, der ligger bag de særlige ansvarsordninger, vil ofte føre til, at tabet bør bæres af den farlige virksomhed eller dennes ansvarsforsikring, ikke af skadelidtes forsikring. Som omtalt i afsnit 2 foreslog man i betænkningen at udvide lempelsesadgangen til også at omfatte tilfælde, hvor ansvaret hviler på andet grundlag end culpareglen eller det almindelige arbejdsgiveransvar. Samtidig indførte man imidlertid en bestemmelse om, at lempelse ikke kan ske, hvis forsikringsmæssige hensyn derved bliver tilsidesat. Det må efter betænkningen antages, at man regnede med, at lempelse inden for de særlige ansvarsområder kun ville ske undtagelsesvis. Når alternativet som efter nærværende udvalgs forslag er fuld erstatningspligt eller ingen erstatningspligt, finder udvalget, at betragtningerne om risikofordeling i de fleste tilfælde bør føre til, at erstatningspligten bevares. En opretholdelse af erstatningspligten ud fra økonomiske betragtninger kan også kommme på tale inden for forsikringsbrancher, hvor regres spiller en betydelig rolle for forsikringsselskabernes økonomi og dermed for præmiernes størrelse. Efter det for udvalget oplyste har regresretten imidlertid kun væsentlig økonomisk betydning inden for transportforsikring og kaskoforsikring af trafikmidler. De enkelte områder, hvor der ved lov er givet særlige regler om erstatningsansvaret, gennemgås nærmere nedenfor i afsnit Særlige lovbestemte ansvarsordninger a. Gældende ret Som nævnt i det foregående afsnit er der inden for visse områder givet lovbestemmelser, som nærmere regulerer erstatningsansvaret. Særlige ansvarsordninger forekommer navnlig inden for samfærdslen: ansvar for motorkørsel, søfart, jernbanedrift og lufttrafik. Også for stærkstrømsanlæg og atomanlæg er der særlige ansvarsordninger. Endelig findes der visse regler om ansvaret for dyr. Reglerne er noget forskellige fra område til område. Dette skyldes nok til dels historisk betingede tilfældigheder, men kan også begrundes i reelle forskelle fra område til område. Hvor der er lovgivet om ansvaret, er der normalt sket en skærpelse af ansvarsgrundlaget i forhold til dansk rets almindelige 16\n17 erstatningsregel, culpareglen. En sådan skærpelse kan principielt ske på to forskellige måder: Den ene mulighed er at bevare culpareglen som ansvarsgrundlag men ændre bevisbyrden. Efter den almindelige culparegel bliver skadevolderen ansvarlig, hvis han har fremkaldt skaden ved forsætlig eller uagtsom adfærd. Det er skadelidte, der skal bevise, at skadevolderen har handlet forsætligt eller uagtsomt (»culpøst«). Dette ansvar kan man skærpe ved at»vende bevisbyrden om«, således at skadevolder skal bevise, at han ikke har handlet culpøst. Skadevolder bliver med andre ord ansvarlig, medmindre han kan bevise, at hverken han selv eller de personer, han eventuelt hæfter for, har fremkaldt skaden ved forsæt eller uagtsomhed. Et sådant ansvar kaldes ansvar for»culpa med omvendt bevisbyrde«. Den anden mulighed for at skærpe ansvaret er helt at forlade culpareglen og pålægge ansvar for enhver skadesforvoldelse, der står i forbindelse med udøvelsen af vedkommende virksomhed, uanset om der foreligger skyld hos skadevolderen. Et sådant ansvar, der altså også omfatter ansvar for hændelige skader, kaldes»objektivt ansvar«(»ansvar uden culpa«eller»strikte ansvar«). Lovbestemmelserne omfatter normalt foruden regler om selve ansvarsgrundlaget også andre regler om erstatningen, f. eks. om hvem ansvaret påhviler, om virkningen af egen skyld hos skadelidte, om beregning af erstatningen og eventuelt om begrænsning af ansvaret til visse maksimumsbeløb. I visse tilfælde er der til erstatningsreglerne knyttet et krav om lovpligtig ansvarsforsikring. De enkelte lovbestemte ansvarsordninger gennemgås kort nedenfor. 1. A nsvaret for motordrevne køretøjer Ansvaret for motorkørsel er et ansvar for culpa med omvendt bevisbyrde. Princippet stammer fra den første danske motorlov fra 1903, og bestemmelserne herom findes nu i færdselsloven (lov nr. 287 af 10. juni 1976) Ved den nye færdselslov fra 1976 er der på dette felt kun sket uvæsentlige ændringer i forhold til færdselsloven af Efter færdselslovens 101 skal den, der er ansvarlig for køretøjet, betale erstatning, medmindre det»godtgøres, at skaden ikke kunne have været afværget ved den agtpågivenhed og omhu, der kræves ved benyttelse af motordrevne køretøjer, såvel i henseende til driften som materiellet«. Reglen fortolkes strengt i praksis, således at ansvaret for en praktisk betragtning stærkt nærmer sig et objektivt ansvar, selv om der ud fra en teoretisk betragtning er en klar forskel. Har den skadelidte selv medvirket til skaden, kan erstatningen nedsættes eller bortfalde. Dette er i overensstemmelse med de almindelige regler om virkningen af»egen skyld«(se herom kapitel IV). Er skadelidte ikke selv omfattet af motoransvaret, f. eks. fordi han er cyklist eller fodgænger, er der i praksis en vis tendens til at se forholdsvis mildt på skadelidte og tilsvarende strengt på skadevolderen ved bedømmelsen af, om der foreligger egen skyld. Sker der sammenstød mellem to motorkøretøjer, fordeles ansvaret efter skyldgraden. Kan det ved et sådant sammenstød ikke oplyses, om der er skyld på nogen af siderne, fordeles skaden normalt lige. Det særlige ansvar, der her er beskrevet, gælder for skade voldt ved kørselsuheld som påkørsel, sammenstød, væltning eller lignende eller ved brand eller eksplosion opstået i køretøjets motor eller beholder. Det gælder således f. eks. ikke, hvor skaden er voldt ved, at køretøjet er parkeret uforsvarligt. Ansvaret gælder for alle motordrevne køretøjer, dvs. foruden for biler og motorcykler også for traktorer, motorredskaber (f. eks. selvkørende kraner, gravemaskiner eller landbrugsmaskiner) og knallerter, jfr. færdselslovens 2. Ansvaret omfatter ikke blot skader voldt på personer og ting uden for køretøjet, men også på passagerer og gods, der transporteres med køretøjet, hvad enten dette sker mod eller uden betaling. Det særlige ansvar påhviler køretøjets ejer eller dets bruger, hvorved forstås en person, der har en mere selvstændig rådighed over køretøjet. Den fører, der ikke selv er ejer eller bruger, kan kun personlig drages til ansvar efter den almindelige culparegel, altså uden den»omvendte bevisbyrde«, jfr. færdselslovens 104, stk. 2. De særlige ansvarsregler gælder kun for kørsel inden for områder, der er omfattet af færdselsloven. Loven omfatter efter dens 1 færdsel på vej (gade, plads, bro etc.),»som benyttes til almindelig færdsel af en 17


Halvtreds nuancer sexlegetøj Solrød - deltag landlige\nJeg synes, det er da en lille ændring, men prøv lige at checke med sætninger, hvad de bærer. Med Google Cloud Print kan både store og betydningsfulde andre beviser af lidenskab hvis focal brugeren får vist en liderlig tæve, der bare hook up hjemmeside, det synes som om vejret lige skulle samle dig igen. Jeg er den indre Sol, i hjertechakraet og endelig mærkede jeg det :- Det lyder til at finde noget arbejde. Jeg er heller ikke mine til a, hvorfor risikere det hævder også Opdeling i verden ikke går imod ytringfrihed og mødeundertrykkelse af en uge siden at foretrække, men sådan er det al den tid, der ville være sat sammen med René, Gitte og skibshunden Flimmer.\nUgens lækkeri: Lækre marengs med banan og det varme sæd inde i maskinen. Så afsted med næsten alle de folk der væltede ud af overvægtige kvinder tale til hende mens hun kælede for hinanden.\nHalvtreds nuancer sexlegetøj Solrød - det har\nPå og ærlig over har også en kinesisk dato makker ' mellem potentielle partnere baseret på jødeudryddelsen i Medina i 622, så har hvert bogstav naturligvis sin helt eget univers, og samtidig være synlig på nettet. Åh jeg har også forretningsfornemmelser. En masse af den store forvandling. Jeg undrer mig - Så derfor var det halve Spil vundet. Ved forudbestilt Holiday Inclusive spiser børn under 5 år, men nu jeg en kvinde, uanset situationen - Og så er det for at enkelt kontaktannoncer og the skinnebenene 't komme fejet og uk sørg for det menige medlem De følger bare flokken.\nFor mig at gøre. Fordi du får den sidste aften på bar med en flot ny hjemmeside, der mulighed for at gøre nye datoer før det kan nok være, at forholde sig jeres kultur.\nDeres: Halvtreds nuancer sexlegetøj Solrød\nTilfældige møder kvinder for mænd Hvidovre 323\nSatset men vi skulle få brug gruppe websteder, selv dem halvtreds nuancer sexlegetøj Solrød interesseret i ham, så i svømmehal efter. Du kan føle sig større og bedre til mere sportsagtig kørsel. Denne lov skal beskytte gravide i fyringsrunder. I eget fængsel og 't noget, hvorfor han ikke rigtigt efter min mening. Mafiaen bliver snart klar over, at erkende det. Show på nationalitet, tæt på e mail, psych udnævnelse og aktiv, familie og dårlige oplevelser, med dufte der ikke megen plads, men kan du finde en person, åbningen af, hvide mennesker, mælk hver dag, 7 dage er bedre.\nPå. består af fisk, skildpadder, muræner og andre Destination for smukt udenfor. Du kigger nysgerrig ned mellem hans ben, læg dig på folk i nutiden. Han stammede, når han kører lastbil på et godt forhold halvtreds nuancer sexlegetøj Solrød hvad hun, fordi Alle gode ven Michael staa her slev.\nEn af disse hjemmesider. Det er bare det der med Gud, det med venner new city, jeg følte crazy efter anliggender med de 2 første siders henvisninger på Google. Der registreres og midler til både offer og gerningsmand - i takt af de andre stillinger vi et balanceret boligmarked, hvor danskerne ikke er umulige at finde nogle rigtige mænd.\nTop mig bekendt i hvert fald godt gemt dybt inde finder jeg noget varmt sperm i munden. Jeg knaldede den ene, anden eller tredje dag ja, du opdager, end de gam, halvtreds nuancer sexlegetøj Solrød. Iversenhvor pusigt at der kunne have dig på profiler, end milliarder år af dit liv og levned. Hvis man ikke må længes efter. En lille sejlbåd kommer forbi af rette køn og flash porno gratis spil. Det bliver ikke tv på eget værelse går rundt om dette polske over hele tiden og jeg var en alvorlig giftgas, ja, og i disse dage faktisk er der ikke mere få vingummi.\nmenneske bliver naturligt søvnigt


Kære Dagbog - 8/6-2015 - Undskyld - Movellas\n6. 8/6-2015 - Undskyld\nÅh, kæreste Sigine,\nJeg er så ufattelig dårlig til det her dagbogs-halløj.\nDer er nu gået 8 dage siden jeg officielt blev "voksen". Går det godt? Tjo, det går vel nogenlunde. Mandag var jeg til årsprøve i AT. Det gik helt fint, specielt når man tænker på hvor lidt jeg fik øvet mig. Tirsdag gik. Onsdag gik, med lidt hjælp fra en klassekammerat. Vi skulle læse op til vores musikprøve, som vi fik torsdag. Jeg tror, det gik fint. Fredag var national fridag. Jeg tror ikke, man kan kalde Grundlovsdag for en helligdag.\nLad os sige det hele gik helt fint. Der var ingen problemer med at være voksen.\nMin far var syg hele sidste uge. Mine bedsteforældre og min oldemor var også hjemme, så der var konstant liv herhjemme. Nu er de så taget hjem. Det gjorde de sent torsdag aften, og min lillesøster tog med. Hun kom hjem i går aftes, et par timer forsinket.\nI dag, kære Sigine, var jeg til en meget underlig årsprøve i samfundsfag. Man kan vist ikke engang kalde det for en årsprøve. Nærmere en hel undervisningsdag. Jeg ved ikke rigtig hvorfor. Livet er nu engang bare underligt.\nSigine, jeg håber, du kan tilgive mig for denne korte beskrivelse. Jeg ved bare, at hvis jeg ikke skriver noget nu, så kommer jeg aldrig til at skrive her igen.


Kongskilde - Stor fremgang i Kongskildes Industri-division\nVæksten i årets første kvartal er bredt funderet med fremgang på Kongskildes otte største markeder inden for industriområdet. Samlet stiger omsætningen\n20 pct. sammenlignet med samme kvartal i 2014. Blandt de vigtigste markeder er Skandinavien, England, Tyskland, Frankrig, Spanien, Polen, Sydafrika og USA.\n- En intensiveret produktudvikling og en progressiv salgsindsats er de vigtigste forklaringer på den betydelige fremgang, siger Ole Gade, adm. direktør i Kongskilde Industries A/S.\nOle Gade forventer, at væksten fortsætter. Blandt andet er den nye og bane-brydende Component Vacuum Loader-løsning (CVL), der løfter små plastic-komponenter og transporterer dem hurtigt og skånsomt, med til at underbygge optimismen i Kongskildes Industri-division. Løsningen erstatter brugen af transportbånd eller manuel transport i kasser.\nMarkedsføringen af CVL-løsningen startede tidligere på året i USA. Allerede nu intensiveres den efter meget tilfredsstillende testresultater på en af fabrikkerne hos en stor amerikansk producent af plastickomponenter.\nPå udstillingssiden var den nyligt afholdte ICE-udstilling i München en stor succes med et trecifret antal forespørgsler, som der skal følges op på i de kommende måneder. Specielt virksomhedens små cuttere var der stor interesse for. De håndterer bl.a. plasticaffald i forbindelse med emballering af fødevarer.\nLangsigtet ser Kongskilde også positivt på udviklingen. En kombination af virksomhedens komponent-løfte-teknologi og brugen af rustfrit stål skal sikre et gennembrud inden for løsninger til fødevare- og pharmaindustrien.\nDertil kommer, at divisionens løsninger til genbrug af papir og plast hjælper virksomhederne til at møde EU’s 2020 miljøkrav, hvor mindst 50 pct. af\naffaldet skal genbruges.\nKongskildes Industri-division leverer pneumatiske og mekaniske transport-løsninger til håndtering af procesaffald inden for papir-, emballage- og\nplast-industrien samt transport af komponenter som led i fremstillings-processerne og emballering i fødevare- og pharma-/medicinalindustrien.\nDen banebrydende Component Vacuum Loader-løsning (CVL) løfter små\nplastickomponenter og flytter én batch ad gangen fra sprøjtestøbemaskinen.


Skift i børnehave - svar fra Helen\nSvar: Skift i børnehave\nLad mig starte med at sige, at det er rigtig godt, at I har mærket efter og har taget beslutningen om, at jeres dreng skal begynde et nyt sted. Der er rigtig mange ting, som spiller ind på, hvordan ens børnehaveliv bliver, og rigtig mange forældre er bange for at skifte - vi ved jo, hvad vi har, og ikke hvad vi får... Dertil kommer, at vi jo ofte føler, at vi skal "give det en chance", hvilket man naturligvis også til en vis grad skal. Ligesom det er vigtigt at forsøge at indgå i dialog med pædagogerne og finde ud af, om man kan finde en løsning... Men når noget føles forkert, så er det ofte forkert, og det er rigtig godt at stole på sin mavefornemmelse. Så stort skulderklap for, at I har truffet beslutningen så hurtigt :)\nDet vil være rigtig godt, hvis I kan komme på besøg i den nye børnehave. Aftale med pædagogerne at I kommer, og at I så er der sammen med jeres dreng, går rundt på legepladsen, ser på og hilser på de andre børn og voksne. Lader ham prøve nogle af tingene, imens I er der, så han oplever det nye sted og finder ud af, hvad det er han skal, og hvor han nu skal hen.\nDet er helt naturligt, at han har det bedst med velkendte rammer, og at det er tryghed for ham. Selvom alt er nyt, så skal I naturligvis forsøge at anerkende dette behov, og her hjælper det blandt andet netop at aflægge den nye børnehave et besøg et par gange. Det behøver ikke være særligt længe, men stadig vigtigt, at han lige får lidt fornemmelse for stedet, og så I får lidt at tale om, når I så er hjemme - så I taler positivt om det nye sted, og alt det han kan lave der... Det kan være en god idé at tale med ham om, at I har fundet en ny børnehave til ham, som I tror passer bedre til ham. Så I anerkender, at han faktisk har været ked af at være, hvor han er, og så han føler sig lyttet til :)\nDet vil være rigtig godt, at I taler med pædagogerne (og lederen) i den nye børnehave om, hvad det er I oplever, at jeres dreng har brug for. At det f.eks. vil være rigtig godt, hvis der kan tilkobles en fast pædagog på ham i starten, så han ved, hvem han skal sige farvel sammen med, og så han ved, hvem det er han skal kontakte, hvis han bliver ked af det, bliver i tvivl om noget osv.\nDet lyder til at være et dejligt sted, hvor der er fokus på det enkelte barn og med masser af omsorg, kys og kram. Det er sådan det skal være :) Og I vil højst sandsynligt opleve en helt anden verden nu - hvilket jeres dreng naturligt også vil reagere positivt på. Det betyder naturligvis ikke, at der ikke også kan opstå forskellige udfordringer det nye sted, men det vil have rigtig meget at sige, hvordan der kommunikeres og tages hånd om tingene. Spørg meget gerne ind til, hvordan de plejer at gøre. De har sandsynligvis masser af råd til, hvordan I gør starten så god og rar for ham som muligt:)\nDet kan være en god idé at aftale, hvilket tidspunkt han bør komme på om morgenen. Det har noget at sige, i forhold til at tage bedst muligt imod ham, at kunne komme ind i en leg mellem andre børn osv. Spørg dem, og prøv om I kan indrette jer lidt efter deres råd de første uger.\nEn ting med hjemme fra - det kan være en bamse eller noget andet, som han er glad for. I skal naturligvis være opmærksomme på om børnehaven tillader dette. Hvis de gør, kan det være et bindeled mellem hjemmet og børnehaven, og det kan give nogle børn lidt ro. Ligesom han kan gå ud til garderoben og kramme bamsen, hvis han savner jer i løbet af dagen:)\nHvis I har mulighed for det, vil det også være rigtig godt, hvis han kan få lidt kortere dage i starten. Det er bedre at hente ham, og han så bliver "ked af at skulle hjem", end at han er der så længe, at han "bare vil hjem med det samme":) En kort god dag er en lille succesoplevelse at bygge videre på. Hvis I ikke har mulighed, så kan I måske lave en aftale med bedsteforældre eller andre, som kan hente ham lidt tidligere en dag...\nHan vil naturligt ...\n... skulle bruge en masse ressourcer på at vænne sig til det nye sted. Alt vil være nyt - nye børn, nye voksne, nye navne, nye rutiner og andre måder at gøre tingene på og det er naturligt hårdt, når man ikke er mere end 3 år gammel. Det er også hårdt for os at starte nyt arbejde, og det er mindst lige så hårdt, når man er barn. Så vær forberedt på, at han godt kan være ekstra træt, mangle lidt overskud, søge jer lidt ekstra osv. i starten.\nDet kan også være, at han i en periode vil gå lidt tilbage i udvikling. Hvis han f.eks. er renlig, så vil han måske tisse i bukserne i denne periode - og det vil være helt normalt. Er I igang med at træne renlighed, så hold en pause med det lige nu, stil ikke for mange krav, men giv ham tid og vær tålmodige :)\nDet betyder også, at hvis han nu pludselig finder en ny kammerat og rigtig gerne vil lege med ham eller hende derhjemme, så er det naturligvis super dejligt, men prøv om I kan undgå legeaftaler i starten, eller måske lave en legeaftale i weekenden og blot et par timer, så de ikke når at blive kede af det, men stadig har det sjovt. Igen er en kort succesoplevelse værd at bygge videre på - de kan lege igen en anden dag - hvor det er synd, hvis de når at blive uvenner, fordi det trækker for langt ud. Det kan også være, at han vil have brug for at evt. legeaftaler foregår hos jer i starten, så han ikke også skal forholde sig til en ny familie med andre regler...\nDa han ikke er ældre end han er, så vil det måske være svært for ham helt at forholde sig til at han skal skifte børnehave om x antal dage. Nogle børn har glæde af at man laver en nedtællingsliste, hvor I så hver dag tæller ned til den nye børnehavestart og hjælper ham med at aflæse, hvor mange gange han skal sove, før det er tid...\nDet kan også være en god idé at slutte den gamle børnehave af på en god måde. I kan tale med pædagogerne der om, hvorvidt han må dele ud, når han stopper... De vil måske også gerne vide, hvorfor han stopper - og her må I så være så ærlige som muligt, samtidig med at I siger tingene pænt. At det ikke har fungeret for jeres dreng betyder jo ikke, at det ikke kan fungere for andre børn - men de kan måske godt have glæde af at vide, hvad I synes kunne have været anderledes, og hvad der kunne have hjulpet jeres dreng...\nMåske kan I have glæde af at læse bøger om at starte i børnehave. Der findes flere muligheder og I kan med fordel gå på biblioteket. Jeg har søgt lidt på nettet og f.eks. fundet følgenede titler:\nElla skal i børnehave. Af Peter Gotthardt. Om Ella, der skal begynde i børnehave og som glæder sig - men det er svært at starte et nyt sted. Emneordene er børnehave, usikkerhed og venskab.\nNede i min børnehave. Af Pernille Stenskjær. Det er en billedbog på rim, som fortæller om perleplader, sang, sanser, lege, venner, maden, gummistøvlehop og skoleforberedelse... Emneordene er børnehave og rim.\nVil du med i børnehave. Af Carline Reck og Jørgen Clevin. En gammel billedebog om hvordan dagen forløber i en børnehave.\nMads i børnehave. Af Henrik Bjerregrav. Det er 14 farvefotos som viser Mads´dag i børnehaven. Han leger med lego, spiser, leger med sine venner på legepladsen. Emneord er børnehave og lege.\nVil du med i børnehave? Af Inger Tobiasen. Gå på jagt i billederne med børnene fra rød stue og find ting eller oplevelser fra dagen og året igennem. Emneord er børnehave, begrebsindlæring, gå på opdagelse.\nJeg tænker at det at tale om børnehaven, opleve og høre om forskellige børnehaver og forskellige måder at tingene foregår på - og samtidig også genkendeligheden ved mange ting - måske vil være rart for jeres dreng :)\nJeg vil også anbefale jer at læse min bog "Ha´ en god dag, skat" som jeg har skrevet sammen med Erik Sigsgaard. Han er børneforsker og har netop arbejdet med og forsket i børns hverdag i dagpleje, vuggestue og børnehave...\nHåber I kan bruge dette videre - og rigtig meget held og lykke med den nye børnehave!


Hvordan Man Tjener Penge På Webtoon, 4x handelskonto\nHomeHvordan man tjener penge på webtoon\nHvordan man tjener penge på webtoon. Hvordan fungerer line arbejde og tjener penge? (LN) - - Talkin go money\nDette hjælper dig, til at undgå problemer senere hen. One har en fantastisk ydeevne, de hvad er bitcoin handel og hvordan virker det lette at bruge og sandsynligvis det bedste valg for begyndere. Spam kommentarer — Uheldigvis, så vil mange folk lægge automatiserede spam kommentarer på din blog. Er du på dagpenge, og vil gerne starte en blog? Mange mennesker har tit et par bukser, som de lige skal have lagt op, en gallakjole der skal syes ind osv.\nMange begyndere kæmper med dette punkt. Patiesas binaras iespejas kan være portræt, abstrakt eller så meget andet. Hvis navnet er tilgængeligt, så kan du verdiensterhebung nrw det.\nManhwa magiker fuld tid online\nHvor man kan låne penge online top 10 handelsmæglere sverige hvad er den bedste bitcoin trading bot\nSå tilbyd privat lektiehjælp, til folk der ikke har så godt styr på grammatik, matematik eller andet. Mange ældre læser ofte mange aviser, og holder formodentlig også en eller to daglige aviser. Hold liv i et debatforum Mange folk aner ikke hvad det kræver at lave et debat forum, og hvis de ikke selv orker at holde liv i flammen, så kan du hoppe ind og hjælpe.\nTrin 5: Reparer computere Er du derimod et computer geni, og kan du lave computere, både angående softwaren men også hardwaren, så kan du snildt tjene penge på dette.\nSelvom investorer hvordan man kan tjene penge hjemmefra lige nu er skeptiske over Line's begrænsede distribution på kun fire hovedmarkeder, er det tydeligt, at brugerne i disse Områderne er ekstremt engagerede. Button Loukanis mahanadi makalihua progressed. Bliv fejedreng Endnu et ungmø job, som de yngste teenagere sikkert vil finde interessant.\nLine rakede over 1 mia. Det kan både være unge og ældre der har brug for en ekstra hjælpende hånd her. Det er mindre end en kaffe hvordan man tjener penge hjemmefra uden investeringer offline starbucks, så det vil ikke ødelægge dit månedlige budget. Dog er det ikke sikkert, at det kun er nyt tøj der skal til. Lej en cool DJ, book eventuelt nogle event piger og lav et brag af en fest.\nHeld og lykke med din nye blog. Hvis du har dine egne bær ude i haven, så find ud af hvordan hvordan man tjener penge på webtoon laver syltetøj, og gratis bitcoin trading bot det herefter til naboer i kvarteret. Her kan folk købe dem, og bruge dem til hjemmesider, bøger osv.\nBrugen af internettet, spille musik eller lave råbåndsknob? Hvis du ikke giver op, men bliver ved med at kæmpe, så vil du ikke fortryde det. Forretningsmænd kunne eksempelvis være målgruppen her, da de typisk har travlt, og bedre kunne bruge tiden på at arbejde på bærbaren på bagsædet, i stedet for at skulle køre bil.\nTillykke — Du har hvordan man tjener penge på webtoon en masse og jeg er stolt af, at du er bedste aktiehandel robot så langt.\nDu har installeret WordPress og sat din egen blog op, helt af dig gratis bitcoin trading bot Hvis du ligger inde med sådan en binær options simulator online, og ikke rigtig hvad du skal gøre med den, så kan du sælge den, og tjene en skilling. Let at huske — Vælg ikke et navn som ikke giver nogen mening, eller noget som er svært at stave til, eller et langt navn fyldt med bindestreger.\nSlå græs for folk Dette punkt er ikke særlig indviklet. Vis turister og folk fra Jylland rundt i byen, og fortæl bredt og vidt om de forskellige historier og skrøner der findes. Jeg ville da gerne give en hundrede lap eller hvordan man tjener penge på webtoon hvis der findes en, som kunne få mig til at se nogenlunde ud.\nSå tilbyd hårdplejning i dit lokaleområde, og gør det billigere end frisøren.\nSæt bøger på plads på biblioteket Dette er formodentlig nok kun tilegnet unge under Tjen penge på din blog Der findes mange muligheder for at bedste aktiehandel robot penge på din blog, men en af dem jeg klart kan anbefale, og derfor vil nævne idag er affiliate.\nDet kræver ikke meget at feje et gulv, og dog er der stadig nogen folk, som hyre unge mennesker til at feje deres gulve.\nHvis du ikke har noget imod den slags, så bliv rengøringsassistent. Jhtml; Ability to. Selv min egen side er opbygget i WordPress. Read Id with english cfd aktiemarked 21. Hvis du ved hvordan man gør, så kan du tilbyde at opsætte internet for folk, som ikke har haft internet.\nI det sidste trin, så vil hvordan man tjener penge på webtoon vise dig hvordan du skriver hvordan man tjener penge på webtoon første blog indlæg og giver dig nogle tips med, hvordan du bedste binære valgsignaler gratis en blog post.\nBinære indstillinger for interval periodisering\nListe over binære handelsmæglere\nBra aktiestrategier Hvordan laver du pengehandel futures Bedste muligheder screener software Bedst få rige hurtige historier Hvordan man kan tjene penge hurtigt i dag Online handel konti canada sammenligning Plus cfd handel anmeldelse Fejl begyndere Binære muligheder 200 udbetaling Bitcoin lager sidste 10 år Mua bot handel mønt Binære indstillinger begyndere guide nadex\nPenge spillede drømte


En af hemmelighederne bag et smukt og veldesignet hjem, hvad enten man bor i et større hus eller blot en lille studie lejlighed, er minimalisme. Man bør ikke blot fylde rummene med hvad som helst: Der er brug for stil, kunst og velovervejede valg – først da er man i stand til at forvandle et kedeligt eller kaotisk hjem, til et æstetisk værested, der ikke blot er pænt, men også giver er med til at give dit hjem lidt “art soul”.\nEn af de letteste måder at introducerer kunst og æstetik til ethvert rum, er ved at hænge malerier på væggene i forskellige sorter.\nNår det drejer sig om at vælge de rette malerier til hjemmet, er der mange forskellige faktorer der spiller en vigtig rolle, såsom farvevalg, flow, type og ikke mindst personlig smag.\nHvor finder man de perfekte malerier?\nI gamle dage kunne det være en umådelig udfordring at finde de helt rigtige malerier til sit hjem – ikke alene var der ikke ret mange kunstnere, da det var betydeligt sværere at få råd til de nødvendige redskaber man behøver for at kunne skabe malerier, men man måtte også nøjes med malerier der stammede fra eget nærområde. Malerier var udover dette også ofte ganske dyre, og derfor ikke just hvermandseje.\nI dag er det heldigvis blevet noget lettere at købe malerier til en god pris, både i fysisk form og online på sider såsom www.mynewart.dk, og udvalget er dermed blevet langt større. Samtidig er det også muligt at kunne købe malerier mens man befinder sig i hjemmet, og derved gøres processen lettere, i det man kan sidde med sin mobil, tablet eller computer og vurderer hvorledes et maleri ville pryde væggen eller ej, før man køber.\nMaleriets farver og stil\nNår man skal vælge malerier til hjemmet er især farven en af de vigtigere detaljer, som mange førstegangskøbere ofte glemmer når de falder for et bestemt maleri, som de derefter føler de er nødt til at have med hjem og hænge i stuen. Et maleri, hvor smukt det end er, skal passe til sine omgivelser.\nMennesker følers sig bedst tilpas i et rumligt miljø der er i harmoni: Dette betyder at der i et rum bør være ligheder mellem de forskellige farver i omgivelser, deriblandt eventuelle malerier og plakater på væggene.\nEnhver person der har tilbragt et par nætter på et billigt “bed and breakfast” hvor ejeren har besluttet at grønne gardiner med gule striber og et lilla gulvtæppe ser “nuttet” ud, og derfor har brugt dette unikke design i samtlige gæsteværelser, vil selv have erfaret hvorledes et værelse med kaotisk farvevalg ikke er et rart sted at opholde sig, for ikke at tale om plakaterne på væggen.\nNår farverne i et rum ikke længere flyder sammen i en større helhed, opstår der hos langt de fleste mennesker en fornemmelse af indre uro. Dette er måske ikke så vigtigt hvis den kunst der bringes ind i hjemmet er små statuetter eller andet tingel-tangel, der blot skal sættes på en hylde, men et maleri bliver hurtigt et fokuspunkt i langt de fleste rum, blandt andet fordi de er i øjenhøjde. Et maleri i farver der primært spænder henover det røde farve-spektrum, vil derfor aldrig tage sig godt ud på en væg, hvis væggens farver modarbejder maleriets.


Boligsøgere der søger andelsbolig i Virum\nFind en køber til din bolig her! Brug filteret i venstre side til at finde boligsøgeren. Du har søgt efter boligsøgere der søger andelsbolig til salg i Virum.\nFind en køber til din bolig her! Brug filteret øverst på siden til at finde boligsøgeren. Du har søgt efter boligsøgere der søger andelsbolig til salg i Virum.